de ce este petre tutea considerat filosof?
pentru ca traim in romania, o tara in care imediat dupa revolutia din 1989, fiind in mijlocul unui mare "avant" anticomunist, am sarit imediat in bratele tuturor legionarilor si fascistilor care mai traiau la noi in tara si nu numai. unul dintre ei a fost petre tutea, un batran aproape senil deja, care delira din patul lui toate tampeniile posibile despre lumea in care traim. iar cei care il intervievau nu stiau cum sa se inghesuie sa-i dea dreptate si sa-i puna doar intrebarile care-i erau pe plac. hai sa fim sariosi, batranul era cel putin semi-paralel cu realitatea. si nu din cauza varstei, ci din cauza convingerilor lui de-o viata intreaga, convingeri religioase, superstitioase, fasciste, anti-semite si inapoiate.
Salut The Best,  

  

Deoarece stiinta afirma despre singularitati doar ca la nivelul lor nu functioneaza legile fizicii, suntem liberi sa facem speculatii. Parerea mea este ca "singularitatea primordiala" a continut toata informatia necesara pentru ca Universul sa existe asa cum este si nu altfel. Acea singularitate concentra toata masa Universului (echivalentul ei energetic), spatiul-timp era acolo in stare potentiala, energia, oricat de "inghesuita", trebuie sa fi fost cuantica. Daca singularitatea nu ar fi continut informatie, Universul nu ar fi fost posibil, pur si simplu. Leibniz spunea (chiar daca intr-un context dogmatic), ca exista cauze suficiente pentru ca lucrurile sa existe asa cum sunt si, tocmai pentru ca exista, aceasta e cea mai buna dintre lumile posibile. Singularitatea nu continea Universul , era  Universul insusi in stare potentiala. As face o analogie, in termeni clasici, cu energia potentiala a unui lac de acumulare. Energia potentiala a apei este finita si calculabila. Proprietatile fizico-chimice ale apei sunt aceleasi si atunci cand curge si cand nu. Trebuie doar sa apara o fisura in baraj, ca ea sa plece la vale . Salut Best !



 Ce cauta "moartea" la capitolul Filozofie ? Moartea, ca si fenomen caracteristic organismelor vii sta in mod sigur la capitolul **Biologie** - chiar daca noua ne place filozofia... ![smiley](http://www.scientia.ro/qa/qa-plugin/wysiwyg-editor/plugins/smiley/images/regular_smile.gif "smiley"). Si nu sunt de acord nici cu ce ai spus mai departe, moartea nu este un proces autodistructiv ci unul **constructiv**. Pe de alta parte, avem inoculat instinctul autoconservarii, este firesc sa ne temem. Dar o constientizare a fenomenului ar trebui sa ne elibereze de aceasta teama ancestrala, **nu conteaza ca murim, conteaza cum traim** ! De asemenea, conteaza sa ne indeplinim rolul biologic - **sa transmitem informatiile mai departe (biologice si tehnologice)**.



 Mie lucrurile imi sunt foarte clare:



 - **N-as vorbi despre moarte, ci despre durata vietii si respectiv sfarsitul ei !**



 - **Evolutia a ales o solutie** care presupune generatii succesive din ce in ce mai bine adaptate la mediu. **Dar generatiile anterioare trebuie sa dispara, pentru ca ele concureaza generatiile noi !** Deci **moartea este obligatorie** in lumea biologica, non-tehnologica.



 - Evolutia a stabilit **strategia**: ori durata lunga a vietii si putini urmasi, ori durata scurta a vietii si foarte multi urmasi - **este limpede ca este un fenomen ghidat si necesar**.



 Interesant este ca in etapa evolutiva pe care o parcurgem noi Oamenii, **alegerile naturii sunt pe sfarsite, deciziile noastre constiente primeaza** (si scutiti-ma cu arbitrul ala !). Daca astazi decid cand sa mor, ca maine vom decide sa traim mai mult decat a intentionat mecanismul evolutiv, iar poimaine vom trai vesnic in corpurile noastre de metal si plastic. Sa nu ziceti ca nu v-am spus !![smiley](http://www.scientia.ro/qa/qa-plugin/wysiwyg-editor/plugins/smiley/images/regular_smile.gif "smiley")



 La capitolul **Filozofie** in relatia cu moartea putem sa discutam altceva mai interesant, de pilda despre **eutanasia umana** - moarte la cerere ! Salut !



  



 Intai de toate, de acord cu Adi, trebuie definiti termenii - de pilda eu inteleg *minte=cerebel*, *ratiune = procesele decizionale ale cerebelului*, *"suflet" = subrutina componenta a ratiunii care guverneaza interactiunile cu alte fiinte*.



