lyd
der er ingen lyd på nogle af kanalerne. vi har home trio. er der andre seere der har samme problem her onsdag aften.
efter 2 gange genstart af boksen, så var lyden tilbage næste dag. fejlmeldte til tdc, som ringede 6 dage efter.

det har sket med jævne mellemrum at lyden forsvinder og tdc kan ikke fortælle mig hvorfor det sker. vi kan må se webtv indtil det er iorden igen.
Nej, desværre. hej aya. beklager, men det har desværre ikke tiden til med så kort varsel. vh. allan Hej med dig, 

Det lyder virkelig som en svær situation for dig at stå i. Det er aldrig nemt at stå mellem to personer, man holder af og se dem behandle hinanden skidt. De er meget heldige at have en som dig i deres liv, en ven som går op i, at de skal være gode ved hinanden. 

Hvis du føler du har mod på det, så kan du måske prøve at snakke med dem hver især og spørge dem, hvorfor det egentlig er, at de ikke kan lide hinanden, så du kan få en forståelse for, hvad der foregår mellem dem. Du kan yderligere foreslå til dem, at de kan prøve snakke med *hinanden* for at løse deres problemer og se om, de vil være åbne for det. 

Men vigtigere end alt andet, så tror jeg det bedste for dig måske ville være at fortælle dem, hvor ondt det gør på **dig**, når de snakker slemt om hinanden. Du kan fortælle dem, at selvom de har travlt med at være onde mod hinanden, så går det faktisk også ud over dig, da du er fanget midt imellem dem. Eftersom du siger, at de begge to er dine veninder, så kunne det derfor være godt at få sagt til dem, at hvis de også holder af dig som ven, så har du brug for, at de stopper med at behandle hinanden på den måde i dit selskab. De skal have at vide, at det netop er, fordi du holder af dem begge, at det gør dig trist. Dette kan du prøve at sige til dem i en stille snak med én af dem ad gangen, sådan så du kan sidde med deres fulde opmærksomhed. Hvis du dog ikke bryder dig om tanken at sige det til dem ansigt til ansigt, så kan du prøve at skrive et brev, som du kan give til hver af dem, eller du kan endda fortælle det over en stille og rolig besked.    


Det kan selvfølgelig godt være, at de aldrig kommer til at kunne lide hinanden, sådan som du kan lide hver af dem, men for at du kan være glad omkring dem, så er de i hvertfald nødt til at forstå, at det ikke duer, at de er lede ved hinanden, når du er tilstede. 

Jeg håber mit råd kan hjælpe en smule, og at du finder en løsning med de to veninder. 

-Marissa Kære du,

Det kan jeg godt forstå - det lyder bestemt ikke som en behagelig oplevelse. Jeg synes, du skal tage kontakt til din læge og fortælle om de anfald, du har haft. Jeg kan desværre ikke fortælle dig, hvad det er, og hvorfor de opstår, men det tænker jeg, at din læge kan. Det kan også være rart at tale med en psykolog om det, således I kan gå mere i dybden med, hvilke tanker og følelser, du havde, da du fik dine anfald. Nogle gange kan det gøre en stor forskel bare at tale om det og dermed også blive klogere på, hvorfor og hvornår anfaldene opstår. 

Men hvis du får lignende anfald, så kan det være en idé at tage nogle dybe indåndinger indtil du falder til ro igen. Det er selvfølgelig lettere sagt end gjort, specielt når man zoner ud, men jeg tænker, at det er forsøget værd. 

Venligste hilsner

Zhino Hej, 

Det kan være svært hvis man bor i et område hvor man ikke rigtig føler at man har nogen venner i nærheden. Og selvom der måske er jævnaldrende i ens nabolag, så er det bare ikke sikkert at man klinger med dem. Det er dog kun godt at høre at du har venner i skolen som du er glad for og det kan være at det er dem du kan gøre mere for at ses med i fritiden så. 

Jeg tror tit folk oplever at i takt med at man bliver ældre, så har man ikke længere sine venner boende tæt på, fordi der ofte sker ting i livet som tager folk i forskellige retninger. Nogle skifter skole, nogle flytter længere væk, nogle tager på efterskole, nogle tager på gymnasiet og så videre. Derfor oplever mange at de desværre ikke længere kan have deres venner nemt i nærheden men at man derimod er nødt til at planlægge og lægge lidt mere arbejde i det for at ses. Som f.eks. at lave aftaler om at ses i god tid, snakker om der er nogle aktiviteter man har lyst til at lave og hvor man så tager bussen eller spørger om forældre eller ældre søskende med bil kan give et lift hen til hinanden. Selvom det kan føles underligt eller bøvlet, så kan det dog være, at det er det, der skal til for at ses med de venner som ikke bor i nærheden. 

Jeg håber mit svar kan hjælpe lidt. Skriv gerne ind igen, hvis du har andet på hjertet :) 

Med venlig hilsen,  
Marissa Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Hejsa!

