zůstatek dovolené při ukončení pracovního poměru




 Dobrý den,   

  

od 9.1.2019 do 16.4.2019 jsem byla v pracovní neschopnosti.   

26.4.2019 se mnou byl rozvázán pracovní poměr z organizačních důvodů podle § 52.   

Momentálně jsem ve dvouměsíční výpovědní době, která začala běžet 1.5.2019 a pracovní poměr skončí ke dni 30.6.2019.   

Podle smlouvy mám nárok na 5 týdnů dovolené.   

A mám tyto otázky:   

  

1. Na kolik dní dovolené mám ještě nárok, když má pracovní neschopnost nepřesáhla 100 pracovních dní?   

2. A jestli mám nárok na placené volno za účelem hledání nového zaměstnání (1 půlden za jeden týden výpovědní doby)?   

  

Děkuji za odpověď.
Dobrý den,   

  

v případě, že Vaše pracovní neschopnost nepřesáhla 100 pracovních dní, nemůže zaměstnavatel přistoupit ke krácení dovolené dle § 223 odst. 1 zákoníku práce. Dle § 212 odst. 1 zákoníku práce zaměstnanci, který za nepřetržitého trvání pracovního poměru k témuž zaměstnavateli konal u něho práci alespoň 60 dnů v kalendářním roce, přísluší dovolená za kalendářní rok, popřípadě její poměrná část, jestliže pracovní poměr netrval nepřetržitě po dobu celého kalendářního roku. Za odpracovaný se považuje den, v němž zaměstnanec odpracoval převážnou část své směny; části směn odpracované v různých dnech se nesčítají.   

  

Vzhledem k tomu, že Váš pracovní poměr nebude trvat celý rok, nemůže Vám příslušet dovolená za kalendářní rok. V případě, že u zaměstnavatele budete konat práci alespoň 60 dnů (tzn. , stihnete odpracovat, alespoň 60 směn) v kalendářním roce, bude Vám příslušet poměrná část dovolené, tj. za každý měsíc trvání pracovního poměru ve výši 1/12 dovolené za kalendářní rok.   

  

  

V opačném případě Zaměstnanci, jemuž nevzniklo právo na dovolenou za kalendářní rok ani na její poměrnou část, protože nekonal v kalendářním roce u téhož zaměstnavatele práci alespoň 60 dnů, přísluší dovolená za odpracované dny v délce jedné dvanáctiny dovolené za kalendářní rok za každých 21 odpracovaných dnů v příslušném kalendářním roce (§ 214 ZP).   

  

Dle bodu 11. Přílohy nařízení vlády 590/2006 Sb. , kterým se stanoví okruh a rozsah jiných důležitých osobních překážek v práci, zaměstnavatel poskytne při vyhledání nového zaměstnání pracovní volno s náhradou mzdy nebo platu před skončením pracovního poměru výpovědí danou zaměstnavatelem z důvodů uvedených v § 52 písm. a) až e) zákoníku práce, nebo dohodou z týchž důvodů. Pracovní volno je možné se souhlasem zaměstnavatele slučovat. Toto pracovní volno před skončením pracovního poměru se poskytne na nezbytně nutnou dobu, nejvýše na 1 půlden v týdnu, po dobu odpovídající výpovědní době v délce dvou měsíců.
To, že jste při ukončení pracovního poměru, dostal vyplaceno odstupné, má vliv pouze na výplatu podpory v nezaměstnanosti.


Pokud byste šel po skončení zaměstnání na Úřad práce, pak po dobu, za kterou vám bylo vyplaceno odstupné (například 3 měsíce), vám nebude vyplácena podpora v nezaměstnanosti.


V praxi by to znamenalo, že by vám podpora začala být vyplácena, například až od 4 měsíce.  

Podpora se tím nijak nekrátí (nesnižuje se, nekrátí se doba, po kterou vám bude vyplácena, jen se odkládá zahájení výplaty o příslušný počet měsíců).


Pokud byste ještě před skončením zaměstnání onemocněl a byl na neschopence, nebo pokud by byla neschopenka zahájena do 7 dní od skončení pracovního poměru (ochranná doba), pak máte nárok na nemocenské dávky podle běžných podmínek, jako jakýkoliv jiný zaměstnanec.