  



 Eu unul, nu vad niciun mister, ceea ce numesc indeobste oamenii "suflet" este un proces cerebral cu rol in special social - dezvoltat evolutionist tocmai pentru ca s-a dovedit un avantaj pentru noi, ca specie sociala. Deci, prin prisma intrebarii tale, cred ca rolul decisiv o sa-l aiba neurologii, stabilind mecanismele aparitiei "sufletului" si ariile cerebrale implicate.



  



 - Daca stam putin sa analizam, "sufletul", ca pozitionare fata de celelalte fiinte, are la baza tot una din cele 3 legi ale Viului - AUTOPREZERVAREA - si iti dau niste exemple proverbiale: *"De ce sa planga mama mea cand poate sa planga mama ta"; "Frate-frate, dar branza-i pe bani"*, etc. Adica, sunt sufletist, altruist, dar numai pana cand imi sunt afectate interesele proprii !



  



 - Doi la mana: cel mai "sufletist" esti cu copiii tai, apoi cu membrii familiei tale, apoi ai comunitatii, etc. Transpare aici a doua lege a Viului - AUTOREPRODUCEREA, si de cele mai multe ori esti atat de "sufletist" incat te sacrifici pentru generatia urmatoare - dupa cum se vede si legile Viului au o ierarhie, intocmai cu legile asimoviene ale robotilor.



  



 Inca un exemplu: cainii sunt draguti si ii iubim (probabil mostenire ancestrala a relatiei reciproc avantajoase om-caine), DAR numai pana cand imi musca copilul ! Atunci, iau parul si-i ucid  "ca un om fara suflet" !



  



 - Ca "sufletul" nu este decat o rutina cerebrala ca si multe altele (am citit recent depre rutina care defineste Eu-ul, foarte interesant !) o dovedesc si cazurile unor persoane cu accidente cerebrale masive - se intampla ca dupa o refacere dificila sa ramana sechele neasteptate - atunci se spune ca "si-a pierdut sufletul", fiind "alt om" ! Pai da, pentru ca s-a defectat "hardware-ul" care sustine procesul cerebral numit suflet !



  



 - Inca ceva: oamenii isi pun frecvent intrebarea daca **Masinile o sa aiba vreodata suflet** - multi fiind convinsi ca nu. Pai cred ca astia din urma au dreptate, dar nu din cauza pe care o preconizeaza ei: nu avem nevoie de Masini cu suflet, este contraproductiv. Dar daca se va urmari asta, in scop experimental, DA o Masina va putea avea suflet, adica un anumit comportament dictat de o ordine a prioritatilor - asa cum are Viul. Asta in prima etapa, cine stie cum ar putea sa evolueze si Masinile .. functie de prioritatile care le anima.



  



 In fine, despre **relatia cu religia**: ziceam ca rutina numita "suflet" ne traseaza un anumit comportament social. Intersectia cu Religia apare pentru ca aceasta doreste  SA SCHIMBE/INFLUENTEZE acest comportament social prin anumite metode (psihologice). Evident este ca Religia are un aliat puternic in insusi instinctul de conservare al Omului (autoprezervarea de care ziceam) confruntat cu iminenta disparitiei - dovada ca bisericile sunt pline de batrani, tinerii fiind o exceptie. Nu cred ca e vorba de intelegenta modului in care a fost pusa intrebarea, ci de faptul ca acest tip de subiect mereu suscita dezbateri aprinse.  

  

Partea proasta este toti ies dintr-un astfel de razboi asa cum intra. Nimic nu se schimba, nimeni nu castiga.  

  

Stiu ca exista si momente de iluminare, de ambele parti, cand credinciosi ajung sa priceapa ca Dzeu e o idee fara suport in realitate care vine din preistoria omului ori cand atei devin brusc constienti de existenta divinitatii. Cred ca ar fi interesanta o asfel de poveste de auzit aici.  

  

Poate autorul se gandeste ca a sosit momentul pentru a alege cel mai bun raspuns - chiar sunt curios care-i ala, desi banuiesc de care parte! - pentru ca discutia va continua la nesfarsit fara niciun rezultat concret. Salut prieteni !



  



 Acum ca s-a precizat la care amenintare se refera Negura (deci excludem catastrofe naturale si alti factori externi), putem face cateva aprecieri.



  



 Sa privim situatia naturalist: ce face o specie cand resursele mediului sunt epuizate? **Dispare**, **migreaza** sau **se transforma** astfel incat sa consume alt tip de resurse. "Smecheria" este sa aiba timp/conditii pentru variantele 2 si 3, deci asta inseamna fie:



 - tehnologie pentru viata extraterestra (in spatiu sau planetele Sistemului Solar, caci alte variante par acum de neatins)



 - transformare intr-o fiinta tehnologica care poate subzista in conditii de mediu terestre radical inrautatite sau extraterestre - desi unii pot sa o priveasca ca fiind sfarsitul umanitatii.



