de cateva zile in cap imi vine aceasta propozitie: "dear heart, why him?!"pentru prin asta trec. ok..incep: am 14 ani si pana acum nu am mai avut un prieten/iubit.cunosc un baiat din scoala care vine frecvent...? (mai mult)
de cateva zile in cap imi vine aceasta propozitie: "dear heart, why him?!"pentru prin asta trec. ok..incep: am 14 ani si pana acum nu am mai avut un prieten/iubit.cunosc un baiat din scoala care vine frecvent la blocul meu caci niste vecini de-ai mei sunt in clasa cu el. de cateva zile, de cand a inceput sa vina in vacanta asta eu nu mai suport..am mai placut baieti. dar ce mi se intampla cu el e un lucru extrem de ciudat si oribil! noaptea il visez, fara sa vreau imi apare in minte, chipul lui, vocea lui, comportamentul lui:| problema este, insa, ca el nu arata ca fat`frumos. din contra, e uratel si mai toata lumea rade de fata lui. ei bine, eu il cunosc ci stiu ca (virgula) chiar daca arata cum arata, nu e rau, are un suflet bun..de cand vine la blocul meu, s-au intamplat tot felul de lucruri: o vecina de`a mea il place dar nu recunoaste si el rade de ea pentru ca nu o place..mrg, complicat..mai este o fata cu aceeasi problema. as vrea sa fiu cu el dar imi e frica. el imi zice "junioara" ptc sunt cu un an mai mica decat el, se roaga de mine sa ies afara, se poarta frumos cu mine, insa tind sa cred ca e pentru ca eu nu am facut vreo prostie fata de el, sau in fata lui, pentru el sunt o persoana normala, intelegeti.dar nu stiu, imi e frica de ce ar putea zice lumea daca as fii cu el, caci nici el nu a avut vreo prietena pana acum, imi e frica de facptul ca acum dupa ce i-au facut fetele alea scenele alea sa nu rada si de mine (app. ele nu recunosc ca il plac)..nu stiu! nu vreau sa rada de mine, cum a ras de ele ca sunt "obsedate", sau ceva si ca nu recunosc..insa eu sunt in stare sa spun la toata lumea ca il plac, dar...imi e frica, frica este cuvantul potrivit, caci cred ca nu va accepta sa fie cu mine..eu am ajuns la concluzia ca (virgula) chiar il plac! imi vine sa plang cand mi-l amintesc in orice minut, caci as vrea sa-l uit, nu vreai sa sufar, caci nu as dori sa ii spun acum, dar cand vorbesc cu el pe mess sau fata in fata, cuvintele "te plac" parca stau sa imi iasa din gura si nu mai suport sentimentul asta. ce pot face?!?! dati-mi un sfat va rooog!
treci peste "prieteni", asculta-ti inima :) desi ai 14 ani(sori), e un sentiment pe acre multe fete (mai mari ca tine) nu il simt inainte de a se baga cu cineva. il vad, l-ar dori in pat...si, brusc, il iubeste. si il sufoca cu iubirea, din "te iubesc" nu il scoate. dar nu e asa! la tine mi se pare, insa, ca e ceva sincer, inocent, frumos. de ce sa suferi si sa te gandesti pe viitor (daca nu te bagi cu el): oare cum ar fi fost daca? timpul trece mai repede decat crezi, profita de el si asculta-ti inima. fii rationala insa, nu te compromite daca nu crezi ca ar putea fi ceva serios, ca poti sa treci peste ce zic "prietenii" de el!
Situatii in care am trait aceste emotii:  

-Bucuria: Sarbatorirea zilei de nastere, obtinerea unui premiu, primirea unui cadou, lauda din partea cuiva asupra performantelor mele, afectiunea primita din partea cuiva drag etc.


-Tristetea: sentimentul de singuratate (atunci cand simti ca nu ai niciun prieten aproape), lipsa suportului familial, esecuri in plan scolar, moartea unui animal drag, dorul de familie si imposibilitatea de a fi langa ea (ex: copiii care au parintii plecati in strainatate), cand o persoana primeste doar critica din partea celorlalti etc.


-Teama: cand risti sa fii atacat de un animal salbatic sau de oameni inarmati, cand ai o anumita fobie, teama de esec etc.


