problemer med ustabilt trådløst på tdc homebox
hej

 

er efterhånden klar til at smide min tdc homebox ud.

kører trådløst med en tdc privat alarm, 1xpc samt 2 x iphones.

det hele er bare så ustabilt og netværks forbindelsen hopper af og på efter forgodt befindende.

har kigget tdc's vejledninger og via insside sikret mig at netværket ligger for sig selv, ligger nu på kanal 11 og der ligger ikke andet oveni og roder. ligger med en db på ca. 42 så den del burde sådan set også være ok. boksen er placeret lige midt i huset, der er max. 4 meter til den fra min arbejds pc, alligevel opleves der konstante udfald.

inden jeg fik min homebox havde jeg "den gamle trådløse model" har var der aldrig probemer.

 

tdc privat alarm har et kamera som vi har i stuen, det har en rød/grøn diode og efterhånden falder blikket derhen ad flere gange i minuttet, bare lige for at se om der nu lige er udfald igen. det er efterhånden umuligt at arbejde via vpn osv. da stabiliteten simpelthen er for ringe.

 

er der nogen indstillinger i boksen jeg kan have overset?

 

har for nyligt haft fat i tdc kunde service, her fik jeg en sludder for en sladder, vedkommende jeg talte med anede ikke noget om det andet end det man selv kan læse sig til på disse sider.

 

kan det være min box der er skidt?
jeg vil stadigt ikke anse mit problem / råb om hjælp for løst.

men på opfordring markerer jeg det som løst, og benytter lejligheden til at lave et nyt emne der omhandler de problemer der må være mellem appel og tdc.

så snart jeg kommer forbi en tdc butik vil gå ind og spørge om en iphone 4s er noget for mig - med baggrund i ovenstående.

tråden lukkes hermed - det er ingen kendt løsning andet end iphone 4s ikke fungerer via tdc's homebox / wifi.
Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Kære A,

Det lyder til, at der opstår rigtig mange forskellige følelser inde i dig på nuværende tidspunkt. Det kan være enormt frustrerende og gøre en trist til mode. 

Du skriver, at en gammel flamme fortæller dig om sine følelser for dig - og at der i den forbindelse opstår gnidninger mellem din kæreste og dig. Du skriver også selv, at du bliver forvirret over dine egne følelser i tråd med dette. Jeg tænker, at det er det din kæreste reagerer på. Uanset om du har fortalt din kæreste, at du er blevet forvirret over dine egne følelser for V eller ej, så er jeg næsten sikker på, at din kæreste godt har kunne mærke det. Han har sandsynligvis oplevet, at du måske har været en smule mere afvisende eller at du har haft en kortere lunte, hvilket jeg kun oplever, som naturligt, hvis man går og er frustreret omkring sine følelser indvendigt. Dog tænker jeg, at din kæreste reagerer voldsommere, fordi han kan mærke, at du har ændret adfærd. På den måde tænker jeg også, at det er meget naturligt, at han oplever at blive utryg i situationen. 

Det, at du vælger at lyve for din kæreste gør også, at du egentlig bekræfter din kæreste i, at der er noget, der er anderledes - at han har en grund til at være utryg ved situationen. Det betyder ikke, at han nødvendigvis havde reageret meget anderledes, hvis du havde spillet med helt åbne kort. Jeg tænker godt, at du kan kalde det en usikkerhed i din kæreste - men en usikkerhed, der opstår på baggrund af, at han er bange for at miste dig.

Jeg får en oplevelse af, at du er hurtig til at se, hvad din kæreste gør forkert i situationen, hvilket er helt naturligt. Som mennesker er vi generelt bedre til at se eller gætte på, hvad der sker hos den anden person. På den måde, kan vi bedre holde afstand til vores egen adfærd, som måske ikke er så hensigtsmæssig heller altid. Jeg bliver derfor nysgerrig på, hvorfor du vælger, at mødes med din gamle flamme i hemmelighed? Hvad er det inde i dig, der gør, at du føler, at det er den rette løsning? Selvfølgelig, nævner du, at du bliver forvirret over dine egne følelser, hvilket måske også er grund nok. På den anden side åbner du faktisk op for muligheden om, hvad nu hvis jeg fandt sammen med min gamle flamme igen? Er det, det jeg gerne vil? Her er du på sin vis allerede på vej væk fra din kæreste. 

