Chození versus kamarádství



Jak často čtu  nebo vidím v okolí, tak třeba vidím, že někdo, dříve "chodil" s nějakou holkou, potom se "rozešli" ale pořád spolu kamarádí. V čem je rozdíl, mezi tím chozením a kamarádstvím? Asi chápu, že tráví spolu méně času, ale jsou i případy, kdy i tak spolu byli jen jednou za týden, ale už spolu "nechodí" ale jen "kamarádí". No a včem je ten rozdíl? Podle čeho se dá posoudit, že spolu chodí, nebo jen kamarádí? Možná si řeknete, že jsem blb, ale fakt to nevím, jedině snad v tom, že se spolu nelíbají, případně spolu nespí, ale je rozdíl ještě i v něčem jiném?
kelímku, kelímku...Až ti bude deset, tak to začneš chápat.
I když to nebude zcela přesné, tak se dá spočítat, jaká vzdálenost odpovídá počtu 10 000 kroků.


**Obecně se udává, že délka kroku je cca 42% vaší výšky**. Tj. pokud byste měřila 170 centimetrů, pak by měla délka kroku odpovídat cca 71,5 centimetru. **Což znamená, že na 1 km potřebujete 1400 kroků.** A 10 000 kroků by tedy odpovídalo vzdálenosti cca 7,15 km.


Tento přepočet je ale opravdu jen hodně orientační. Délka kroku je do značné míry individuální. Jinak dlouhý krok mají ženy a jinak dlouhé kroky dělají muži. A není to jenom o výšce (že jsou muži obvykle vyšší). Ženy jsou zpravidla díky sukním a botám na podpatku, naučené dělat menší kroky.


Velký vliv, na délku kroku, má i rychlost chůze. Nebo i to, kde chodíte. Jiné kroky budete dělat při chůzi po rovině, jiné do kopce.


Takže uvedený přepočet je nutné brát jen jako orientační.


Ještě složitější je to s výpočtem toho, jak dlouho byste měla chodit, na to abyste ušla 10 000 kroků. Tam bude záležet především na rychlosti.


Pokud budete chytit volným tempem, tj. **rychlostí 3 – 4 km za hodinu**, pak byste musela **chodit cca 2 – 2,5 hodiny**, aby to bylo přibližně 10 000 kroků.


Pokud budete chodit svižnou chůzí, tj. **rychlostí 4 – 5 km za hodinu**, pak byste musela **chodit hodinu a 20 minut až hodinu a 45 minut**, aby to bylo přibližně 10 000 kroků


Pokud budete **chodit rychlou chůzí 5 – 7 km** za hodinu, pak byste musela **chodit jednu hodinu až hodinu a 15 minut**, aby to bylo 10 000 kroků.


**Jinak se to ale dá také zobecnit, že zmiňovaných 10 000 kroků odpovídá cca hodinové delší procházce svižnější chůzí každý den + k tomu ještě kroky, které nachodíte při běžném chození v průběhu dne.** To by v součtu mělo dát minimálně 10 tisíc kroků za den.


Přesnější to budete mít jedině, pokud si pořídíte nějaký fitness náramek (ty nejlevnější se dají koupit za pár stovek). Někdy je možné jen nainstalovat si aplikaci do mobilního telefonu (pokud má váš telefon příslušné čidlo, které umí zaznamenávat otřesy, což už dnes má většina „chytrých“ telefonů).


Ve výsledku ale [při hubnutí nejde ani tak o to, jestli nachodíte 10 000 kroků](https://jak-rychle-zhubnout.info/2020-jak-zhubnout-chuzi-kolik-kroku-ujit-za-den/), 6000 kroků nebo 15 000 kroků. To podstatné je, abyste se hýbala více, než v době kdy jste nehubla a aby to bylo pravidelné (ideálně každý den, nebo alespoň 5x týdně). Dobrý den. Pavlo, Vy jste takový bojovník, v životě už jste zdolala tolik překážek a problémů, že toto je proti tomu maličkost. Kdo chodí k rodičům přítele na návštěvu, je opravdu jejich věc. Na návštěvu jezděte, ať si na Vás co nejvíce zvyknou a Vy na ně. Když se tam nebudete potkávat s tou druhou, pak to vůbec neřešte a nemyslete na to. Proč byste se měla stáhnout do ústaní Vy? Patříte k jejich synovi nyní Vy, důležité je, že se máte rádi a ostatním nezbyde, než Váš vztah respektovat. Váš přítel Vám názor řekl a má pravdu...To je můj názor a Vám přeji, abyste byla spokojená a šťastná. Zasloužíte si to! 

doplněno 05.04.13 16:44: Není zač. ![:)]( ":)")

doplněno 06.04.13 00:21: Pavlo, já věřím, že máte ty nejlepší úmysly a o přítelovo rodiče se obáváte. Ale znáte to - nakonec se to může obrátit proti Vám a pak platí - každý dobrý skutek musí být po zásluze potrestán...Nepřemýšlejte a neřešte věci dopředu, za někoho jiného, to je moje rada. Myslete tentokrát více na sebe a na to, aby Váš vztah klapal...Vás život poučil již v mnoha směrech a docela tvrdým způsobem. Druzí si také na všechno musí přijít sami...Vím, že mi rozumíte, co tím chci říci právě Vám...Žijte svůj život a užívejte si ho konečně trochu... ´Ďábelský´ dotaz...  

(rofl)  

No - závisí to na mnoha okolnostech - rozklad těla začíná, v podstatě, ihned po smrti (střevní i jiné bakterie žijí a fungují dál), ale jeho rychlost je závislá na mnoha faktorech (teplotě, vlhkosti, prostředí...), takže tvá otázka nemá jasnou odpověď.  

