Nicolas Sarkozy brugte en god del af sin nytårstale på at tale om den: skat på finansielle transaktioner, i ngo-folkemunde kendt som Robin Hood-skatten. Og der er ikke blot tale om vidtløftige tanker til engang i fremtiden, efter krisen. Ifølge den franske minister for europæiske forhold, Jean Leonetti, er Europas to sværvægtere, Tyskland og Frankrig, så opsatte på sagen, at de forventer, at en skat på finansielle transaktioner med aktier, obligationer og derivater er på plads inden næste årsskifte.

»Nicolas Sarkozy og Angela Merkel har besluttet det, og den vil være på plads inden 2013,« sagde Leonetti tidligere på ugen.

Han tilføjede, at den italienske indstilling også var blevet markant mere positiv, efter at tidligere EU-kommissær Mario Monti har overtaget tøjlerne i landet, og så vidt Leonetti var orienteret, var det kun Storbritannien og Sverige, der var imod.

Hvorfor Leonetti ikke nævnte Danmark, kan der kun gisnes om, for den danske danske position er i hvert fald at betegne som yderst kølig. I det oprindelige svar, da EU-Kommissionen i starten af oktober kom med forslag til en sådan skat, meldte Danmark, at man ikke ville støtte den, medmindre der var tale om en global ordning. Det skyldes angst for, at det ville betyde kapitalflugt og udflytning af arbejdspladser, hed det.

Indenrigs- og økonomiminister Margrethe Vestager (R) er stadig langtfra lun på ideen om en skat på finansielle transaktioner, der udelukkende dækker EU. Hun understreger, at Danmark under forhandlingerne primært vil spille den faciliterende rolle, som EU-formandskabet tilskriver. Men:

»Den danske position er, at det ville være fornuftigt med en form for skat på transaktioner globalt, men som forslaget ligger, er det ikke tilstrækkeligt robust i forhold til risikoen for udflytning af arbejdsplader. Det kan vi ikke risikere, som tingen ser ud nu,« siger Mar- grethe Vestager, der understreger, at der ikke er tale om en ideologisk forankret modstand:

»Det er en nøgtern og pragmatisk vurdering af det forslag, der ligger. Skal vi gøre det, skal det gøres på en måde, så det ikke skader væksten. Jeg vil ikke kloge mig på, hvordan man skruer et sådant system sammen, men det er klart, at jo mindre det dækker, jo mindre vil det skade.«

Forkert rolle

Den danske udviklingsorganisation IBIS, der i Danmark har været den mest aktive fortaler for en skat på finansielle transaktioner, mener ikke, at den danske position er holdbar. Politisk medarbejder Lars Koch vil ikke afvise, at de radikale har en legitim indvending:

»Men så må de jo aktivt ind og arbejde på et design, der tager højde for det,« siger Lars Koch, der bl.a. nævner ’den britiske model’ med en skat på aktiehandel på 0,5 procent.

»Det har jo tydeligvis ikke fået nogen til at flytte væk fra City of London, der jo stadig er verden største finanscentrum«.

Lars Koch håber inderligt, at regeringen — og her ikke mindst Radikale Venstre — vil ændre holdning og møde det fransk-tyske forslag åbent.

»De andre har besluttet sig, så i stedet for at stå og surmule udenfor i en regressiv rolle må Danmark melde sig positivt på banen og være en aktiv spiller i at få udformet en model, alle kan leve med,« siger Lars Koch.

Kursskifte

Regeringens støtteparti, Enhedslisten, kalder det en »totalt forkert beslutning, at Danmark hænger i bremsen. Vores synspunkt er, at det ville være rigtig fornuftigt at indføre en Tobin-skat. Så er diskussionen jo, hvad pengene skulle bruges til, og her bør Danmark arbejde aktivt for, at de går til fonde for udviklingslandene, særligt til klimatilpasning, og ikke ender i EU’s egne kasser,« siger Per Clausen, der understreger, at en række lande uden for EU har vist interesse i en lignende skat, hvis de har nogen at gennemføre den med. Og det var da også det, som S og SF argumenterede for, før de kom i regning.

»Jeg har siddet på mange europaudvalgsmøder og hørt på S og SF skælde de borgerlige ud for, at de ikke støttede en tobin-skat i EU. Kovendingen er faktisk lidt chokerende,« siger Per Clausen.

