tv boks kører/larmer selv i standby
jeg har nu efter den seneste opdatering været ude for at min hovedboks konstant lyder som om den er tændt. man kan høre at hardiscen kører. jeg har fået leveret nye bokse 2 gange for afhjælpe probelmstillingen men det hjælper ikke. lige når jeg sætter den til er det ok, men efter ny opdatering støjer den igen i standby.

 

det er til stor irritation da jeg har den stående i soveværelset, og har andre det samme problem?

 

jeg synes det er dårligt man ikke kan afhjælpe dette problem. det har aldrig været der tidligere. og tdc siger at der ikke er noget at gøre ved det. dårligt produkt tænker jeg jo, når det er et nyopstået problem.
hej jachøj

når du har din hovedbox i soveværelset, går jeg ud fra du også har en multiroombox (i stuen).

kan det tænkes at denne multiroombox står og kører (altså har 2 grønne lamper på fronten) mens du forsøger at få din nattesøvn..?? 

det kunne være forklaringen på at hovedboksens harddisk kører mere - da det med den nye software også er blevet muligt at pause live tv på multiroomboksen - dvs. harddisken på hovedboksen skal også stå til rådighed for multiroomboksen.

hvis det er tilfældet, kan du prøve at sætte multiroom i standby (1 grøn, 1 orange lampe på fronten) eller slukke den helt når du går i seng, og se om det gør en forskel på hvor meget harddisken kører.

mvh. gitte
jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren Kære du, 

Det, du oplever, lyder helt normalt for mig. Da jeg fik min nuværende kæreste for efterhånden 5 år siden, oplevede jeg også at føle mig usikker, og af den grund blev jeg jaloux på andre piger, der hændte at få min kærestes opmærksomhed. Men som det også lyder til, at du selv er klar over, så er jalousien ikke resultat af, at kæresten gør noget forkert, men derimod "bare" at vi piger bliver lidt mere usikre på os selv, når vi er forelskede og i nye forhold. Tro mig, det går over! Det bedste du kan gøre, er at minde dig selv om, at din kæreste har valgt dig, OG at han vælger at blive hos dig. Det er den bedste forsikring, du kan få på, at han kun vil have dig :-)

De ting du fortæller, at han gør, synes jeg ikke lyder ildevarslende. Det lyder mest af alt som noget, du lægger mærke til, fordi du måske ubevidst går og "leder" lidt efter det - pga. din usikkerhed. Jeg husker selv, at jeg gjorde det samme i starten af mit forhold med min kæreste, men der var aldrig noget i det. 

Jeg synes dog, selvom du ikke helt har lyst, at du skal snakke med ham om det. For jeg kan høre, at det fylder meget i dine tanker, og det synes jeg ikke, at du skal gå med alene. Tal hellere med ham om det, så han kan forsikre dig om, at han kun vil have dig :-) Fortæl ham, hvordan du har det, og understreg, at du godt er klar over, at du måske tænker lidt for meget over tingene. Så længe du ikke gør det til et angreb eller noget, han har gjort forkert, når du taler med ham om det, så synes jeg ikke, du skal være bange for, at han tager det som noget negativt. Tværtimod vil han nok tage det som et kompliment, at du bliver lidt jaloux - det er vel bare et tegn på, at du er meget vild med ham. 

Der er intet galt i at blive lidt usikker i et nyt forhold, men bare husk at minde dig selv om, at det er DIG han har valgt - og at din jalousi ikke er lig med, at han gør noget forkert. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig på vej. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Hilsen Iben Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Kære A,

Det lyder til, at der opstår rigtig mange forskellige følelser inde i dig på nuværende tidspunkt. Det kan være enormt frustrerende og gøre en trist til mode. 

