ne traim viata, sau viata ne traieste pe noi?
imi traiesc viata! dar uneori am impresia ca ma traieste ea pe mine.
E ok si intrebarea ta, ca si aia cu experientele cele mai importante ale vietii. Practic raspunsurile sunt legate puternic, subiectivismul personal este si in acest caz legat de foarte multe aspecte ca atitudinea, sansa, principiile, valorile esentiale in care crezi, taria de caracter etc.  

  

Am vazut (pe Discovery parca) o poveste care m-a impresionat extraordinar si am sa v-o spun pe scurt, pentru ca mi se pare relevanta in a aprecia lungimea vietii. Era vorba despre un individ de vreo 50 si ceva de ani, care traia intr-o casa frumoasa, eleganta  impreuna cu sotia lui pe care o iubea enorm, genul ala de iubire in care cateva priviri spun ce altii nu reusesc sa-si spuna o viata intreaga, cu care avea 2 copii realizati, la casele lor, cu meserii bune si multumiti ei insisi de situatia lor, avea nepoti pe care-i iubea enorm si care-l iubeau foarte mult.. o familie ideala as spune! Dupa un consult de rutina, a fost dignosticat cu cancer in stare inca abordabila medicaliceste, insa presupunea tratamentul de kimoterapie, cu sanse relativ reduse, insa celebru deja prin suferintele ce le provoaca atat celor ce se supun acestuia, dar si familiei care trebuie sa suporte sa vada cum un om drag se chinuie ingrozitor. Ce m-a impresionat a fost atitudinea acelui OM cu adevarat implinit pe toate planurile: a spus clar NU! Nu vrea sa faca acel tratament!  

  

Mi-a trebuit luni de zile sa-mi revin dupa acel documentar, am realizat brusc ca il inteleg perfect pe acel om, ca a facut o alegere extraordinar de curajoasa si de plina de umanism de fapt. Nu se sinucidea, sansele de a fi doborat erau mai mari decat sa ramana viu, iar asta ar fi fost oricum intr-o stare de semi-leguma.... aia NU ERA VIATA pentru el... Ce m-a mai impresionat a fost si altceva, un lucru care de fapt tinea si de calitatea omului care era bolnavul: familia, sotia, copiii (nepoti nu au fost scosi in evidenta) au inteles fara nici macar o explicatie suplimentara decizia socanta a sotului si tatalui ce-l intruchipau pe acel barbat, impacat cu situatia reala, intelegand ca efortul ce-l presupunea acel tratament ar fi "schilodit" intreaga familie, ar fi negativ afectat mental pe termen lung pe toti membrii ei. Viata pe care a avut-o i-a oferit atat de multe si atat de frumoase incat pur si simplu acel om era multumit, implinit, satisfacut. Cati dintre noi nu ne dorim sa avem ce are acel om??.. Cati avem asa ceva?? Eu cred ca destul de putini, ne vom considera niste oameni norocosi sa putem sa traim o viata atat de plina si de multumitoare ca a lui.  

  

Asadar, nu lungimea conteaza intotdeauna, ci calitatea si realizarile izbutite in acea perioada. Sigur ca cu cat e mai lunga, sansele de a creste calitatea vietii, de a avea realizari mai multe si mai importante, cresc si ele, dar perioada in sine nu este ceva ce poti determina exact, depinde de prea multe necunoscute, nu este neaparat relevanta. Salut Best !



 Ce cauta "moartea" la capitolul Filozofie ? Moartea, ca si fenomen caracteristic organismelor vii sta in mod sigur la capitolul **Biologie** - chiar daca noua ne place filozofia... ![smiley](http://www.scientia.ro/qa/qa-plugin/wysiwyg-editor/plugins/smiley/images/regular_smile.gif "smiley"). Si nu sunt de acord nici cu ce ai spus mai departe, moartea nu este un proces autodistructiv ci unul **constructiv**. Pe de alta parte, avem inoculat instinctul autoconservarii, este firesc sa ne temem. Dar o constientizare a fenomenului ar trebui sa ne elibereze de aceasta teama ancestrala, **nu conteaza ca murim, conteaza cum traim** ! De asemenea, conteaza sa ne indeplinim rolul biologic - **sa transmitem informatiile mai departe (biologice si tehnologice)**.



