tv stopper tit
hej med jer. om aften,når jeg tænder tv,så ryger nettet jævnligt,også om natten,når jeg optager,så er der huller i optagelserne.jeg lejede en film igår og da røg nettet 3 gange hvor jeg den ene gang måtte slukke tdc tv box og starte helt forfra(tdc hometriobox).jeg har fået skiftet kanal på homeboxen,det hjalp meget,men det sker dagligt stadigvæk og kun fra om aften. jeg har både ladet pc,en og tv tændt hele dagen,men der ryger jeg ikke af. min forbindelse er 50/10 mbit kan nogen hjælpe? mvh shakky.
hejsa:d

så havde jeg teknikker igår igen(lørdag) så skete der noget:d

det blev til (omlagt i jordkabel) fordi lygtepæle og sådan noget forstyrrede,så nu virker det.

det er altså fedt af yousee/tdc.

takker for jeres respons:heart:

mvh shakky.
Hey du! 

Jeg kan godt forstå,
at du er træt af den her situation. Det er virkelig ærgerligt, at du skal gå
rundt og have det sådan. 

Det er helt normalt,
at man kan have dårlige dage, hvor man bare er nede uden nogen speciel grund.
Men som jeg læser dit brev, så har du haft det sådan i et stykke tid. Derfor er
det godt at stoppe op og se, hvad der kan være galt.

Du åbner selv op
for, at det kunne være det faktum, at du ryger hash og skunk. Hash påvirker
særligt unges psyke, så det er ikke sundt at ryge det. Men jeg bider dog mere
mærke til, at du selv skriver, at det føles som om, at det hjælper. Lidt
ligesom alkohol kan få nogle til at "glemme" deres problemer for en
stund, så gør hash og skunken måske det samme for dig? Men det er lidt ligesom
at tisse i bukserne - det føles måske rart her og nu, men det løser ikke det
grundlæggende problem.

Jeg bider særligt
mærke til, at du skriver, at efterskole ikke lige er din ting og, at du ikke
har et stort behov for at være socialt. Din nedtrykthed skyldes måske, at du er
lidt for overstimuleret rent socialt. Nogle mennesker har brug for mere tid for
sig selv, så de kan lade op og få mere energi, end andre. Det betyder ikke, at
man ikke er et socialt væsen eller at man er forkert på den - man har bare et
andet behov end andre. Så måske du ikke rigtigt kan få lov til at være for dig
selv på efterskolen, og derfor kommer den her nedtrykthed? 

Jeg tænker, at du
måske skal prøve at snakke med rådgiveren eller en lærer. Hvis du synes, at det
jeg skriver giver mening, så kan du prøve at aftale med dem om, hvordan du kan
få lov til at afskærme dig lidt i løbet af hverdagen på efterskolen.   

Hvis du slet ikke kan følge det, som jeg har skrevet, så vil jeg alligevel råde
dig til at finde en voksen at snakke med. En som du kan tale fortroligt med, og
som kan hjælpe dig til at finde ud af, hvad der så kunne lægge bag din
nedtrykthed. Det kunne være din lærer, det kunne være dine forældre, det kunne
være din læge eller en helt fjerde - det er bare vigtigt, at du ikke står alene
med det.   

Derudover vil jeg ikke sidde her og give dig en løftet pegefinger, fordi du
ryger. Men jeg synes, at du skal reflektere lidt over, hvorfor du ryger, og at
der måske i stedet skal bruges tid og fokus på at bearbejde de dybere
problematikker :-) 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! Al held og lykke herfra! :) 


VH.  
Gustav Kære du,

Øv, det er da frustrerende for jer begge to! 

Jeg har desværre ikke meget viden om det konkrete område, men jeg skulle mene, at fyrer faktisk kan øve sig i at holde længere, når de onanerer eller har sex - f.eks ved at holde pauser og tage det stille og roligt.

