a-kasse for to-fags studerende
hej med jer kan i hjælpe mig med hvad for en a-kasse det ville være godt at melde sig ind i hvis man studere på uni på både idræt og kemi, som begge er lange videregående uddannelser.jeg har to fag, og oftes er det noget som bliver gjort af folk der gerne vil være gymnasielærer :)
hej, i så fald må ma a-kasse være det mest naturlige valg for dig. de er målrettet studerende /uddannede fra universitetsuddannelser og dækker bredt herunder også dine fagområder. hilsen anders, a-kasser.dk
Hej med dig,

  
Først og fremmest synes jeg, at du skal vide, at det er helt normalt at være i tvivl om, hvad man gerne vil. Især når man står midt i en uddannelse.

  
Du spørger, om det kunne være en idé at droppe ud. Det kan jeg nok ikke helt svare på, da det er din beslutning og noget, du skal vurdere selv. Men det er vigtigt at spørge sig selv om, hvem man tager uddannelsen for - for hvis svaret er alt andet end for én selv, så synes jeg, du skal genoverveje dit valg. Er det noget du virkelig har lyst til? For det handler nemlig ikke kun om karakterer - det er også vigtigt, at du har lyst til at bruge tre år af dit liv på gymnasiet. 

  
Selvom gymnasiet nogle gange kan virke som det oplagte valg, hvis man er i tvivl om, hvad man vil, så er det altså ikke den eneste løsning - derfor tænker jeg, at det vil være en god ide at tale med en studievejleder. De ved nemlig rigtig meget om uddannelser. Desuden er de vant til at tale med unge, der er i tvivl om, hvilken uddannelse de skal vælge. Og det lyder på dig, at frisørskolen er noget, du er meget interesseret i, så jeg synes bestemt, at det kunne være en god idé at kontakte en af studievejlederne på dit gymnasium. 

  
En anden idé kan være, at du prøver at lave en for/imod liste, hvor du skriver ned, hvad der tæller for og i mod, at du fortsætter og for og i mod, at du stopper. Nogle gange kan det nemlig hjælpe at få et overblik over det hele - og måske også gøre det nemmere at tage et valg.  

  
Hvis du har lyst til at gennemføre gymnasiet, men det er karaktererne, der er problemet, så er der nogle ting du kan gøre. Du kan prøve at tage fat i din lærere eller en studievejleder og høre, om der er nogle hjælpetilbud fx kurser eller lektiecafeer. Samtidigt kan du spørge dine lærere, hvad der skal til, for at du kan få højere karakterer i deres fag. 

  
Men hvis du kan mærke på dig selv, at gymnasiet faktisk ikke er den rigtige vej for dig, og at det ikke gør dig glad - jamen så kan det da godt være, at det vil være en god idé at stoppe. Du skal vide, at det er helt i orden, og der er mange andre end dig, der har gjort det før. 

  
De bedste hilsner

Zhino svaret kan gøres meget kort, nej du kan evt. undersøge om du har mulighed for at få fiber. svaret kan gøres meget kort, nej 

du kan evt. undersøge om du har mulighed for at få fiber. ja, det kan man sagtens, men der skal selvfølgelig betales abonement for dem begge.

mvh

kim hvad er forskellen på en revisor og en bogholder? du har nok en idé om, hvad de to titler beskæftiger sig - men her får du forskellen på de to fag. Hey du! 

Det lyder virkelig
til at være noget, som fylder meget hos dig. Jeg kan ikke lade være med at
tænke, at det må være hårdt, at det fylder så meget, hvem du skal gå i klasse
med om et år?   

Jeg kan sagtens forstå, at du gerne vil være en god veninde for din
bedsteveninde. Men ud fra dit brev, så lyder det lidt som om, at du bruger
meget energi på en kamp, som ikke er din?   

