buna! modalitati de a uita o persoana pe care ati iubit-o? timpul, nu pare a fi o solutie buna in cazul meu...
buna! am mai dat un sfat de genul, tot aici, recent. toti sau aproape toti am trecut prin asta la un moment dat. unii au trecut peste persoana respectiva repede, altora le au trebuit luni sau chiar ani de zile. din proprie experienta iti spun ca nu este usor sa uiti o persoana pe care chiar ai iubit o. dupa mai bine de 3 ani de zile, dupa relatii, persoane noi in viata mea, aceea persoana mi-a ramas inima si sper ca intr o zi sa se reintoarca la mine, dar nu am stat degeaba. l am lasat in pace si mi am vazut de viata mea, daca soarta ne va vrea impreuna bine, iar daca nu intr o zi sunt sigura ca voi intalni pe cineva si l voi uita. sfatul meu este sa ti vezi de viata ta, sa fii fericita, sa iesi, sa cunosti persoane noi, diferite tipologii de oameni si cine stie poate intr o zi vei gasi pe cineva care te va fermeca si te vei gandi: 'ce proasta am fost cand sufeream dupa ala!' acum tu decizi daca vrei sa stai singura, sa te scufunzi in tristete, sa nu faci nimic decat sa te gandesti la el saaau sa gasesti alte persoane cu care sa discuti si sa te faca sa l uiti. toate cele bune si fie ca dorinta ta sa se indeplineasca!
din pacate nu am acest talent, altfel as juca la loto, nu ma descurc bine cu sansele. va urez succes oricum! eu cred ca ar trebui sa fixati un termen mai scurt de un an pentru plata celei de-a doua rate sau sa gasiti un alt cumparator. nu stiu. buna ziua!suna interesanta propunerea d-voastra, lasati va rog un nr de tel, pt a va contacta,eu momentan nelocuind in romania. am raspuns astazi la o intrebare similara. va rog cautati in raspunsurile de mai sus E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. voi pregati o analiza pe blogul meu in legatura cu acest subiect in iulie. intrebarea principala este ce tip de investitor sunteti. aceleasi medicamente nu functioneaza pentru toti pacientii. 

in orice scenariu, din cauza perioadei turbulente prin care trecem, v-as sugera ca cel putin 30-50% din capitalul dumneavoastra sa ramana la banca, intr-un depozit de 3-6 luni. 

exista optiuni pentru investitii imobiliare, actiuni sau alte tipuri de investiti si daca imi dati mai multe detalii despre profilul investitiilor dumneavoastra va pot da mai multe propuneri. 

spre exemplu: 
cautati o investitie ce va poate asigura un venit stabil - atunci o proprietate mai mica care genereaza venituri este ceea ce cautati. 
sunteti in cautare de proprietati cu apreciere viitoare - va puteti indrepta spre piata de terenuri etc. 

nu exista o regula de baza pentru toata lumea. 

voi pregati o analiza a fiecarui tip de profil de investitor si o voi publica pe blogul meu, insa ar trebui sa consultati si pe cineva (si sa-l platiti) pentru a va putea pregati propriul plan unic, conform cerintelor dumneavoastra personale. Answer for you my friend: <https://www.duolingo.com/comment/4272531> :P eu zic ca e o intrebare buna chiar daca dispui de bani... e pacat sa ii arunci pe fereastra daca poti sa cumperi mai ieftin salut.dupa anunt cred ca esti un sau o lenes/a.poate gasesti o agentie sa-ti ia un comision atat de mare incat sa te arda buzunarul,asa va trebuie voua astora care nu sunteti in stare sa vindeti ceva singuri.