Jeg vil dog sige, at det sagtens kan være, at det bliver bedre med tiden. Det lyder, som om I ikke har været sammen så længe, så han er nok ekstra meget tændt, fordi det hele er nyt og spændende - og fordi der går en uge mellem, at I har sex. Og hvis han så er meget meget tændt, så er det ikke så underligt, at det går hurtigt. Så prøv at give det noget tid. Jeg forestiller mig, at det bliver bedre i takt med, at I bliver mere vant til hinanden og vandt til at have sex med hinanden :-)

Sidst vil jeg nævne, at det også altid er en mulighed for ham at tale med sin læge eller en sexolog om problemet. Her er det muligt at få nogle midler til at kunne holde længere. Men umiddelbart vil jeg anbefale jer at være tålmodige og se, om ikke det bliver bedre med tiden. 

Held og lykke med det hele. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren Kære du,

  
Tak for din besked. Jeg skal gøre mit bedste for at give dig et svar, du kan bruge. Jeg prøver lige at dele din besked op i to emner; først fester og derefter dit dilemma omkring den fyr, du har været sammen med. 

Jeg forstår, at du både tager snus (dagligt?) og drikker hver weekend. Du nævner også "andre stoffer", men jeg er usikker på hvad det indebærer. 

Det er på mange måder en meget aktuel problemstilling du bringer op, da alkohol hos nogle fylder meget i din alder, og du er helt sikkert ikke alene om det. Jeg tænker, at du kan prøve at overveje nogle forskellige ting i forhold til alkohol:

1. Hvorfor drikker du hver weekend?

- Er det fordi at dine venner gør det, og du ikke vil føle dig udenfor?

- Er det fordi at det bare er sådan "man gør" i weekenderne?

- Er det fordi du selv synes, at det er rigtig sjovt?

- Er det dit eget behov og egen lyst, eller er det pga. et ydre pres? 

- Har du nogle veninder der måske også synes, at det er meget at drikke hver weekend? Kunne I sammen finde på andre løsninger eller lave andre ting end at drikke og feste - sådan at ingen af jer kommer til at føle sig udenfor?  


- Hvis du kan mærke effekten af det på din krop, er det så en mulighed at skrue ned for dit alkoholforbrug?  


2. Som jeg forstår det, så gør du nogle gange nogle ting når du er fuld, som du efterfølgende fortryder og er træt af. Du er garanteret ikke den eneste der fortryder ting du gør, når du er fuld - dine venner og veninder oplever sikkert det samme af og til. Men - det hjælper selvfølgelig ikke dig og hvordan du føler efterfølgende, og det retfærdiggør heller ikke altid det man gør.

3. Måske skal du inden du drikker næste gang lave en aftale med dig selv om, hvad der vil være acceptabelt og ikke acceptabelt af dig at gøre. Det kan måske gøre det lettere at navigere i, når først du er begyndt at drikke.

Du nævner snus, men jeg ved ikke, om du synes det er et problem for dig, eller om du ønsker at fortsætte med det.Du nævner også, at du har været sammen med en fyr, som din veninde er interesseret i - og at det giver dig ondt i maven. Jeg forstår det som om, at du fortryder det? Det er en træls situation for dig, og du er nødt til at finde en måde at komme af med mavepinen på. 

Du forklarer, at din veninde har fredet fyren - men er han interesseret i hende? Måske er fyren ikke lige så interesseret, siden han er sammen med andre - eller i hvert fald dig. Dog forstår jeg godt, at du vil være loyal overfor din veninde. I sådanne situationer ville jeg altid overveje, om det vil gavne mest eller skade mest at fortælle din veninde om det. I dette tilfælde vil hun nok kun blive ked af, at få det at vide. Derfor kan det være, at du skal bearbejde din dårlige samvittighed på en anden måde, så det ikke skader hende. Har du en veninde du kan tale med, som ikke er jeres fælles veninde? Kan det hjælpe dig at tænke, at hvis det er noget, du kan gøre noget ved, så gør det - men kan du ikke ændre på noget nu, er du nødt til at overbevise dig selv om, at sket er sket, og du kan ikke ændre på det, så du får ikke noget ud af, at blive ved med at slå dig selv oven i hovedet med det.

