Exe extraktor



Ahoj potřeboval bych menší radu.  
  
mam tento exe soubor :  
megaupload.cz ...   
  
obsah by měl byt asi soubor který se přidáva do registru. Nevíte o nějakým programu na rozbalení tohoto exe souboru ( rozbalení = nějak z něho vytahnout informace co je jeho obsahem, jaké jsou v něm příkazy pro rozbalení v registrech). Potřebuju udělat obdobný program, který bude nahrávat registry jiného programu.  
  
Díky za rady.
7-zipem to otevřeš, jsou tam změny registrů age of empires, na sledování změn v registru třeba total uninstall
<p>vypadá to, že budete mít omezené možnosti, protože chcete, aby kontrola proběhla před nahráním. myslím, že nejlepší, co se chystáte dostat, je použít javascript k ověření rozšíření souboru. můžete vytvořit hash platných rozšíření a pak se podívat, zda rozšíření nahraného souboru existovalo v hash.</p><p>html:</p><pre><code>&lt;input type="file" name="filename" size="20" onchange="check\_extension(this.value,"upload");"/&gt; &lt;input type="submit" id="upload" name="upload" value="attach" disabled="disabled" /&gt; </code></pre><p>javascript:</p><pre><code>var hash = { 'xls' : 1, 'xlsx' : 1, }; function check\_extension(filename,submitid) { var re = /\..+$/; var ext = filename.match(re); var submitel = document.getelementbyid(submitid); if (hash[ext]) { submitel.disabled = false; return true; } else { alert("invalid filename, please select another file"); submitel.disabled = true; return false; } } </code></pre> Ve scénáři, kde mám více sestav souborů (tedy 1 exe a 5 DLL) budu používat jinou verzi souboru pro každého, ale stejný montážní verzi pro všechny z nich, která vám umožní zjistit, které exe každý dll jít s. Jak je uvedeno v komentářů podle apphacker jsme opravdu nevím, co se snažíte udělat. Pokud se chystáte na právě škrábání odkazy z html webové stránky, pak bych doporučil nějaké lexikální generátor skeneru: jako flex.


Dostanete-li webové stránky url jako vstup pak budete muset použít nějaký síťový kód pro čtení webových stránek. Pokud si nevíte nic o propojení v C pak bych doporučil googling beej příručky a jít odtamtud vědět.


Pokud jste jen dostat soubor rovnou XML, jak vaše značky ukazují, pak ještě jednou bych doporučil flex-li si absolutně nutné použít C. Pokud nemáte používat C pak bych doporučil Perl nebo Python; oni jsou pravděpodobně vhodnější pro tuto práci.


