Det är svårt att hitta en mer framgångsrik linje än den svenska när det gäller försvars- och säkerhetspolitiken. Vi har haft fred i 200 år. Kan man få ett bättre kvitto på att militär alliansfrihet varit en bra modell för Sverige?

Nu vill Alliansen att frågan om ett medlemskap i Nato ska utredas. I sak är det ingenting som kan leda vidare. I Stefan Löfvens regeringsförklaring står det uttryckligen att Sverige inte ska ansöka om medlemskap i Nato. Chansen till en bred överenskommelse existerar alltså inte. Så varför ens utreda frågan?

Precis som så ofta i dagens politik är det taktik som ligger bakom. Anna Kinberg Batra (M) har fått intern kritik för att ha vikit ner sig för de rödgröna i den så kallade decemberöverenskommelsen. Moderaternas nya partiledare behöver visa att hon inte är konflikträdd. I kravet på en Natoutredning fick hon med sig samtliga borgerliga partier, trots att Centerpartiet är emot ett Nato-medlemskap. Därmed lyckades hon skapa en illusion av att konfliktlinjen i frågan går mellan blocken, trots att den egentligen skär rakt genom alliansen.

Det finns blytunga argument mot ett svenskt Natomedlemskap. Det tyngsta är att det skulle uppfattas som en provokation från rysk sida och därmed bidra till att öka spänningarna i vårt närområde. Vladimir Putin skulle få en bekräftelse på sin världsbild, som redan är stärkt anfrätt av paranoia. Det vore dessutom huvudlöst att utreda något utan Finlands medverkan. Ska Natos gräns gå mellan Sverige och Finland?

Går vi med i Nato lämnar vi frivilligt ifrån oss möjligheten att driva en självständig politik vid kriser, vi förbinder oss att försvara andra medlemsländer, att förvara amerikanska kärnvapen och lägga två procent av BNP på försvaret. Antingen vi vill eller inte. Det är med andra ord inte så konstigt att tveksamheten är stor även inom borgerligheten.

Svensk politik behöver mer konfrontation, det är ingen tvekan om det. Det har varit för mycket trängsel i mitten ett tag. Men hur klokt är det att använda Natomedlemskapet som en inrikespolitisk spelbricka?

Margot Wallström (S) har rätt i att en Natoutredning skulle skicka en stark signal till omvärlden om att Sverige tvekar om sin alliansfrihet. Och säkerhetspolitik handlar faktiskt mer om signaler än om bomber och raketer.