Du behøver jo ikke at ignorere hende, der har udnyttet din veninde, men du
behøver heller ikke at have noget med hende at gøre. Det jeg mener er, at hun
kan jo sagtens bare være en person i din klasse, men som du ikke har noget at
gøre med. I stedet kan du fokusere på dine venner og veninder, som du gerne vil
have en relation til. 


Men jeg kan
selvfølgelig tage fejl :)

Så for at svare på
dit spørgsmål: Jeg ville tage en snak med din lærer om det hele. Du må fortælle
hende, at du virkelig ikke ønsker at komme i klasse kun med hende alene. Det
kan godt være, at din klasse synes, at i arbejder godt sammen, men derfor må du
være ærlig og direkte fortælle hende, hvordan du har det. Det er den eneste
måde, at hun kan tage det med i overvejelserne. 

Så for at opsummere:
Du må fortælle din lærer, hvad du ønsker og hvorfor. Men jeg synes, at du skal
tænke over, hvorfor det fylder så meget for dig et helt år inden, at det skal
ske. 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar :)  Al held og lykke
herfra! 


VH.  
Gustav Hej med dig!

Det lyder helt fantastisk, at du har den form for lidenskab omkring noget du gerne vil bruge din fremtid på. Jeg er så glad på dine vegne!

Jeg har desværre ikke selv nogen erfaring med den branche, hverken arbejds- eller uddannelsesmæssigt. Men på trods af det så får du det til at lyde som et spændende felt og som om, at det lige er noget for dig. Uden erfaring kan jeg dog ikke helt udtale mig præcis om, hvad du kan forvente, eller hvad der forventes af dig. Jeg tænker dog, at hvis du du har fået / ender med at få den læreplads, så kan du absolut søge information og indsigt hos dine kollegaer. De vil måske kunne give dig et rigtig godt indblik i, hvordan tingene kan og helst gerne skal fungerer, ud fra et tjener-perspektiv. Det kan måske og være, at du kan efterlyse en snak med en af dine overordnede og nævne for dem, at du rigtig gerne vil gøre det godt og om de derfor kan give dig noget feedback på, hvad de helt præcis har brug for fra deres tjenere. 

Overordnet set så vil jeg ellers sige, at det er fælles for næsten alle arbejdspladser og arbejdsgivere, at der lægges stor værdi i, at man udviser godt engagement, er samarbejdsvillig og ivrig efter at lære nyt. 

Din bekymring om at være god nok og gøre et godt førstehåndsindtryk er helt forståelig. Det oplever stort set alle, især når man skal starte et nyt sted eller i et ukendt arbejdsfelt. Jeg er dog ikke i tvivl om, at du nok skal klare det helt fint. Din bekymring kommer jo af, at du er ivrig efter at gøre det godt, hvilket er en uvurderlig motivation at have, og det skal nok tjene dig rigtig godt, både som tjener og i andre aspekter af dit liv. Når du også fortæller, at du har gode evner til at håndtere stress og til at have overblik, så er det tydeligt at høre, at du er bevidst om dine egne styrker. Det er så skønt, at du er det, for det er noget af det bedste, man kan bruge til at bekæmpe de bekymringer og den usikkerhed, der kan trænge sig på. Hver gang du mærker tvivl om, hvordan du kommer til at klare dig, så mind dig selv om, at fordi du netop har relevante evner samt hjertet helt på rette sted, så skal det nok gå alt sammen. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe lidt, og at du får nogle spændende oplevelser i dit fremtidige arbejde og/eller uddannelse!