Navíc ani pronikání "smradu" mimo byt nemá jednoznačně určené faktory (třeba těsnost vchodových dveří).  

:o  

Ale pokud už jste souseda "nějakou dobu" neviděli - nebylo by nasnadě zavolat pomoc - co když sice možná smrdí, ale ještě žije a pomoc potřebuje??? To už je čas na reálnou konverzaci. Ale jestli se chcete držet Duolinga, tak kurz češtiny z angličtiny má úplně jiné věty než kurz angličtiny z češtiny. [**Nezmačkané věci z kufru**](/rada/180169-nezmackane-veci-z-kufru.html)


Při cestování na dovolenou či na chalupu se stává, že oblečení, které jsme si sbalili do kufru nebo ta… Myslím, že na vše jste si odpověděla správně, jen to poslední není předmět, ale příslovečné určení účelu. Za jakým účelem vyšla do lesa?

 Podobné je přísl. určení příčiny, tam se ptáme "proč". Rozlišení je nějak tak, že když se něco stane dříve, než sděluje přísudek, jde o příčinu. Když se to stane pozdějí, jde o účel. V tomto případě nejdříve šla a potom možná našla konvalinky. Takže snad přísl. určení účelu. Ta Vaše upřímná zpověď mi připadá, jako byste byla už nejmíň 10 let za toho pána provdána. Nezlobte se, nemyslím to zle, ale jste hrozně studená, zamilovanost je o něčem jiném. Jeden bez druhého nedokáže být, hledá každou chvilečku, aby si aspoň zavolali, když už nemohou být spolu pohromadě.

 Vy se mu ozvete až za 2 dny, i když jste slíbila něco jiného a řeknete mu jen chladně: Jak se máš? A pak zase nic až SMS za 3 dny. To opravdu nevypovídá o velké lásce k němu. On se těšil a čekal asi něco jiného od Vás - jak moc Vám chybí, jak se na něj těšíte, vzpomínáte, myslíte... atd.

 Proč jste byla tak studená? Jestli opravdu s ním nechcete ve vztahu pokračovat, řekněte mu to raději na rovinu, nebude se trápit on ani Vy. Řekněte mu rovnou, co Vám na něm vadí, že jste si od něj musela dát oddech. Nevím, co bych si musela dát já, po 37 letech manželství. To by nebyl oddych, ale přímo fujavice. ![*haha*]( "*haha*")

 Jestli jste to přepískla, ale máte ho pořád ráda a stojíte o něj, je jen na Vás, abyste to dala dohromady a přesvědčila ho o tom. Ale lehké to rozhodně nebude.

 Také mě napadlo, když jste jela na týden na dovolenou, co bránilo tomu, aby on jel s Vámi? Užili byste si to spolu jistě prima. Připadá mi brzy oddechnout si od přítele. Od manžela po 40 letech - budiž! TO BERU! ![*cert*]( "*cert*")

 Tak ať to dobře dopadne. Jaga. - pokud máš pěknou figuru a nevadí Ti odhalování - jdi do toho ! - Až budeš stará, nebo neforemná, tak už moc "parády" nenaděláš, takže si to užívej dokud to jde ! <p>vyzkoušejte následující analogie: první z nich: „jak dlouho trvá, než usnete?“ „x minut“ „teď si představte, že když jste blízko, že usnete, někdo vejde dovnitř a přeruší vás, jak dlouho vám bude zaspávat teď? těch pár vteřin, co jste odešli, nebo budete muset začít znovu klesnout zpět na místo, kde jsi byl? “ „budu muset začít znovu.“ „skvělé. stejná věc. stejně jako zaspání mi chvíli trvá, než se„ ponořím “do zaostřovacího režimu, a chvíli mi trvá, než se k tomu vrátím, až budu přerušen, kromě toho také zapomínám na polovinu toho, co jsem dělal. “</p><p>druhá: „víte, jak čtete knihu, do které se do ní potopíte“ - po chvíli si už ani slova nevšimnete a zablokujete všechno kolem sebe a jste úplně ponořeni do mentálních obrazů vidíš." "ano." "jak dlouho trvá, než se tam dostaneš?" „asi x minut“ „teď si představte, že když jste tak ponořeni v knize, někdo vstoupí a přeruší vás, jak dlouho vám bude trvat, než se k tomu vrátíte? stane se to okamžitě, nebo budete muset začít znovu klesnout zpět na místo, kde jsi byl? “ "budu muset začít znovu." "skvělé. stejná věc. stejně jako u čtení, chvíli mi trvá, než se" potopím "do zaostřovacího režimu, je to stejně nepříjemné, když mě někdo z toho vytrhne, a to mě jen tak dlouho, až se k tomu vrátím, až budu přerušen, kromě toho, že také zapomenu polovinu toho, co jsem četl. “</p> Zdravím Vás, jediné co můžete dle mého názoru v této věci učinit je to, že buď Vy i Vaše přítelkyně sepíšete čestná prohlášení, kde výslovně uvedete, co patří Vám, co přítelkyni a co zadlužené dceři. Čestná prohlášení opatříte úředně ověřeným podpisem. Nebo ještě je možné se zadluženou dcerou přítelkyně uzavřít nájemní smlouvu, kde bude výslovně uvedeno i to, co ze zařízení bytu či domu patří Vám coby pronajímatelům a co zadlužené dceři coby nájemci. Jelikož se jedná o nájemní smlouvu je nutné určit i výši nájemného, Jen pozor i příjmy z nájmu pokud přesáhnou určitou výši podléhají dani z příjmu. Osobně mám za to, že nájemní smlouva, jelikož se jedná o smlouvu je lepším dokladem o vlastnictví Vašich věcí než čestná prohlášení. I podpisy na nájemní smlouvě bych raději nechala úředně ověřit.