parebonding
hej tdc.

jeg er en kunde som er blevet narret til at få trio med den overbevisning at jeg sagtens kunne køre tre tv og være på nettet.

jeg har prøvet og fået mere kraft på linjen. det var noget jeg selv skulle gøre for det kunne tdc jo ikke tænke at det ville være bedst til vores husstand.

så har jeg hørt at man kan få parebonding, dvd man kobler lidt flere kabler sammen så skulle den få to linjer mod en.

det er sådan at jeg har prøvet at snakke med tdc om dette, fik at vide at dette ikke kunne lade sig gøre da det var deres politik at hvis der stod at i det område ikke kunne lade sig gøre så kunne det ikke. men det eneste tdc glemte er at lige til min hustand er det at der er blevet leveret to tdc bokse, hos dem står der kun en. så var mit spørgsmål jo bare om de to ikke kunne kobles på til en så skulle der jo være flere ledninger ind til min husstand.

nej, nej, tro endlig ikke at det så kunne lade sig gøre. fik at vide at hvis tdc skriver i deres papirer at det ikke kan så kan det ikke.

jeg ønsker kun at kunne få mere hastighed så jeg kan blive en gladere kunde.

at tdc ikke ved hvad de laver, ja det skulle man da tro. for det er da ikke mig der har været så fjollet at grave to bokse ind på min grund.

så pas på når en sælger siger at du burde kunne trække dit tv signal og lidt mere til. få en skriftlig garanti.

mvh

l l a

6400 sønderborg
jeg tror du overser noget meget vigtigt....

pairbonding er ikke et spørgsmål om at sætte to bokse op hos dig. pairbonding kræver specielt udstyr i begge ender af kablet....

pairbonding er en ide der lyder godt på papiret - og der er forsøgt med teknikken rundt omkring. men der har også vist sig uforudsete forhindringer. derfor er der en del af de helt store spillere på markedet verden over, lidt tilbageholdende med at tilbyde teknologien. og før man får nogle praktisk anvendelige løsninger, der vil fungere i langt de fleste tilfælde, skal man nok ikke sætte sinde forhåbninger for højt.
det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Hej.

Ja. Sådan noget kan man aldrig være helt sikker på. Der er dog intet i det, du skriver, der får mig til at tro at han ikke skulle være interesseret i dig. Tværtimod. Du nævner selv at det med golfkøllen er noget, der er med i mange film, så mon ikke, det også er der han har fået det fra.

Du skriver at du er forvirret over de signaler han sender. Det kan jeg godt forstå. På den ene side, er der det med golfkøllen, og på den anden side, er der de åndssvage kommentarer. De åndssvage kommentarer ville jeg dog ikke tage så seriøst, hvis jeg var dig. Teenagedrenge tror nogle gange, de er seje, når de bruger meget "voksen" humor, dvs. sort eller seksuel humor. Teenagedrenge kan også have store egoer og har derfor nogle gange svært ved at sige direkte til en pige hvordan de har det. De fleste drenge er hunderæd for at blive afvist. 

Jeg tror vi kan se denne her fyrs forvirrende opførsel som et udtryk for at han også godt kan lide dig, men ikke helt ved hvad han selv føler eller hvad han skal gøre ved det. Mit gæt ville være, at det bliver lettere for jer at tale om hvordan i føler over for hinanden nu tættere i bliver. Og som du selv skriver taler i mere og mere sammen.

Det eneste man måske skal passe på er at vente for længe. Nogle gange når man har været venner i lang tid, går den forelskelse over, som måske var der i starten. 

Mit råd til dig er at du sagtens kan være den der tager det første skridt. Mit gæt er at han også er vild med dig, og jeg ville også gætte på at han mange gange har tænkt på om han skal gøre noget ved det. Jeg tror bare han skal have et lille skub i den rigtige retning. 

Og i forhold til det du skriver med at han er klogere end dig; Måske. Måske ikke. Jeg ville ikke bekymre dig om det, hvis jeg var dig. Vi fyre gør os ofte umage for at virke klogere end vi er, når vi taler til piger, vi godt kan lide. 

Håber du kunne bruge det til noget. Du er altid velkommen til at skrive til os igen.

mvh Markus Hejsa!

Først og fremmest vil jeg sige tak for at du skriver herind. Selvom det kan være rigtig svært at acceptere, at man er jaloux, er det en meget naturlig følelse og jeg er helt sikker på, at de fleste andre har oplevet situationer, hvor de har følt sig jaloux, og derfor kan relatere meget til den situation, du beskriver.

