Ziua 1.

⊕ Ziarul Evenimentul zilei anunța că e criză financiară mare de tot în lume. Tot acum, parlamentarii români votau mărirea salariilor profesorilor. Peste două luni urmau alegeri parlamentare și așa era tradiția – să se mărească.

Profesorii aveau să regrete amarnic, fiindcă peste ani urma să li se taie mai mult decât li se mărise acum. Câteva zile mai târziu, toți bugetarii săreau în sus că vor și ei, pomenile electorale având asupra Guvernului Tăriceanu un efect de bumerang.

Pe plan extern, ungurii și slovacii erau informați că nu vor mai avea nevoie de viză ca să intre în Statele Unite ale Americii începând cu anul 2009 (asta era acum zece ani). Echipa de fotbal Steaua București (încă exista pe prima scenă) reușea un 0-0 în Liga Campionilor, prilej pentru patronul său să delireze că – dacă vrea – cumpără ce jucători dorește de la Fiorentina, nu vinde acolo. N-a vrut.

Ziua 2.

⊕ Plajele tocmai trecuseră în subordinea administrațiilor locale, prilej pentru Radu Mazăre (în prezent la pușcărie) să pozeze pe prima pagină din Evenimentul zilei în budigăi de scăldat și cu trabucul între degete, à la légère.

Sorin Ovidiu Vîntu îi informa pe români că e bine că e criză financiară globală, că e o mare oportunitate pentru țara noastră să reducă decalajele față de economiile mai dezvoltate, față de economii în general.

Pe plan intern, Văcăroiu se pregătea să fie înscăunat șef la Curtea de Conturi, iar Mischie (baron de Gorj pe vremea lui Năstase) își depusese dosarul pentru pensia de parlamentar (că a fost și parlamentar, pesedist desigur, între 1990 și 1996).

Toate acestea nu stârpeau apetitul amoros al românilor, care – conform unui sondaj – iubeau la locul de muncă într-un procent de peste 27%. Nu apăruse mișcarea #metoo pe vremea aceea.

Zilele 3, 4 și 5.

⊕ Ziarul Adevărul (patronat de Dinu Patriciu, între timp răposat) anunța – dinspre ziariști – că se detașează de zona politică, nu mai dă știri cu politică, se comportă ca și cum politicul n-ar mai exista.

Parlamentarii români își creșteau pe ascuns salariile, în spatele ușilor închise. În prima linie a șestului se afla nimeni altul decât Eugen Nicolicea (PSD). Contactat să se exprime pe această temă, înțeleptul Nicolicea declara: Dacă nu există creștere salarială, nu există nici majorare.

Într-o frumoasă zi de sâmbătă, ziarul Evenimentul zilei publica un reportaj inedit despre clovnul de circ Siminică (răposat între timp), așezat sub titlul: Siminică, mașinăria de zâmbete unsă cu lacrimi.

Ziua 6.

⊕ Vești bune pentru Florin Călinescu! Se afla că îndrăgitul actor primise printr-o firmă proprietate personală treizeci de milioane de euro de la Ministerul Apărării, un administrator al companiei fiind chiar înalt ofițer militar. Călinescu menționa că nu e nicio problemă, că are contracte și cu SIE sau SRI.

La televizor avea succes show-ul Dansez pentru tine (la Pro TV), iar între vedetele care dansau pentru telespectatori menționăm pe: Lili Sandu, Gina Pistol și gimnastul Marius Urzică.

Ziua 7.

⊕ Leul coborâse la un nou minim (în raport cu euro), cu ocazia sarabandei de majorări salariale promise în sectorul public. Chiar și așa, Banca Națională ținea euro în frâu – sub pragul psihologic de patru lei.

La Romanian Music Awards, laureații anului 2008 erau cantautorul Smiley și trupa vocal-instrumentală Iris. În materie de seriale, se dădea Anatomia lui Grey pe TVR 1. Pe partea muzicală, se anunța un nou concert Depeche Mode la București pentru anul 2009.

Ziua 8.

⊕ Pe fondul necazurilor leu-euro, se întorseseră în stradă valutiștii (specie care a prosperat în anii 1990). Ei dădeau țepe oamenilor.

Cristian Adomniței era demis din funcția de ministru al Educației. În locul său venea Anton Anton, care avea frumoasa calitate de a fi fost coleg la Institutul de Construcții din cadrul Facultății de Hidrotehnică cu însuși Călin Anton Constantin Popescu-Tăriceanu (pe atunci premier).

Ziua 9.

⊕ Ajungea la București vestea morții la 8 octombrie a singurului român laureat cu Nobel: George Emil Palade (cercetător în domeniul biologiei celulare). Regretatul Palade avea 96 de ani și era stabilit în America încă din 1946.