-Furia: cand exista o nedreptate, cand nu ti s-a indeplinit ce ti-ai dorit, cand ai facut o greseala care iti va schimba viata ta sau a celorlalti


-dezgustul: Exemplu de situatie: Cand nu exista egalitate intre drepturile oamenilor. Acum cativa ani am stat la rand pentru a-mi face un abonament. Eram foarte multi oameni care asteptam nerabdatori sa ne facem abonamentele pentru autobuz. Fara niciun fel de rusine, un baiat sfideaza tot randul si se baga in fata, iar casiera accepta sa ii faca abonamentul spre nemultumirea tuturor. In acel moment am avut aceasta emotie de dezgust fata de casiera si acel baiat.   

Alt exemplu: cand cineva este rasist priveste cu dezgust anumite minoritati  

*dezgustul se confunda cu dispretul, insa dezgustul este o emotie mult mai puternica  

* La celelalte poti da tu exemple de situatii din viata ta buna ziua. am dezbatut aceeasi problema cu sotul timp de 2 ani. ne doream o casa, dar parca nu-mi venea sa vand nici apartamentul. ce am observat eu: mama are casa undeva la munte, iar pentru copii este o fericire sa aiba o curte numai a lor. am tinut-o pana la 4 ani acolo, dar cand am adus-o in bucuresti era un fel d tarzan. nu stia sa imparta o jucarie, sa se joace, sa socializeze.am prietena care avand fetita de o seama cu fetita mea cea mica, s-a mutat la casa, iar ei fiindu-i foarte greu sa mearga zilnic intr-un parc, fetita s-a inchis foarte mult in ea. am vazut ca nu sunt putini cei care au vile, vin cu biciclete, troinete etc, intr-un parc din bucuresti. dar acest lucru este destul de greu de facut in cazul in care conduce doar tata, sau exista o singura masina in familie. pe de alta parte la bloc esti cumva constrans, nu poti sa petreci un week-end cuprietenii la u gratar, copiii ot felul de jocuri etc, pentru ca nuiti permite nici spatiul si nici legile (in ce priveste gratarul). noi ne-am mai ghidat dupa ceva...daca sotul este plecat in delegatii, workshopuri, team-bildinguri etc, cat este de sigura zona. sunt multi factori de care trebuie a ti cont, dar acestia difera de la familie la familie. mai am o prietena care desi are bani de o casa, au amandoi masini, prefera apartamentul.pt ca acesta este stilul lor, mai lejeri. imi spunea ca nu-i trebuie bataie de cap in fiecare primavara cine face curat in curte, apoi intretinuta, dupa o iarna grea vezi daca au rezistat jgheaburile, daca nu a patit ceva burlanul etc. pe de alta parte, finii ostri si-au cuparat un teren in mogosoaia, si si-au facut o casuta micuta, din povesti, iar partea din fata a curtii este exclusiv pentru copii, iar in parta din spate au pus rosii, ardei, castraveti etc. sunt tare impiniti acolo si spun ca nu s-ar mai muta la bloc niciodata. dar ei avand un ajutor din partea bunicilor, ies mereu cu copilasii in parcul din apropiere. dar (si acesta este un mare dar), au mai pastrat apartamentul mamei lui in bucuresti. aveau pregatit planul b.asa ca puneti pe o hartie avantaje si dezavantaje, si in functie de cum stiti ca sunteti si cum v-ati plia pe situatie, alegeti...mult succes!!! am o garsoniera intr-un bloc nou....regret amarnic!!! nu pot sa spun cate nereguli incep sa apara acum la 3-4 ani , deoarece sper sa o vand...la naiba cu finisajele, vreau doar sa nu cada blocul pe mine!!! pentru ca programul prima casa a prostit o gramada de tineri sa isi faca rate pe viata la un apartament construit pe vremea bunicii. asta e raspunsul. cand nu se vor mai da credite gen prima casa, atunci aceste cutii de chibrit se vor apropia mai mult de valoarea reala (care nici macar 60% din cea a unui ap in bloc nou nu este.) Buna! Te rog frumos data viitoare sa postezi tot fragmentul, nu doar o parte din el. Sa spui exact de cate exercitii ai nevoie. Ar fi dragut daca ai posta mai multe intrebari atunci cand ai prea multe exercitii. E foarte mult de scris in cazul acesta.  