  



 Dupa cum se vede, cheia este tehnologia (implicit cercetarea stiintifica). Intrebarea este daca dezvoltarea umana va inregistra **punctul de inflexiune** necesar astfel incat tehnologia salvarii sa apara inaintea epuizarii resurselor si/sau distrugerii habitatului terestru. E greu de spus ce ragaz mai avem, Hawking amintea intr-un interviu de vreo 1000 de ani, apoi ar trebui sa "ne mutam".



  



 Chestiunea are si **o dimensiune sociala**, resursele nu sunt repartizate uniform, si e probabil ca in caz de penurie, o anumita parte a populatiei sa fie sacrificata (redusa prin mecanisme naturale sau nu). Apoi, exista teorii cum ca civilizatiile oricum nu au viata lunga, se autodistrug (a se vedea si paralela cu marile imperii).



  



 Eu unul sunt optimist, cred ca ritmul de dezvoltare a stiintei este suficient de accelerat pentru a ne oferi solutii pentru viitor, peste milenii. Riscul ramane tot in sfera social-administrativa, caci am ramas cu instinctele concurentiale ale omului primitiv. Priviti-l pe Putin, vrea sa se imortalizeze ca eroul Marii Rusii, restul nu mai conteaza pentru el ... o tara civilitata are oameni civilizati, seriosi,responsabili.
ne-am invatat sa dam vina pe altii, uitind ca si noi traim in aceasta tara. Dacă mergi pe firul originii termenului vei vedea că "tehne" înseamnă în greaca veche "meşteşug". Tehnica este propriu-zis o îndeletnicire, o întreprindere care urmăreşte producerea sau fabricarea unui anumit lucru, pe când tehnologia este ştiinţa de a întreprinde ceva, de "a pune două paie cruce" dacă vrei. Diferenţa dintre tehnică şi tehnologie e ca aceea dintre practică şi teorie. Prin urmare, *smartphone*-ul nu este nici tehnică, nici tehnologie, ci un simplu produs al acestora. In principiu nu l-as intreba nimic.  

  

Conform doctrinei, Dumnezeu e in tot si in toate sau cum spune o melodie a celor de la Vama Veche: "Mai baiete esti netot? Dumnezeu e peste tot." Asa ca, de cate ori cineva isi pune o intrebare, putem zice ca o pune si lui Dumnezeu.  

  

O alta motivatie a faptului ca nu l-as intreba nimic, este ca avem toate capacitatile necesare pentru a afla raspunsul singuri la orice intrebare. Poate nu imediat, dar pe masura ce omenirea evolueaza isi raspunde intrebarilor pe care si le-a pus de-a lungul timpului.  

  

Cred ca uneori asteptam prea multe de la "zei" cand de fapt raspunsurile sunt in noi insine. Dragostea are simultan următoarele proprietăți potrivite pentru cîntece:  

  

- Poeții și textierii sînt motivați, prin propria lor experiență, să scrie despre dragoste. Chiar și atunci cînd acele experiențe personale de dragoste sînt triste, o parte din amintirea lor este plăcută, nostalgică.  

  

- Ascultătorii cîntecelor le ascultă și ei cu plăcere, tot pentru că le aduc aminte de întîmplări personale, mai vechi sau mai noi sau chiar curente.  

  

- Dragostea poate avea o mare mulțime de aspecte diferite, de la comic la tragic, de la platonic la sexual etc., deci oferă o mare varietate de moduri de abordare lirică.  

  

- Spre deosebire de multe alte sentimente, dragostea este universală, la fel de valabilă și în Egiptul antic, și în Verona lui Romeo și a Julietei, și în Parisul de ieri, și în Bucureștiul de azi, dincolo de clase sociale, indiferent de avere, inteligență sau cultură.  

  

Există și alte sentimente puternice, de exemplu tristețea produsă de moartea cuiva, sentimentul de nedreptate socială, teama față de ororile războiului, bucuria față de frumusețile naturii etc. Iar poeții scriu și despre ele, compozitorii le pun pe note și cîntăreții le cîntă. Dar astfel de cîntece au în general mai puțin succes, pentru că puțini ascultă cu plăcere cîntece despre moarte, puțini înțeleg nenorocirea unui țăran fără pămînt etc.  