  
Jeg håber, at mit svar kan sætte gang i lidt nye tanker hos dig.

Hilsen Iben Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Hej du

Kan 100% godt forstå dig. Har været ude for det samme. Dér endte jeg dog med at gå fra min daværende kæreste, da jeg har det sådan lidt, at hvis man kan overskride sådan en grænse, så kan man finde på det igen.  
  
Men hvis du vil fortsætte med at være sammen med ham, så gælder det om at finde gnisten og tilliden igen.  
Det kan tage lang tid. Tilliden kommen ikke bare med det samme, så du må forberede dig på at være tålmodig på at din tillid til ham ikke kommer med det samme og så evt. gentag i dit hovede "jeg stoler på ham".  
  
Ellers kom ud og oplev noget som var i nyforelskede. Gør noget godt for jeres forhold. Hav "Date nights", tag i biografen, book et hotelophold osv.  
Det kunne være det ville hjælpe processen i at få din tillid tilbage til ham lidt hurtigere - men, det tager tid.  
  
Håber du kan bruge mit råd - ellers er du meget velkommen til at skrive herind igen. :-)  
  
M.v.h. Line Hey du! 



 

Jeg må være ærlig og
skrive, at jeg har lidt svært ved at tyde om, hvorvidt dit problem er, at du
dagdrømmer eller at din dagdrømmeri handler om, at du gerne vil være far. 



 

Hvis vi tager det
første, så kan man sige, at vi alle dagdrømmer i ny og næ. Det hjælper os,
vores sind og vores hjerne til at stresse af, reflektere over ting og udvikle
ens kreative sider. Der er derfor ikke noget skadeligt i, at man dagdrømmer, og
når man tænker på din alder, så kunne det også være fordi din krop og hjerne er
under en stor udvikling og derfor måske bare oftere har brug for at "holde
pause" fra omverden. Det er selvfølelig et problem, hvis du oplever, at du
ikke har kontrol over det og det forstyrrer din hverdag. Hvis du fx oplever, at
du kommer til at ryge ud af en samtale uden at du bevidst gør det eller kan
stoppe det, eller du oplever, at du ikke kan følge med i din undervisning.

  
Prøv at skriv ned, når du opdager, at du dagdrømmer/har dagdrømmet. Er der
noget bestemt over situationerne, som kunne tricke noget og hvor meget kontrol
føler du, at du har over det. Du kan så prøve at vise dine forældre, en lærer
eller din læge det. Ikke fordi jeg tror, at du skal være bekymret, men jeg ved
ikke lige, hvad der kan gøres ved det, men jeg tænker, at det kan en voksen i
dit liv hjælpe dig med.



 

Hvis det er mere det
med at være far, så vil jeg råde dig til at trække vejret. Vi har alle drømme
for vores fremtid. Nogle drømmer om en stor karriere, nogle drømmer om at
flytte til udlandet og nogle drømmer om at blive stor indenfor deres
fritidsaktivitet. Du drømmer måske om at få en familie og blive far. Det
betyder ikke, at du vil eller skal gøre det her og nu, men du er i gang med at
finde ud af, hvem du er og hvad du vil og dine dagdrømmeri er måske en måde for
dit sind at udforske det på. 

  



Så prøv at udforske
det og snak med andre om dine drømme. Tænk over, hvad du drømmer om: er det
specielle scener, der går igen? Er der detaljer som skiftes for gang til gang?
Og mærk efter, hvordan de føles for hver gang. Det kan være en rejse, hvor du lærer
dig selv bedre at kende. 



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar til noget :) Ellers skriv endelig herind igen. Al held og lykke
herfra!


VH.


Gustav Hej med dig. 

Først vil jeg lige sige at det er så sejt af dig, at du skriver her ind til os! 