Du skriver, at en gammel flamme fortæller dig om sine følelser for dig - og at der i den forbindelse opstår gnidninger mellem din kæreste og dig. Du skriver også selv, at du bliver forvirret over dine egne følelser i tråd med dette. Jeg tænker, at det er det din kæreste reagerer på. Uanset om du har fortalt din kæreste, at du er blevet forvirret over dine egne følelser for V eller ej, så er jeg næsten sikker på, at din kæreste godt har kunne mærke det. Han har sandsynligvis oplevet, at du måske har været en smule mere afvisende eller at du har haft en kortere lunte, hvilket jeg kun oplever, som naturligt, hvis man går og er frustreret omkring sine følelser indvendigt. Dog tænker jeg, at din kæreste reagerer voldsommere, fordi han kan mærke, at du har ændret adfærd. På den måde tænker jeg også, at det er meget naturligt, at han oplever at blive utryg i situationen. 

Det, at du vælger at lyve for din kæreste gør også, at du egentlig bekræfter din kæreste i, at der er noget, der er anderledes - at han har en grund til at være utryg ved situationen. Det betyder ikke, at han nødvendigvis havde reageret meget anderledes, hvis du havde spillet med helt åbne kort. Jeg tænker godt, at du kan kalde det en usikkerhed i din kæreste - men en usikkerhed, der opstår på baggrund af, at han er bange for at miste dig.

Jeg får en oplevelse af, at du er hurtig til at se, hvad din kæreste gør forkert i situationen, hvilket er helt naturligt. Som mennesker er vi generelt bedre til at se eller gætte på, hvad der sker hos den anden person. På den måde, kan vi bedre holde afstand til vores egen adfærd, som måske ikke er så hensigtsmæssig heller altid. Jeg bliver derfor nysgerrig på, hvorfor du vælger, at mødes med din gamle flamme i hemmelighed? Hvad er det inde i dig, der gør, at du føler, at det er den rette løsning? Selvfølgelig, nævner du, at du bliver forvirret over dine egne følelser, hvilket måske også er grund nok. På den anden side åbner du faktisk op for muligheden om, hvad nu hvis jeg fandt sammen med min gamle flamme igen? Er det, det jeg gerne vil? Her er du på sin vis allerede på vej væk fra din kæreste. 

Du skriver, at du sommetider ønsker et liv uden din kæreste, hvilket jeg også ser som et tegn på, at der kan opstå gnidninger. Det er selvfølgelig ingen fare at have disse tanker engang imellem - det er helt normalt. Det tror jeg, at de fleste mennesker i forhold har indimellem. Det er dog værd at overveje, hvor meget de her tanker fylder hos dig. Hvis du tænker, at dit liv ville være bedre uden din kæreste en gang om dagen eller hver uge, så begynder det at være ofte. I et forhold er man to om at få det til at fungere, så derfor vil det også være negativt for jeres forhold, hvis du kun har dedikeret dig halvt til det. 

Når alt det så er sagt, så er jeg ikke så meget i tvivl om, at din kæreste er usikker på jer. Denne usikkerhed kan også nemt smitte af på dig og dine handlinger. På en eller anden måde får i skabt en ond cirkel, hvor I bekræfter hinanden i, at I ikke har hundrede procent tillid til hinanden. Din kæreste ønsker, at du havde afvist V med det samme, og at du ikke engang havde reageret på Vs følelser for dig. Du ønsker, at din kæreste viser dig den tillid, at du godt kan afvise V, selvom du mødes med ham. I formår derfor ikke at møde hinanden i den andens frustrationer.

Selvfølgelig vil jeg også gerne pointere, at din kærestes jokes om, at alle dine mandlige venner er dine kærester, ikke er okay. Jeg kan godt forstå, at du bliver såret over at få bemærkninger som disse. Igen, så tror jeg, at du har ret i, at det er en form for usikkerhed, men samtidig er det også et udtryk for, hvor såret han egentlig er over det, du har gjort. 

Du skriver, at han ikke tror på dig, når du siger, at du ikke vil forlade ham og at du elsker ham. Jeg tænker, at du bliver nødt til at bekræfte ham i dette rigtig mange gange, før det når helt ind til ham. Ved at lyve har du misbrugt hans tillid, hvilket kan gøre, at det tager endnu længere tid at opbygge denne igen. Det betyder også, at du kan sige det rigtig mange gange, hvor du ikke vil få noget igen, fordi han ikke har tillid til dine ord - du har løjet før, så hvorfor skulle han tro på dine ord nu. Jeg tænker, at det er denne følelse, han sidder med. Dog bliver han også nødt til før eller siden enten at tilgive dig eller acceptere, at det er sket. Det kan blive utroligt psykisk hårdt for dig, hvis han bliver ved med at "straffe" dig ved, at han viser mistillid til dine ord. 

