Asiantuntijajärjestöt haluavat kriminalisoida terapeuttien ja potilaiden seksisuhteet. Johannan suhde hänen entiseen psykoterapeuttiinsa johti sairauden pahenemiseen. Tapahtumien jälkeen kesti vuosia ennen kuin terapeutille koitui mitään seuraamuksia.

Terapeutti tiesi Johannan elämästä enemmän kuin kukaan muu.

Kolmen vuoden aikana Johanna oli avannut Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön (YTHS) psykoterapeutille elämästään kaiken: lapsuuden traumat ja kaltoinkohtelut.

Ongelmat alkoivat 2000-luvun puolivälissä. Silloin kaksikymppinen Johanna opiskeli yliopistossa ja meni naimisiin. Sitten tuli avioero, Johanna jäi yksinhuoltajaksi, opinnot olivat edelleen kesken. Hän masentui.

Johanna pääsi Kelan kustantamaan psykoterapeuttiseen kuntoutukseen keskivaikean ja pitkäaikaisen masennuksen vuoksi. Psykoterapeutista, Johannaa yli 20 vuotta vanhemmasta miehestä, tuli hänelle luottohenkilö, guru.

Johanna kävi vastaanotolla kolme kertaa viikossa.

Psykoterapiassa ongelmia ratkotaan keskustelemalla Psykoterapia on keskeinen hoitomuoto etenkin lievissä ja keskivaikeissa mielenterveyshäiriöissä. Psykoterapiassa hankalia asioita käsitellään keskustelemalla.

Psykoterapiamuotoja ovat esimerkiksi psykoanalyyttiset ja psykodynaamiset, käyttäytymistieteelliset ja kognitiiviset terapiat sekä perhe- ja ryhmäterapiat.

Psykoterapeuttitutkinto on yliopistotasoista täydennyskoulutusta, taustaltaan psykoterapeutit voivat olla esimerkiksi psykologeja, psykiatreja, sosiaalityöntekijöitä, teologeja tai opettajia.

Vain nimikesuojattu psykoterapeutti voi nimittää itseään psykoterapeutiksi. Ammattinimikkeen myöntää ja toimintaa valvoo sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira.

Pelkkää ”terapeutti”-nimikettä ei ole suojattu. Terapeutiksi voi itseään nimittää periaatteessa kuka tahansa.

Psykoterapiakäynteihin voi saada enintään kolmeksi vuodeksi Kelan tukea, jos terapeutti on Kelan hyväksymä.

Terapia päättyi vuonna 2008. Psykoterapeutin mukaan suunnitellusti, koska tavoitteet oli saavutettu. Johannalle terapian päättyminen oli järkytys. Hän ei olisi halunnut lopettaa terapiaa, vaikka Kelan antama tuki päättyi.

Johannan mielestä ongelmien käsittely oli jäänyt kesken. Hän oli riippuvainen terapeutista. Johannasta tuntui, että psykoterapeutti oli hylännyt hänet, koska hän oli niin huono. Hän ajatteli, että psykoterapeutti vihasi häntä.

Johanna oli hoitosuhteen aikana ihastunut psykoterapeuttiin.

Johanna haki pakonomaisesti vastausta siihen, miksi psykoterapeutti oli hylännyt hänet. Hän kirjoitti sähköpostiviestejä, joihin psykoterapeutti vastasi. He tapasivat sähköpostitse sovituilla yksittäisillä vastaanottokäynneillä vuonna 2009 ja 2010.

Terapeutti tiesi Johannan elämästä enemmän kuin kukaan muu.

Loppukesällä 2011 Johanna oli ahdistunut ja itkuinen. Elokuisena perjantai-iltana hän meni tapaamaan entistä psykoterapeuttiaan vuoden tauon jälkeen. Tapaaminen oli sovittu sähköpostitse terapeutin kodin yhteydessä olevalle vastaanotolle.

Tapaamisen päätteeksi terapeutti halasi Johannaa. Halaus hämmensi Johannaa. Hän oli huomaavinaan, että terapeutilla oli erektio. Käynnin jälkeen Johanna lähetti terapeutille sähköpostin, jossa hän halusi tietää, mitä oli oikein tapahtunut.