Det lyder til at du har det virkelig hårdt lige nu og det er jeg ked af at hører. Det er aldrig nemt med de følelser, de kan være alt overskyggende. Jeg synes det er flot at du har fortalt det til nogen at du har skåret i dig selv, for jeg ved hvor svært og grænse overskridende det kan være. Jeg kan ikke helt tyde det, men jeg gætter på at det er nogle af dine venner du har sagt det til? Det er helt klart en start, men jeg synes at du skal sige det til en voksen du stoler på. Om det er dine forældre, en lærer, eller en anden voksen du føler dig tryk ved, er helt op til dig selv. Det er aldrig en god ide at skære i sig selv, men jeg forstår godt hvorfor du har gjort det. Lige nu virker alt rigtig svært og overvældende og du har måske også ondt inden i og derfor kan det at skære i sig selv virke lindrende. Det betyder dog absolut ikke at det er en god ide! Du skal havde fundet nogen, du kan snakke med om hvordan du har det. Derfor opfordrer jeg dig på det kraftigste at kontakte en voksen, så de kan hjælpe dig med at finde nogen der kan hjælpe dig. Du skal vide at der ikke er noget forkert eller galt med dig. Men nogle gange er livet bare svært og så har man brug for hjælp til at komme igennem den svære periode. For det er det det er, en periode og med den rette hjælp så skal du nok komme igennem den.   


Jeg håber at du kan bruge mit svar og du er mere en velkommen til at skrive her ind igen, hvis du har lyst eller brug for det. 

De bedste hilsner   
Michelle Hej med dig,

  
Først og fremmest synes jeg, at du skal vide, at det er helt normalt at være i tvivl om, hvad man gerne vil. Især når man står midt i en uddannelse.

  
Du spørger, om det kunne være en idé at droppe ud. Det kan jeg nok ikke helt svare på, da det er din beslutning og noget, du skal vurdere selv. Men det er vigtigt at spørge sig selv om, hvem man tager uddannelsen for - for hvis svaret er alt andet end for én selv, så synes jeg, du skal genoverveje dit valg. Er det noget du virkelig har lyst til? For det handler nemlig ikke kun om karakterer - det er også vigtigt, at du har lyst til at bruge tre år af dit liv på gymnasiet. 

  
Selvom gymnasiet nogle gange kan virke som det oplagte valg, hvis man er i tvivl om, hvad man vil, så er det altså ikke den eneste løsning - derfor tænker jeg, at det vil være en god ide at tale med en studievejleder. De ved nemlig rigtig meget om uddannelser. Desuden er de vant til at tale med unge, der er i tvivl om, hvilken uddannelse de skal vælge. Og det lyder på dig, at frisørskolen er noget, du er meget interesseret i, så jeg synes bestemt, at det kunne være en god idé at kontakte en af studievejlederne på dit gymnasium. 

  
En anden idé kan være, at du prøver at lave en for/imod liste, hvor du skriver ned, hvad der tæller for og i mod, at du fortsætter og for og i mod, at du stopper. Nogle gange kan det nemlig hjælpe at få et overblik over det hele - og måske også gøre det nemmere at tage et valg.  

  
Hvis du har lyst til at gennemføre gymnasiet, men det er karaktererne, der er problemet, så er der nogle ting du kan gøre. Du kan prøve at tage fat i din lærere eller en studievejleder og høre, om der er nogle hjælpetilbud fx kurser eller lektiecafeer. Samtidigt kan du spørge dine lærere, hvad der skal til, for at du kan få højere karakterer i deres fag. 

  
Men hvis du kan mærke på dig selv, at gymnasiet faktisk ikke er den rigtige vej for dig, og at det ikke gør dig glad - jamen så kan det da godt være, at det vil være en god idé at stoppe. Du skal vide, at det er helt i orden, og der er mange andre end dig, der har gjort det før. 

  
De bedste hilsner

Zhino