  

Avem poezii despre înțelepciune, patrie, lună și stele, limba română, eroi naționali, cățeluși, întîmplări comice, haiduci, ostași, greieri și furnici, mateloți, mame, învățători, Dumnezeu, păsărele, daci, anotimpuri și așa mai departe. Apoi avem și poezii de dragoste. Dumneavoastră, dacă ați fi compozitor, ce poezii ați alege pentru a face un cîntec de succes? Și nu mă refer neapărat la succesul comercial, ci în primul rînd la bucuria publicului de a vă asculta cîntecul. * „Testament” (Tudor Arghezi)



Poezia „Testament” de Tudor Arghezi este o adevarata arta poetica modernista si face parte din genul liric. Poetul isi exprima direct gandurile, sentimentele prin intermendiul procedeelor artistice si figurilor de stil. Acesta isi exprima emotia nesfarsita fata de strabunii nostri, dragostea pentru om si natura, imensa liniste fata de acest popor incercat de lupte pentru supravietuire.


Tinand cont ca radacinile sale sunt acolo unde ,,vesnicia s-a nascut la sat”, Arghezi aduce un omagiu satului romanesc unde exista ,,rapi si gropi” pe care ,,Suite de batranii mei pe branci” le-au urcat. Copilului sau sau cititorului, mostenire nu ii poate darui decat ,,un nume adunat pe o carte”, dar care contine tot: amintiri, ganduri, trairi transpuse in versuri. Cartea ,,este hrişovul vostru cel dintâi”, deoarece fara scriitori si poeti nimic nu ar fi adus la cunostinta. Frumusetea cuvintelor vine din adevarul trait de inaintasi, munca lor fiind preschimbata in ceva frumos si autentic, ,,Sapa-n condei si brazda-n calimara”.


,,Testament” este o poezie gandita si scrisa cu intelepciune: ,,Eu am ivit cuvinte potrivite/Și framantate mii de saptamani/Le-am prefacut in versuri si icoane”. Saracia taranului roman care trudeste in camp este vazuta de poet ca ceva divin.   

O alta trasatura a genului liric este ilustrata de prezenta marcilor lexico-gramaticale, exprimate prin verbe si pronume la persoana intai (exemple: nu voi lasa, sa schimbam, eu am ivit, am luat etc.), dar si forme pronominale adjectivale (mei, noastra). Arghezi are puterea de a preschimba uratul, grotescul in tot ceea ce este mai frumos in lume: ,,Făcui din zdrenţe muguri şi coroane./Veninul strâns l-am preschimbat în miere”.  Amaraciunea taranului asudat vazuta in miere, iar ,,cenusa mortilor din vatra” este puntea de legatura intre muritori si Dumnezeu.   

Poetul nu uita sa vada si ochii taranului stralucind in zile de sarbatoare: ,,Durerea noastra surda si amara/O gramadii pe-o singura vioara” tinzand sa aminteasca faptul ca ,,Stapanul, ca un tap injunghiat” nu putea lua taranului acest drept. Poporul roman este un popor drept nu s-a lasat lovit de ,,bube, mucegaiuri si noroi”, iar ,,biciul rabdat se intoarece in cuvinte” pentru ca poetii au consemnat zbuciumul omului care a dainuit in versurile lor. Din ,,Rodul durerii de vecii intregi”, ,,ramura obscura” s-au nascut gloria si vitejia. Cel ce va citi ,,Testament” va fi coplesit de viata aspra, necrutatoare, onesta a poporului din vremuri indepartate. Acum, vremurile nu mai sunt atat de tulburi: ,,Domnita lenesa pe canapea/Sufera in cartea mea” minunandu-se ca din ea s-a faurit ,,slova de foc”, iar versurile se unesc ca ,,fierul cald imbratisat in cleste”.   

Poetul este el insasi robul lui Dumnezeu stiind ca divinitatea e constienta de ceea ce el a scris si ne transmite legatura profunda, firava dintre om si divinitate ca o salvare a amintirii ,,bunilor mei”. 


Testament” este o poezie lirica in care sentimentele poetului sunt intr-o imbratisare coplesitoare; emotiile, trairile, amintirile, povetele ne transpun intr-o lume a timpului mult prea indepartat, adica atat de departe si totusi atat de aproape. Este mesajul clar al poetului, sa nu uitam istoria taranului roman si sa transmitem prin scris realitatea pe care o infruntam, sa iubim, sa facem lucrurile urate sa devina frumoase si mai ales sa credem in forta divina.   

Asadar, poezia ,,Testament” se incadreaza in genul liric datorita procedeelor artistice, figurilor de stil, strofelor inegale si a ritmicitatii versurilor, dar si marcilor lexico-gramaticale.


*Tot ce am scris este creatie proprie. Poti sa te inspiri cu incredere. Bafta!