Radikal blokering

— Men hvorfor så dette kursskifte? Hvem blokerer for en positiv dansk position?

»Det er ingen hemmelighed, at Radikale Venstre er tilbøjelig til at udvise stor forståelse for finanskapitalens interesser og flere gange har holdt hånden over bankerne. Det er heller ingen hemmelighed, at tidligere ledende folk i partiet har været nært tilknyttet bankerne. Så ja, det er min oplevelse, at det primært er de radikale, der blokerer.«

Lars Koch er enig:

»Det er de radikale, der blokerer, og man kan spekulere i, hvor meget det handler om deres forhold til den enormt stærke finanslobby. Det er enormt ærgerligt, for de kunne netop spille en vigtig rolle i arbejdet med at øremærke indtægterne til klima og udvikling.«

S og SF

Men der er heller ikke meget begejstring at finde hos de to andre regeringspartier. Socialdemokraternes John Dyrby advarer mod at haste noget igennem i Europa.

»Der bliver for mange negative effekter, hvis EU-landene bare gør det alene. Det skal være verdensomspændende, før det giver mening. Jeg har ikke set nogle oplagte modeller endnu, og jeg tvivler på, at andre har.«

Jonas Dahl (SF) mener, at en skat på finansielle transaktioner er fornuftig, men:

»Der har været flere modeller i spil, og jeg er ikke opdateret på den nyeste model. Når der kommer noget mere konkret, vil vi tage stilling til det,« siger Jonas Dahl, der oplyser, at man endnu ikke har diskuteret den seneste udvikling i regeringen. Præcis hvad SF vil spille ud med, vil Jonas Dahl ikke uddybe.

Fordelene

Der er oplagte grunde til, at Storbritannien er arg modstander af ideen, da City of London er Europas absolut største finansmarked. Holdningen er, at Storbritannien nu kommer til at bøde for, at kriseramte økonomier i Europa ikke har evnet at komme ud af krisen. Nigel Farage fra UK Independence Party udtrykker det f.eks. således til britiske medier:

»Det er igen overraskelse, at Frankrig og Tyskland er enige om denne skat. Det er klart, at de ønsker at stjæle Storbritanniens rigdomme for at finansiere deres egen fiasko.«

Når de store økonomier på kontinentet derimod er så varme på ideen i en krisetid, er det af tre grunde: For det første kan en skat fungere regulerende på det marked, der langt hen ad vejen banede vej for krisen gennem ukontrolleret spekulation, for det andet er den type skat meget lidt skadelig for den reelle økonomi, da den ikke pålægger produktionen ekstraomkostninger eller begrænser købekraften, og for det tredje kan den give penge i de slunkne kasser. Hvad disse penge skal bruges til, er så den næste diskussion.

Svær rolle

I ugens løb udtalte en dansk embedsmand, at Danmark ville arbejde »loyalt« på at få gennemført en eventuel ny skat under formandsskabet. Ifølge Lars Koch betyder »loyalt«, at man lover ikke at lade sin egen modstand stille sig i vejen for at udfylde mediatorrollen. Men i praksis kan det blive vanskeligt for Danmark, vurderer han.

Det ser nemlig ud til, at Tyskland og Frankrig har sat sig for at forhandle spørgsmålet om skat på finansielle transaktioner i samme ombæring og i samme forum som de øvrige forhandlinger om en traktat for eurozonen — altså derfor også uden den store nej-siger Storbritannien.

»De trækker spørgsmålet ind i samme fora og nu, hvor Storbritannien har sat sig selv uden for indflydelse, er der en kerne tilbage, hvor tingene kan køres igennem mere gelinde. Løbet er kørt, ligesom det er tilfældet med europagten: De, der ikke vil være med, vil man sætte på sidelinjen i forhold til Kerne-europa. Så må Danmark jo forholde sig til, hvor man vil placere sig i det spil,« siger Lars Koch.

Margrethe Vestager afviser, at Danmark skal komme med konkrete forslag til en udformning af modellen:

»Det må påhvile dem, der er optaget af, at vi får sådan en skat, at komme med et bud,« siger Vestager.

Det vil Frankrig og Tyskland sandsynligvis gøre ved mødet mellem EU’s finansministre den 30. januar. Det er indenrigs- og økonomi- minister Margrethe Vestager, der repræsenterer Danmark.