htc hjælp mail om at stoppe dem
jeg blir angrebet af mail om nye htc deltager hvordan kan jeg undgå disse mail jeg prøvede at ændre min mail adr. men uden held hjælp søges jeg har selv deltaget jeg vil godt beholde at jeg får meddelse når jeg selv deltager i debatter
hej eoggberger

patrick har tilføjet følgende i sit indlæg om konkurrencen:

til dem som allerede har svaret og er træt af alle de mail, skal i klikke på "indstillinger for tråd" og vælge "afmeld abonnement", så stopper strømmen  :d

håber, at det lykkes for dig at få stoppet strømmen 

mvh stephen
Kære du

Tak for at dele dine tanker med os. Jeg kan godt forstå, at det fylder hos dig.

Det lyder til, at det er startet som et godt venskab med de mange opkald, som I har haft med hinanden. Dog virker det også som om, at relationen nu har ændret sig til noget, som du ikke har lyst til at være en del af. 

Du skriver selv, at det er en mulighed at fjerne ham på snapchat, så du ikke længere modtager sådan nogle beskeder fra ham, men jeg kan godt forstå, at du alligevel bliver lidt i tvivl, da du måske oplever, at I har haft et godt venskab gennem snapchat og telefonopkaldene indtil nu.

Du beskriver selv beskederne som ubehagelige - og det vil jeg give dig ret i. Jeg tænker, at beskederne overskrider dine grænser og det er derfor, at du reagerer negativt på dem. Det er kun rigtig godt, at du selv kan mærke, at du ikke har lyst til at være en del af de her beskeder. Jeg synes derfor også, at du enten skal slette ham på snapchat eller som minimum skrive til ham, at du ikke vil have sådan nogle beskeder tilsendt. Hvis han ikke forstår, at du ikke vil have beskederne og derfor bliver ved med at sende ubehagelige beskeder til dig, så synes jeg, at du skal slette ham, hvis han ikke forstår det.

Jeg håber, at dette var en lille hjælp - og du er altid velkommen til at skrive herind igen. 

Kærlige hilsner fra

Lotte Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Hej!

Det er enormt ubehageligt, når der bliver talt om én og startet rygter, som ikke er sande, og det kan være rigtig svært selv at gøre noget for at stoppe det. 

Mit bedste råd er at snakke med en voksen på din skole, evt. en klasselærer eller en lærer, du er tryg ved, og fortælle denne person om de rygter, der bliver spredt på din årgang. Det er ikke sikkert, at lærerne ved, at det foregår og samtidig kan der være andre med samme problem som dig.   
Desuden synes jeg også, at du skal snakke med dine forældre om det, så de bliver opmærksomme på problemet, hvis de ikke i forvejen er det. De kan også tage en snak med en af dine lærere, hvis du ikke selv er tryg ved det.

Og hvis du hører nogle tale om dig, er det helt okay at sige fra overfor dem!

Jeg håber, at mit svar er til hjælp for dig - ellers er du mere end velkommen til at skrive igen. 

Vh Julie :-) sådan logger du på din webmail answer
1. den første mulighed er at tilgå din webmail direkte via din hjemmesides url. eksempel: “www.dinhjemmeside.dk/webmail/”, hvorefter du logger ind med din email-adresse og den adgangskode, som du valgte da du oprettede din emali. eller 1. den anden mulighed du har for at tilgå din webmail er via din kundeside via netgiganten.dk. når du er logget ind på din kundeside, trykker du på knappen “webhoteller” (har du flere webhoteller, vil du blive viderestillet til en oversigt over dine webhoteller. tryk på det webhotel hvor du vil tilgå din webmail). 2. gå ned til bunden af siden, og lokaliser punktet “direkte login” og vælg “webmail”. 3. du bliver nu viderestillet til loginsiden, hvor du kan tilgå din webmail. Kære du,

Hvor er jeg ked af at læse, hvad du har været udsat for. Jeg er glad for at høre, at du har fået hjælp til at håndtere alt dette hos en psykolog. Det lyder som om at du måske skal overveje at opsøge en psykolog igen.

Mit bedste råd til dig er, at hvis du har relationer som ødelægger dig eller trækker dig, dit humør, din selvtillid og dit selvværd ned, så skal du trække dig fra de relationer. Du er den bedste til at passe på dig selv, og det er meget, meget vigtigt, at du passer på dig selv. Særligt efter det, du har været udsat for. Hertil vil jeg også sige, at du kan få brug for at snakke med en psykolog, hvis du beslutter dig for at trække dig fra den pigegruppe. Det kan være en hård men nødvendig beslutning.

