de ce tot mai multi parinti accepta metoda occidentala de educare a copilului : daca el e medic, fiul sau fiica lui neaparat trebuie sa- i calce pe urme?
voi nu credeti ca e nedrept? la urma urmei, ...? (mai mult)
de ce tot mai multi parinti accepta metoda occidentala de educare a copilului : daca el e medic, fiul sau fiica lui neaparat trebuie sa-i calce pe urme?
voi nu credeti ca e nedrept? la urma urmei, e viata tanarului in joc si cariera sa? oare chiar parerea fiului sau fiicei nu conteaza?
e vorba si de vocatie aici.da,poate parintii tai iti vor binele,dar degeaba ai tu o meserie buna daca iti omori pacientii pe masa de operatie din cauza ca esti incapabila,tu avand afinitate spre altceva(de exemplu:arta,crima organizata,etc).nu ar treui sa i se rapeasca unui copil dreptul de a alege,ba mai mult, ar trebui incurajat si sustinut pentru ca asta e rolul unui parinte. daca tu il indoctrinezi de mic "ba, tu fa-te doctor ca se castiga bine", poate chiar ajunge doctor si castiga bine, dar ajunge la 40 de ani si va regreta amarnic drumul de l-a ales.
E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. Din punctul meu de vedere cartile au rolul cel mai important in viata unui om. Fara carti oameni sunt ignoranti, nu-si cunosc rolul vietii.  

In primul rand, educatia primeaza, iar cartile sunt elementele sale fauritoare. Rolul educatiei este de a pregati omul pentru un viitor sigur. Consider ca fiecare persoana este libera sa-si asigure profesia. Depinde de cat de multa prioritate acorda studiului.  

In al doilea rand, omul nu poate exista fara sa nu studieze, fie si la cel mai mic nivel. Avem nevoie de carti, ele ne sunt sursele vietii. Din acestea ne extragem informatiile de care avem nevoie zi de zi.  

In concluzie, rolul cartilor este necesar, nu neaparat obligatoriu. Insa, de cele mai multe ori ele sunt visul fiecarui copil care le intelege valoarea morala, educativa. Cartile sunt comoara cea mai de pret a oricarei natiuni.


*Iti scriu cateva intrebari care te pot ghida in descrierea experientei personale:  

Ce simti cand citesti o carte? Ce fel de gen preferi sa citesti?  

Care e deosebirea dintre un om care citeste carti si altul care le evita?  

Te-au ajutat cartile sa-ti dezvolti un limbaj adecvat, artistic?  

Ce poti poti invata dintr-o carte?  

Atunci cand citesti opera unui autor nu e ca si cum l-ai cunoaste mai bine ca persoana?  

***Intr-un text argumentativ noi ne exprimam opinia intr-un mod organizat si avem nevoie de un limbaj literar. Cand nu ai idei, pune-ti astfel de intrebari, iar apoi asterne-ti gandurile pe foaie. Din amalgamul de raspunsuri mi-am facut si eu o parere.

  

 Daca Dumnezeu exista si cei care nu cred in el vor avea de suferit la judecata de apoi, atunci cei care au fost buni cerdinciosi toata viata si au murit de cancer, impuscati, boli incurabile, sau luand-ul exemplu pe Stephen Hawking care a suferit o viata intreaga in cel mai barbar mod posibil ( e si normal sa aiba o anuimta ciuda pe Dumnezeu)   acestia nu ar merita sa-l stranga de gat pe Cel de sus cand vor fi primiti in imparatia cerului ???

 La polul opus daca ar exista iadul, voi chiar credeti ca ar merita cineva sa traiasca in suferinta o vesnicie pt o fapta comisa pe pamant ?

 Cati dintre voi puteti spune ca nu a gresit niciodata cu nimic ? Sunteti voi in stare sa judecati ce fapta e mai grava ? Nu cred. Dupa cum spune si zicala cel fara de pacat sa arunce prima piatra ! 

  

 Potrivit ecuatiei lui Drake in galaxia noastra ar trebui sa fie circa 50.000 de civilizatii inteligente cel putin de nivelul nostru. Asta ar insemna ca universul ar avea miliarde de civilizatii . Credeti ca vom trai cu totii dupa moarte la un loc ?

 Sau dc am fi noi mai presus decat plante si animale. Adica ele sa nu ajunga in rai. Daca am gandii invers si ar ajunge toata planeta in rai asta ar insemna ca acolo ar fi identic ca pe pamant. Atunci care ar mai fi scopu raiului daca ar fi acelasi ca pe pamant ? De ce nu am trai aici in continuare ?  Se pot formula sute de ipoteze care sa arate ca existenta unei entitati sau a unui loc dupa moarte este absurda dpdv stiintific. sunt complet de acord cu dumneavoastra. de aceea intru, de multe ori, in dezacord cu unii proprietari care au impresia ca detin “turnul eiffel”. insa asta este ceva aproape “standard” pentru piata de aici si cand le spui oamenilor adevarul, se supara si nu mai vorbesc cu tine (de multe ori intra pe forumuri sau site-uri si te injura). 
insa pot intoarce comentariul dumneavoastra. cand avem, cu adevarat, o proprietate de lux, vrem, cu adevarat, sa platim pentru ea? sau incercam sa o cumparam pe gratis si spunem ca toate investitiile facute “nu sunt importante”?
plus o ultima intrebare: considerati ca am atins un nivel, noi ca societate, sa intelegem gusturile avansate si designurile cladirilor construite in tari cu 50-100 de ani de traditie? prea multe persoane considera “frumos” ceva urat pur si simplu pentru ca asta este tot ce stiu. aceasta situatie are nevoie de timp pentru a se schimba… Cea mai potrivita masina pentru un incepator este masina instructorului :))  

  

In Europa suntem obisnuiti cu cutiile manuale, abia de cativa ani au inceput sa ne invadeze si cele automate. In SUA, in schimb, un procent destul de mic de soferi stiu sa foloseasca masini cu cutii manuale. La urma urmei depinde ce masina urmeaza sa ai.   

