– Jeg skulle heller spilt ball, men jeg begynner jo å bli gammel, humrer den tidligere Premier League-proffen Frank Strandli.

Etter 36 mål på 90 kamper for Start fra 1989 til 1993, ble Frank Strandli solgt til den daværende Premier Leauge-klubben Leeds United i 1993.

Han scoret i debuten mot Middlesbrough, men etter varierende innsats vendte han tilbake til norsk fotball året etter.

Den tidligere angriperen opplevde stor suksess i Brann og Lillestrøm, før han igjen prøvde lykken i utlandet – denne gang hos greske Panathinaikos.

Strandli spilte to sesonger i den greske toppdivisjonen og scoret totalt 18 mål. I 1999 skrev han under for danske Aalborg. Der ble det 24 mål på 53 kamper før en skade førte til at han måtte legge opp i 2001.

Pizza og import av islandske varer

Strandli fikk med seg 24 A-landslagskamper for Norge, og han scoret tre mål. Han spilte også 26 U21-landslagskamper og scoret 12 mål.

De siste årene har 46-åringen først og fremst drevet med pizzabaking.

– Jeg jobber og driver en franchise av pizzbakeren til daglig i Kristiansand. I tillegg driver jeg litt med eiendom og import av islandske varer og produkter. Jeg skulle heller spilt ball, men nå begynner jeg jo å bli en gammel mann, sier Frank Strandli til TV 2 Sporten.

TIDLIGERE LANDSLAGSSTJERNE: Frank Strandli. Foto: Richardsen, Tor

Strandli innrømmer at årene etter idrettskarrieren var over ikke var noe hyggelig.

Det tok sin tid før den tidligere spisskjempen fant ut hva han ville gjøre etter karrieren på fotballbanen.

– Jeg havnet i et vakuum

Strandli sier at han havnet i et slags vakuum.

– Utfordringen når du avslutter karrieren er egentlig at du går inn i et vakuum. Det gjorde i hvert fall jeg i noen år før jeg skjønte at jeg måtte gjøre noe annet. Som idrettsutøver er du vant til å være i rampelyset og få alt ordnet i kulissene. For meg var det derfor en merkelig følelse å legge opp, og som jeg sier, det ble rett og slett et vakuum. Jeg tok valget om å holde meg borte fra fotballen noen år etter jeg la opp, og til slutt fant ut at måtte gjøre noe annet, sier Strandli.

– Hva trivdes du best med – livet som idrettsutøver eller det du gjør nå?

– Helt klart livet som idrettsutøver. Det var fantastisk å bare stå opp og trene to timer, spille kamper og oppleve adrenalinet som fulgte med det å spille kamper og slåss om poeng. Dessuten var livet i garderoben noe helt eget og noe jeg savner. Som idrettsutøver er man utrolig privilegert, men livet som idrettsutøver er som kjent kort, poengterer han.

Sluttet i 2. klasse på videregående skole

– Hvilke råd har du til idrettsutøvere som driver i toppen nå for livet etter karrieren?

– Jeg gamblet og hoppet av skolen i 2. klasse på videregående skole. Jeg var skolelei og satset alt på å bli fotballproff. Men hvor mange lykkes med det? Egentlig veldig få. Så det å få en utdannelse ved siden av idrettskarrieren er noe alle bør prøve å få til. Det er fullt mulig å drive toppidrett og samtidig ta en utdannelse. Det er noe jeg angrer på idag, at jeg ikke tok skole. Når man er 18 år så føler man seg vel udødelig og tenker ikke på fremtiden, men mitt tips til unge idrettsutøvere er å få seg en utdannelse, slår han fast.