Det du har været udsat for er så ødelæggende. Og du er dybt påvirket af det, hvilket er en fuldstændig naturlig reaktion på så traumatiserende en oplevelse. Dine veninder udviser slet ikke den forståelse for din situation, som du har brug for. Det kan lyde hårdt, men rigtige veninder burde forstå det. Det lyder som om, at alt det du burde få fra netop dine veninder, det kan de ikke give dig. Der er ikke noget galt i, at du bliver ked af, at de ikke tager afstand til de drenge. Det er dårlige veninder. 

Du skal bestemt ikke ignorere, at de er sammen med ham. Hvis du ignorerer det, kommer du aldrig videre. Du skal finde en måde at komme videre på, men så længe du er sammen med de piger, bliver du modarbejdet. Du skal derhen hvor du en dag kan slutte fred med, hvad der er sket, så du kan lægge det bag dig og se fremad. Dine veninder hjælper dig ikke, da deres handlinger modarbejder dig og det, du har brug for. Det er vigtigt, at du siger STOP, og at du mærker efter dybt nede i maven, hvornår du har brug for at sige stop. Hvis dine veninder ikke respekterer det og støtter dig, men i stedet lukker dig ude af gruppen til fordel for drengene, så er de ikke gode nok til dig.

Det er blevet tid til, at du skal være stærk og tro mod dig selv. Og at du tager kontrol over, hvem der skal være og ikke skal være en del af dit liv.

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben Hey du!



 

Først og fremmest,
hvor er det godt og vigtigt, at du får skrevet dit brev herind og dermed rakt
hånden ud efter noget hjælp. For du skal bestemt ikke gå alene med de tanker og
den følelse. 



 

Jeg kender selv til
den følelse af, at ens krop ikke er ligeså "rigtig" som personer
omkring en. Faktisk vil jeg vædde på, at de andre piger i din klasse også kan
få den følelse. Alle kan finde noget ved deres krop, som de gerne vil have
ændret. Men ligesom vores personligheder er unikke, så er det samme med vores
kroppe. Vi er født med et sæt gener, der er blandet helt vilkårligt og derfor
gør, at nogle er høje, nogle er lave. Nogle er tykke, mens andre ikke kan tage
på uanset hvor meget de prøver. Nogle har tykt hår, andre har tyndt. Nogle er
født fleksible, mens andre er stive som et bræt. Derudover så udvikler vores
kroppe sig også gennem tiden og former sig efter ens liv. 



 

Men er nemt for mig
at skrive, og det forbedrer ikke dine følelser. 


Til at begynde med,
så synes jeg, at du skal have snakket med nogle i din omgangskreds om, hvordan
du har det. Det kan være en god veninde, som du stoler på. Det kan være godt at
dele ens usikkerhed med en, så de forstår, hvordan man har det, men også så man
kan få holdt sine tanker op med virkeligheden. Derudover så skal du også have
snakket med dine forældre. Det vil selvfølgelig blive svært at få åbnet op om
den samtale, men jeg tror, at det er vigtigt, for de skal hjælpe dig med at få
noget professionelt hjælp. En tilgang kunne være, at du viste dem dit brev her,
hvor du flot beskriver, hvordan du har det. Så kan I tage snakken sammen om,
hvad der skal ske og hvordan du kommer til at få det bedre. 



 

Hvis jeg skal pege
på nogle ting:


Det første er, at
jeg lægger mærke til, at du selv skriver, at du vejer det du skal ift. Din
højde. Derfor tror jeg ikke at tabe sig er løsningen her. Måske du kan træne
dine muskler, så din kropsform kan ændre sig, eller måske er det bare sådan som
din krop er formet, så er det ikke din vægt som er det essentielle her. Jeg
ville virkelig anbefale dig at snakke med en professionel som fx en instruktør
i et fitnesscenter, en læge eller lignende. De kan bedst guide dig i, hvad der
er muligt og hvordan det mål opnås bedst og på en sund måde. 