To, že jste při ukončení zaměstnání dostal odstupné, nemá na výplatu nemocenských dávek, žádný vliv.


Jediný případný rozdíl, u neschopenky po skončení zaměstnání, je v tom, že jako zaměstnanec, dostáváte prvních 14 dní na neschopence náhradu mzdy od zaměstnavatele a následně od 15 dne dostáváte nemocenské dávky.


Po skončení pracovního poměru, za prvních 14 dní nic nedostáváte (na náhradu mzdy od zaměstnavatele již není nárok), a od 15 dne máte běžný nárok na nemocenské dávky. V případě že je pracovní poměr ukončen ještě ve zkušební době, pak byste měl mít standardně nárok na podporu v nezaměstnanosti – tedy za předpokladu že je splněna podmínka minimální odpracované doby (resp. doba účasti na důchodovém pojištění) v rozsahu nejméně 12 kalendářních měsíců za poslední dva roky.


V případě ukončení pracovního poměru ve zkušební době se také nejedná o výpověď. Během zkušební doby máte jak vy, tak i zaměstnavatel právo okamžitě ukončit pracovní poměr. Není zde výpovědní lhůta ani nárok na nějaké odstupné. S nárokem na podporu v nezaměstnanosti to ale v zásadě nesouvisí – resp. je zde pouze jedna věc.


Pokud ukončí pracovní poměr ve zkušební době zaměstnavatel, pak máte nárok na podporu v plné výši. Tj. první dva měsíc  65%, druhé dva měsíce 50% a zbytek doby 45%.


Výpočet výše podpory se provádí na základě čisté mzdy za předchozí kalendářní čtvrtletí.


Pokud v tomto období zaměstnanec neodpracoval minimálně 21 dní, pak není možné stanovit průměrný příjem a počítá se takzvaný pravděpodobný příjem.


Tedy zjednodušeně se spočítá, kolik byste si vydělal, pokud byste v rozhodném období odpracoval oněch 21 dní.


Výše podpory v nezaměstnanosti by se tedy měla odvíjet z příjmů v posledním zaměstnání. I když i zde mohou existovat výjimky. Pokud byla vaše pracovní neschopnost z důvodu rizikového těhotenství zahájena ještě v průběhu zaměstnání (nebo do 7 dní od jeho ukončení), pak by byl „nesmysl“ ukončovat neschopenku.


V takovém případě máte nárok na nemocenské dávky i po skončení pracovního poměru. To, že pracovní poměr skončil, nemá na probíhající neschopenku (nárok na nemocenské dávky), žádný vliv. Roli nehraje ani to, že jste byla v zaměstnání ve zkušební době.


Nevím, z čeho vychází vaše gynekoložka, ale ukončení neschopenky, by v tomto případě bylo opravdu nelogické. 


Tím, že budete v pracovní neschopnosti až do porodu, resp. do začátku případného nároku na peněžitou pomoc v mateřství (začíná v době 6 – 8 týdnů před porodem), budete mít po celou dobu nárok na nemocenské dávky.


Pokud byste nyní ukončila neschopenku, pak byste neměla nárok na nemocenské dávky, a pokud nesplňujete podmínky pro nárok na podporu v nezaměstnanosti, tak byste v podstatě neměla nárok na „nic“ (kromě běžných sociálních dávek).


Případné ukončení neschopenky by dávalo smysl asi jen v případě, že byste neměla nárok na nemocenské dávky. Pak by opravdu byla neschopenka zbytečná. Jinak ale smysl má.  

Neschopenka není jenom o tom, že to je „omluvenka“ pro zaměstnavatele, proč nechodíte do zaměstnání, ale na základě neschopenky vám pak vzniká nárok na nemocenské dávky. 


Na ty máte nárok od 15 dne pracovní neschopnosti (prvních 14 dní na neschopence vám platí zaměstnavatel náhradu mzdy za nemoc. Výše nemocenské je 60% z redukovaného vyměřovacího základu (při určitém zjednodušení se dá říci, že to je 60% z hrubé mzdy za každý kalendářní den).


