Nastavení wi fi adaptéru u WIndows XP



Dobrý den,mám prosbu. Mám doma nastavenou wi fi domácí síť od O2 Česká republika. Nedávno jsem měnil starý ADSL modem za nový VDSL ZXHN H267A v. 1.0. Mám problém s připojením k pracovnímu stolnímu počítači s Windows XP, kde jsem připojený přes wi fi adaptér Wireless N150 Easy USB AdapterGO‑USB‑N150. Novou síť to najde, ale chce to po mně síťový klíč. Odborníci z O2 mě tvrdí, že síťový klíč je heslo, napsané na modemu, ale to je pro tento wi fi adaptér příliš krátké.Hlásí to:"Síť (název) požaduje síťový klíč (názývaný Klíč WPA nebo Klíč WEP)...Síťové heslo musí být 40bitové nebo 104bitové podle konfigurace sítě. Můžete zadat 5 nebo 13 znaků ASCII nebo 26 šestnáctkových znaků."Bohužel si s tím nevím rady a je velmi důležité pro mě se připojit.Děkuji moc za radu a přeji hezký den.
XP ![](/Client.Images/smileys/8.gif) jaká wifi karta? - jaké ovladače? - nemusí umět WPA2 zabezpečení, které je dnes snad ještě bezpečné.Stolní počítač nebo nepřenášený notebook připoj kabelem. Pokud na WiFi trváš, budeš muset do konfigurace routeru a změnit zabezpečení wifi na WPA, nebo WEP, pak se z XP připojíš, ale je to pozvánka pro útočníky.
Dobry den, pripojte se na svuj wifi router a zmente ho tam. Bohuzel neuvadite, jaky router mate. Normalne se tam pripojuje pres IP adresu, kterou zadate do prohlizece. IP adresu zjistite tak, ze zjistite vychozi branu pripojeni wifi (default gateway). To muzete udelat bud sim, ze si otevrete site a nechate si zobrazit podrobnosti wifi adapteru, nebo bres prikazovy radek. Do spustit dejte CMD - ipconfig <p>s openssl, openssh a gpg/pgp bude balicí algoritmus dostatečně silný, aby se s tím nemusíte starat (a pokud se s tím budete muset starat, pak budete mít větší problémy, a to je nejméně z vašich starostí) .</p><p>stejně jako jakékoli heslo nebo přístupové fráze, závisí to na síle přístupové fráze. přístupová fráze 40 znaků je stejně tvrdá jako hrubá síla jako 256bitový klíč (protože ascii používá pouze 7 bitů). platí zde stejná pravidla pro silná hesla:</p><ul> <li>náhodné je lepší</li> <li>delší je silnější</li> </ul> <pre><code>sudo apt update sudo apt install ssh sudo ufw allow 22 # if you have ufw running, but it doesn't hurt to run. </code></pre><p>to je velmi minimum. umožňuje neomezený počet neúspěšných pokusů o heslo na známém portu. přímé přihlášení root je zakázáno (po přihlášení se stále můžete <code>su</code> a <code>sudo</code>). pokud je vaše uživatelské jméno a heslo hádatelné a internet vidí server, někdo <em> se nakonec </em> vnikne.</p><p>nemohu to dostatečně zdůraznit: <strong> <em> je třeba zatvrdit výchozí nastavení. </em> </strong> pro pravděpodobnost, že budou napadeni, ale <a href="https://thepcspy.com/read/making-ssh-secure/">prošel jsem několika návrhy na svém blog</a> . alespoň bych navrhl:</p><ul> <li>přihlášení pomocí klíčů. zakázat přihlášení heslem.</li> <li>přesuňte jej z portu 22. použijte něco šíleného v rozsahu 20000-60000.</li> <li>použijte <code>fail2ban</code> zakazovat lidem, kteří to najdou, a pokusit se to přenést.</li> </ul><p>zabere vám to méně než 10 minut a oni vás vezmou z 1/10000 šance, že se dostanou do pravděpodobnosti tak malé, že na světě není dost papíru, aby mohl napsat její zlomek. vše za předpokladu, že jste opatrní s vaším klíčem, má vlastní přístupové fráze a vy nebudete trubat vaše pověření po celé síti.</p><p>pokud jde o přístup k tomuto serveru ssh z internetu, můžete čelit překážkám v místní síti. pokud je počítač za routerem nat (např. většina domácích sítí) bez přímého příchozího přístupu z internetu, možná budete muset podívat na <a href="https://portforward.com/">přesměrování portů</a> . samozřejmě, pokud nepotřebujete přístup mimo síť, přeskočení tohoto kroku zajistí zabezpečení sítě.</p> Ano, budete muset převést klíče. Mac a Linux fungují stejně, ukládání klíče `~/.gnupg`. Nejbezpečnější způsob, jak přenést soubory je použití `scp`(část SSH):



```
scp -rp ~/.gnupg othermachine:

```

Nicméně, budete muset mít `ssh`práci jako první.


