in ultima vreme ma tot gandesc la persoanele care se bucura din absolut orice, chiar si dintr- un nimic.(cum ar fi ca infloreste un copac). chiar nu sunt capabil sa- i inteleg.pentru ce sa ...? (mai mult)
in ultima vreme ma tot gandesc la persoanele care se bucura din absolut orice, chiar si dintr-un nimic.(cum ar fi ca infloreste un copac). chiar nu sunt capabil sa-i inteleg.pentru ce sa te bucuri din moment ce viata e de cac***.eu asa vad lumea, in negru si gri. explicati-mi si mie, pentru ce sa ma bucur? plimbarile in parc sunt ceva cat se poate de ciudat pentru mine.mai bine ma plimb prin oras decat sa stau pe o banca in parc ca tristu'.si la scoala, cade un idiot pe jos, hai sa radem.pentru mine viata se rezuma la studiat intens si citit-istorie, filosofie si biologie) si sa ies la filme.mi-a zis o fata ca ar trebui sa ma schimb.pentru ce? nu sunt emo, sau vreun gen din asta, da pe bune.la ce viata are o persoana in tara asta, pentru ce sa zambesc?
rau, daca asa gindesti. daca pomul (de exemplu) infloreste la fiecare 12 luni, este pentru repetarea bucuriei noastre. sa nu uitam sa ne bucuram. ma bucur si de ochii frumosi ai unui copil.
imi pare rau sa-ti spun, dar sufletul tau este bolnav. nu stiu cu cine sa-ti recomand sa vorbesti despre asta. psihologii, mai rau te fac sa te simti vinovat. in preoti, nu cred eu. totusi, unii din ei fac adevarate minuni cu sufletul omului. popa de cartier nu e calificat pentru asa ceva. un calugar eventual. dar cei mai buni sint prietenii de virsta ta cu vointa ta de a te trezi din letargia in care ai cazut. iesi cu ei de cite ori poti, chiar si in locuri stupide. usor-usor, iti vei reveni. sper, dar mai ales iti doresc! pentru ca altfel, te vei izola de lume si nu vei realiza nimic in viata, cu toate studiile si diplomele pe care le vei obtine.
stai linistita ca te consumi degeaba pentru ca nu ii pasa nimanui ca la un moment dat nu o sa mai poti sa-ti platesti ratele, ba chiar cu atat mai bine pentru ei, ca ramai si fara bani si fara casa. internet-ul si toata mass-media nu informeaza omul de rand, ci lucreaza pentru bancheri publicand articole de manipulare. traim in tara in care fiecare doar pentru el. lumea ii blameaza pe cei de la conducere ca sunt lacomi si egoisti, dar toti sunt la fel. Situatii in care am trait aceste emotii:  

-Bucuria: Sarbatorirea zilei de nastere, obtinerea unui premiu, primirea unui cadou, lauda din partea cuiva asupra performantelor mele, afectiunea primita din partea cuiva drag etc.


-Tristetea: sentimentul de singuratate (atunci cand simti ca nu ai niciun prieten aproape), lipsa suportului familial, esecuri in plan scolar, moartea unui animal drag, dorul de familie si imposibilitatea de a fi langa ea (ex: copiii care au parintii plecati in strainatate), cand o persoana primeste doar critica din partea celorlalti etc.


-Teama: cand risti sa fii atacat de un animal salbatic sau de oameni inarmati, cand ai o anumita fobie, teama de esec etc.


-Furia: cand exista o nedreptate, cand nu ti s-a indeplinit ce ti-ai dorit, cand ai facut o greseala care iti va schimba viata ta sau a celorlalti


-dezgustul: Exemplu de situatie: Cand nu exista egalitate intre drepturile oamenilor. Acum cativa ani am stat la rand pentru a-mi face un abonament. Eram foarte multi oameni care asteptam nerabdatori sa ne facem abonamentele pentru autobuz. Fara niciun fel de rusine, un baiat sfideaza tot randul si se baga in fata, iar casiera accepta sa ii faca abonamentul spre nemultumirea tuturor. In acel moment am avut aceasta emotie de dezgust fata de casiera si acel baiat.   

Alt exemplu: cand cineva este rasist priveste cu dezgust anumite minoritati  

*dezgustul se confunda cu dispretul, insa dezgustul este o emotie mult mai puternica  

* La celelalte poti da tu exemple de situatii din viata ta E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. sunt complet de acord cu dumneavoastra. de aceea intru, de multe ori, in dezacord cu unii proprietari care au impresia ca detin “turnul eiffel”. insa asta este ceva aproape “standard” pentru piata de aici si cand le spui oamenilor adevarul, se supara si nu mai vorbesc cu tine (de multe ori intra pe forumuri sau site-uri si te injura). 
insa pot intoarce comentariul dumneavoastra. cand avem, cu adevarat, o proprietate de lux, vrem, cu adevarat, sa platim pentru ea? sau incercam sa o cumparam pe gratis si spunem ca toate investitiile facute “nu sunt importante”?
plus o ultima intrebare: considerati ca am atins un nivel, noi ca societate, sa intelegem gusturile avansate si designurile cladirilor construite in tari cu 50-100 de ani de traditie? prea multe persoane considera “frumos” ceva urat pur si simplu pentru ca asta este tot ce stiu. aceasta situatie are nevoie de timp pentru a se schimba… Din punctul meu de vedere cartile au rolul cel mai important in viata unui om. Fara carti oameni sunt ignoranti, nu-si cunosc rolul vietii.  