Tämän jälkeen Johannan ja psykoterapeutin kertomukset eroavat toisistaan.

Terapeutti kertoo, että he tapasivat uudelleen seuraavana päivänä, kun Johanna tuli ilmoittamatta hänen kotiinsa.

Johanna kertoo, että he tapasivat uudelleen pari viikkoa myöhemmin. Johanna oli terapeuttiin yhteydessä sähköpostitse ja he sopivat tapaamisesta syyskuisena perjantaina. Johannalla on yhteydenpidosta todisteena sähköpostit päivämäärineen.

Johanna kertoo menneensä psykoterapeutin kodin yhteydessä olevalle vastaanotolle. Johannan mukaan tapaamisen aikana harrastettiin seksiä.

Vajaa viikko myöhemmin psykoterapeutti kirjoitti Johannalle sähköpostissa:

”Halussani olet minulle kaunis, seksikäs, himottava nainen.”

Seuraavana päivänä mies kirjoitti:

”Halusin vaan sanoa, että tarvitsimme molemmat fyysistä läheisyyttä myös tavatessamme viimeksi, ---”

”Ehkä koen olevani Don Jose, rikon kaikkia sääntöjä kun seuraan haluani, mutta samalla se on ehkä elävintä koko kuolleessa minussani. Missään tapauksessa en halua rikkoa muistoa hetkistämme uusilla tuhoisilla teoilla, niitä olen tehnyt jo tarpeeksi, hyväksikäyttö, loukkaaminen.”

Seksisuhteen jälkeen Johanna oli aluksi huojentunut. Hänen pelkonsa oli ollut turha, psykoterapeutti ei vihannut häntä. Terapeutti oli halunnut häntä.

Sitten kaikki alkoi romahtaa. Johannasta tuntui, että hän oli ”kadottanut” terapeutin. Terapeutti ei ollut hänelle enää se jumala tai guru, joka hän oli aikaisemmin ollut.

– Aloin eristäytyä muista ihmisistä, jotta muut eivät saisi tietää. Pahimpina aikoina olin itsetuhoinen, Johanna kertoo.

Psykoterapeutin mukaan mitään seksisuhdetta ei koskaan ollutkaan.

Halusin vaan sanoa, että tarvitsimme molemmat fyysistä läheisyyttä myös tavatessamme viimeksi. ― Johannan entisen terapeutin sähköposti

Ei ole mitenkään tavatonta, että potilas ihastuu psykoterapeuttiinsa.

Analyyttisessä psykoterapiassa puhutaan tunteiden transferenssista, joka on eräs työskentelyn muoto. Tällöin potilas kohdistaa tiedostamattaan psykoterapeuttiin tunteita, jotka ovat alun perin kohdistuneet läheiseen tai muuhun merkittävään henkilöön.

Psykoterapiassa esimerkiksi traumaattisiin kokemuksiin liittyviä tunteita ja mielikuvia päästään transferenssin kautta ymmärtämään ja työstämään tietoisemmin.

On psykoterapeutin ammattitaitoa ja vastuuta, että hän pysyy koko ajan omassa roolissaan ja tunteet pysyvät erillään. Tietty riippuvuussuhde jatkuu senkin jälkeen, kun itse terapiatyö on päättynyt.

– Tämän takia psykoterapeutti ja potilas eivät koskaan voi olla tasa-arvoisessa asemassa. Vaikka terapia päättyy, terapeutti säilyy erityisenä, auktoriteettiasemassa olevana henkilönä, puheenjohtaja Merja Koskelainen Helsingin Psykoterapiayhdistyksestä sanoo.

Psykologiliiton ammattieettiselle lautakunnalle on kymmenen viime vuoden aikana tullut selvityspyyntö neljästä tapauksesta, jossa psykologi on pyrkinyt tai on ollut seksuaalisessa kanssakäymisessä asiakkaan kanssa.

