ris ros om indlæg og svar
det er fint man kan rose et indlæg men det vil nu værer meget rart at kunne rose et svar ??? eller kan man det ? hilsen erik ps tak tildig sthepen
hej erik

jeg ved ikke helt, hvor det er, du har kigget, men hvis jeg klikker på dit brugernavn (svarende til dette link: /t5/user/viewprofilepage/user-id/8755), så er der nederst en liste over "senest uddelt ros", og der står de indlæg, du har rost. lidt højere oppe på siden - i den højre kolonne, er der en anden liste, der viser "for nylig rost", og der står, at du har rost mig 3 gange.

på min brugerprofil kan jeg også se, at du har rost mig 3 gange.

det ser således ud til at dine "synes godt om", er blevet registreret, som de skal.

jeg tror ikke, at patrick har nogle specielle tricks. hans antal "ros"/"synes godt om" bliver talt sammen ligesom alle andres.

mvh stephen
Hey du!

  
Det lyder dejligt,
at du har fundet en fyr, som du synes er sød, men jeg forstår godt, at det kan
være forvirrende, hvad du så skal gøre.



 

Du skriver ikke
meget i dit brev, men jeg får indtrykket, at du ikke har haft kontakt med ham
efter kysset. Hvis du har hans facebook, snap, nummer eller lignende, så kunne
du jo skrive til ham der. Spørg ham, hvordan han har det i disse tider, hvad
han laver osv. Du ved, hold det nede på jorden og lad samtalen lidt køre af sig
selv. 



 

Hvis I bor tæt på
hinanden, så kunne du også spørge, om han har lyst til at gå en tur. I skal
selvfølgelig holde lidt afstand, men derfor kan I jo godt gå et sted hen og
snakke eller sætte jer i en af jeres haver og hænge ud.



 

Når I ligesom har en
snak op at køre, så kan du jo prøve at tage kysset op og få snakket om det -
hvis du altså har behov for det. Det kan også være, at du hellere føler for, at
I bare snakker/hænger ud og så ser, hvad der sker ud fra det. Det kan din mavefornemmelse
bedst bestemme. 


Men siden I nu har
kysset og rører ved hinanden, så virker det til, at han også er interesseret i
dig. Så jeg tror bare, at du skal tage en dyb indånding og så hoppe ud i det
:-) 



 

Håber at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav Hej,

Det kan da måske godt være at du også godt kan lide piger og det er der absolut intet galt i. Når du skriver at du normalt elsker at være sammen med drenge, tænker jeg at du ikke er lesbisk, med mindre du slet ikke er interesseret i drenge længere. Jeg tænker at det er for tidligt at kunne sige hvad du er, men jeg tænker at det måske heller ikke er så vigtigt at sætte en betegnelse på. Det vigtige er at du stadig er dig uanset om du kan lide piger eller drenge eller begge dele. Men du kan f.eks. undersøge lidt omkring det at være biseksuel, da jeg tænker at det måske kunne være relevant for dig. 

Jeg håber at du kan bruge mit svar og du er altid velkommen til at skrive her ind igen. 

De bedste hilsner 

Michelle :-) et vederlag er en form for betaling for en ydelse til for eksempel bestyrelsesmedlemmer eller politikere. læs her, hvad et vederlag kan være. Hej med dig!

Det lyder helt fantastisk, at du har den form for lidenskab omkring noget du gerne vil bruge din fremtid på. Jeg er så glad på dine vegne!

Jeg har desværre ikke selv nogen erfaring med den branche, hverken arbejds- eller uddannelsesmæssigt. Men på trods af det så får du det til at lyde som et spændende felt og som om, at det lige er noget for dig. Uden erfaring kan jeg dog ikke helt udtale mig præcis om, hvad du kan forvente, eller hvad der forventes af dig. Jeg tænker dog, at hvis du du har fået / ender med at få den læreplads, så kan du absolut søge information og indsigt hos dine kollegaer. De vil måske kunne give dig et rigtig godt indblik i, hvordan tingene kan og helst gerne skal fungerer, ud fra et tjener-perspektiv. Det kan måske og være, at du kan efterlyse en snak med en af dine overordnede og nævne for dem, at du rigtig gerne vil gøre det godt og om de derfor kan give dig noget feedback på, hvad de helt præcis har brug for fra deres tjenere. 