Du skriver, at du sommetider ønsker et liv uden din kæreste, hvilket jeg også ser som et tegn på, at der kan opstå gnidninger. Det er selvfølgelig ingen fare at have disse tanker engang imellem - det er helt normalt. Det tror jeg, at de fleste mennesker i forhold har indimellem. Det er dog værd at overveje, hvor meget de her tanker fylder hos dig. Hvis du tænker, at dit liv ville være bedre uden din kæreste en gang om dagen eller hver uge, så begynder det at være ofte. I et forhold er man to om at få det til at fungere, så derfor vil det også være negativt for jeres forhold, hvis du kun har dedikeret dig halvt til det. 

Når alt det så er sagt, så er jeg ikke så meget i tvivl om, at din kæreste er usikker på jer. Denne usikkerhed kan også nemt smitte af på dig og dine handlinger. På en eller anden måde får i skabt en ond cirkel, hvor I bekræfter hinanden i, at I ikke har hundrede procent tillid til hinanden. Din kæreste ønsker, at du havde afvist V med det samme, og at du ikke engang havde reageret på Vs følelser for dig. Du ønsker, at din kæreste viser dig den tillid, at du godt kan afvise V, selvom du mødes med ham. I formår derfor ikke at møde hinanden i den andens frustrationer.

Selvfølgelig vil jeg også gerne pointere, at din kærestes jokes om, at alle dine mandlige venner er dine kærester, ikke er okay. Jeg kan godt forstå, at du bliver såret over at få bemærkninger som disse. Igen, så tror jeg, at du har ret i, at det er en form for usikkerhed, men samtidig er det også et udtryk for, hvor såret han egentlig er over det, du har gjort. 

Du skriver, at han ikke tror på dig, når du siger, at du ikke vil forlade ham og at du elsker ham. Jeg tænker, at du bliver nødt til at bekræfte ham i dette rigtig mange gange, før det når helt ind til ham. Ved at lyve har du misbrugt hans tillid, hvilket kan gøre, at det tager endnu længere tid at opbygge denne igen. Det betyder også, at du kan sige det rigtig mange gange, hvor du ikke vil få noget igen, fordi han ikke har tillid til dine ord - du har løjet før, så hvorfor skulle han tro på dine ord nu. Jeg tænker, at det er denne følelse, han sidder med. Dog bliver han også nødt til før eller siden enten at tilgive dig eller acceptere, at det er sket. Det kan blive utroligt psykisk hårdt for dig, hvis han bliver ved med at "straffe" dig ved, at han viser mistillid til dine ord. 

Jeg forstår også godt, at din kæreste reagerer ved at forbyde dig at snakke med V. Alligevel tror jeg ikke, at det er den rette løsning. Ligesom du selv beskriver det, så føles det som om at få lænker på. I sidste ende vil dette forbud kunne risikere at ødelægge jeres forhold helt, hvis du sidder med følelser, som dem du har. Du føler dig fanget, hvilket afleder andre følelser, som at du bliver mere ked af det og vred på din kæreste. På den måde kan du få overbevist dig selv om, at du vil have det bedre uden ham. Det betyder også, at din kærestes usikkerhed omkring frygten for at miste dig, kan blive aktuel, fordi han er så bange for det. For din kærestes skyld, kan du måske være med på et kompromis, der hedder, at du ikke ser eller snakker med V i en periode, mens tingene mellem din kæreste og dig bliver glattet ud, men at du på et tidspunkt er helt fri til at snakke med ham igen. På den måde imødekommer du din kæreste, men får samtidig sat dine egne grænser. Din kæreste har lige nu brug for at genvinde tilliden til dig. 

Jeg tænker, at det er vigtigt, at I får snakket hele situationen godt og grundigt igennem. Det mest optimale er, hvis I kan snakke om det ud fra jeres eget synspunkt. Det vil sige, at det er vigtigt, at I forsøger ikke at angribe hinanden, men i stedet stå til ansvar for jeres egne handlinger. I har begge brug for at få italesat det, der er sket. I har begge brug for en undskyldning i forhold til forskellige ting. Det handler om at være nysgerrige på hinanden, og hvorfor I begge har reageret og handlet, som I har gjort. Hvis I kan få en god snak om dette og komme igennem denne krise, er jeg sikker på, at det også vil kunne gøre jeres forhold til hinanden stærkere. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp :-)

Kærlige hilsner fra

Lotte Kære du,

Det lyder som en svær situation du står i. 

Umiddelbart er min første tanke, at du bør finde ud af, hvad det er ved din kæreste som dine venner ikke kan lide? Altså, tage en reel snak med dine venner om, hvorfor de har valgt at trække sig fra dig, så I på den måde måske kan finde en løsning på problemet sammen.