  

Benzina sau motorina nu conteaza in aceasta problema.  

  

Totusi, pentru un incepator sunt lucruri mult mai importante pe care trebuie sa le acumuleze: reflexe, comenzi, reguli, semne si de ce nu respect, responsabilitate.  

  

Sa nu uitam ca o masina poate ucide, atat pe cel care o conduce cat si pe altii. Prefera incepatorii ... Eu sunt de aceeasi parere cu asexe: un computer depinde de o minte umana ca sa fie alimentat cu informatii si programe. Are viteza de procesare mai mare decat a creierului uman si poate inmagazina mai multe date; dar, daca e adevarata chestia cu utilizarea a doar 10% din capacitatile creierului, la dimensiunile pe care le are... va dati seama ce eficienta presupune asta? Un calculator, daca vrei sa ii cresti performantele, trebuie sa il perfectionezi, sa il miniaturizezi... De fapt, el a fost creat in scopul de a-l ajuta pe om, nu de a-i fi egal (nicidecum superior). Si haideti sa nu ne gandim numai la chestii "tehnice": omul este creativ, in toate sensurile acestui cuvant; un calculator nu va fi in stare sa scrie o poezie, sa picteze un tablou, sa compuna o piesa de teatru sau un concert... nu va fi capabil sa gaseasca solutia cea mai buna intr-un caz de forta majora (daca nu are incarcat programul corespunzator sau daca programatorul nu a intuit necesitatea unei anumite optiuni... face si calculatorul ce poate!). Apoi, un calculator este static si dependent de curent. Eu cred ca ar trebui luate in calcul mai multe aspecte, ca sa putem decide daca ar fi mai "eficient". Probabil ca, la un moment dat, va fi posibila crearea de cyborg-i. Dar noi inca nu suntem capabili sa gasim solutii la probleme cotidiene cu care ne confruntam de multi ani... iar stiinta este in permanenta miscare... Cine stie ce se va mai descoperi? Poate ca va veni ziua in care - vorba lui Iosif - ne vom planta placute in cap, sa ne intensifice activitatea cerebrala; si, atunci, robotii vor fi iarasi devansati... :)  

  

Oricum... ar fi bine ca aceasta inteligenta artificiala sa nu scape de sub controlul omului, ca am putea avea mari belele... Si sa nu imi spuneti ca am vazut prea multe filme SF... lucruri care in urma cu vreo cateva zeci de ani parea de-a dreptul imposibile, azi fac parte din viata celor de gradinita... ;) buna ziua,

cred ca 50%. dar depinde mult daca porniti din start de la premisa ca “nu pot folosi asta” - replica pe care am auzit-o de multe ori despre un instrument si apoi dupa testarea instrumentului, cadrul didactic respectiv si-a dat seama ca ar putea folosi instrumentul respectiv.

din ce am s… In principiu nu l-as intreba nimic.  

  

Conform doctrinei, Dumnezeu e in tot si in toate sau cum spune o melodie a celor de la Vama Veche: "Mai baiete esti netot? Dumnezeu e peste tot." Asa ca, de cate ori cineva isi pune o intrebare, putem zice ca o pune si lui Dumnezeu.  

  

O alta motivatie a faptului ca nu l-as intreba nimic, este ca avem toate capacitatile necesare pentru a afla raspunsul singuri la orice intrebare. Poate nu imediat, dar pe masura ce omenirea evolueaza isi raspunde intrebarilor pe care si le-a pus de-a lungul timpului.  

  

Cred ca uneori asteptam prea multe de la "zei" cand de fapt raspunsurile sunt in noi insine. o tara civilitata are oameni civilizati, seriosi,responsabili.
ne-am invatat sa dam vina pe altii, uitind ca si noi traim in aceasta tara. poate ca putini comunica pe calea eletronica (email) , ei preferand o conversatie telefonica. dar, cum spunea si razvan mai sus, seriozitatea lasa de dorit in romania (mai mult din partea cumparatorului).
sunt de vreo 9 ani in business-ul acesta (dezvoltator si agent de vanzari totodata)...si respectul l-am castigat prin seriozitate, pentru ca stiu sa apreciez clientul ( de la el ne vin banii), dar..un mare dar...unii clienti nu prea ne respecta pe noi, nerealizand faptul ca facem tot posibilul sa-l multumim...si depunem efort in construire sau investitii in dezvoltarea unor proiecte rezidentiale - terenuri. mi-as dori sa fim o tara civilizata...dar mai e mult pana departe.. cu respect