Rezolvare:  

a. Patru elemente lexicale ale campului semantic pentru substantivul ,,pamant” sunt: ,,huma”, ,,lut”, ,,bulgare”, ,,vagauna”. 


b. Doua imagini artistice extrase din fragment sunt: imaginea dinamica ,,se apleca, lua in maini un bulgare si-l sfarama”, imaginea gustativa: ,,simtind neincetat atingerea rece si dulceata amara a pamantului”.


c. Sintagma ,,dulceata amara” este o figura de stil numita oximoron. Ion simte atingerea ,,dulce” a pamantului pe care il iubeste mai presus decat viata sa, dar in acelasi timp, ,,amar” este gustul pe care il simte gandindu-se la truda sa asupra acestuia. Desi il iubeste, uraste faptul ca nu este stapanul deasupra tuturor pamanturilor.


d. Protagonistul este dominat de sentimente precum disperarea, iubirea si frica de a nu pierde cel mai sfant si drag lucru pe care il are in viata sa, pamantul. Semnele prevestirii mortii gravideaza deasupra lui Ion prin fiorul ,,rece, ametitor”, determinandu-l sa imbratiseze cu patima pamantul aidoma unei iubite.   

Povestea lui Ion este drama taranului roman care munceste cu truda pentru a supravietui in societate. Dupa imbratisarea patimasa a pamantului, acesta se simte ,,ca un urias din basme care a biruit” de unde reiese puterea fizica si spirituala pe care i-o ofera pamantul. 


e. Semnele prevestitoare ale mortii protagonistului sunt urmatoarele: ,,o pofta salbatica sa imbratiseze huma” (*o ultima imbratisare a aceea ce iubeste mai mult pe lume), ,,o placere infricosata”, ,,ca niste manusi de doliu”, ,,simti un fior rece, ametitor”, ,,atingerea rece si dulceata amara a pamantului”, ,,pamantul parca se clatina in fata lui”. 


2. Sfarsitul sau este dramatic, fiind ucis de George cu o sapa, uneala simbol a muncii pamantului. Consider ca Ion este vinovat de ceea ce i s-a intamplat, fiind lipsit de scrupule pentru a-si indeplini dorintele. A fost alegerea sa punand mai presus dorinta de avutie in detrimentul iubirii. Din sfarsitul sau s-ar putea deduce faptul ca oricat de multa bogatie materiala ar avea un om nu este indeajuns, iubirea, afectiunea fata de persoana iubita fiind mai puternica. 


3. Am ales al treilea citat si sunt pro.  

In principiu, Rebreanu are dreptate cand afirma ca taranul roman are o pasiune organica fata de pamant. Este un argument real in favoarea taranului care in general este legat de pamantul sau. In acele timpuri Ion vedea pamantul ca o salvare de la saracie. Era orbit de bunurile materiale care puteau fi capatate prin munca pamantului care niciodata nu era suficient pentru el. Sacrificiul, lupta, indoielile si truda l-au doborat intr-un final pe Ion, care abia dupa imbogatire isi da seama de iubirea puternica pe care o avea fata de Florica.   

Consider ca orice om poate avea legatura cu locul sau natal, insa vremurile se schimba, iar taranii emancipandu-se puteau parasi pamantul pentru o viata decenta la oras.  

Citatul este reprezentativ pentru romanul ,,Ion” care ilustreaza un om care si-a sacrificat dorintele iubirii implinindu-si visul imbogatirii prin mandrie si orgoliu. Cand acest lucru se indeplineste, realizeaza intr-un final ca dominanta este iubirea, iar pamantul nu e decat rece, nepasator si neiertator. Vor apare daca ai sa exerzezi in viitor. La un moment dat va trebui sa revii asupra unor lectii pentru consolidarea cunostintelor. Atunci vor aparea si alte combinatii si cuvintele care nu au aparut in prima faza. Succes! Pasarea isi plange dorul de libertate.  

Frumusetea zborului inca se regaseste in ochii tristi ai micii pasari.  

Papagalul este simbolul voioșiei vietii.  

Colivia-i devenise casa de suflet.  

Penajul multicolor reda diversitatea fiecarui papagal.  

Papagalul isi astepta sfios noul prieten.  