Det er en hel naturlig proces du gennemgår, og man oplever desværre nogle gange at ens venner falder fra, når man får en kæreste. I disse situationer er det vigtigt at huske på, at de der står tilbage i sandheden er ens rigtige venner og dem skal man holde på!

Når det så er sagt, så skal du selvfølgelig også mærke efter, hvorvidt du er glad i relationen med din kæreste. Jeg er ked af han har det svært men man skal heller ikke blive i et forhold for en hver pris. Nu ved jeg ikke så meget om din kærestes problematikker men jeg vil opfordre dig til at hjælpe ham med at søge noget hjælp enten hos professionelle eller hos en voksen han stoler på - alle fortjener at have det godt og da vi spejler os i vores omgivelser, så vil en glad kæreste også gøre dig mere glad og hvem ved måske vil dette endda gå ind og forbedre dit forhold til dine venner :-)

Jeg ønsker jer alt det bedste fremover.

Knus fra Simone det lyder måske banalt, men faldskærmsudspring er ikke så farligt. skønt faldskærmsudspring er karakteriseret som værende en ekstremsport, så er der flere skader forbundet med andre sportsgrene, herunder skiløb, bjergbestigning, dykning, m.v. der er dog en række risici forbundet med faldskærmsudspring, men disse er yderst sjældne forekommester og ses ikke ofte i faldskærmsverden. du kan læse mere omkring sikkerheden vedrørende faldskærmudspring her. Kære du, 

Det, du oplever, lyder helt normalt for mig. Da jeg fik min nuværende kæreste for efterhånden 5 år siden, oplevede jeg også at føle mig usikker, og af den grund blev jeg jaloux på andre piger, der hændte at få min kærestes opmærksomhed. Men som det også lyder til, at du selv er klar over, så er jalousien ikke resultat af, at kæresten gør noget forkert, men derimod "bare" at vi piger bliver lidt mere usikre på os selv, når vi er forelskede og i nye forhold. Tro mig, det går over! Det bedste du kan gøre, er at minde dig selv om, at din kæreste har valgt dig, OG at han vælger at blive hos dig. Det er den bedste forsikring, du kan få på, at han kun vil have dig :-)

De ting du fortæller, at han gør, synes jeg ikke lyder ildevarslende. Det lyder mest af alt som noget, du lægger mærke til, fordi du måske ubevidst går og "leder" lidt efter det - pga. din usikkerhed. Jeg husker selv, at jeg gjorde det samme i starten af mit forhold med min kæreste, men der var aldrig noget i det. 

Jeg synes dog, selvom du ikke helt har lyst, at du skal snakke med ham om det. For jeg kan høre, at det fylder meget i dine tanker, og det synes jeg ikke, at du skal gå med alene. Tal hellere med ham om det, så han kan forsikre dig om, at han kun vil have dig :-) Fortæl ham, hvordan du har det, og understreg, at du godt er klar over, at du måske tænker lidt for meget over tingene. Så længe du ikke gør det til et angreb eller noget, han har gjort forkert, når du taler med ham om det, så synes jeg ikke, du skal være bange for, at han tager det som noget negativt. Tværtimod vil han nok tage det som et kompliment, at du bliver lidt jaloux - det er vel bare et tegn på, at du er meget vild med ham. 

Der er intet galt i at blive lidt usikker i et nyt forhold, men bare husk at minde dig selv om, at det er DIG han har valgt - og at din jalousi ikke er lig med, at han gør noget forkert. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig på vej. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Hilsen Iben Kære du, 

Jeg kan virkelig godt sætte mig ind i den usikkerhed, som du beskriver. Jeg havde det faktisk på næsten samme måde, da jeg mødte min nuværende kæreste for 6 år siden. Jeg husker også, hvor usikker jeg pludselig blev omkring alt muligt ved mig selv, og det resulterede også i, at jeg ofte blev ked af det over både små og store ting, når vi var sammen. Ligesom dig var jeg også meget bange for at skræmme ham væk med alle mine usikkerheder og triste følelser. Men det skete altså ikke, for vi er stadig sammen i dag :-) 