Overordnet set så vil jeg ellers sige, at det er fælles for næsten alle arbejdspladser og arbejdsgivere, at der lægges stor værdi i, at man udviser godt engagement, er samarbejdsvillig og ivrig efter at lære nyt. 

Din bekymring om at være god nok og gøre et godt førstehåndsindtryk er helt forståelig. Det oplever stort set alle, især når man skal starte et nyt sted eller i et ukendt arbejdsfelt. Jeg er dog ikke i tvivl om, at du nok skal klare det helt fint. Din bekymring kommer jo af, at du er ivrig efter at gøre det godt, hvilket er en uvurderlig motivation at have, og det skal nok tjene dig rigtig godt, både som tjener og i andre aspekter af dit liv. Når du også fortæller, at du har gode evner til at håndtere stress og til at have overblik, så er det tydeligt at høre, at du er bevidst om dine egne styrker. Det er så skønt, at du er det, for det er noget af det bedste, man kan bruge til at bekæmpe de bekymringer og den usikkerhed, der kan trænge sig på. Hver gang du mærker tvivl om, hvordan du kommer til at klare dig, så mind dig selv om, at fordi du netop har relevante evner samt hjertet helt på rette sted, så skal det nok gå alt sammen. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe lidt, og at du får nogle spændende oplevelser i dit fremtidige arbejde og/eller uddannelse!

-Marissa Hej med dig,

Jeg er ked af at høre, at føler dig nedtrykt og ked af det. Det er en god ting, at du hygger dig og er glad, når du er sammen med dine veninder. Der er ofte en grund til at man er ked af det. Er der noget der går dig på i skolen? Derhjemme? Prøv at mærke efter og se hvad det mon handler om. 

Det hjælper også mange at tale om tingene. Har du prøvet at snakke med dine veinder om det? Når man siger højt, hvordan man har det, bliver det ofte mindre tungt at være i. Hvis du ikke har lyst til at tale med nogle om det, kan det også hjælpe at skrive det ned. Man behøver ikke vise det til nogle, men det kan være en hjælp at få det ud for sig selv. 

Hvis du kan mærke der ikke rigtigt er noget der hjælper, og du får det værre, ville det være en god idé at fortælle det til dine forældre, din lærer eller en anden voksen, du stoler på. Det er ikke meningen vi skal være triste hele tiden. 

Jeg håber du får det bedre!

Venlig hilsen Regitze det er jo både-og! begge former er faktisk korrekt, men man skal lære deres betydning at kende. ellers risikerer man en stor misforståelse. Hej,

Det lyder som om, at du går og har det rigtig hårdt. Derfor er det virkelig godt, at du skriver ind og fortæller om dine tanker og dine problemer. Det er noget, du kan være rigtig stolt over, for det er noget af det bedste, du kan gøre i din situation.

Det kan være ufattelig svært, når man går og føler, at man ikke er god nok, og jeg kan godt forstå, at det er meget udfordrende. Der er to ting, jeg tænker kunne være til hjælp for dig.

Det første du kan gøre, som måske kan hjælpe dig fremadrettet er at fokusere på en tankegang, der handler om hvad der gør DIG glad, ikke hvad andre forventer af dig. Det kan være alt for nemt at tro, at man skal leve sit liv efter, hvad andre tænker, men du *skal* ikke nødvendigvis leve op til andres forventninger, hvis det er for svært, eller hvis det ikke passer ind i dit liv. Uanset hvad andre forventer af dig, så husk på, at du er din egen person, og du fortjener et liv som DU kan være tilfreds med. Og det betyder, at alle andres forventninger må komme i anden række efter din egen lykke.