Ať tak či onak tě potřebujeme, aby nám více informací, ale doufám, že pomáhá pro tuto chvíli. <p>ubuntu obsahuje gnu tar, který rozeznává formát sám! jeden příkaz pracuje s jakoukoli podporovanou kompresní metodou na <a href="http://www.gnu.org/software/tar/manual/tar.html#sec131">manuální</a> .</p><pre><code>tar xf archive.tar.xz tar xf archive.tar.gz tar xf archive.tar </code></pre><p>atd. pokud dehet dává <code>cannot exec</code> chyba, možná budete muset <code>sudo apt install xz-utils</code> za prvé.</p> <p><strong> assemblyversion </strong></p><p>kde budou vypadat další sestavy, které odkazují na vaši sestavu. pokud se toto číslo změní, musí ostatní sestavy aktualizovat své odkazy na vaše shromáždění! <code>assemblyversion</code> je povinné.</p><p>používám formát: <em> major.minor </em>. výsledkem by bylo:</p><pre><code>[assembly: assemblyversion("1.0")] </code></pre><p><strong> assemblyfileversion </strong></p><p>používá se k nasazení. toto číslo můžete zvýšit pro každé nasazení. používá se v instalačních programech. slouží k označení sestav, které mají stejné <code>assemblyversion</code>, ale jsou generovány z různých sestavení.</p><p>ve windows jej lze zobrazit ve vlastnostech souboru.</p><p>pokud je to možné, nechte jej vygenerovat msbuild. assemblyfileversion je volitelná. pokud není uveden, použije se assemblyversion.</p><p>používám formát: <em> major.minor.revision.build </em>, kde používám revizi pro vývojovou fázi (alpha, beta, rc a rtm), aktualizace service pack a hot opravy. výsledkem by bylo:</p><pre><code>[assembly: assemblyfileversion("1.0.3100.1242")] </code></pre><p><strong> assemblyinformationalversion </strong></p><p>verze produktu sestavy. toto je verze, kterou byste použili při rozhovoru se zákazníky nebo k zobrazení na vašem webu. tato verze může být řetězec, například '<em> 1.0 release candidate </em>'.</p><p>analýza kódu si na to bude stěžovat (ca2243) - <a href="http://connect.microsoft.com/visualstudio/feedback/details/796535/the-ca2243-rule-attribute-string-literals-should-parse-correctly-should-not-be-applied-to-assemblyinformationalversionattrubute">nahlášeno společnosti microsoft</a> (není opraveno ve vs2013).</p><p><code>assemblyinformationalversion</code> je volitelné. pokud není uveden, použije se assemblyfileversion.</p><p>používám formát: <em> major.minor [revize jako řetězec] </em>. výsledkem by bylo:</p><pre><code>[assembly: assemblyinformationalversion("1.0 rc1")] </code></pre> <p>to je způsob, jak zjistit, zda v této složce existují nějaké soubory xml, ano.</p><p>chcete-li zkontrolovat konkrétní soubory, použijte <a href="http://msdn.microsoft.com/en-us/library/system.io.file.exists.aspx"><code>file.exists(path)</code></a> , které vrátí logickou hodnotu, která indikuje, zda soubor v souboru <code>path</code> existuje.</p> <p>registry <code>"*</code> a <code>"+</code> jsou pro schránku systému (<code>:help registers</code>). v závislosti na vašem systému mohou dělat různé věci. například v systémech, které nepoužívají x11 jako osx nebo windows, se registr <code>"*</code> používá pro čtení a zápis do systémové schránky. na systémech x11 lze použít oba registry. pro více informací viz <code>:help x11-selection</code>, ale v podstatě <code>"*</code> je analogický s x11 <em>primárním</em> výběrem (který obvykle kopíruje věci, které vyberete myší a pastami pomocí prostřední tlačítko myši) a <code>"+</code> je obdobné jako u x11 <em>clipboard</em> výběr (což je vlastní schránka).</p><p>pokud vše, co šlo přes hlavu, zkuste pomocí <code>"*yy</code> nebo <code>"+yy</code> zkopírovat řádek do schránky systému. za předpokladu, že máte vhodné možnosti kompilace, by měl fungovat jeden nebo druhý. možná budete chtít přeměnit to na něco výhodnější pro vás. například můžete v souboru ~/.vimrc zadat <code>vnoremap &lt;c-c&gt; "*y</code>, abyste mohli vizuálně vybrat a stisknout <kbd>ctrl</kbd>+<kbd>c</kbd> vyskočit do schránky systému.