Tj. ještě jednou – ukončení neschopenky, pokud byla pracovní neschopnost zahájena v době zaměstnání, je nesmysl. Přišla byste tím o nárok na nemocenské dávky. **Po skončení rodičovské dovolené, máte nárok na neschopenku (nemocenské dávky), tak jako kterýkoliv jiný zaměstnanec.**


Na nemocenské dávky není nárok pouze během rodičovské dovolené – s rodičovským příspěvkem to nijak nesouvisí. 


Během rodičovské dovolené, máte v zaměstnání pracovní volno bez náhrady mzdy. Během rodičovské dovolené, nepřicházíte o žádný příjem ze zaměstnání, proto nevzniká nárok ani na náhradu mzdy od zaměstnavatele, ani na nemocenské dávky.


Viz zákon o nemocenském pojištění, zákon číslo 187/2006 Sb., paragraf 28:



> (5) **Nemocenské se nevyplácí zaměstnanci za dobu, po kterou mělo trvat pracovní volno bez náhrady příjmu** nebo služební volno, za které nebyl poskytnut služební příjem nebo služební plat, pokud dočasná pracovní neschopnost vznikla nebo karanténa byla nařízena nejdříve dnem, který následuje po dni nástupu na takové volno. Ustanovení věty první neplatí v případě, kdy pojištěnka nemá nárok na peněžitou pomoc v mateřství z žádné pojištěné činnosti, v případě, kdy pojištěnec byl uznán dočasně práce neschopným podle § 57 odst. 1 písm. e) a f) a v případě pracovního nebo služebního volna poskytnutého z důvodů ošetřování nebo péče uvedených v § 39 odst. 1 písm. a) nebo b).
> 
> 


Po skončení rodičovské dovolené, už ale během pracovní neschopnosti přicházíte o příjem a tudíž máte nárok na nemocenské dávky, tak jako kterýkoliv jiný zaměstnanec.


Nárok na „placenou“ neschopenku máte ihned po skončení rodičovské dovolené. Není potřeba odpracovat nějakou minimální dobu nebo něco podobného (to se může týkat OSVČ, kde je potřeba účast na nemocenském pojištění, alespoň 3 měsíce, před začátkem neschopenky).


I kdybyste onemocněla hned v první den po skončení rodičovské, tak máte nárok na nemocenskou. Je to podobné, jako když zaměstnanec nastoupí do nového zaměstnání. Na nemocenskou je nárok hned od prvního dne v novém zaměstnání (po zahájení první směny).


To, že máte dále rodičovský příspěvek, nehraje žádnou roli. Během prvních 14 dní budete dostávat standardní náhradu mzdy za nemoc od zaměstnavatele. Od 15 dne pak máte nárok na nemocenské dávky. Pokud jste v pracovní neschopnosti a skončí vám pracovní poměr na dobu určitou, tak vám tím ale nevznikne „automaticky“ nárok na podporu v nezaměstnanosti. Během neschopenky, vás na Úřadu práce nemohou zařadit do evidence uchazečů o zaměstnání. A také není možné, abyste dostávala jak nemocenské dávky, tak i podporu v nezaměstnanosti.


Viz zákon o zaměstnanosti (zákon číslo 435/2004 Sb.), paragraf 25: 



> (2) Uchazečem o zaměstnání se nemůže stát fyzická osoba v době, po kterou 
> 
> 
> a) je uznána dočasně neschopnou práce,
> 
> 


To, že vám skončí pracovní poměr na dobu určitou, nemá na probíhající neschopenku žádný vliv. Pokud i nadále trvají důvody, na základě kterých vám lékař vystavil neschopenku, tak budete v pracovní neschopnosti i po skončení zaměstnání.


Nic se nemění ani na výši nemocenských dávek, které jste nyní dostávala. Ty budete mít i po skončení zaměstnání ve stejné výši, jako dříve.


Na podporu v nezaměstnanosti byste mohla mít nárok jen v případě, že by u vás došlo k ukončení neschopenky (rizikového těhotenství). Pak byste měla do 3 dnů od ukončení neschopenky zajít na Úřad práce a mohl by vám vznikat nárok na podporu v nezaměstnanosti. Ale až po ukončení neschopenky.