 

Men
det er også virkelig vigtigt for mig at understrege, at din glæde og lykke
kommer ikke ved at opnå den "rigtige" krop. Træning kan være godt for
ens sind, men det fjerner ikke den usikkerhed og de tanker, som du giver udtryk
for i dit brev. Jeg vil derfor anbefale dig i at også finde en, der kan arbejde
med dig, så du lærer at holde af dig selv og din krop. Dette kunne fx være en
psykolog. Her kan du og dine forældre enten selv finde en, eller også kan I få
en henvisning fra din læge, så I kan få det lidt billigere. Hvis I får en
henvisning, så kan det godt tage lidt tid, inden I kan komme til. Derfor vil
jeg også anbefale dig at tjekke Headspace ud. Der kan du snakke gratis med unge
frivillige, der står klar til at lytte og rådgive dig. Du kan læse mere her: <https://www.headspace.dk/?gclid=EAIaIQobChMI-876g9yZ6QIVCeN3Ch0UtgheEAAYAiAAEgIgq_D_BwE>   

 


Du spørger til
sidst, hvordan du skal klare det. Der vil jeg bare gerne sige, at det her en
proces. Du tog allerede det første skridt ved at skrive herind, og det ønske om
at få det bedre skal du bruge som en drivkraft til at få den hjælp, som du har
brug for. For det er ikke en kamp, som du kan eller skal tage alene. Du har
brug for professionel hjælp ift. Træning og psykologisk og du har brug for
støtte fra din familie og venner. 



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav sletning af email-konto answer
1. log ind på din kundeside. 2. vælg webhoteller. 3. vælg “email-konti”. 5. vælg den e-mailkonto som du vil slette, og tryk på affaldskurv-ikonet. 6. vælg “bekræft”. din mailkonto vil nu være slettet. hvis du fortryder sletningen af mailkontoen, kan det være muligt at gendanne den fra en backup. Hej,

Selvom det kan være hårdt at række ud efter hjælp i situationer som din, så klarer du dig rigtig godt på det punkt. Det at du skriver ind til denne brevkasse er en rigtig god måde at dele dine bekymringer og udfordringer, og det at du har være til psykolog er virkelig godt, da du der kan få professionel råd og støtte. Jeg håber, at det er et længere forløb, du er i hos psykologen, da dette vil kunne give den bedst mulige hjælp. Hvis ikke det er et længere forløb, så er det bedste råd, jeg kan give, at du bør prøve at finde en måde hvorpå du kan fortsætte hos en psykolog (enten den nuværende eller en anden som du kan blive tilpas hos). 

Det kan selvfølglig godt være, at det ikke føles sådan, men du klarer det utroligt flot. Det kan være en umådelig svær ting at skulle finde en måde at leve et velfungerende liv på, hvis man har været ude for noget traumatisk, men du kan absolut være meget stolt af dig selv over, hvordan du har klaret det. Det at du velvilligt rækker ud efter og modtager hjælp (fra psykologi, via opkald eller til denne brevkasse) er et helt uvurderlig aspekt af at få det bedre, og på det punkt gør du et rigtig flot stykke arbejde. Derfor vil jeg absolut også kun råde dig til fortsat at kontakte/ringe til nogen, når du mærker anfald eller under andre omstændigheder, hvor du kan få brug for det. Eftersom du har oplevet problemer med de kilder du hidtil har kontaktet, så kan du måske prøve at få en tid hos din læge og spørge dem om de kan henvise dig til nogen/steder, der vil være nemmere at få fat på. Hvis du fortsætter hos en psykolog, så kan det også være, at de kan anbefale nogle brugbare kilder. 

Jeg ved godt at tanken om at blive indlagt på en psykiatrisk afdeling kan være forbundet med en del frygt og usikkerhed men tænk på, at hvis du brækkede din arm, så ville det også være nødvendigt at komme på hospitalet og få den rigtige hjælp til at håndterer smerten og til lægge armen i gips og få råd om, hvad du bør og ikke bør gøre for, at den heler bedst muligt. Det samme gælder, hvis man oplever smerte og trauma i sindet (som ved mange forskellige lidelser af mental natur). Her kan det også være nødvendigt, og det kan være den bedste udvej, at komme et sted hen, hvor man kan være omkring mennesker, der har den bedste viden om, hvordan man kan blive hjulpet. 

En anden ting, der måske kan fungere som hjælp på nuværende tidspunkt kan være at snakke med din kæreste og/eller dine venner om disse tanker, du har. F.eks. fortælle om dine daglige udfordringer og om din bekymring for at miste kontakt med dem. Eller måske snakke med nogle familiemedlemmer eller andre som du føler dig fortrolig med. Ikke nødvendigvis fordi de skal kunne give dig løsninger eller lignende, men mest for at nogle omkring dig ved, hvordan du har det og for, at du kan få sat ord på det, du går og kæmper med.