-Marissa hej igen professor

tak for svaret - det vil jeg overveje

;-) Hej med dig og tak for dit spørgsmål :-) 

Hmmm.. Det lyder til at du virkelig har været uheldigt med din tid på efterskolen ind til videre, øv også! Jeg kan godt forstå at du har svært ved, at finde ud af om du skal droppe ud og jeg kan virkelig godt forstå, at det er svært at være der, når det er så begrænset i forhold til hvad du kan deltage i. Personligt havde jeg det også rigtig svært ved at gå på efterskole, ikke af samme grund som dig, men jeg var af andre grunde også meget begrænset i at kunne deltage i en del ting. Jeg overvejede også mange gange at droppe ud, men valgte at blive og tage det som en oplevelse og i dag er jeg ret glad for at jeg blev. Det betyder dog ikke at du bør blive der, for hvis du har det rigtig skidt med at være der, så er det måske også værd at overveje at stoppe. For det må virkelig være svært at skulle sidde på sidelinjen og se de andre gøre det man selv drømmer rigtig meget om. Men det er selvfølgelig også svært hvis man ikke føler, at man har en plan B i forhold til hvis man dropper ud. Du skriver at du alligevel på trods af alle dine ''uheldigheder'' har fået nogle gode og tætte veninder, hvilket jo er dejligt. Så er der da i det mindste kommet lidt godt ud af det hele. Spørgsmålet er jo så selvfølgelig om det er nok, til at blive på efterskolen? 

I forhold til det med den forestående skiferie, så er muligheden jo også at blive hjemme og pleje dig selv i stedet, jeg kan godt forstå at det er træls at gå glip af endnu mere socialt, men det er jo også en mulighed. Du kunne også tage med og prøve at få det bedste ud af det, selvom der nok bliver stået på ski en del så er der, tænker jeg også andre sociale ting man kan lave og hygge sig med. Jeg tænker at det måske heller ikke er hver dag, at dine veninder gider stå på ski og i kan jo altid aftale at lave noget andet samme. 

  
Det er svært at fortælle dig præcis hvad du skal gøre, da det jo nok i sidste ende er dig selv der ved bedst. Men et forslag fra mig vil være, at du forsøger at finde nogle positive ting ved at blive der og så se om det måske kan gøre at du kan fortsætte. Det kunne f.eks. være dine nye veninder og måske også at du, selvom du desværre ikke kan være så meget med endnu, stadig lærer noget af at sidde på sidelinjen og kigge på som, du ikke ville havde lært hvis du slet ikke var der? 

Jeg håber at mit svar kan sætte lidt tanker og refleksioner i gang hos dig og at du når frem til en beslutning. Måske du skal prøve at snakke lidt med dine forældre om det og høre hvad de tænker? 

Jeg ønsker dig alt held og lykke i fremtiden!  

De bedste hilsner 

Michelle :-) Hej!

jeg forstår godt at du har det lidt ambivalent med ham, især når han er så tæt på din alder. Det vigtigste at tænke på er at han har jo noget viden om problemer, rent fagligt, som du måske ikke har samme perspektiv på. Det er vigtigt at i begge er åbne over for hinandens viden. Du skal jo åbent kunne fortælle ham om hans aktiviteter og hvad du synes om dem. Ligeledes skal du også være åben over for hvordan du har det i forhold til hans alder. 

Jeg tror det er vigtigt at i snakker om det, og hvis i ikke kan det, så fortrolig voksen, som kan hjælpe dig med at fortælle det på en ordentlig måde, så i kan finde en løsning. Det vigtigste er at du ikke går bag om ryggen på ham - det kan føles forkert for ham og for personalet. 

Du skal tænke på at han jo er studerende fordi han gerne vil lære mere om dig. Det gode ved en studerende er at han er villig til at udvikle sig - og det kan du helt sikkert hjælpe ham med, hvis i snakker om hvad der fungere for dig og hvad der ikke fungere. Han skal jo også starte et sted, og har brug for at lære. 

Jeg vil råde dig til at snakke med ham om det at han er et år yngre end dig, og hvordan det får dig til at føle. På den måde kan han sætte sig i dit sted, og eventuelt ændre på hans væremåde over for dig. Hvis det ikke fungerer efter en snak, så lav i fællesskab med ham en aftale, med en anden pædagog, som kan hjælpe med en løsning.

Håber at svaret kunne hjælpe dig lidt nærmere! 

De kærligste hilsner 

Maja