– Ammattieettisen lautakunnan kanta on, että seksisuhde tai minkäänlainen intiimi suhde psykologin ja nykyisen tai entisen asiakkaan välillä ei koskaan ole eettisesti oikein eikä siten sallittua, kertoo Aino Pitkänen, Psykologiliiton ammattieettisen lautakunnan jäsen.

Pahimpina aikoina olin itsetuhoinen. ― Johanna

Ilmiön laajuudesta on vaikeaa saada kokonaiskuvaa, sillä psykoterapiakenttä on pirstaloitunut eri koulukuntien ja säätiöiden järjestämän koulutukseen mukaan.

Mahdollisista väärinkäytöksistä kannellaan aluehallintovirastoon, Valviraan, potilasvakuutuskeskukselle, poliisille tai yhdistysten ammattieettisille toimikunnille. Kenelläkään näistä ei ole tarkkaa tilastotietoa ilmiöstä.

MOT kysyi asiasta useilta alan toimijoilta ja viranomaisilta. Yleisin vastaus oli, että tapauksia ei ole tiedossa.

Kuvituskuva: ruusuja

Kun ensimmäisen psykoterapeutin antama hoitojakso päättyi vuonna 2008, Johanna turvautui välittömästi psykoanalyytikon apuun. Hoidon Johanna maksoi omasta pussistaan.

Tapahtumien edetessä Johanna kertoi hänelle suhteestaan entiseen terapeuttiin. Uusi psykoanalyytikko rohkaisi Johannaa kantelemaan tapahtumista Valviralle. Johannaa kuitenkin pelotti liikaa. Hän piti tapahtumia omana syynään.

– Pelkäsin, että minua ei uskota, vaan minua syytetään. Pelkäsin, että minut leimataan tapahtuneen vuoksi, Johanna kertoo.

Entinen psykoterapeutti oli sähköpostiviesteistä päätellen ihastunut Johannaan. Hän kysyi viestissä Johannan lempiviiniä ja toimitti viinipullon ja punaisia ruusuja tämän oven taakse.

Johannan mukaan entinen psykoterapeutti ehdotti hänelle myös yhteistä Pariisin matkaa.

Syksyllä 2012 Johanna kirjoitti entiselle psykoterapeutilleen sähköpostiviestin, jossa hän kysyi, onko tämä hakeutunut työnohjaukseen. Samalla hän ehdotti miehelle mahdollisuutta korvata hänelle aiheuttamansa taloudellisen vahingon. Johanna kertoi, että hänen hoitonsa oli siihen asti maksanut 10 000 euroa.

Psykoterapeutin mielestä kyse oli kiristyksestä. Jos hän ei maksaisi, Johanna tekisi ilmoituksen Valviralle ja kertoisi, että heillä on ollut seksisuhde.

Mies ei maksanut Johannalle mitään. Hän kertoi ottavansa yhteyttä lakimieheen, mutta kukaan juristi ei kuitenkaan ollut yhteydessä Johannaan.

Psykoterapeutti kielsi, että mitään seksisuhdetta olisi koskaan ollutkaan.

Pelkäsin, että minua ei uskota, vaan minua syytetään. ― Johanna

Johanna kanteli psykoterapeutista Valviralle syksyllä 2012, vuosi kiistanalaisen seksisuhteen jälkeen.

Hän sai vastauksen vasta puolitoista vuotta myöhemmin, keväällä 2014. Valvira uskoi Johannaa ja antoi psykoterapeutille vakavan huomautuksen.

Valvira katsoi toteen näytetyksi sen, että psykoterapeutin ja Johannan välillä oli ollut seksisuhde.

Valvira korosti päätöksessä, että psykoterapiapotilaat ovat muihin potilasryhmiin nähden erityisen haavoittuvia ja suojattomia. Tämän vuoksi psykoterapeutin roolirikkomus on erityisen vahingollinen ja moitittava.

Roolirikkomuksessa ammattihenkilö asettaa omat tarpeensa potilaan hoidon edelle.

Huomautus ei ole varsinainen rangaistus, vaan enemmänkin ohje vastaisen toiminnan varalle.

Johanna oli äärimmäisen pettynyt Valviran ratkaisuun.