 Mie lucrurile imi sunt foarte clare:



 - **N-as vorbi despre moarte, ci despre durata vietii si respectiv sfarsitul ei !**



 - **Evolutia a ales o solutie** care presupune generatii succesive din ce in ce mai bine adaptate la mediu. **Dar generatiile anterioare trebuie sa dispara, pentru ca ele concureaza generatiile noi !** Deci **moartea este obligatorie** in lumea biologica, non-tehnologica.



 - Evolutia a stabilit **strategia**: ori durata lunga a vietii si putini urmasi, ori durata scurta a vietii si foarte multi urmasi - **este limpede ca este un fenomen ghidat si necesar**.



 Interesant este ca in etapa evolutiva pe care o parcurgem noi Oamenii, **alegerile naturii sunt pe sfarsite, deciziile noastre constiente primeaza** (si scutiti-ma cu arbitrul ala !). Daca astazi decid cand sa mor, ca maine vom decide sa traim mai mult decat a intentionat mecanismul evolutiv, iar poimaine vom trai vesnic in corpurile noastre de metal si plastic. Sa nu ziceti ca nu v-am spus !![smiley](http://www.scientia.ro/qa/qa-plugin/wysiwyg-editor/plugins/smiley/images/regular_smile.gif "smiley")



 La capitolul **Filozofie** in relatia cu moartea putem sa discutam altceva mai interesant, de pilda despre **eutanasia umana** - moarte la cerere ! Salut !



  



 Intai de toate, de acord cu Adi, trebuie definiti termenii - de pilda eu inteleg *minte=cerebel*, *ratiune = procesele decizionale ale cerebelului*, *"suflet" = subrutina componenta a ratiunii care guverneaza interactiunile cu alte fiinte*.



  



 Eu unul, nu vad niciun mister, ceea ce numesc indeobste oamenii "suflet" este un proces cerebral cu rol in special social - dezvoltat evolutionist tocmai pentru ca s-a dovedit un avantaj pentru noi, ca specie sociala. Deci, prin prisma intrebarii tale, cred ca rolul decisiv o sa-l aiba neurologii, stabilind mecanismele aparitiei "sufletului" si ariile cerebrale implicate.



  



 - Daca stam putin sa analizam, "sufletul", ca pozitionare fata de celelalte fiinte, are la baza tot una din cele 3 legi ale Viului - AUTOPREZERVAREA - si iti dau niste exemple proverbiale: *"De ce sa planga mama mea cand poate sa planga mama ta"; "Frate-frate, dar branza-i pe bani"*, etc. Adica, sunt sufletist, altruist, dar numai pana cand imi sunt afectate interesele proprii !



  



 - Doi la mana: cel mai "sufletist" esti cu copiii tai, apoi cu membrii familiei tale, apoi ai comunitatii, etc. Transpare aici a doua lege a Viului - AUTOREPRODUCEREA, si de cele mai multe ori esti atat de "sufletist" incat te sacrifici pentru generatia urmatoare - dupa cum se vede si legile Viului au o ierarhie, intocmai cu legile asimoviene ale robotilor.



  



 Inca un exemplu: cainii sunt draguti si ii iubim (probabil mostenire ancestrala a relatiei reciproc avantajoase om-caine), DAR numai pana cand imi musca copilul ! Atunci, iau parul si-i ucid  "ca un om fara suflet" !



  



 - Ca "sufletul" nu este decat o rutina cerebrala ca si multe altele (am citit recent depre rutina care defineste Eu-ul, foarte interesant !) o dovedesc si cazurile unor persoane cu accidente cerebrale masive - se intampla ca dupa o refacere dificila sa ramana sechele neasteptate - atunci se spune ca "si-a pierdut sufletul", fiind "alt om" ! Pai da, pentru ca s-a defectat "hardware-ul" care sustine procesul cerebral numit suflet !