Ziua 10.

⊕ Într-un editorial din Evenimentul zilei, intitulat Cum stăm cu Premiul Nobel?, îndrăgitul scriitor Mircea Cărtărescu îi informa pe cititorii din România că: „excelența literară nu este singurul motor în stare să propulseze un autor către Nobel”. În acel an triumfase la Nobel francezul Le Clézio, iar criticii români considerau că aceasta este o surpriză neplăcută.

Ziua 11.

⊕ Se trăia în plină isterie a copiilor emo, la Timișoara ei erau urmăriți de poliție și Serviciul Român de Informații, să nu facă prostii, să nu se sinucidă (mai fuseseră cazuri).

În privința sănătății, primeam vestea că avem cei mai mulți copii cu scolioză din Europa.

Începea să se discute despre criza financiară globală – Tudor Chirilă anunța că deja pierduse la Bursă din pricina ei, Șerban Huidu estima că ea, criza, va face din Europa de Est o zonă atractivă, fiindcă aici va lovi mai puțin, iar Dorin Cocoș (soțul Elenei Udrea la acea dată, între timp trecut și pe la pușcărie) socotea că nu va fi afectat întrucât făcuse investiții cu grad minim de risc.

Tăriceanu se întâlnise cu Berlusconi, la Roma, iar italianul îi oferise o cravată. Tăriceanu n-o purta, declarând: „Cravatele lui Berlusconi sunt frumoase, dar triste, sobre”.

Presa ni-l prezenta și pe Nicolae Zdârca, ultimul pălărier din București, făcea pălării pentru capetele bucureștenilor de șaizeci și cinci de ani și se plângea că au venit peste noi chinezăriile și domnii nu mai umblă să-și acopere capul cum trebuie.

Zilele 12, 13, și 14.

⊕ În topul Capital, cel mai bogat român era fostul cioban Gigi Becali (pe la pușcărie și el între timp).

Procurorii de la Parchetul General închideau dosarul Mineriadei din iunie 1990, considerând că Ion Iliescu nu are nicio vină, iar două tinere europene, una din Belgia și una din Luxemburg, se mutaseră în Drumul Taberei și făceau un documentar despre viața la bloc.

Se afla și în România că Milan Kundera, scriitorul ceh, a fost acuzat că în studenție denunțase un agent proocidental, făcuse delațiune.

În chestiunea anticorupției, ni se vestea că avem probleme cu șefii de agenții numiți politic fără a lua în considerare criterii profesionale. O asemenea practică nu respecta standardele Uniunii Europene.

Ziua 15.

⊕ Șeful Poliției Române, chestorul Gheorghe Popa, aviza mărirea parcului auto al instituției pe care o conducea prin achiziționarea a 1800 de mașini marca Dacia Logan la prețul de 78.750 de euro bucata (preț de garsonieră pe atunci în București). Totul în timpul ministeriatului lui Cristian David. Șefii polițiștilor spuneau că sunt așa de scumpe Loganurile fiindcă le-au pus echipament special pe ele, să prindă mai bine infractorii.

Zilele 16-30.

⊕ Șugubăț, presa noastră titra că Bechtel dă în folosință zero kilometri de autostradă. Se făceau în continuare studii de fezabilitate. Un deceniu mai târziu tot la fezabilitate suntem.

Peste 65% dintre români erau de acord cu bătutul copiilor, fiindcă „acolo unde dă mama, crește”. Atât ne ducea atunci (ca și acum) capul.

Se anunțau prețurile pentru Revelion 2009: unul la Sinaia costa 720 de euro.

Se tăia pădurea spânzuraților – codrii în care fusese spânzurat Emil Rebreanu, fratele scriitorului Liviu Rebreanu.

Cășuneanu, unul dintre nenumărații regi ai asfaltului, mai primea opt milioane de euro pentru centura Ploieștiului.

În chestiuni de lifestyle, românii aflați în cadru conjugal erau învățați să nu își lase socrii să le controleze viața (dar să îi respecte!) și se semnala că s-au înmulțit periculos cazurile de dependenți de păcănele.

Politic, se discuta aprins o idee modernă (uninominalul), care avea să fie repede compromisă de practica blaturilor românești.

Lavinia Șandru se retrăgea din PIN (partidul lui Cozmin Gușă), iar Oana Zăvoranu renunța la candidatura la Cotroceni pe care o anunțase, ca să se dedice unei emisiuni de divertisment TV.

Viorel Hrebenciuc (între timp pe la pușcărie și el) dădea interviuri și se socotea „un bun necesar în politică”.

Lingviștii nu credeau că se vor impune cuvinte precum cool sau expresii ca lol sau omg. Ei le puneau pe seama Yahoo! Messenger și opinau că sunt doar un moft trecător.