Animaatio

– Huomautus saattaa kuulostaa lievältä toimenpiteeltä, mutta useimmista terveydenhuollon ammattihenkilöistä se tuntuu raskaalta. Huomautuksen seurauksena työnantaja seuraa työntekijää tarkemmin, ylijohtaja Markus Henriksson Valvirasta sanoo.

Ennen toimenpiteitä Valvira pyytää työnantajalta selvityksen työntekijän toiminnasta. Mahdollisesta huomautuksesta tai varoituksesta ei kuitenkaan erikseen anneta tietoa työnantajalle.

Työnantaja saa tiedon kysymällä sitä työntekijältä tai Valvirasta, mutta Valvira ei kerro edes työnantajalle huomautuksen tai varoituksen syytä.

Huomautuksesta ja varoituksesta tulee merkintä Terhikki-rekisteriin. Nämä sanktiot voi tarkistaa soittamalla tai kirjoittamalla Valviraan.

Valvira katsoi toteen näytetyksi sen, että psykoterapeutin ja Johannan välillä oli ollut seksisuhde.

Vaikka huomautus- ja varoitustiedot ovat julkisia, ne eivät kuitenkaan näy suoraan rekisterin julkisesta tietopalvelusta, JulkiTerhikistä, josta kuka tahansa voi tarkistaa terveydenhuollon ammattihenkilön luvat.

Valviran ylijohtajan mukaan kymmenen viime vuoden aikana Valviran tietoon on tullut 5–6 hyvin vakavaa roolirikkomusta, jossa on ollut näyttöä siitä, että terveydenhuollon ammattihenkilö, psykoterapeutti, lääkäri tai vastaava on syyllistynyt esimerkiksi seksisuhteeseen potilaan kanssa.

– Tästä herää tietenkin kysymys, onko kyseessä vaiettu aihe ja ovatko tapaukset piilossa. Suomessa asiasta puhutaan liian vähän. Aihepiiriä pitäisi pitää esillä psykoterapiakoulutuksissa, Henriksson sanoo.

Valviran tehtyä päätöksensä Johanna teki tutkintapyynnön poliisille. Valvirasta oli jo aikaisemmin kehotettu Johannaa tekemään näin. Prosessi oli raskas, sillä Johanna ei mielestään saanut rikosilmoituksen tekemiseen konkreettista apua. Hän oli myös edelleen henkisesti huonossa kunnossa.

– Asianajaja sanoi, että juttu on vaikea, koska hyväksikäyttäjä voi käyttää edukseen sitä, että olen mielenterveyspotilas. Kun soitin raiskauskriisikeskus Tukinaiseen, minua varoitettiin puhelimessa siitä, että jos syyttäjä ei nosta syytettä, psykoterapeutti saattaisi tehdä ilmoituksen laittomasta ilmiannosta.

Johanna joutui maksamaan psykiatrille siitä, että tämä toimitti Johannan asianajajalle riittäviä pohjatietoja.

Herää kysymys, onko kyseessä vaiettu aihe ja ovatko tapaukset piilossa. ― Markus Henriksson, Valvira

– Yksittäinen mielenterveyspotilas on aika heikoilla poliisin ja jopa tavallisen seksuaalirikoksia hoitavan asianajajan edessä ilman lainopillista ja psykoterapian alan koulutusta, Johanna sanoo.

Kuulusteluissa entinen psykoterapeutti kiisti seksisuhteen. Lisäksi hän korosti, että varsinainen terapiasuhde oli jo päättynyt muutamaa vuotta aikaisemmin.

Kihlakunnansyyttäjä ei nostanut syytettä seksuaalisesta hyväksikäytöstä näytön puutteen vuoksi.

Syyttäjän mukaan aineiston perusteella näyttää kuitenkin siltä, että psykoterapeutin ja Johannan välillä on ollut seksuaalinen kontakti.

Sen sijaan riittävää näyttöä ei ollut siitä, että psykoterapeutti olisi käyttänyt potilas-hoitajasuhdetta tai Johannan sairautta törkeästi hyväkseen.