Pokud splňujete obecné podmínky pro nárok na podporu – tj. minimální „odpracovaná“ doba 12 měsíců za poslední dva roky (resp. doba účasti na důchodovém pojištění), pak byste měla nárok na podporu. 


Její výše by se odvíjela od vašeho příjmu v posledním zaměstnání. Doba na neschopence a nemocenské dávky by se do výpočtu podpory v nezaměstnanosti nijak nezahrnovali. Vycházelo by se jen ze skutečného příjmu za odpracovanou dobu.


Takže můžete být i nadále (do porodu, do začátku mateřské) na neschopence a dostávat nemocenské dávky, nebo neschopenku ukončit a jít si na Úřad práce pro podporu. Oboje současně nejde. Na podporu v nezaměstnanosti, budete mít zcela jistě nárok. Jednou z hlavních podmínek, pro nárok na podporu v nezaměstnanosti, je účast na důchodovém pojištění v rozsahu alespoň 12 měsíců za poslední dva roky (tedy ne to, že musíte skutečně „odpracovat“ 12 měsíců v posledních 2 letech, jak je někdy chybně interpretováno).


[Ženy, po rodičovské dovolen](https://kalkulacka-materska.cz/kalkulacka-podpora-v-nezamestnanosti-po-rodicovske-2020/)é, tuto podmínku splňují už jen tím, že v předchozích letech pečovaly o dítě. **Doba péče o dítě, až do jeho 4 roků, se započítává jako náhradní doba důchodového pojištění**.


Takže i když nastane situace, kdy ženě skončí pracovní poměr ještě před porodem, díky následné péči o dítě, jí po skončení rodičovské vzniká nárok na podporu. A to, i když v posledních dvou letech, nebyla nikde zaměstnána.


U vás je situace ještě o něco málo jiná. Vzhledem k tomu, že váš pracovní poměr nezanikl, a po skončení rodičovské dovolené budete v pracovní neschopnosti, pak se vám i tato doba na neschopence započítává. 


Zde se navíc ani nejedná o náhradní dobu důchodového pojištění, ale jedná se o běžnou dobu (pracovní neschopnost v době trvání pracovního poměru spadá mezi tzv. „omluvné důvody“).


Tj. z pohledu nároku na podporu v nezaměstnanosti, jste v pozici běžného zaměstnance, který je před skončením pracovního poměru v pracovní neschopnosti. Není žádný důvod, proč byste neměla mít nárok na podporu v nezaměstnanosti.


Je zde pouze jedna věc, která případně může hrát roli ve vztahu k podpoře. Zmiňujete „výpověď dohodou“ po skončení neschopenky.


Nic, jako výpověď dohodou ale zákoník práce nezná. Buďto je to dohoda nebo výpověď. To podstatné je, jestli vám při ukončení pracovního poměru bude vznikat nárok na odstupné (můžete jej mít jak u výpovědi, tak i u ukončení PP dohodou).  

 **Pokud byste při ukončení pracovního poměru dostala vyplaceno odstupné, pak vám nebude podpora v nezaměstnanosti vyplácena ihned**, od začátku evidence na Úřadu práce. Pokud byste například dostala odstupné za 3 měsíce, pak první 3 měsíce na Úřadu práce nebudete dostávat podporu.


Tím o ni nepřicházíte (nijak se nezkracuje doba, po kterou máte – vzhledem k věku – nárok na podporu). Pouze je odloženo vyplácení podpory. 


Tj. pokud byste měla odstupné za 3 měsíce, pak podporu dostanete až za 4 měsíc (tj., reálně až v průběhu 5 měsíce, co budete vedená na ÚP). Rodičovská dovolená končí nejpozději v den 3 narozenin dítěte. Od následujícího dne, byste se tedy měla vrátit zpět do zaměstnání, nebo si v zaměstnání dohodnout neplacené volno (jak sama zmiňujete).


Pokud by vám po skončení rodičovské dovolené, vystavil váš lékař neschopenku, tak je to myslím pro vás poměrně výhodné řešení.


Po skončení rodičovské, jste opět zaměstnancem, se vším co s tím souvisí. Na neschopenku můžete nastoupit v zásadě ihned další den, po skončení rodičovské dovolené. 