Først og fremmest vil jeg sige tak for at du skriver herind. Selvom det kan være rigtig svært at acceptere, at man er jaloux, er det en meget naturlig følelse og jeg er helt sikker på, at de fleste andre har oplevet situationer, hvor de har følt sig jaloux, og derfor kan relatere meget til den situation, du beskriver.

For mig lyder det som til, at du frygter at miste dine veninder - eller måske blot frygter, at det venskab, som du har haft med dem hver især indtil nu, ændrer sig, fordi de også er blevet gode veninder med hinanden. Jeg tror, at det er enormt vigtigt, at du "åbner op" for disse følelser og prøver at forstå, hvorfor du føler som du gør. Måske er det nogle usikkerheder omkring dig selv, der gør, at du føler dig jaloux?   
Så snart du har fundet ud af, hvorfor du har disse følelser af jalousi, er det meget nemmere at arbejde med. Derudover tænker jeg også, at det kunne være godt for dig at snakke med nogle om det, så det ikke blot bliver en negativ følelse, som ophober sig indeni dig. Hvis du har mod på det, kunne det nok være rigtig godt at snakke med dine to veninder og fortælle dem hvordan du har det. De ved sikkert ikke, at du er vred og ked af det, og måske kan det vise sig at være den nemmeste og bedste løsning på problemet. Hvis ikke det lige skal være de to, så måske nogle andre, du stoler på, der kan måske kan hjælpe dig med at få det bedre med hele denne situation. 

Selvom det måske i øjeblikket kan føles godt at såre den ene af dine veninder og få hende til at føle sig udenfor, tror jeg ikke, at det er en god løsning på den lange bane. Jeg tror desværre ikke, at du får det bedre af den grund - tværtimod kan det måske ende med at gøre det hele værre og du kan ende med at miste dem begge.

Jeg håber, at mine tanker omkring hele situationen er til hjælp. Ellers skal du endelig bare skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Hej du,

Jeg kender selv problematikken med at være tre veninder, og at det til tider kan føles som om, at de andre er bedre venner, og det er overhovedet ikke sjovt. Derfor er det så fint, at du skriver til os, for at spørge om råd og prøver at gøre noget ved situationen.

Noget du kan starte med at gøre er, at fortælle dine veninder, når de går over stregen. Hvis du ikke synes, at det er sjovt, når de griner af dig og siger at du eksempelvis bliver en tigger, er det en god idé at sige stop. Hvis du altid griner med, ved de ikke, at du faktisk ikke kan lide det. Det kan selvfølgelig være skræmmende at gøre, men jeg synes, at det er vigtigt at sige fra, hvis de gør dig ked af det. Men hvordan reagerer de så? Hvis de er gode veninder, vil de forhåbentligt lytte til dig og sige undskyld, når de gør dig ked af det. I et godt venskab gør man ikke grin med hinanden på den måde og ingen skal føle sig utilpas. Jeg forstår godt, at du ikke føler dig accepteret, når de behandler dig sådan, og det er ikke okay. Måske skal du tænke over, om de i virkeligheden er "gode veninder" eller om du burde finde en anden veninde? 

Personligt har jeg gennem min tid i folkeskolen flere gange oplevet, at jeg følte mig udenfor eller at mine såkaldte venner ikke var søde ved mig. Nogle gange er det bare ikke meningen, at man skal være venner med de personer, og så er der andre venner, som er bedre for dig. Det lyder som om, at du har nogle virkelig gode egenskaber, da du ikke er genert og siger din mening. Det kan være, at du skal finde nogle andre venner, som værdsætter de egenskaber og elsker dig for den du er - for den slags venner skal du nok finde. Det er ikke meningen, at man skal ændre den man er, for at andre skal kunne lide én mere - så er de ikke gode venner.

Jeg håber virkelig, at du finder ud af noget og får det bedre med dine veninder!

- Benedicte Hej!

Det er enormt ubehageligt, når der bliver talt om én og startet rygter, som ikke er sande, og det kan være rigtig svært selv at gøre noget for at stoppe det. 

Mit bedste råd er at snakke med en voksen på din skole, evt. en klasselærer eller en lærer, du er tryg ved, og fortælle denne person om de rygter, der bliver spredt på din årgang. Det er ikke sikkert, at lærerne ved, at det foregår og samtidig kan der være andre med samme problem som dig.   
Desuden synes jeg også, at du skal snakke med dine forældre om det, så de bliver opmærksomme på problemet, hvis de ikke i forvejen er det. De kan også tage en snak med en af dine lærere, hvis du ikke selv er tryg ved det.

Og hvis du hører nogle tale om dig, er det helt okay at sige fra overfor dem!

Jeg håber, at mit svar er til hjælp for dig - ellers er du mere end velkommen til at skrive igen. 

Vh Julie :-)