Noget andet, der er super vigtigt er, at du får snakket med nogen i dit liv om, hvordan du går og har det. Selvom det kan føles underligt, så er det bare noget af det allerbedste, du kan gøre lige nu, for du fortjener at få hjælp og støtte fra andre, så du ikke selv skal gå rundt og have det svært. Det kunne være virkelig godt, hvis du måske kunne få talt med dine forældre om det, da de nok er dem, der er tættest på dig, og fordi de uden tvivl elsker dig højt. Du kan eventuelt gøre det ved at sige det til én af dem ad gangen eller måske endda skrive det ned i et brev til dem eller lignende, hvis det er nemmere. Det vigtigste er bare at få snakket med dem. Derudover kan du også prøve at tage kontakt til en af dine lærer (enten skrive til dem eller ringe til dem), så du kan få fortalt dem, at du har svært ved at koncentrere dig om skolearbejdet og har brug for deres forståelse.

Når det gælder dine tanker om selvmord, så vil jeg som det første fortælle dig, at selvom det nogle gange kan føles som den bedste udvej, så er det absolut ikke tilfældet. Der er så mange muligheder for at få det godt, og det er noget, du virkelig bør gribe ud efter, for du fortjener at leve et lykkeligt liv. Igen så vil det absolut bedste være at få fortalt nogen, at du faktisk har det så hårdt, at du har haft selvmordstanker. At gå med det alene er for hårdt, og du fortjener meget bedre end det. Det bedste her ville uden tvivl være at fortælle dine forældre det, da de potentielt har bedst mulighed for at hjælpe dig. Nogle gange kan det dog også være nemmere at starte med at fortælle det til nogen, som man ikke kender, ligesom du gør her i brevkassen. I så fald kan du prøve at tage kontakt til psykiatrifondens rådgivning på 39 25 25 25 eller Livslinien på 70 20 12 01 (eller skrive til dem via deres chat på: <https://www.psykiatrifonden.dk/faa-hjaelp/chat.aspx#chat_> og <https://www.livslinien.dk/>). Her sidder der en masse søde og dygtige rådgivere, som rigtig gerne vil snakke med dig om dine bekymringer, og du kan være helt anonym. 

Selvom det kan være svært at fortælle andre om sine problemer og række ud efter hjælp så husk på, hvor stærk du allerede har vist, at du er ved at skrive ind til os. Og du fortjener fortsat at have nogen i dit liv, som kan hjælpe dig endnu mere. Uanset om det er din familie, en lærer, dine venner eller andre, så er det at få delt dine bekymringer det bedste, du overhovedet kan gøre. 

Jeg håber mit svar kunne være til lidt hjælp. Skriv endelig til os igen, hvis du får brug for det.

-Marissa Kære du,

Jeg kan sagtens forstå, at du føler dig lidt usikker, når du lige pludselig er blevet opmærksom på, at din krop er begyndt at forandre sig. Men du skal huske på, at det er fuldstændig naturligt, og snart sker det samme for dine klassekammerater også. 

Jeg synes, at du skal gå i det tøj, du føler dig bedst tilpas i. Hvis du ikke føler dig tilpas i tætsiddende tøj, så tag noget andet tøj på i stedet. Men hvis du gerne vil gå i det tøj, du plejer, uanset om det sidder stramt eller ej, så synes jeg virkelig bare, at du skal gøre det. Hvis nogen kommenterer på noget omkring dit udseende, så ignorer dem - eller hav et svar klar, f.eks. "Jaja, og hvad så" eller noget andet. Så kan du forhåbentligt lukke munden på dem! Men prøv at undgå at tage det til dig, hvis der alligevel er nogen, der siger noget. De synes måske bare, at du er lidt spændende ;-)

Der er absolut intet ved din krop, du skal være usikker omkring. De forandringer, der sker med din krop, er helt naturligt og intet at skamme sig over.

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig. Ellers er du altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben ja, det kan man et fradrag er et beløb, som kan trækkes fra din indkomst skattefrit. afhængig af fradraget trækkes det automatisk eller registreres manuelt. læs mere her.