buna seara, tpu!
inainte de toate vreau sa va spun ca este vorba despre atractia sexuala la un barbat cand vede o femeie.aceste lucruri din punctul meu de vedere sunt normale, frumoase, eu sunt baiat,...? (mai mult)
buna seara, tpu!
inainte de toate vreau sa va spun ca este vorba despre atractia sexuala la un barbat cand vede o femeie.aceste lucruri din punctul meu de vedere sunt normale,frumoase,eu sunt baiat, am varsta de 20 de ani si as vrea sa va pun o intrebare pe care as dori sa o luati cat mai in serios nu in gluma.
asa cum si pe ele le atrag anumite lucruri cand ne privesc asa si noi ne simtim atrasi de ele cand ne uitam la detalii.
pe mine de exemplu ma atrag foarte mult cand le vad in papuci medicinali de dama,stiu e un detaliu cam caraghios dar cel putin ma excita va spun sincer,le sta foarte bine in acei slapi mai ales asistentele si infirmierele in acele halate colorate,e absolut divin nu-i asa? dar nu numai doar cand vezi o femeie tanara mergand la cel mai apropiat magazin sa cumpere ceva in papuci medicinali albi,poate sunt confortabil dar pe mine cel putin ma atrage la nebunie,vreau sa imi raspundeti voi ce credeti, e normal?
dau funda!
da. este normal sa te exciti. nu contează ce te excită. te excită si asta e.
in apa exista forte de atractie intre molecule care se exercita in toate directiile, in acest fel raman in echilibru permanent. Dar, moleculele care formeaza suprafata apei sunt afectate doar de forta de atractie in jos, spre interiorul lichidului, iar din aceasta rezulta doua consecinte de baza: prima se numeste tensiune superficiala. Datorita fortei care actioneaza spre interior trebuie sa exerciti o presiune mai mare decat te-ai astepta pentru a rupe pelicula de suprafata.. A doua consecinta este aceea ca picaturile de apa sunt sferice in absenta fortelor de atractie (pentru ca este forma geometrica care admite cel mai mare volum si cea mai mica suprafata in acelasi timp.  

  

  Datorita acestei forte, anumite insecte sau animale mici pot sa mearga pe apa. Greutatea lor este insuficienta pentru a rupe suprafata. Un om ar putea sa se mentina pe suprafata apei, in picioare, cu incaltaminte masura 38 daca ar cantari 2 grame, cel mult.  

  

Exista o soparla care se cheama "basilisc" , care are degetele de la membrele inferioare unite printr-o membrana, cu ajutorul careia poate sa mearga pe apa o anumita distanta. Aceasta cantareste aproximativ 200 de grame si merge cu o viteza de 1,5m/s. Pentru ca un om sa poata sa mearga pe apa, la o greutate de 70 de kilograme ar trebui sa alerge cu 525m/s (viteza sunetului este de 340m/s aprox.). Salut! astept detalierea ofertei. E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. depinde pentru ce doriti sa cumparati? este o întrebare interesantă, dar ar trebui adresată unui avocat. când aflați răspunsul, vă rog să ni-l spuneți și nouă. sunt curios … sunt complet de acord cu dumneavoastra. de aceea intru, de multe ori, in dezacord cu unii proprietari care au impresia ca detin “turnul eiffel”. insa asta este ceva aproape “standard” pentru piata de aici si cand le spui oamenilor adevarul, se supara si nu mai vorbesc cu tine (de multe ori intra pe forumuri sau site-uri si te injura). 
insa pot intoarce comentariul dumneavoastra. cand avem, cu adevarat, o proprietate de lux, vrem, cu adevarat, sa platim pentru ea? sau incercam sa o cumparam pe gratis si spunem ca toate investitiile facute “nu sunt importante”?
plus o ultima intrebare: considerati ca am atins un nivel, noi ca societate, sa intelegem gusturile avansate si designurile cladirilor construite in tari cu 50-100 de ani de traditie? prea multe persoane considera “frumos” ceva urat pur si simplu pentru ca asta este tot ce stiu. aceasta situatie are nevoie de timp pentru a se schimba… bogdan, valoarea unui bun este dat de imprejurarile specifice timpului in care este tranzactionat; azi poate sa "faca" 30 de euro / mp maine doar 1 ( ia gandeste-te- daca intra rusii-n tara...);
verifica anunturi similare pe net si fa-ti o parere; apoi- daca consideri ca pretul cel mai mic ( din oferte) ti-ar incanta buzunarul- atunci gandeste-te ca posibilul cumparator va mai scadea ( daca face o oferta) cam 10-15 %; daca pretul ala este ok pt tine- atunci da anunt pe net;bafta! domnule sebastian, interventia dvs. este binevenita, insa permiteti-mi sa ma indoiesc de validitatea rationamentului dvs. e ca si cum imi spuneti in acest moment ca brokerul se apuca sa negocieze cu proprietarul, pt mine, pretul unui apartament, cand el are comision din pretul de vanzare. ce motivatie are acest broker sa imi scoata mie un pret mai bun (recte, mai mic)? ori ati fost sarcastic....si nu am inteles eu corect....
in conditiile in care eu sunt cumparatorul, da, eu sunt un negociator mai bun decat orice broker: sunt motivat sa platesc un pret cat mai mic pentru un cotet (si asa) supraevaluat. dupa cum bine se vede prin oras, merg bancile, farmaciilele,serviciile funebre....concluzie e o tara cu polulatie bolnava si batrana, si mai ales in galati...suntem in estul tari si nu sunt sosele,autostrazi, deci nu vin investitori, salarii mici...concluzie cred ca ar merge servicii medicale la preturi accesibile. salut.dupa anunt cred ca esti un sau o lenes/a.poate gasesti o agentie sa-ti ia un comision atat de mare incat sa te arda buzunarul,asa va trebuie voua astora care nu sunteti in stare sa vindeti ceva singuri.