care e problema? am făcut- o cu nu stiu cati băieți in 2 ani si nici unul nu reușește să își dea drumul. in timp ce fac sex cu ei le "moare"cum ar veni și imi reproșează de foste ca aveau fundul...? (mai mult)
care e problema? am făcut-o cu nu stiu cati băieți in 2 ani si nici unul nu reușește să își dea drumul. in timp ce fac sex cu ei le "moare"cum ar veni și imi reproșează de foste ca aveau fundul mai rotund, tatele mai ferme etc. ma simt complexata să mai fac ceva cu cineva. deși sunt persoane mai slabe decât mine si care nu au forme deloc nu întâmpină atatea umilinte. cu oricine fac ceva după 1 minut le moare sau nu li se ridică deloc. si nu finalizam nimic pe lângă, ma tine relația 1 săptămâna maxim.
problema nu este la tine! nu te mai învinovăți singură!
lor le "moare scula" din cauze medicale, iar tu ești prea potentă, de cursă lungă! 
de fapt, ei sunt obișnuiți cu fete care se termină repede! ori, tu, ești opusul acelor fete! te exciți mai greu, te termini într-un timp îndelungat, iar ei nu au experiență cu fete ca tine! 
mai caută și nu te complexa! 
vă veni și băiatul cu care să fii fericită la pat! 
succes!
eu cred ca ar trebui sa fixati un termen mai scurt de un an pentru plata celei de-a doua rate sau sa gasiti un alt cumparator. E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. am o garsoniera intr-un bloc nou....regret amarnic!!! nu pot sa spun cate nereguli incep sa apara acum la 3-4 ani , deoarece sper sa o vand...la naiba cu finisajele, vreau doar sa nu cada blocul pe mine!!! in primul rand acesta este un risc pe care vi-l asumati atunci cand cumparati un apartament vechi. expertii spun ca ciclul de viata al unei cladiri este de 40 de ani, asa ca va puteti imagina ca sunt multe care au depasit perioada de valabilitate. am scris mult despre acest subiect pe blogul meu, daca ma contactati si imi dati emailul dumneavoastra, va pot transmite link-urile. 
cum afli viata cladiri inainte sa o cumperi? simplu, platind expertii. cu o renovare-consolidare adecvata ciclul de viata poate fi prelungit la sute de ani. insa, din pacate, in majoritatea cazurilor proprietarii refuza sa investeasca in propriile proprietati si apoi dau vina pe stat pentru orice problema care apare). ca agent imobiliar, iti pot oferi 2 raspunsuri:
1. trebuie sa admit ca poate fi si o problema de lacune de comunicare in randul nostru.
2. de foarte multe ori, raspundem la astfel de mail-uri cu promptitudine si detaliat fara a mai avea vreo urma de feedback dupa. nici nu vreau sa incep cu situatiile in care se stabilesc intalniri si apoi clientii nici macar nu mai raspund la telefon sau nu isi mai anunta absenta.
problema poate fi si in jumatatea noastra de teren, dar nici in zona clientilor nu stau altfel lucrurile. lipsa de seriozitate ne caracterizeaza, din pacate, ca popor. sunt complet de acord cu dumneavoastra. de aceea intru, de multe ori, in dezacord cu unii proprietari care au impresia ca detin “turnul eiffel”. insa asta este ceva aproape “standard” pentru piata de aici si cand le spui oamenilor adevarul, se supara si nu mai vorbesc cu tine (de multe ori intra pe forumuri sau site-uri si te injura). 
insa pot intoarce comentariul dumneavoastra. cand avem, cu adevarat, o proprietate de lux, vrem, cu adevarat, sa platim pentru ea? sau incercam sa o cumparam pe gratis si spunem ca toate investitiile facute “nu sunt importante”?
plus o ultima intrebare: considerati ca am atins un nivel, noi ca societate, sa intelegem gusturile avansate si designurile cladirilor construite in tari cu 50-100 de ani de traditie? prea multe persoane considera “frumos” ceva urat pur si simplu pentru ca asta este tot ce stiu. aceasta situatie are nevoie de timp pentru a se schimba… Salut.Daca ai fi pus si nota zero as fi dat zero.Sau zero barat.Au furat de-au rupt si nu face nimeni o zi de puscarie(Doar Bombonel 2 ani din care va face doar 1 si il scot astia afara pe motiv de buna purtare sau ca nu suporta regimul de detentie sau pe caz de boala).pa poate o fi vreo eroare de la ei,de sistem sau de la tine de la pc(net)...si eu mai fac pauze cate 2-3 zile maxim da reiau de unde am ramas,eu de cand am inceput nu am avut niciodata probleme,nici macar o mica eroare,is logat si pe laptop si telefon si vreau sa zic ca pe laptop chiar nu am mai intrat de foarte mult timp si tot am luato de unde am ramas........acum nu stiu ce altceva sa ti zic,poate sa le dai un mesaj lor(moderatorilor programului astuia,sa vezi ce sa intamplat)in rest iti doresc succes....bye poate ca putini comunica pe calea eletronica (email) , ei preferand o conversatie telefonica. dar, cum spunea si razvan mai sus, seriozitatea lasa de dorit in romania (mai mult din partea cumparatorului).
sunt de vreo 9 ani in business-ul acesta (dezvoltator si agent de vanzari totodata)...si respectul l-am castigat prin seriozitate, pentru ca stiu sa apreciez clientul ( de la el ne vin banii), dar..un mare dar...unii clienti nu prea ne respecta pe noi, nerealizand faptul ca facem tot posibilul sa-l multumim...si depunem efort in construire sau investitii in dezvoltarea unor proiecte rezidentiale - terenuri. mi-as dori sa fim o tara civilizata...dar mai e mult pana departe.. cu respect temporar, vor mai fi probleme dar vor fi in curand rezolvate