– Tämä on ollut nöyryyttävin isku. Jäin rikosoikeudellisessa mielessä täysin yksin, vaille oikeutta, Johanna sanoo.

Kuvituskuva

Syyttämättäjättämispäätöksen jälkeen, kesällä 2015 Johanna sai psykoterapeutilta videolinkin Carmen-oopperan Kukkaisaariaan. Tässä vaiheessa tapahtumista oli kulunut neljä vuotta.

Carmen-oopperassa päähenkilö Carmen on elämästä nauttiva mustalaisnainen, tupakkatehtaan tyttö. Don José puolestaan kersantti, joka hylkää kihlattunsa, kiltin maalaistytön Carmenin vuoksi.

Kukkaisaarian kohtauksessa Don José julistaa rakkauttaan Carmenille. Tarinan edetessä Carmen torjuu miehen. Oopperan lopussa mustasukkainen Don José tappaa Carmenin.

Johanna oli ollut useita viikkoja psykiatrisessa sairaalahoidossa masennuksen ja itsetuhoisuuden vuoksi.

Kun hän sai entiseltä psykoterapeutiltaan sähköpostilinkin, hän ei uskaltanut itse avata sitä vaan pyysi apua psykoanalyytikoltaan.

Videon nähtyään Johanna meni pois tolaltaan.

– Tulkitsin videon niin, että terapeutin mielestä olin paha, rikollinen viettelijä, joka ansaitsee kuolla, Johanna sanoo.

Kuulusteluissa entinen psykoterapeutti kiisti seksisuhteen.

Johanna joutui uudelleen sairaalahoitoon. Sen jälkeen hän teki Valviralle uuden kantelun oopperalinkin sisältäneen sähköpostin vuoksi.

Valvira antoi syksyllä 2016 psykoterapeutille kirjallisen varoituksen. Päätöksen mukaan psykoterapeutti oli aiemmin toiminut terveydenhuollon ammattihenkilön roolissa, eikä hänen roolinsa Johannaan nähden ole ajan kulumisen myötä muuttunut pelkästään yksityishenkilön rooliksi.

Valviran mukaan psykoterapeutti oli menetellyt virheellisesti Johannaan liittyvässä yhteydenpidossa. Valvira piti vakavana sitä, että psykoterapeutti oli aiemman huomautuksen jälkeen jatkanut Johannaan kohdistuvaa epäeettistä toimintaa.

Siinä missä huomautus ohjaa toimintaa, varoitus on Valviran mittapuun mukaan rangaistus. Rekisterimerkintä jää terveydenhuollon ammattihenkilöiden keskusrekisteriin kymmeneksi vuodeksi.

– Raskaimpana rangaistuksena on ammattioikeuksien rajoittaminen tai poisto. Se edellyttäisi sitä, että virheellinen toimintatapa on toistuvaa ja koskee useampien potilaiden hoitoa, ei yhden potilaan yksittäistä tapahtumaa, Henriksson sanoo.

YTHS irtisanoi psykoterapeutin Valviran kirjallisen varoituksen jälkeen.

Kuvituskuva: psi-symbooli ja ruusu

MOT tavoitti Johannan entisen psykoterapeutin. Hän työskentelee nykyisin kunnallisena psykologina eikä pidä enää yksityisvastaanottoa.

Hän kiistää edelleen seksisuhteen Johannan kanssa.

– En halua enkä voi kommentoida potilaideni asioita mitenkään. Minulla on salassapitovelvollisuus, psykoterapeutti sanoo.

YTHS irtisanoi psykoterapeutin Valviran kirjallisen varoituksen jälkeen.

Johanna on kannellut ensimmäisen psykoterapeutin käytöksestä myös potilasvakuutuskeskukseen. Joulukuussa 2018 se totesi, että potilasvahinko on tapahtunut.

Potilasvakuutuskeskuksen mukaan hoitosuhteen päättyessä vuonna 2008 hoito ei ollut asianmukaista, koska siinä ei huomioitu vahvoja transferenssikokemuksia ja hylkäämiskokemuksia.