</p><p>mějte na paměti, že kopírování/vkládání ze systémové schránky <strong>nebude fungovat</strong> pokud <code>:echo has('clipboard')</code> vrací 0. v tomto případě není vim zkompilován s funkcí <code>+clipboard</code> a budete muset nainstalovat jinou verzi nebo znovu zkompilovat . některé linuxové distribuce standardně dodávají minimální instalaci vimu, ale obecně, pokud <strong>nainstalujte balíček <code>vim-gtk</code> nebo <code>vim-gtk3</code></strong> můžete získat další funkce.</p><p>můžete se také podívat na volbu <code>'clipboard'</code> popsanou v <code>:help cb</code>. v tomto případě můžete <code>:set clipboard=unnamed</code> nebo <code>:set clipboard=unnamedplus</code> provést všechny operace vyhození/smazání automaticky zkopírovat do systémové schránky. to by mohlo být nepříjemností v některých případech, kdy ukládáte něco jiného do schránky, protože to přepíše.</p><p>chcete-li vložit, můžete použít <code>"+p</code> nebo <code>"*p</code> (opět v závislosti na vašem systému a/nebo požadovaném výběru) nebo je můžete namapovat na něco jiného. typicky je zadávám, ale často se nacházím v režimu vkládání. pokud jste v režimu vkládání, můžete je stále vkládat pomocí správného odsazení pomocí <code>&lt;c-r&gt;&lt;c-p&gt;*</code> nebo <code>&lt;c-r&gt;&lt;c-p&gt;+</code>. viz <code>:help i\_ctrl-r\_ctrl-p</code>.</p><p>za zmínku stojí také možnost <code>paste</code> vim (<code>:help paste</code>). toto vloží vim do speciálního "režimu vkládání", který zakáže několik dalších možností, což vám umožní snadno vložit do vimu pomocí svého terminálového emulátoru nebo známé zkratky pro vložení multiplexeru. jednoduše zadejte <code>:set paste</code>, abyste jej aktivovali, vložte obsah a potom zadejte <code>:set nopaste</code>, abyste jej zakázali. alternativně můžete pomocí volby <code>pastetoggle</code> nastavit kód klíče, který přepíná režim (<code>:help pastetoggle</code>). doporučuji používat registry namísto těchto možností, ale pokud jsou stále příliš děsivé, může to být vhodné řešení, když si vylepšujete své vim chops.</p><p>podrobnější informace naleznete v tématu <code>:help clipboard</code>.</p> <p>co takhle dostat výpis tarballu a odhodit výstup, spíše než dekomprimovat soubor?</p><pre><code>tar -tzf my\_tar.tar.gz &gt;/dev/null </code></pre><p><strong> upraveno podle komentáře. díky zrajm! </strong></p><p><strong> úpravy podle komentáře. díky frozen flame! </strong>tento test v žádném případě neznamená integritu dat. protože byl navržen jako nástroj pro archivaci pásky, většina implementací tar umožní více kopií stejného souboru!</p> <p>používám mnohem rychlejší a jednodušší způsob, jak vytvořit lokální kopii kodexu bez instalace lokálního serveru a bez instalace kopie mediawiki, nazvané <a href="https://addons.mozilla.org/en-us/firefox/addon/scrapbook/">scrapbook</a> což je rozšíření firefoxu, které vám pomůže ukládat webové stránky a spravovat sbírka. klíčové vlastnosti jsou lehkost, rychlost, přesnost a vícejazyčná podpora.</p><p>pomocí funkce uložit web (in-depth capture) můžete nastavit adresáře, které chcete uložit, což by bylo ve vašem případě <code>function reference</code> a <code>template tags</code></p><p><img src="https://i.stack.imgur.com/kw8p0.jpg" alt="enter image description here"></p><p>můžete také organizovat své sbírky stejně jako záložky, upravovat uložené soubory a zvýrazňovat klíčové části stránek a nejlepší na tom je vestavěné fulltextové vyhledávání.</p> <p><strong> [~ # ~] aktualizováno [~ # ~] </strong></p><p>zkontroloval bych následující:</p><ol> <li> <p>protokoly. pokud máte root přístup, měli byste zkontrolovat věci jako <code>history</code>, které vám poskytnou historii příkazů a protokolované soubory v <code>/var/logs</code>.</p> </li> <li> <p>základní hodnota. pokud máte základní linii jako hash souborů pro práci s aplikačními a systémovými soubory, pomůže vám to hodně. zálohy můžete také použít k porovnání předchozího stavu. pokud používáte zálohu k porovnání souborů, použijte, pokud je to možné, o něco starší. stránka mohla být před nějakou dobou ohrožena a teprve nyní je přesměrování aktivováno.