A zatímco během rodičovské dovolené, nemáte nárok na placenou neschopenku (náhradu mzdy od zaměstnavatele za nemoc nebo nemocenské dávky od ČSSZ), po skončení rodičovské dovolené je to už jinak.


Při neschopence z důvodu rizikového těhotenství, budete mít po skončení rodičovské dovolené nárok na standardní nemocenské dávky, tak jako i jiní zaměstnanci. 


U náhrady mzdy od zaměstnavatele by se vycházelo z pravděpodobného výdělku, u nemocenských dávek by se vycházelo z vyměřovacího základu před rodičovskou (resp. před první mateřskou).


Nástup na neschopenku po rodičovské, nemá na následující mateřskou, žádný přímý dopad. 


Během doby na neschopence budete dále zaměstnancem, a podmínky pro nárok na „mateřskou“ (PPM – peněžitá pomoc v mateřství), budou splněny.


Případná neschopenka, před druhou mateřskou, nijak neovlivňuje to, že pokud se druhé dítě narodí do 4 roků toho prvního, tak se výše PPM, může odvíjet od stejného vyměřovacího základu, jako u prvního dítěte.


Pokud byste po rodičovské nastoupila na neplacené volno, tak do začátku mateřské, nebudete mít žádný příjem. Na neschopence budete dostávat alespoň nemocenské dávky. 


Současně ale budete omezena tím, že vám budou stanoveny vycházky, na maximálně 6 hodin denně (mezi 7:00 až 19:00). Ty si případně můžete nechat rozdělit, například na 3 hodiny dopoledne a 3 hodiny odpoledne.


Je tedy na vašem zvážení, co je pro vás lepší. Zda příjem z nemocenské nebo volnost pohybu na neplaceném volnu. Mateřskou (PPM), byste měla mít v obou případech stejnou. **Na mateřskou dovolenou nárok mít určitě nebudete.** Na mateřskou dovolenou mají nárok jenom zaměstnanci, v průběhu trvání pracovního poměru. 


Mateřská dovolená je pracovní volno bez náhrady mzdy, na kterou má zaměstnanec nárok, v souvislosti s porodem a následnou péčí o dítě. Délka mateřské dovolené je 28 týdnů (jedno dítě) nebo 37 týdnů (dvě a více dětí).


**Předpokládám ale, že vy máte na mysli spíše peněžitou pomoc v mateřství.** To je dávka nemocenského pojištění, na kterou máte nárok 28 nebo 37 týdnů, v souvislosti s porodem a péčí o dítě.


I když se tyto dvě věci – mateřská dovolená a peněžitá pomoc v mateřství – běžně zaměňují, každá znamená něco jiného.


**Na peněžitou pomoc v mateřství, můžete mít nárok i po skončení zaměstnání (na dobu určitou). Musí být splněny příslušné podmínky.**


Nárok na PPM můžete mít už v době 6 – 8 týdnů před porodem (a následně 28 nebo 37 týdnů).


V době zahájení PPM, musí být splněna podmínka minimální účasti na nemocenském pojištění, v délce 270 kalendářních dní za poslední 2 roky. Tuto podmínku byste měla splnit, protože jste nyní rok byla zaměstnaná (tj. budete mít minimálně 365 dní účasti na nemocenském pojištění).


Další podmínkou je to, že na začátku PPM musíte být zaměstnaná (účastník nemocenského pojištění), nebo být alespoň v ochranné době.


**Ochranná doba, je až 180 dní** po skončení zaměstnání, ve kterém bylo zahájeno těhotenství. Tj. u vás to je tedy tak, že v ochranné době, byste měla být až do 30. 6. 2021.


**Pokud vám termín začátku PPM, bude vycházet ještě v rámci této ochranné doby** (termín začátku „mateřské“, je až 8 týdnů před termínem porodu), **pak na „mateřskou“ budete mít nárok.**


Do začátku „mateřské“, pokud nenastoupíte do jiného zaměstnání, budete zřejmě nezaměstnaná. 


Pokud máte nyní odpracován jeden rok, tak byste po skončení zaměstnání na dobu určitou (od ledna 2021), měla mít standardní nárok na podporu v nezaměstnanosti – pravděpodobně po dobu 5 měsíců. Během pracovní neschopnosti máte nárok na dvě různé dávky. Během prvních 14 dní neschopenky, vám zaměstnavatel vyplácí náhradu mzdy za nemoc. A pokud jste nemocná delší dobu, tak od 15 dne máte nárok na nemocenské dávky (které už platí stát, resp. ČSSZ).