Myös eroottinen transferenssi oli jäänyt hoitamatta. Ennen psykoterapiasuhteen päättämistä terapeutin olisi pitänyt ohjata Johanna muualle hoitoon tai käsitellä tämän ihastumista. Kun näin ei menetelty, toipuminen pitkittyi.

Johannalle on maksettu 2 500 euroa traumatisoitumisesta. Asian käsittely Potilasvakuutuskeskuksessa on edelleen kesken.

Johanna haki korvausta myös potilasvahingosta aiheutuneesta pitkittyneestä työkyvyttömyydestä. Potilasvakuutuskeskus katsoi huhtikuussa 2019, että työkyvyttömyys ei ole yhteydessä vuonna 2008 tapahtuneeseen potilasvahinkoon eikä korvauksia makseta.

Potilas on aina riippuvainen terapeutistaan. ― Marja-Leena Roine, Suomen Psykoanalyyttinen yhdistys

Muun muassa Suomen Psykoanalyyttinen yhdistys ja Helsingin Psykoterapiayhdistys ovat esittäneet oikeusministeriölle, että psykoterapeutin ja potilaan välinen seksisuhde tulisi kriminalisoida.

– Pitkä terapia onnistuu tutkimusten mukaan parhaiten, jos yhteistyösuhde terapeutin ja potilaan välillä on hyvä. Se on kahden aikuisen ammatillista yhteistyötä potilaan lapsenomaisten puolten ymmärtämiseksi ja kehittämiseksi. Jos tämä ammatillinen yhteistyösuhde häiriintyy, suhde alkaa yhä enemmän muistuttaa lapsen ja vanhemman välistä suhdetta. Jos potilaaseen syntynyttä luottamusta käytetään väärin, se on raskas pettymys, puheenjohtaja Marja-Leena Roine Suomen Psykoanalyyttisestä yhdistyksestä sanoo.

– Erilaisista rooleista johtuen tietty riippuvuusasetelma potilaan ja terapeutin välillä säilyy aina, Roine sanoo.

Psykoanalyytikkojen mielestä mahdollisissa oikeudenkäynneissä tulisi käyttää asiantuntijoina analyytikon taustayhteisössä toimivia henkilöitä.

– Sekä uhrin että syytetyn oikeusturvan kannalta on tärkeää, että hoitosuhteen erityisluonne tulee ymmärrettyä oikein, Roine sanoo.

Asian salaaminen on tehnyt kaiken huomattavan paljon raskaammaksi. ― Johanna

Kesäkuussa 2019 Johannan kokemuksista on kulunut kahdeksan vuotta.

– Olen ollut koko ajan hoidossa, mutta en silti tiedä, voinko koskaan saada oikeutta tai minkä verran korvauksia.

Johanna laskee, että prosessi on tullut maksamaan hänelle kymmeniä tuhansia yksityisinä terapiakäynteinä, pitkien sairauslomien ansionmenetyksinä, sairaala-, lääke- ja asianajokuluina.

Johanna on salannut tapahtuneen läheisiltään ja työnantajaltaan. Vain pari perheenjäsentä tietää tapahtumista.

– Asian salaaminen on tehnyt kaiken huomattavan paljon raskaammaksi. Olen tehnyt niin häpeän, pelon ja syyllisyyden vuoksi.

Johanna halusi antaa tämän haastattelun, jotta kenenkään muun ei tarvitsisi käydä läpi samaa.

– Oikea paraneminen psyyken ongelmista tietysti myös liittyy siihen, että tulee oikeasti kuulluksi. Nyt kun tämä on mennyt näin, kaikki todelliset seuraukset ovat tulleet minulle, potilaalle, kannettavaksi. Ikään kuin rajojen pitämisen olisi pitänyt olla minun vastuullani, eikä suinkaan sen ammattilaisen.

Johannan nimi on muutettu hänen yksityisyytensä suojaamiseksi. Johanna on luovuttanut MOT:n käyttöön tapauksensa asiakirjoja.

Toimittaja: Tiina Lundell, kuvitukset: Riikka Kurki, tuottaja: Marko Hietikko & Hanna Takala