</p> </li> <li> <p>zkontrolujte jakékoli položky. soubory nemusí být na vašem serveru. mohou to být skripty, jako jsou značky typu <code>&lt;script src=”http://baddomain.com/s.js” /&gt;</code> nebo <code>iframe</code>. nevylučujte také obrázky, soubory pdf flash (swf), video soubory. je docela běžným trikem vkládání odkazů do souborů jiného typu obsahu. navrhuji, abyste je zkontrolovali ručně, zejména na začátku a na konci souboru. soubor může být kompletně odkazem/html/javascript nebo se může jednat o legitimní obrazový soubor s koncem odkazu na konci souboru.</p> </li> <li> <p>zkontrolujte neobvyklá data souborů, velikosti a oprávnění, např. 777.</p> </li> <li> <p>zkontrolujte neobvyklé úlohy u cron. někdo ohrožující systém často opustí zadní dveře, aby se sem dostal znovu a znovu. cron je velmi populární způsob, jak toho dosáhnout, pokud se jim podaří dostat se tak daleko.</p> </li> <li> <p>zkontrolujte, zda neexistují soubory. pravděpodobně nebudete mít přístup k protokolům, ale jejich absence je stejně známkou, že někdo po sobě vyčistil.</p> </li> <li> <p>použijte vyhledávače. není divu, že vyhledávače dokáží najít vše. použijte direktivy jako <code>site:</code> <code>site:yoursitehere.com baddomain.com</code> zjistěte, zda se vám nepodaří získat nějaké zásahy.</p> </li> <li> <p>často bude odkaz nebo přesměrování zamlženo, takže by měl být pečlivě analyzován dlouhý javascriptový kód s proměnnými s jedním písmenem.</p> </li> <li> <p>zachyťte pakety pomocí nástroje jako wireshark nebo tcpdump ze zabezpečené pracovní stanice na web. uložte jej do souboru a vyhledejte v něm části adresy url.</p> </li> <li> <p>zkontrolujte záznamy databáze, které mohou být dotazovány nebo aktualizovány. odkaz mohl být vložen do databáze, nikoli do php.</p> </li> <li> <p>nevylučujte pracovní stanici klienta. v případě potřeby použijte bezplatný online antivirový program. zkontrolujte také <code>nslookup</code> a podívejte se, k čemu se to vyřeší. zkontrolujte rozšíření prohlížeče, vymažte mezipaměť a zkontrolujte soubory <code>hosts</code>.</p> </li> </ol><p>chcete-li to vyčistit (pokud jste ohroženi), musíte se vrátit zpět na holý kov a znovu jej nainstalovat. je to bolestivé, ale je to jediný způsob, jak se ujistit, že máte všechno.</p><p>chcete-li tomu zabránit v budoucnu, měli byste dělat následující (i když již možná některé z nich děláte):</p><ol> <li> <p>vytvářejte servery, včetně používání doporučení výrobce o bezpečných konfiguracích, pomocí aktuálního softwaru. používejte přísnou kontrolu zabezpečení, jako jsou oprávnění, zásady týkající se hesel. viz také <a href="https://security.stackexchange.com/questions/7141/folder-and-file-permission-shared-host-advice/7171#7171">sdílená oprávnění ke složkám a souborům doporučení hostitele</a> .</p> </li> <li> <p>implementujte postupy kontroly kvality, jako je testování v prostředí s nízkým zabezpečením, kontrola kódu a testování.</p> </li> <li> <p>nechte zranitelnost své webové aplikace/webu ověřit alespoň jednou profesionálním certifikovaným testerem. podívejte se na testery certifikované evropskou radou, iso 27001 a pci. <a href="http://www.eccouncil.org/certification/licensed\_penetration\_tester.aspx">http://www.eccouncil.org/certification/licensed\_penetration\_tester.aspx</a> </p> </li> <li> <p>podívejte se na stránky owasp www.owasp.org a <a href="http://phpsec.org/projects/guide/2.html">http://phpsec.org/projects/guide/2.html</a> , kde najdete zdroje zabezpečení webových aplikací.</p> </li> <li> <p>použijte nástroje systému prevence narušení (ips). v závislosti na poskytovateli hostingu však můžete mít omezení ohledně toho, co můžete použít. host založené ips nástroje by měly být v pořádku, pokud máte vyhrazený virtuální počítač.</p> </li> </ol><p>doufám, že to pomůže. jinak byste mohli poskytnout více informací o systémech, které používáte?</p>