hi all! imi place un tip cu 2 ani mai mare dar el nu prea da semne... in schimb am jucat adevar si provocare si am fost obligata sa il pup pe obraz, el nu a ripostat si m-a lasat dar pe alte fete nu le-a? (mai mult)
hi all! imi place un tip cu 2 ani mai mare dar el nu prea da semne... in schimb am jucat adevar si provocare si am fost obligata sa il pup pe obraz, el nu a ripostat si m-a lasat dar pe alte fete nu le-a lasat. nu stiu ce sa cred am nevoie de ajutor!
dan, nesimtito si mie nu imi zici ( bine bine suntem chit). si te intreaba omu da pe cine placi si ea rasunde pe unghiul m, da ma da te place;)
ca agent imobiliar, iti pot oferi 2 raspunsuri:
1. trebuie sa admit ca poate fi si o problema de lacune de comunicare in randul nostru.
2. de foarte multe ori, raspundem la astfel de mail-uri cu promptitudine si detaliat fara a mai avea vreo urma de feedback dupa. nici nu vreau sa incep cu situatiile in care se stabilesc intalniri si apoi clientii nici macar nu mai raspund la telefon sau nu isi mai anunta absenta.
problema poate fi si in jumatatea noastra de teren, dar nici in zona clientilor nu stau altfel lucrurile. lipsa de seriozitate ne caracterizeaza, din pacate, ca popor. este o întrebare interesantă, dar ar trebui adresată unui avocat. când aflați răspunsul, vă rog să ni-l spuneți și nouă. sunt curios … E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. poate ca putini comunica pe calea eletronica (email) , ei preferand o conversatie telefonica. dar, cum spunea si razvan mai sus, seriozitatea lasa de dorit in romania (mai mult din partea cumparatorului).
sunt de vreo 9 ani in business-ul acesta (dezvoltator si agent de vanzari totodata)...si respectul l-am castigat prin seriozitate, pentru ca stiu sa apreciez clientul ( de la el ne vin banii), dar..un mare dar...unii clienti nu prea ne respecta pe noi, nerealizand faptul ca facem tot posibilul sa-l multumim...si depunem efort in construire sau investitii in dezvoltarea unor proiecte rezidentiale - terenuri. mi-as dori sa fim o tara civilizata...dar mai e mult pana departe.. cu respect Prima intrebare: Esti om? 3 raspunsuri posibile: AA-"DA", AF-"DA", FA-"NU". Daca nimerim un FA, a doua intrebare este "Cine este cel cinstit?". Daca primim raspunsul "DA" la prima intrebare atunci a doua intrebare va fi: "Care este persoana care ar fi mintit la una dintre intrebari ?". In mod normal un AF ar arata cu degetul catre cel cinstit, iar un AA probabil ar spune "sunt mai multi". cere-i un act de proprietate si un act de identitate! sau mergeti impreuna la un notar public si va ajuta el! din pacate nu am acest talent, altfel as juca la loto, nu ma descurc bine cu sansele. va urez succes oricum! daca aveti contractul semnat inseamna ca v-ati facut treaba si daca, acum, clientul nu vrea sa va plateasca, dati-l in judecata. lasati-l sa rada acum si fiti sigur ca pana la urma va plati ce datoreaza. stiu, ideal ar fi sa comunicam, insa unii oameni pur si simplu au impresia ca sunt mai "smecheri' nu stiu. salut.dupa anunt cred ca esti un sau o lenes/a.poate gasesti o agentie sa-ti ia un comision atat de mare incat sa te arda buzunarul,asa va trebuie voua astora care nu sunteti in stare sa vindeti ceva singuri.