Již od poloviny roku 2019 platí, že během prvních 14 dní máte nárok na náhradu mzdy od prvního dne neschopenky (dříve to nějakou dobu bylo tak, že první 3 dny nebyl nárok na nic, s výjimkou situace, kdy se jednalo o karanténu).


Pozor ale na to, že během prvních 14 dní, vám zaměstnavatel vyplatí náhradu mzdy jenom za skutečně zameškané (neodpracované) směny.


To, co zmiňujete ve svém dotazu, platí až pro nemocenské dávky, které dostáváte od 15 dne pracovní neschopnosti. Ty jsou opravdu vypláceny za každý kalendářní den, včetně státních svátků a víkendů (sobota a neděle). 


Není to ale až taková „výhra“ jak by to mohlo vypadat. I když jsou nemocenské dávky i za víkendy, tak díky způsobu výpočtu jsou ve výsledku o něco nižší než náhrada mzdy, kterou máte jen za neodpracované dny.


Náhrada mzdy během prvních 14 dní, se vypočítává z průměrného hodinového výdělku. Ten se spočítá na základě vašeho hrubého příjmu za předchozí kalendářní čtvrtletí, který se vydělí počtem odpracovaných hodin včetně práce přes čas (pokud jste v předchozím kalendářním čtvrtletí čerpala dovolenou nebo byla na neschopence, tak to se do výpočtu nezahrne).


Z průměrného hodinového výdělku pak dostáváte 60%. Resp. nejprve se provádí redukce, kdy do určité částky se započítá 90%, ze zbytku pak 60% nebo jen 30% hodinové mzdy. A následně dostanete 60% z redukované částky.


Pokud byste měla rovnoměrnou rozloženou pracovní dobu a týdenní pracovní dobu 40 hodin, tak byste za 14 dní měla dostat proplaceno 80 hodin na neschopence. Pokud byste měla nerovnoměrné rozložení směn, směny byly různé dlouhé, nebo měly připadat i na víkendy, pak se to zohlední.


Během prvních 14 dní vám tedy zaměstnavatel zaplatí všechny hodiny, které byste v té době měla strávit v práci, pokud byste byla zdravá. Dobrý den. Žádné rozhodnutí soudu se nedá odhadnout na 100%. Nicméně já se domnívám, že by zaměstnavatel v případě soudního sporu, **neměl být úspěšný**. Vy máte svědka na to, že neschopenka byla odeslána včas, máte důkaz o tom, že nebyla zaměstnavatelem přijata. Zde jde o jasný úmysl zaměstnavatele... Vycházím i z tohoto původně založeného vlákna:

[poradte.cz/...](https://www.poradte.cz/spolecnost/19540-lazne-vypoved.html#9)

doplněno 09.11.12 10:45:**Spivan** - v době pracovní neschopnosti Vám výpověď zaměstnavatel dát nemůže. Tudíž až pracovní neschopnost ukončíte, jděte normálně do práce. Pokud Vám zaměstnavatel předloží výpověď, pročtěte si jí a pokud uvádí důvod, o kterém píšete, nic nepodepisujte, jen na tiskopis výpovědi zaměstnavateli poznamenejte, že nesouhlasíte s důvodem uváděným ve výpovědi a že se budete bránit soudní cestou. Tím se stane výpověď neplatná, avšak neplatnost rozvázání pracovního poměru musíte uplatnit žalobou u soudu, nejpozději ve lhůtě 2. měsíců ode dne, kdy měl pracovní poměr skončit. Určitě doporučuji vzít si advokáta v případě soudního sporu. Zaměstnavatele upozorněte, že jste se obrátil na insp. práce a tudíž kromě svědků doma, máte svědky i na úřadě, jak to bylo s Vaší neschopenkou atd. Pokud nemá zaměstnavatel čisté svědomí (jako že nemá) měl by snažit s Vámi dohodnout a nepoškodit Vás. To jediný postup, který mohu v této situaci prozatím poradit.