Maatiloilla talousahdistus ylittää ilmastoahdistuksen

Maataloutta ja erityisesti kotieläintaloutta painostetaan tällä hetkellä voimakkaasti toimiin ilmastomuutoksen hidastamiseksi. Moni maatalousyrittäjä kokee julkisen painostuksen epäoikeudenmukaiseksi, sillä Suomessa tuotetaan ruokaa maailman mittakaavassa varsin tehokkaasti ja ilmastoystävällisesti.

Jokainen viljelijä ymmärtää, että jokapäiväisessä työssä on aina parantamisen varaa ja paras kannuste muutoksen on raha. Tässä lehdessä kerrotaan hiilen määrän vaikutuksista satoon eli hiiltä maaperään lisäämällä saadaan merkittäviä sadonlisiä, mutta hiilen lisääminen ei ole välttämättä helppoa ja se saattaa vaatia myös investointeja. Viljelijät ovat valmiita hyvinkin nopeisiin ja varsin radikaaleihin muutoksiin, jos sille löytyy maksaja.

Päätoimiset viljelijät ovat kuitenkin eläneet jo kauan kovassa talouskurimuksessa ja silloin on kohtuutonta vaatia heiltä investointeja ja tuloja hetkellisesti alentavia tekoja. Alan ulkopuolisten ja myös maatalousalalla olevien on helppo vaatia muutoksia, silloin kun oma elanto ei ole täysin kiinni maatilan tuotoista. Tavallisella viljelijällä talousahdistus ylittää selvästi ilmastoahdistuksen. Kun kyse on siitä, miten maksan huomenna sähkölaskun vai miten lisään viljelyn monimuotoisuutta vaikka vuonna 2021, on selvää, että akuutti rahatilanne ohjaa päätöksentekoa.

Tiukimmat talousajattelijat sanovat, että näin sen pitääkin olla eli vapaa markkinatalous karsii pois ne yrittäjät, jotka eivät pärjää. Tällä hetkellä juuri niin tapahtuu ja jopa kiihtyvällä tahdilla.

Nykyisessä markkinatilanteessa ja erityisesti voimakkaasti maan hintaan kapitalisoituvalla tukipolitiikalla tilanne ei kuitenkaan muutu, sillä luopujan ongelmat vain siirtyvät seuraavalle yrittäjälle, joka laajentaa tuotantoaan. Ainoa kestävä ratkaisu ongelmaan on tukipolitiikan merkittävä alasajo ja ruuan todellisen kustannuksen siirtäminen tuotteiden hintoihin. Viitteet siitä, miten EU:n maatalouspolitiikkaa ollaan uudistamassa, valitettavasti näyttävät siltä, että sama vanha tukilinja jatkuu.

Ruuantuotannossa on monia väliportaita, jotka ottavat omat siivunsa ja niiden suuruudesta ja oikeudenmukaisuudesta voidaan kiistellä loputtomiin. Viime kädessä jokaisen meistä ruuan ostajina on otettava vastuumme kulutuksesta. Ruuan on pakko olla kallimpaa tulevaisuudessa ja jos ruoka on liian kallista vähävaraisille ihmisille, on ratkaisun tultava jonkun muun mekanismin kuin maatalouspolitiikan kautta.

Ja vielä ilmastomuutoksesta. Väite siitä, että yksittäisen ihmisen helpoin ja suurin ilmastoteko olisi lihansyönnin vähentäminen tai lopettaminen on aivan naurettava. Ilmastonmuutoksen suuret ratkaisut tulevat energiankulutuksen kautta ja erityisesti fossiilisen energian kautta. Tavallinen ihminen tekee suurimmat ilmastotekonsa laskiessaan huoneistolämpötilaa ja jättäessään lomalennon väliin. Tätä ikävää totuutta vaan moni ei halua kuulla.