In primul rand, educatia primeaza, iar cartile sunt elementele sale fauritoare. Rolul educatiei este de a pregati omul pentru un viitor sigur. Consider ca fiecare persoana este libera sa-si asigure profesia. Depinde de cat de multa prioritate acorda studiului.  

In al doilea rand, omul nu poate exista fara sa nu studieze, fie si la cel mai mic nivel. Avem nevoie de carti, ele ne sunt sursele vietii. Din acestea ne extragem informatiile de care avem nevoie zi de zi.  

In concluzie, rolul cartilor este necesar, nu neaparat obligatoriu. Insa, de cele mai multe ori ele sunt visul fiecarui copil care le intelege valoarea morala, educativa. Cartile sunt comoara cea mai de pret a oricarei natiuni.


*Iti scriu cateva intrebari care te pot ghida in descrierea experientei personale:  

Ce simti cand citesti o carte? Ce fel de gen preferi sa citesti?  

Care e deosebirea dintre un om care citeste carti si altul care le evita?  

Te-au ajutat cartile sa-ti dezvolti un limbaj adecvat, artistic?  

Ce poti poti invata dintr-o carte?  

Atunci cand citesti opera unui autor nu e ca si cum l-ai cunoaste mai bine ca persoana?  

***Intr-un text argumentativ noi ne exprimam opinia intr-un mod organizat si avem nevoie de un limbaj literar. Cand nu ai idei, pune-ti astfel de intrebari, iar apoi asterne-ti gandurile pe foaie. <http://www.youtube.com/watch?v=BE2OP0Ovxhc> cea mai proasta secventa ![smiley](http://www.scientia.ro/qa/qa-plugin/wysiwyg-editor/plugins/smiley/images/regular_smile.gif "smiley")hahaha Pasarea isi plange dorul de libertate.  

Frumusetea zborului inca se regaseste in ochii tristi ai micii pasari.  

Papagalul este simbolul voioșiei vietii.  

Colivia-i devenise casa de suflet.  

Penajul multicolor reda diversitatea fiecarui papagal.  

Papagalul isi astepta sfios noul prieten.  

*Nu stiu exact ce fel de expresii vrei. Mai sunt si cele populare : a vorbi ca un papagal, repeta ca un papagal, …* Din amalgamul de raspunsuri mi-am facut si eu o parere.

  

 Daca Dumnezeu exista si cei care nu cred in el vor avea de suferit la judecata de apoi, atunci cei care au fost buni cerdinciosi toata viata si au murit de cancer, impuscati, boli incurabile, sau luand-ul exemplu pe Stephen Hawking care a suferit o viata intreaga in cel mai barbar mod posibil ( e si normal sa aiba o anuimta ciuda pe Dumnezeu)   acestia nu ar merita sa-l stranga de gat pe Cel de sus cand vor fi primiti in imparatia cerului ???

 La polul opus daca ar exista iadul, voi chiar credeti ca ar merita cineva sa traiasca in suferinta o vesnicie pt o fapta comisa pe pamant ?

 Cati dintre voi puteti spune ca nu a gresit niciodata cu nimic ? Sunteti voi in stare sa judecati ce fapta e mai grava ? Nu cred. Dupa cum spune si zicala cel fara de pacat sa arunce prima piatra ! 

  

 Potrivit ecuatiei lui Drake in galaxia noastra ar trebui sa fie circa 50.000 de civilizatii inteligente cel putin de nivelul nostru. Asta ar insemna ca universul ar avea miliarde de civilizatii . Credeti ca vom trai cu totii dupa moarte la un loc ?

 Sau dc am fi noi mai presus decat plante si animale. Adica ele sa nu ajunga in rai. Daca am gandii invers si ar ajunge toata planeta in rai asta ar insemna ca acolo ar fi identic ca pe pamant. Atunci care ar mai fi scopu raiului daca ar fi acelasi ca pe pamant ? De ce nu am trai aici in continuare ?  Se pot formula sute de ipoteze care sa arate ca existenta unei entitati sau a unui loc dupa moarte este absurda dpdv stiintific. va multumesc mult pentru urare dle walsh , stati linistit ca deja am emigrat si va spun sincer ca este mult mai bine . credeti ca in rom. nu regleaza statul tot? vorbiti asa pentru ca probabil aveti o proprietate , dar la cei care nu au si probabil ca nu vor avea niciodata o casa din cauza salariului de mizerie de 1000 lei net pe care il iau dupa o luna de zile de munca v-ati gandit? nu este vorba de nici-un comunism dar daca stau bine si gandesc cred ca era mai bine pe vremea lor, cel putin nu erau atatia oameni aruncati in strada, sa nu mai vb despre faptul ca toti primeau case de la locul de munca. nu vi se pare totusi ca preturile la locuinte sunt exorbitante in raport cu salariul care abia ajunge de azi pe maine?
 daca nu , mai ganditi-va . cu respect. statistica spune ca populatia tarii va scadea masiv in anii urmatori (cauze- emigrare la greu, nimeni nu mai face copii, mortalitate f mare-speranta de viata cea mai mica in romania...), saracia va creste, investitori zero, salarii africane, pretul energiei in crestere, al alimentelor la fel...cine ar mai face imprumuturi la banci pt case?...ajung sa se sinucida dupa aia...concluzie: preturile vor scadea in mod clar- la jumate cel mult fata de cat sunt acum.