Jeg forstår også godt, at din kæreste reagerer ved at forbyde dig at snakke med V. Alligevel tror jeg ikke, at det er den rette løsning. Ligesom du selv beskriver det, så føles det som om at få lænker på. I sidste ende vil dette forbud kunne risikere at ødelægge jeres forhold helt, hvis du sidder med følelser, som dem du har. Du føler dig fanget, hvilket afleder andre følelser, som at du bliver mere ked af det og vred på din kæreste. På den måde kan du få overbevist dig selv om, at du vil have det bedre uden ham. Det betyder også, at din kærestes usikkerhed omkring frygten for at miste dig, kan blive aktuel, fordi han er så bange for det. For din kærestes skyld, kan du måske være med på et kompromis, der hedder, at du ikke ser eller snakker med V i en periode, mens tingene mellem din kæreste og dig bliver glattet ud, men at du på et tidspunkt er helt fri til at snakke med ham igen. På den måde imødekommer du din kæreste, men får samtidig sat dine egne grænser. Din kæreste har lige nu brug for at genvinde tilliden til dig. 

Jeg tænker, at det er vigtigt, at I får snakket hele situationen godt og grundigt igennem. Det mest optimale er, hvis I kan snakke om det ud fra jeres eget synspunkt. Det vil sige, at det er vigtigt, at I forsøger ikke at angribe hinanden, men i stedet stå til ansvar for jeres egne handlinger. I har begge brug for at få italesat det, der er sket. I har begge brug for en undskyldning i forhold til forskellige ting. Det handler om at være nysgerrige på hinanden, og hvorfor I begge har reageret og handlet, som I har gjort. Hvis I kan få en god snak om dette og komme igennem denne krise, er jeg sikker på, at det også vil kunne gøre jeres forhold til hinanden stærkere. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp :-)

Kærlige hilsner fra

Lotte Kære du,

Øv, det er da frustrerende for jer begge to! 

Jeg har desværre ikke meget viden om det konkrete område, men jeg skulle mene, at fyrer faktisk kan øve sig i at holde længere, når de onanerer eller har sex - f.eks ved at holde pauser og tage det stille og roligt.

Jeg vil dog sige, at det sagtens kan være, at det bliver bedre med tiden. Det lyder, som om I ikke har været sammen så længe, så han er nok ekstra meget tændt, fordi det hele er nyt og spændende - og fordi der går en uge mellem, at I har sex. Og hvis han så er meget meget tændt, så er det ikke så underligt, at det går hurtigt. Så prøv at give det noget tid. Jeg forestiller mig, at det bliver bedre i takt med, at I bliver mere vant til hinanden og vandt til at have sex med hinanden :-)

Sidst vil jeg nævne, at det også altid er en mulighed for ham at tale med sin læge eller en sexolog om problemet. Her er det muligt at få nogle midler til at kunne holde længere. Men umiddelbart vil jeg anbefale jer at være tålmodige og se, om ikke det bliver bedre med tiden. 

Held og lykke med det hele. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben Hej 

Det er svært for mig at sige, om det er tegn på noget bestemt, men jeg synes, du skal tage til læge, så du kan få svar på det. Det lyder ikke så godt, hvis du står på rulleskøjter og er svimmel, så er jeg bare bange for at du en dag vælter og kommer til skade. Derfor synes jeg, det vil være bedst for dig at få snakket med en læge om, det er helt i orden at tage til læge selvom man ikke ved præcist, hvad der er galt. Det ville også være ærgerligt, hvis du fx besvimer og vrider om en dag, det ville ikke være godt for din "karriere" indenfor rulleskøjtning. 