Přenos je, řekněme, USB flash disk není tak skvělý nápad, protože váš soukromý klíč bude zanechal na této jednotce i poté, co jste odstranili soubor. I když je chráněna přístupovým heslem, pokud se někdo dostal do rukou kopie souboru klíčů mohli připojit dlouhotrvající útok hrubou silou na něj na svém lesiure.


Nevím o umístění adresáře systému Windows. Dokumentace gpg řekne, a obsah pak bude téměř jistě být stejné.


Kopírování celé klíčenku je rychlá a snadná, ale někdy chcete být schopen se pohybovat jednotlivé klíče mezi stroji bez přepisování celý klíčenku a ztrátě klíče, které již existují. Kopírování jednotlivých kláves volitelně může být provedeno s `gpg --export-secret-key`a `gpg --import`. Pokud máte SSH přístup k cílovému počítači, můžete to udělat s trubkou a nepotřebují k ukládání průběžném klíč kdekoliv:


Pokud jste na počítači, který již má klíč:



```
gpg --export-secret-key SOMEKEYID | ssh othermachine gpg --import

```

Pokud jste na počítači, který potřebuje klíč:



```
ssh othermachine gpg --export-secret-key SOMEKEYID | gpg --import

```

Pokud `gpg`není v jednom z výchozích míst na vzdáleném počítači (např je v `/opt/local/bin`počítači Mac), budete muset dát svou plnou cestu k ssh, nebo symbolický odkaz do jednoho ze standardních místech, jako jsou `/usr/local/bin`.


Všimněte si, že data, která je přenesena je stále chráněn přístupové heslo a klíč bude mít stejné přístupové heslo do místa určení, jak tomu bylo u zdroje. Chcete-li mít různé hesel v každém místě, budete muset změnit přístupové heslo na místo určení, nebo ji změnit dočasně u zdroje před exportem. Potřeboval jsem sdílet tajný klíč s kolegou, s cílem dát mu možnost aktualizovat si Debian balíček repo oba řídit, ale nechtěl jsem se podělil o své přístupové heslo s ním. Tak jsem změnil přístupové heslo na něco dočasného, ​​poslal mu exportovaný klíč (podle gpg šifrované e-mailu!), Řekl mu dočasné heslo ústně, a požádal ho, aby nastavit nové přístupové heslo ihned po importu klíč. Pak jsem změnil přístupové heslo na mém kopie klíče zpět na to, co to bylo původně. Budete dělat NTLM / Kerberos / vyjednávání [SSPI výměny smyčku](http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa375403(VS.85).aspx) . Tam je aa plný vzorek na MSDN jak pro [klienta](http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa380536(VS.85).aspx) i [serveru](http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa380537(VS.85).aspx) . Aby bylo jasno: vy *ani* používat žádný druh přístupu LDAP explictily. Je LSA (Local Security Authority), který mluví s LDAP a určuje totožnost klienta. Pokud jste úspěšný v tom celý SSPI smyčky, ověření se podařilo už i identita klienta je *alread* ověřen proti LDAP. Pokud váš server potřebuje znát identitu klienta (např. Znát použití rname) je to načte z kontextu zabezpečení za následek SSPI smyčky pomocí [`QueryContextAttributes(..., SECPKG_ATTR_NAMES,...)`](http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa379328(VS.85).aspx)a načte uživatelské jméno ze [`SecPkgContext_Names`](http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa380089(VS.85).aspx)struktury. Zatím nevím, zda ti budu vůbec umět poradit, ale asi bys měla něco doplnit. Chceš se s PC připojit na internet prostřednictvím telefonu nebo s telefonem prostřednictvím PC? Asi by nebylo od věci, kdybys uvedla i typ telefonu. Předpokládám, že propojení kabelem zvládáš - USB kabel, na jedné straně klasické USB do PC, na druhé micro USB do telefonu. 