Jeg forstår godt, at det er virkelig hårdt at have alle de følelser og tanker og usikkerheder, men jeg tror også, at det er næsten umuligt at undgå. Du er jo tydeligvis meget forelsket i din kæreste og derfor tror jeg også, at du sætter ham op på en piedestal og synes, at alt ved ham er helt fantastisk, og at du i sammenligning med ham ikke er nær så fantastisk. Det er der heller ikke noget galt i, men jeg tror, du bør prøve at være lidt sødere ved dig selv og huske alle de gode ting, der er ved dig. Derudover vil jeg også tilføje, at han helt sikkert har det på samme måde med dig, som du har det med ham. Dvs. at han også synes, at alt ved dig er helt igennem fantastisk - selv hvis du ikke selv kan se det :-)

Mit bedste råd til dig er at fortsætte med at dele dine tanker og usikkerheder med ham og acceptér, at du har de her følelser - det er helt okay. Hvis du fortæller din kæreste, hvordan du har det, uden at det skal lyde som om, at han gør noget galt, så tror jeg også, at han forstår dig bedre og accepterer dine følelser. Også i forhold til den jalousi, som du beskriver, synes jeg, at det er fint, hvis du fortæller ham, hvordan du har det. Det skal selvfølgelig bare understreges, at du ikke synes, han skal ændre adfærd, men at du alligevel gerne vil have, at han ved, hvordan du føler. Hvis du ikke sætter ord på dine følelser, tror jeg, du risikerer, at komme til at brænde inde og måske blive irriteret, vred eller ked af det, og han vil så have meget svært ved at finde ud af, hvad der foregår i dig hoved, hvis du ikke fortæller ham det.

Til sidst vil jeg tilføje, at de usikkerheder, du oplever lige nu, bliver bedre med tiden. Det gør de virkelig! Jeg husker det som om, at det var aller sværest det første års tid af forholdet. Derefter blev jeg gradvist mere sikker på mig selv og på min kærestes følelser for mig. Derfor begyndte jeg også at være mere tryg i forholdet og samtidig blev jeg meget mindre jaloux, end jeg havde været i starten af forholdet. Så giv dig selv tid og tro på, at det bliver bedre :-) 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) Kære du,

Det kan jeg godt forstå - det lyder bestemt ikke som en behagelig oplevelse. Jeg synes, du skal tage kontakt til din læge og fortælle om de anfald, du har haft. Jeg kan desværre ikke fortælle dig, hvad det er, og hvorfor de opstår, men det tænker jeg, at din læge kan. Det kan også være rart at tale med en psykolog om det, således I kan gå mere i dybden med, hvilke tanker og følelser, du havde, da du fik dine anfald. Nogle gange kan det gøre en stor forskel bare at tale om det og dermed også blive klogere på, hvorfor og hvornår anfaldene opstår. 

Men hvis du får lignende anfald, så kan det være en idé at tage nogle dybe indåndinger indtil du falder til ro igen. Det er selvfølgelig lettere sagt end gjort, specielt når man zoner ud, men jeg tænker, at det er forsøget værd. 

Venligste hilsner

Zhino Hej med dig

Først og fremmest så skal du vide at det absolut ikke er okay det din bror har gjort.

Det er meget forkert og direkte ulovligt, i sådan en grad at han kan ryge i fængsel for det.

Du skal også vide at det på ingen måde er din skyld, at han har gjort det han har gjort.At du er begyndt at gå med g-streng burde ikke havde nogen betydning for hvad din bror har gjort.

Først og fremmest er det meget vigtigt at du fortæller det til nogen også gerne så hurtigt som muligt, måske dine forældre? Men hvis det er meget grænse overskridende at tale med dem, vil jeg anbefale dig at tage kontakt til eksempelvis børnetelefonen. Det er anonymt og du finder deres kontaktoplysninger under vores fane der hedder ''find hjælp'' oppe i toppen.

Jeg vil anbefale dig at forsøge at holde afstand til din bror og måske undgå at komme i situationer hvor i er alene sammen. 

Men igen det er meget vigtigt at du taler med nogen om det, for det er meget alvorligt. Det siger jeg absolut ikke for at skræmme dig, men du skal bare vide at det er meget forkert det der er sket og husk på det er ikke dig der har gjort noget forkert.

Jeg håber at du er ok, omstændighederne taget i betragtning.

Du er altid velkommen til at skrive her ind igen, hvis du har brug for det.

Og så skal du vide at jeg synes at det er rigtig flot af dig at du skriver her ind til os. Jeg tænker at det måske godt kan havde været svært og grænseoverskridende at skulle skrive det og derfor vil jeg rose dig for at du har gjort det.

De bedste hilsner 

Michelle