Što je fascinantnije od pustinjske zemlje koja se u nekoliko desetljeća pretvorila u svjetskog izvoznika hrane? Malo toga, možda tek jedno – zemlja koja puca od prirodnih resursa, a koja polovinu svojih prehrambenih proizvoda uvozi. Izraelka u Zagrebu poprilično je ljuta na nas. Hrvatska je svoj najveći neprijatelj, reći će mi u nevjerici

Zagreb joj se po dolasku pred tri godine učinio svjetskim, upečatljivim, probranim mjestom. Danas će reći da je riječ o pomno dizajniranoj fasadi iza koje stoje truli temelji. Taj hrvatski doprinos svjetskoj povijesti arhitekture izravno je doživjela na faksu: 'Zagrebački program medicine za strance izgledao mi je vrlo dobro. No kada sam došla, shvatila sam da je sve samo gomila velikih obećanja i PR-vještina. Nekada jest bio dobar, kada su ga radili u suradnji s Harvardom, no to više nije slučaj. Strani studenti daju im novac i prestiž, a faks ih tretira kao drugorazredne. Evo, tek sam ove godine dobila pravo hraniti se u menzi i to zbog ulaska u EU. Jupi. A godinu plaćamo 7000 eura.'