*Nu stiu exact ce fel de expresii vrei. Mai sunt si cele populare : a vorbi ca un papagal, repeta ca un papagal, …* nu stiu exact! o secunda va rog, sa pocnesc din degete si sa va spun! daca nu, putem apela la un magician indian, care va dansa dansul imaginar al evaluarii (similar cu dansul ploii) si el va veni cu raspunsul la intrebarea dvs. de ce nu deveniti mai serios? este vorba despre banii dvs. , despre viitorul dvs. dvs. chiar va asteptati sa primiti un raspuns adecvat online? daca da, atunci mult noroc si cumparati destule servetele pentru a plange dupa aceea! E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. ***Viral.*** Cuvîntul acesta e deja... viral, nu mai poate fi împiedicat să se răspîndească (dacă chiar i-a trecut cuiva prin cap să-l împiedice). Sensul din medicină și biologie nu are deloc de suferit, de altfel vorbitorii sînt destul de inteligenți să-și dea seama că sensul legat de virusul biologic e cel propriu, în timp ce sensul legat de internet e metaforic: ceva (un videoclip etc.) este viral dacă se răspîndește rapid, ca virusul unei boli molipsitoare.  

  

 E interesant că propuneți să spunem *popular* în loc de *viral*. În primul rînd, există o diferență de nuanță: *popular* înseamnă „îndrăgit de mulți”, iar *viral* înseamnă că se împrăștie ca o molimă, nu neapărat pentru că ar fi îndrăgit. În al doilea rînd, *popular* cu sensul „îndrăgit de mulți” aproape că dispăruse din română acum cîteva zeci de ani. Lumea nu mai spunea *un om popular*, ca pe vremuri. Dar sensul a reînviat recent, ca traducere pentru englezescul *popular*. Eu unul îl percep ca pe un barbarism, pentru că în copilăria și tinerețea mea nu vorbea nimeni așa, iar acum e din ce în ce mai frecvent, în exact aceleași contexte în care se folosește *popular* în engleză (vorbesc de acest sens particular, nu de toate). Ca urmare am fost surprins că propuneți un barbarism în locul altuia. E drept totuși că nu poate fi clasificat ca barbarism propriu-zis, pentru că sensul acesta a existat ca atare în română și a luat doar o pauză, deci e în același timp barbarism și arhaism.  

  

***Sit.*** Cei mai mulți spun într-adevăr *site* (citit *sait*, că sitele sînt altceva...), dar există și o proporție semnificativă de vorbitori care spun *sit*, eventual *sit de internet* ca să fie și mai clar. Explicația e simplă: anglicismul *site* are de fapt aceeași origine și a avut inițial același sens ca situl nostru. Ei l-au luat pe *site* din franceză (cuvîntul *site*, citit *sit*, de origine latină), iar noi l-am luat pe *sit* tot de acolo și l-am adaptat grafic. Ambele au avut la început sensul „loc”, dar specializat puțin altfel în cele trei limbi. Ce rost are să reîmprumutăm pe ocoliș un cuvînt pe care l-am împrumutat deja o dată? Nu e mai simplu să ne folosim propriul nostru cuvînt, care în plus mai are și avantajul major că e total adaptat fonetic și grafic la limbă? E nevoie doar să-i mai adăugăm un sens, exact cum au făcut de altfel și anglofonii cînd au început să-l folosească pe *site* pentru a denota un loc de pe internet. Dacă ei pot, sigur putem și noi, nu? Eu spun *sit*.  

  

 Grafia *sait* nu e greșită, cum greșit spune Ciprian Constantin, ci doar adaptată la limbă. Dacă adaptarea e o greșeală, atunci și următoarele anglicisme ar fi la fel de greșite: *meci, fotbal, dispecer, gem, pulover, interviu, trening, lider, miting, tramvai, stres*.  

  

***Downloada.*** Mie mi se pare un monstru, atît fonetic cît și grafic, încît nu-l folosesc niciodată. Presupun că lumea îl folosește doar din comoditate sau snobism. Nu cred că dorința de precizie a exprimării poate fi atît de puternică încît să ducă la folosirea unui cuvînt care-ți limbă plimba-n gură. *A descărca* e un termen suficient de precis, mai ales dacă avem și un context. La fel *a încărca* sau *a trimite* pentru *upload*.