  



 - Inca ceva: oamenii isi pun frecvent intrebarea daca **Masinile o sa aiba vreodata suflet** - multi fiind convinsi ca nu. Pai cred ca astia din urma au dreptate, dar nu din cauza pe care o preconizeaza ei: nu avem nevoie de Masini cu suflet, este contraproductiv. Dar daca se va urmari asta, in scop experimental, DA o Masina va putea avea suflet, adica un anumit comportament dictat de o ordine a prioritatilor - asa cum are Viul. Asta in prima etapa, cine stie cum ar putea sa evolueze si Masinile .. functie de prioritatile care le anima.



  



 In fine, despre **relatia cu religia**: ziceam ca rutina numita "suflet" ne traseaza un anumit comportament social. Intersectia cu Religia apare pentru ca aceasta doreste  SA SCHIMBE/INFLUENTEZE acest comportament social prin anumite metode (psihologice). Evident este ca Religia are un aliat puternic in insusi instinctul de conservare al Omului (autoprezervarea de care ziceam) confruntat cu iminenta disparitiei - dovada ca bisericile sunt pline de batrani, tinerii fiind o exceptie. Raspunsul la aceasta intrebare pare sa fie cel intuit de toata lumea - **avem un ceas intern,**in cele din urma acordat prin succesiunea perioadelor de lumina si intuneric !



  



 Perioadele de intuneric fac ca celulele sensibile la lumina din ochii nostri sa comande productia de melatonina a glandei pineale, melatonina care **perturba transmiterea semnalelor electrice cerebrale** caracteristice perioadei de veghe - fapt care ne face sa devenim confuzi, lenti si somnolenti, trimitandu-ne la somn. Mai exact, ar fi "sabotat" talamusul, poarta de intrare a semnalelor in creier.



  



 Un studiu recent a gasit dovezi ca perioada de somn nocturna **isi are originea in comportamentul stramosilor nostri acvatici** (se stie, Viata a aparut in mediul acvatic). Chiar si rudelele noastre departate reprezentate printr-o specie de vierme marin au la o extremitate celule sensibile la lumina care comanda productia de **melatonina**. Secretia acestuia **paralizeaza cilii pe care viermele ii foloseste pentru a se deplasa**, astfel incat acesta se afunda in zone mai adanci (printre altele, si mai aparate de pradatori). La primele raze ale soarelui, productia de melatonina inceteaza si cilii se pun din nou in miscare, aducand viermele spre suprafata in zona de hranire cu alge.



  



 Pentru a scurt-circuita acest mecanism in cazul in care nu mai apare lumina salvatoare (sau alti stimuli), **organismul are si** **un ceas intern** care comanda sistarea productiei de melatonina si revenirea la starea de veghe, dupa cum au confirmat si viermii marini studiati.



  



<http://www.nytimes.com/2014/10/02/science/the-evolution-of-sleep-700-million-years-of-melatonin.html> o tara civilitata are oameni civilizati, seriosi,responsabili.
ne-am invatat sa dam vina pe altii, uitind ca si noi traim in aceasta tara. Experienta si stiinta? :D cel puțin 30-50%. asta nu se va întâmpla astăzi, dar sunt sigur că va fi realitatea în care vom trăi până la sfârșitul deceniului. stai linistita ca te consumi degeaba pentru ca nu ii pasa nimanui ca la un moment dat nu o sa mai poti sa-ti platesti ratele, ba chiar cu atat mai bine pentru ei, ca ramai si fara bani si fara casa. internet-ul si toata mass-media nu informeaza omul de rand, ci lucreaza pentru bancheri publicand articole de manipulare. traim in tara in care fiecare doar pentru el. lumea ii blameaza pe cei de la conducere ca sunt lacomi si egoisti, dar toti sunt la fel. Datinile si obiceiurile isi au originea in umanitate din tipuri imemoriabile si continua si astazi.  

  

Vin din necunoastere naturii si salbaticia stramosilor nostri si continua astazi in ignoranta societatii actuale depinde pentru ce doriti sa cumparati?