Jak máš připojený PC teď? Kabel nebo také Wifi?

  
doplněno 30.07.17 16:12: @[wamp](https://www.poradte.cz/detail.php?kdo=wamp): Už je mi to jasné. Na mém Samsungu se připojím k WiFi, otevřu Nastavení - Sdílení internetového připojení zaškrtnout a pak v PC otevřu Nastavení - Síť a Internet - Centrum síťových připojení a sdílení. Objeví se tam Síť s připojením k internetu a můžeš brouzdat po netu. <p>upravit <code>/etc/sysconfig/network-scripts/ifcfg-$ifname</code>. změňte hodnotu řádku <code>onboot</code> na <code>yes</code>.</p><p><code>$ifname</code> bude <code>eth0</code> na mnoha polích el6, ale na polích el7 a el6 pomocí schématu <a href="https://access.redhat.com/documentation/en-us/red\_hat\_enterprise\_linux/7/html/networking\_guide/ch-consistent\_network\_device\_naming.html">consistent network device naming</a> , může to být něco jiného, ​​například <code>en3p1</code>. použijte příkaz <code>ip link</code> získat seznam síťových rozhraní, včetně těch, která jsou aktuálně dole.</p><p>při budoucích instalacích věnujte zvýšenou pozornost. v sekci konfigurace sítě jste prohodili možnost, která vám řekne, aby při spuštění zavedlo rozhraní. tato možnost při spuštění je ve výchozím nastavení vypnuta v el6 a el7, zatímco v předchozích verzích byla ve výchozím nastavení zapnutá.</p><p>chcete-li zajistit, aby se síťové rozhraní objevilo při prvním spuštění v době instalace v el7, přejděte na kartu <code>configure</code> → <code>general</code> na obrazovce konfigurace sítě a poté zaškrtněte políčko označené <code>automatically connect to the network when available</code>.</p><p>pokud jde o <em>, proč </em> to změnili, hádám z bezpečnostních důvodů. to vám dává šanci zpřísnit věci z výchozího nastavení před uvedením síťového rozhraní poprvé.</p> <p>způsob, jak přejít přes brány firewall: dotaz přes typický port (80):<br> <code>sudo apt-key adv --keyserver hkp://keyserver.ubuntu.com:80 --recv 7f0ceb10</code><br> dalším problémem může být síťový proxy server. pokud se potřebujete připojit k internetu přes proxy, exportovat nastavení proxy serveru do bash konfigurace - přidejte řádek s vaší proxy adresou (av případě potřeby: uživatelské jméno/heslo - bez toho, aby to bylo jen <code>http://proxyserver:port</code>): <br> <code>export http\_proxy=http://username:password@proxyserver:port/</code><br> na konci souboru <code>/etc/bash.bashrc</code><br></p> <p>záleží. myslete na svou ip adresu jako na stejnou věc jako na skutečnou adresu. pokud zločinec zná adresu banky, co může dělat? <em>zcela záleží</em> na tom, jaké zabezpečení je na místě.</p><p>pokud máte spuštěn firewall (např. windows firewall) nebo jste za routerem nat), jste pravděpodobně v bezpečí. většina vzdálených exploitů.</p><p>moje návrhy:</p><ul> <li>povolte bránu firewall systému windows nebo cokoli, co je k dispozici ve vašem operačním systému.</li> <li>udržujte krok s opravami pro váš operační systém. to jsou kritické!</li> <li>neustále aktualizujte záplaty pro váš prohlížeč a jakékoli doplňky (např. flash)</li> <li>mějte aktuální informace o opravách svých aplikací (např. office, adobe pdf atd.)</li> <li>pokud v počítači provozujete nějaké internetové služby (např. httpd), pravidelně je aktualizujte a odpovídajícím způsobem nakonfigurujte jejich zabezpečení.</li> <li>pokud máte opravdu obavy, nainstalujte základní av balíček. microsoft security essentials (mse) je skvělou volbou pro windows, protože je zdarma, nenápadný a nemá moc výkonu.</li> </ul> <p>samozřejmostí je autentizace klienta. může být použit ke zlepšení zabezpečení v kombinaci s přístupovým heslem nebo čipovou kartou nebo jako pohodlná náhrada za zadání hesla.</p><p>zajímavý návrh v tomto kontextu je <a href="http://webid.info/">webid single sign on protocol</a> .</p><p>hlavní problém s klientskými certifikáty je v tom, že je vázán na prohlížeč. takže pokud jste na jiném počítači, nemáte k nim přístup, pokud jste neučinili preventivní opatření.</p>