Selvom jeg ikke ved præcist hvorfor du er svimmel, kan man dog sommetider blive svimmel, hvis man presser sig selv for hårdt og ikke har fået nok vand eller har for lavt blodsukker (mangler mad). Så hvis du er begyndt at træne ekstra hårdt, længe eller ofte i de sidste måneder, kan det måske være en forklaring på, hvorfor du er svimmel. Jeg synes dog, du skal tage til læge for en sikkerheds skyld 

Mvh Anne det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Kære du, 

Jeg kan sagtens forstå, at det til tider kan være svært at forstå og acceptere, at din mor har nogle udfordringer og måske ikke altid er som andre mødre. Jeg forstår også godt, at du har brug for at komme ud med det, så det er rigtig fint, at du skriver herind :-)

Det er rigtig ærgerligt, at din mor skammer sig over sin situation og sine udfordringer, for det synes jeg bestemt ikke, at hun behøver. PTSD er desværre noget flere mennesker kæmper med, og det kan være svært at komme helt af med. Men jeg kan sagtens forstå, hvis hun har svært ved at acceptere, at der er ting, hun ikke kan (som f.eks. at have et almindeligt fuldtidsarbejde). Og det lyder også til, at det er en af de ting, som hun skammer sig over... Det er selvfølgelig rigtig synd, at hun gør det, men du må huske, at du ikke kan ændre, hvordan hun føler og tænker - og det er heller ikke din opgave. Det bedste du kan gøre for din mor, tror jeg, er at fortælle hende eller vise hende, at du ikke skammer dig over hende, og at du ikke føler, at hendes situation er noget, der nødvendigvis bør holdes hemmeligt.

Jeg synes dog selvfølgelig kun, at du skal sige det til andre, hvis du har det godt med det. Det kommer ikke alle og enhver ved, hvad vi går og kæmper med, men det kan være rigtig rart at fortælle det til nogen engang i mellem, så man ikke går med det selv. Her tænker jeg på dig (og ikke din mor). Det kan være, at du vil opleve, at det faktisk er en god følelse at være ærlig omkring din mors PTSD og flexjob, hvis nogen spørger ind til det. Og måske vil du også opleve, at andre er i lignende situationer, men bare heller ikke har sagt det højt før :-)

Uanset hvad, så skal du vide, at de følelser du har, er helt normale og helt okay. Det er okay at ærgre sig over, at din mor ikke helt er, som mange andre mødre, og at hun ikke altid formår at leve op til de ting, som hun (og du) gerne vil have.  
 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben Hejsa,

Det kunne godt lyde som om du er begyndt at få udflåd, som er en helt naturlig ting kvinders skeder udskiller, for at holde sig selv ren. Det sker for alle kvinder. Det kan være enten meget tyndt og næsten som vand, som du beskriver, eller lidt tykkere og mere gulligt/hvidligt i farven. I starten af puberteten kan det virke lidt skræmmende, men der er intet galt i det. Hvis det generer dig, kan du evt. bruge et lille trusseindlæg i ny og næ, men det er også vigtigt for underlivet at få luft.

Jeg håber du kunne bruge mit svar, og ellers er du altid velkommen til at skrive ind igen :)

Mange hilsner fra Regitze Kære du,

Det kan jeg godt forstå - det lyder bestemt ikke som en behagelig oplevelse. Jeg synes, du skal tage kontakt til din læge og fortælle om de anfald, du har haft. Jeg kan desværre ikke fortælle dig, hvad det er, og hvorfor de opstår, men det tænker jeg, at din læge kan. Det kan også være rart at tale med en psykolog om det, således I kan gå mere i dybden med, hvilke tanker og følelser, du havde, da du fik dine anfald. Nogle gange kan det gøre en stor forskel bare at tale om det og dermed også blive klogere på, hvorfor og hvornår anfaldene opstår. 

Men hvis du får lignende anfald, så kan det være en idé at tage nogle dybe indåndinger indtil du falder til ro igen. Det er selvfølgelig lettere sagt end gjort, specielt når man zoner ud, men jeg tænker, at det er forsøget værd. 

Venligste hilsner

Zhino