Jeg håber, at mit svar kan være til en smule hjælp (på trods af min uvidenhed om emnet). Glem aldrig hvor stærk du allerede har vist, at du er, og at du uundgåeligt har folk i dit liv, som holder meget af dig og som vil være der for dig. Jeg håber, at du endelig skriver ind igen, hvis du føler for det. 

-Marissa Hej du, 

Jeg er ked af at høre om din situation. Det kan virkelig være svært, at være ensom, fordi man netop ikke har lyst til at opsøge nogen, og dermed kun bliver mere ensom. Selvfølgelig skal din kæreste støtte dig i situationen, men han har også ret i, at du bliver nødt til at se andre mennesker. Det er ikke fair overfor ham, at han skal bære hele byrden, så måske I kan finde ud af noget sammen. Du skriver, at du ikke snakker med dine venner mere. Er der en grund til dette? Det kan være svært, at komme ud af sin komfortzone og kontakte folk, som man ikke har set i lang tid, men det kan også være nødvendigt. Måske er det på tide, at få kontakt til dine venner igen og dermed "føle noget for dem" igen, som du skriver. Det kan godt være, at det er ubehageligt i første omgang, men det kan måske betale sig over længere tid. Hvis du dog ikke har lyst til at snakke med dine gamle venner, kunne det være en mulighed at få nogle nye? Du kan overveje hvilke fritidsinteresser du har, og hvad du godt kan lide at lave, og finde venner på den måde. Det kan eksempelvis være i skolen, til fodbold eller andet, som du kan fylde din hverdag med. Det lyder som om, at det ikke kun handler om venner, men også hvordan du har det med dig selv. Du beskriver, at du har negative tanker, hvilket også er vigtigt at få arbejdet med. Er det fordi du ikke synes om dig selv? Er det fordi du tænker, at ingen vil være venner med dig? For det er jeg sikker på, er løgn. Det kan være svært at finde de rigtige venner her i livet - det har jeg selv prøvet en del, men når man finder nogle gode nogle af slagsen, er det det hele værd. Det handler nok om, at tage nogle små skridt. Du kan starte med at kigge dig selv i spejlet og fortælle dig selv, at du er god nok og påpege de gode ting ved dig selv. Det kan måske hjælpe dig til, at tænke positive tanker. Dernæst kan du finde ud af, hvad problemet egentlig er - hvorfor isolerer du dig og hvad har ført til, at du føler dig ensom? Din kæreste kan kun støtte dig så meget, men du skal også løse nogle ting i dig selv. Måske du kan snakke med ham om tingene, og I sammen kan finde en løsning. Hvis du starter med ét skridt, bliver det måske nemmere at tage det næste.

Du er meget velkommen til at kontakte os igen, hvis du har brug for mere hjælp. Ellers håber jeg, at du kunne bruge mit svar til en smule.

- Benedicte Hey du! 



 

Først og fremmest,
så er det fedt, at du forholder dig kritisk til en, som du har mødt på nettet
ved at skrive herind for andres perspektiv. 



 

Du spørger, om du
skal droppe ham eller ej. Hvis han ikke er ubehagelig eller presser dig til
noget, og hvis det 'bare' er skriveri om interesser, så kan jeg ikke se,
hvorfor I skulle stoppe. Men når du beskriver ham som soulmate og begynder at
tænker over hans alder, så lyder det til, at du drømmer om mere. Og så synes
jeg, at du skal passe på dig selv. 


For selvom det lyder
dejligt, at du har mødt en, som du klikker med og som du kan dele fælles
interesser med, så er der jo folk på nettet, som lyver om hvem man er og hvad
ens intentioner er, og du kan bare aldrig være 100 % sikker på, at han ikke er
sådan en. 



 

Umiddelbart så kan
jeg godt undre mig over, om han faktisk ved, hvor gammel du er? At han har set
dine fødselsdagshilsener er ikke et sikkert bevis på, at han ved, hvor gammel
du er. Måske har han ikke lagt to og to sammen. Du kan kun være sikker på, at han
ved, hvis du skriver det til ham.


Hvis han så ved, at
du er 14, så kan jeg godt undre mig over, hvorfor en dreng på 17 vil skrive med
en, der er det yngre? Jeg beklager, hvis jeg lyder hård, men da jeg var 17, så
var min opmærksomhed rettet mod mine jævnaldrende. Selvom der 'kun' er 3 år
mellem jer, så sker der meget på de år og I er forskellige steder i livet.  



 

I bund og grund, så
er mit råd, at du skal huske at have din fornuft med i det her og ikke gøre
noget, som du ikke er tryg ved. Og så forhold dig kritisk.



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav