mailbox for småt til at læse
pludselig er min mailbox kun halv størrelse på skærmen (efter 3 mdr. uden problemer) og for småt til at læse og kan ikke finde ud af at få den tilbage i naturlig størrelse. har selv en lenovo pc med windows 7 og åbner jeg tdc mail på anden pc er der ingen problemer med størrelsen.
tusind tak. dog fandt jeg indstillingsmulighed ved at klikke på fastnøgle-symbol og der ændre til 100 %.det mærkelige er at jeg ikke tidliger har rørt ved dette og det kun var mailbox der var reduceret ikke hvis jeg f.eks klikkede på andet som hjælp eller dette forum.
Hey du!



 

Først og fremmest,
hvor er det godt og vigtigt, at du får skrevet dit brev herind og dermed rakt
hånden ud efter noget hjælp. For du skal bestemt ikke gå alene med de tanker og
den følelse. 



 

Jeg kender selv til
den følelse af, at ens krop ikke er ligeså "rigtig" som personer
omkring en. Faktisk vil jeg vædde på, at de andre piger i din klasse også kan
få den følelse. Alle kan finde noget ved deres krop, som de gerne vil have
ændret. Men ligesom vores personligheder er unikke, så er det samme med vores
kroppe. Vi er født med et sæt gener, der er blandet helt vilkårligt og derfor
gør, at nogle er høje, nogle er lave. Nogle er tykke, mens andre ikke kan tage
på uanset hvor meget de prøver. Nogle har tykt hår, andre har tyndt. Nogle er
født fleksible, mens andre er stive som et bræt. Derudover så udvikler vores
kroppe sig også gennem tiden og former sig efter ens liv. 



 

Men er nemt for mig
at skrive, og det forbedrer ikke dine følelser. 


Til at begynde med,
så synes jeg, at du skal have snakket med nogle i din omgangskreds om, hvordan
du har det. Det kan være en god veninde, som du stoler på. Det kan være godt at
dele ens usikkerhed med en, så de forstår, hvordan man har det, men også så man
kan få holdt sine tanker op med virkeligheden. Derudover så skal du også have
snakket med dine forældre. Det vil selvfølgelig blive svært at få åbnet op om
den samtale, men jeg tror, at det er vigtigt, for de skal hjælpe dig med at få
noget professionelt hjælp. En tilgang kunne være, at du viste dem dit brev her,
hvor du flot beskriver, hvordan du har det. Så kan I tage snakken sammen om,
hvad der skal ske og hvordan du kommer til at få det bedre. 



 

Hvis jeg skal pege
på nogle ting:


Det første er, at
jeg lægger mærke til, at du selv skriver, at du vejer det du skal ift. Din
højde. Derfor tror jeg ikke at tabe sig er løsningen her. Måske du kan træne
dine muskler, så din kropsform kan ændre sig, eller måske er det bare sådan som
din krop er formet, så er det ikke din vægt som er det essentielle her. Jeg
ville virkelig anbefale dig at snakke med en professionel som fx en instruktør
i et fitnesscenter, en læge eller lignende. De kan bedst guide dig i, hvad der
er muligt og hvordan det mål opnås bedst og på en sund måde. 



 

Men
det er også virkelig vigtigt for mig at understrege, at din glæde og lykke
kommer ikke ved at opnå den "rigtige" krop. Træning kan være godt for
ens sind, men det fjerner ikke den usikkerhed og de tanker, som du giver udtryk
for i dit brev. Jeg vil derfor anbefale dig i at også finde en, der kan arbejde
med dig, så du lærer at holde af dig selv og din krop. Dette kunne fx være en
psykolog. Her kan du og dine forældre enten selv finde en, eller også kan I få
en henvisning fra din læge, så I kan få det lidt billigere. Hvis I får en
henvisning, så kan det godt tage lidt tid, inden I kan komme til. Derfor vil
jeg også anbefale dig at tjekke Headspace ud. Der kan du snakke gratis med unge
frivillige, der står klar til at lytte og rådgive dig. Du kan læse mere her: <https://www.headspace.dk/?gclid=EAIaIQobChMI-876g9yZ6QIVCeN3Ch0UtgheEAAYAiAAEgIgq_D_BwE>   

 


Du spørger til
sidst, hvordan du skal klare det. Der vil jeg bare gerne sige, at det her en
proces. Du tog allerede det første skridt ved at skrive herind, og det ønske om
at få det bedre skal du bruge som en drivkraft til at få den hjælp, som du har
brug for. For det er ikke en kamp, som du kan eller skal tage alene. Du har
brug for professionel hjælp ift. Træning og psykologisk og du har brug for
støtte fra din familie og venner. 



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav Hej med dig,

Tak for dit spørgsmål. Jeg synes, det er rigtig godt, at du tænker på din krop og gerne vil have din menstruation tilbage, for den er et vigtigt tegn på, at din krop fungerer, som den skal.

På baggrund af det, dine forældre og psykolog har sagt, ville jeg, hvis jeg var dig, stole på, at de 50-52 kg er den rigtige vægt for dig. Er den det, vil din menstruation også komme igen. Det kan godt tage lidt tid, fordi din krop lige skal tilbage på "rette køl", efter den har været undervægtig. Går der 1-2 måneder, og du endnu ikke har fået din menstruation, vil jeg anbefale dig at gå til lægen og fortælle de ting, som du har skrevet i dit spørgsmål ind til os. Det kan også være, at du slet ikke har lyst til at vente, og så synes jeg, du skal få en tid med det samme. Sammen kan dig og lægen finde ud af, hvilken vægt der er ideel for dig, så du har en sund og rask krop, og så du kan få din menstruation igen.

Jeg har faktisk selv stået i samme situation som dig, idet jeg for 7-8 år siden tabte mig så meget, at min menstruation udeblev. Min menstruation var væk i lidt mere end et år, tror jeg, men den kom igen, da jeg fik taget på og havde sund krop igen. Derfor tror jeg også på, at du skal nok få din menstruation igen - det er bare et spørgsmål om tid.

Jeg håber, det lykkes for dig.

De bedste hilsner,

Sofie sådan logger du på din webmail answer
1. den første mulighed er at tilgå din webmail direkte via din hjemmesides url. eksempel: “www.dinhjemmeside.dk/webmail/”, hvorefter du logger ind med din email-adresse og den adgangskode, som du valgte da du oprettede din emali. eller 1. den anden mulighed du har for at tilgå din webmail er via din kundeside via netgiganten.dk. når du er logget ind på din kundeside, trykker du på knappen “webhoteller” (har du flere webhoteller, vil du blive viderestillet til en oversigt over dine webhoteller. tryk på det webhotel hvor du vil tilgå din webmail). 2. gå ned til bunden af siden, og lokaliser punktet “direkte login” og vælg “webmail”. 3. du bliver nu viderestillet til loginsiden, hvor du kan tilgå din webmail. Hey du! 



 

Først og fremmest,
så er det fedt, at du forholder dig kritisk til en, som du har mødt på nettet
ved at skrive herind for andres perspektiv. 



 

Du spørger, om du
skal droppe ham eller ej. Hvis han ikke er ubehagelig eller presser dig til
noget, og hvis det 'bare' er skriveri om interesser, så kan jeg ikke se,
hvorfor I skulle stoppe. Men når du beskriver ham som soulmate og begynder at
tænker over hans alder, så lyder det til, at du drømmer om mere. Og så synes
jeg, at du skal passe på dig selv. 


For selvom det lyder
dejligt, at du har mødt en, som du klikker med og som du kan dele fælles
interesser med, så er der jo folk på nettet, som lyver om hvem man er og hvad
ens intentioner er, og du kan bare aldrig være 100 % sikker på, at han ikke er
sådan en. 



 

Umiddelbart så kan
jeg godt undre mig over, om han faktisk ved, hvor gammel du er? At han har set
dine fødselsdagshilsener er ikke et sikkert bevis på, at han ved, hvor gammel
du er. Måske har han ikke lagt to og to sammen. Du kan kun være sikker på, at han
ved, hvis du skriver det til ham.


Hvis han så ved, at
du er 14, så kan jeg godt undre mig over, hvorfor en dreng på 17 vil skrive med
en, der er det yngre? Jeg beklager, hvis jeg lyder hård, men da jeg var 17, så
var min opmærksomhed rettet mod mine jævnaldrende. Selvom der 'kun' er 3 år
mellem jer, så sker der meget på de år og I er forskellige steder i livet.  



 

I bund og grund, så
er mit råd, at du skal huske at have din fornuft med i det her og ikke gøre
noget, som du ikke er tryg ved. Og så forhold dig kritisk.



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav Hej!

Jeg kan godt forstå, at det kan have været en forvirrende oplevelse for dig, især i din unge alder. I de tidlige teenage år er det meget almindeligt at opdage og udforske sin krop og seksualitet, og derfor behøver denne situation ikke nødvendigvis at være noget, der skal bekymrer dig, da det blot kan være et led i en lang rejse om at lære dig selv at kende. Da det kan være mærkværdigt at opdage sådanne nye aspekter, er det vigtigste bare, at du sørger for, at du tager dig godt tid om at lytte til og respektere dine egne grænser, altså at du mærker efter, hvad du er okay med og, hvad du ikke er okay med. 

I forhold til din veninde kan det være svært at sige, om det kan gøre noget ved jeres venskab, da det nok mest kommer an på, hvad hver jeres opfattelse af situationen er.

Hvis det var en situation, hvor i begge blot tænker, at det ikke bunder i mere end noget fjolleri, så er det ikke sikkert, at det behøver at fylde mere mellem jer. Hvis du derimod føler, at episoden kan være tegn på, at der er en tiltrækning mellem jer, så kan du prøve at mærke efter, hvad du ønsker at gøre med det. Derudover, hvis du kan mærke, at du har svært ved at lægge hændelsen fra dig og bliver ved med at tænke på det, så kan det være, at du måske kan prøve at snakke med hende om det. Det kan jo være, at hun går rundt og har samme tanker som dig. 

Jeg håber mit råd kan hjælpe en smule. Skriv endelig ind til brevkassen igen, hvis du har andre spørgsmål! :) 

-Marissa Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Kære du,

  
Ulykkelig kærlighed kan være rigtig svær men stol på mig når jeg siger at man godt kan komme igennem et knust hjerte og blive glad igen - og det kan du også! Selvmord er aldrig den rigtige løsning og jeg synes du skal tage disse tanker alvorligt ved at søge hjælp enten hos dine forældre, en anden voksen du stoler på eller en professionel instans. Husk på det blot er en svær periode du går igennem lige nu! Forelskelse er næsten en sygdom til tider, især hvis den ikke er gengældt og derfor kan jeg godt forstå det er hårdt for dig. 

  
Det virker dog til at hun har en eller anden form for interesse for dig siden hun er god ved dig i skolen. Har du overvejet at tage en snak med hende om hvorfor hun ikke svarer dig længere? Du kan evt. sige til hende at du nyder hendes selskab og derfor gør det også ondt på dig når hun ikke svarer dig og derefter lader som om ingenting er sket når I ses i skolen. Hvem ved, måske ligger der en helt legitim grund til, hvorfor hun ikke har haft mulighed/overskud til at svare på dine beskeder. Man ved ikke altid hvad andre går og tumler med. 

  
Jeg håber du kan bruge mine råd til noget! Jeg håber alt det bedste for dig og håber du vil søge hjælp, hvis du føler du står i en situation, du ikke selv kan håndtere. Jeg ved ikke hvor du befinder dig henne i landet, men jeg kan anbefale dig at tage hen til Headspace, hvis der ligger en i nærheden af dig. Ellers synes jeg du bør kontakte din læge - enten selv eller med hjælp fra dine forældre - som kan hjælpe dig videre i systemet, så du kan få den hjælp du føler brug for. 

  
Mange kram

Simone

  
Ps. Husk du er et menneske med værdi! Alle fortjener et godt liv - også dig. Hej du, 

Jeg er ked af at høre om din situation. Det kan virkelig være svært, at være ensom, fordi man netop ikke har lyst til at opsøge nogen, og dermed kun bliver mere ensom. Selvfølgelig skal din kæreste støtte dig i situationen, men han har også ret i, at du bliver nødt til at se andre mennesker. Det er ikke fair overfor ham, at han skal bære hele byrden, så måske I kan finde ud af noget sammen. Du skriver, at du ikke snakker med dine venner mere. Er der en grund til dette? Det kan være svært, at komme ud af sin komfortzone og kontakte folk, som man ikke har set i lang tid, men det kan også være nødvendigt. Måske er det på tide, at få kontakt til dine venner igen og dermed "føle noget for dem" igen, som du skriver. Det kan godt være, at det er ubehageligt i første omgang, men det kan måske betale sig over længere tid. Hvis du dog ikke har lyst til at snakke med dine gamle venner, kunne det være en mulighed at få nogle nye? Du kan overveje hvilke fritidsinteresser du har, og hvad du godt kan lide at lave, og finde venner på den måde. Det kan eksempelvis være i skolen, til fodbold eller andet, som du kan fylde din hverdag med. Det lyder som om, at det ikke kun handler om venner, men også hvordan du har det med dig selv. Du beskriver, at du har negative tanker, hvilket også er vigtigt at få arbejdet med. Er det fordi du ikke synes om dig selv? Er det fordi du tænker, at ingen vil være venner med dig? For det er jeg sikker på, er løgn. Det kan være svært at finde de rigtige venner her i livet - det har jeg selv prøvet en del, men når man finder nogle gode nogle af slagsen, er det det hele værd. Det handler nok om, at tage nogle små skridt. Du kan starte med at kigge dig selv i spejlet og fortælle dig selv, at du er god nok og påpege de gode ting ved dig selv. Det kan måske hjælpe dig til, at tænke positive tanker. Dernæst kan du finde ud af, hvad problemet egentlig er - hvorfor isolerer du dig og hvad har ført til, at du føler dig ensom? Din kæreste kan kun støtte dig så meget, men du skal også løse nogle ting i dig selv. Måske du kan snakke med ham om tingene, og I sammen kan finde en løsning. Hvis du starter med ét skridt, bliver det måske nemmere at tage det næste.

Du er meget velkommen til at kontakte os igen, hvis du har brug for mere hjælp. Ellers håber jeg, at du kunne bruge mit svar til en smule.

- Benedicte Hej, 

Jeg er ked af at høre, at du har det så hårdt med din krop, og jeg ved at det kan være virkelig svært, hvis man føler, at ens krop ikke passer ind med det, man synes den burde. 

Jeg kan godt forstå, at det er hårdt at være høj af sin alder, og det er en udfordring jeg selv og andre jeg kender også har været igennem. Problemet er ofte, at hvis man når en vis højde i en ung alder, så er det, fordi man udvikler sig hurtigere end sine jævnaldrende. Og dette er især ofte tilfældet for piger i din alder. Drengene halter tit bagefter på flere udviklingsmæssige områder, og derfor ser man tit i de tidlige teenageår, at pigerne ser mere modne ud end drengene, fordi de ofte er højere. Det betyder dog absolut ikke, at det vil være sådan for evigt. Du er blot nået et videre stadie i din udvikling hurtigere end dem omkring dig, men i løbet af de næste par år vil de fleste af dine klassekammerater også vokse sig højere (og ligeledes få større fødder). Jeg oplevede selv, at jeg var den højeste i min klasse i flere år i folkeskolen, men da jeg nåede til 8.-9. klasse og på gymnasiet og videre, så endte jeg blot med at være på højde med mange af de andre. Og jeg mødte piger, der endda var højere end mig. 

Selvom det kan føles underligt eller træls at være en af de høje, også når man bliver ældre, så er der dog utallige fordele ved det, som både jeg selv og andre jeg kender er vilde med. Man har altid bedre udsyn til koncerter og shows, folk går ikke rundt og bliver ved med at tro, at man er 12 år gammel, selvom man egentlig er fyldt 18, og man slipper for at søge mod højhælede sko for ikke at være for lille, hvilket er en kæmpe fordel, da sådanne sko kan være skadelige, især for anklerne, knæene og endda ryggen. 

Uanset hvad, så er det en meget almindelig ting at føle sig utilfreds med sin krop i din alder, og det er oftest et biprodukt af, at kroppen drastisk er ved at udvikle sig, og man ikke længere synes, man kan genkende den. Den er i fuld sving med, og i dit tilfælde gået hurtigere frem mod, at blive en voksen kvindes krop. Jeg forsikrer dig dog om, at de fleste af dine klassekammerater og andre på din alder også mærker usikkerheder omkring deres kroppe. Du er på ingen måder alene om det.  
Noget af det bedste du, og alle andre, kan gøre her er at huske stadig at elske jer selv og jeres kroppe, selvom det måske kan føles svært. Og selvom det måske lyder totalt skørt, så vil det med tiden kunne hjælpe dig, hvis du f.eks. om aftenen, når du ligger i din seng, siger til dig selv "jeg elsker mig selv og min krop" igen og igen. På den måde vil du nemlig, især i disse år, hvor din krop kan skabe lidt udfordringer, give dig selv og din krop den omsorg og forståelse, som du fortjener. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe en smule, og at du aldrig glemmer, hvor skøn og unik du er i den her verden, uanset din højde eller størrelse. Skriv endelig ind igen, hvis du får brug for det!

Med venlig hilsen,  
Marissa Hej med dig,

Jeg tænker, at det bedste du kan gøre er at tale med hende om det. Jeg er ikke i tvivl om, at det kan være svært, når hun er en barndomsveninde og er meget følsom, men jeg tror, at hun bliver nødt til at høre, hvordan du har det, så hun også har mulighed for at give dig den plads, du mangler. Det kan sagtens gøres på en pæn og behagelig måde, så hun ikke føler sig som en dårlig veninde. Jeg tænker, at du kan fortælle hende, at du har behov for at tilbringe noget mere tid med dine andre veninder, fordi du også godt kunne tænke dig at blive en del af det fælleskab, som de har. Og at dette kan betyde, at du ikke har mulighed for at tilbringe lige så meget tid med hende. 

Det vigtigste er, at du gør, hvad du har lyst til og ikke føler dig nødsaget til at skulle tilbringe tid med nogen, du egentlig ikke har lyst til bruge tid sammen med. I sidste ende vil hun også kunne mærke på dig, hvis du ikke er interesseret i at tilbringe tid sammen med hende, fordi du ikke er den bedste udgave af dig selv. Det kan du muligvis også sige til hende, netop at hun på samme måde som dig fortjener en veninde, der er tilstedeværende og lyttende, og at du simpelthen ikke er i stand til at være det lige nu og her, hvorfor det kan være godt for jer begge at tilbringe tid med andre. 

Håber det hjalp lidt :)

  
Venligste hilsner 

Zhino