For mig lyder det som til, at du frygter at miste dine veninder - eller måske blot frygter, at det venskab, som du har haft med dem hver især indtil nu, ændrer sig, fordi de også er blevet gode veninder med hinanden. Jeg tror, at det er enormt vigtigt, at du "åbner op" for disse følelser og prøver at forstå, hvorfor du føler som du gør. Måske er det nogle usikkerheder omkring dig selv, der gør, at du føler dig jaloux?   
Så snart du har fundet ud af, hvorfor du har disse følelser af jalousi, er det meget nemmere at arbejde med. Derudover tænker jeg også, at det kunne være godt for dig at snakke med nogle om det, så det ikke blot bliver en negativ følelse, som ophober sig indeni dig. Hvis du har mod på det, kunne det nok være rigtig godt at snakke med dine to veninder og fortælle dem hvordan du har det. De ved sikkert ikke, at du er vred og ked af det, og måske kan det vise sig at være den nemmeste og bedste løsning på problemet. Hvis ikke det lige skal være de to, så måske nogle andre, du stoler på, der kan måske kan hjælpe dig med at få det bedre med hele denne situation. 

Selvom det måske i øjeblikket kan føles godt at såre den ene af dine veninder og få hende til at føle sig udenfor, tror jeg ikke, at det er en god løsning på den lange bane. Jeg tror desværre ikke, at du får det bedre af den grund - tværtimod kan det måske ende med at gøre det hele værre og du kan ende med at miste dem begge.

Jeg håber, at mine tanker omkring hele situationen er til hjælp. Ellers skal du endelig bare skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) shopping Hej du,

Jeg kender selv problematikken med at være tre veninder, og at det til tider kan føles som om, at de andre er bedre venner, og det er overhovedet ikke sjovt. Derfor er det så fint, at du skriver til os, for at spørge om råd og prøver at gøre noget ved situationen.

Noget du kan starte med at gøre er, at fortælle dine veninder, når de går over stregen. Hvis du ikke synes, at det er sjovt, når de griner af dig og siger at du eksempelvis bliver en tigger, er det en god idé at sige stop. Hvis du altid griner med, ved de ikke, at du faktisk ikke kan lide det. Det kan selvfølgelig være skræmmende at gøre, men jeg synes, at det er vigtigt at sige fra, hvis de gør dig ked af det. Men hvordan reagerer de så? Hvis de er gode veninder, vil de forhåbentligt lytte til dig og sige undskyld, når de gør dig ked af det. I et godt venskab gør man ikke grin med hinanden på den måde og ingen skal føle sig utilpas. Jeg forstår godt, at du ikke føler dig accepteret, når de behandler dig sådan, og det er ikke okay. Måske skal du tænke over, om de i virkeligheden er "gode veninder" eller om du burde finde en anden veninde? 

Personligt har jeg gennem min tid i folkeskolen flere gange oplevet, at jeg følte mig udenfor eller at mine såkaldte venner ikke var søde ved mig. Nogle gange er det bare ikke meningen, at man skal være venner med de personer, og så er der andre venner, som er bedre for dig. Det lyder som om, at du har nogle virkelig gode egenskaber, da du ikke er genert og siger din mening. Det kan være, at du skal finde nogle andre venner, som værdsætter de egenskaber og elsker dig for den du er - for den slags venner skal du nok finde. Det er ikke meningen, at man skal ændre den man er, for at andre skal kunne lide én mere - så er de ikke gode venner.

Jeg håber virkelig, at du finder ud af noget og får det bedre med dine veninder!

- Benedicte Desværre er dårlige leverandører overalt online og i rigtige butikker. Selvfølgelig kan du spille “sikkert” og købe din laurbærkirsebærplante fra de berømte kæder, det er et personligt valg. Vi er kendt for at levere ekstremt kraftfulde laurbærkirsebærplanter af kvalitet, som du ikke støder på i normale butikker. Hvis du køber gennem os, er du også garanteret at få de friskeste planter på markedet direkte fra vores plantage. Hej med dig, 

Det lyder virkelig som en svær situation for dig at stå i. Det er aldrig nemt at stå mellem to personer, man holder af og se dem behandle hinanden skidt. De er meget heldige at have en som dig i deres liv, en ven som går op i, at de skal være gode ved hinanden. 

Hvis du føler du har mod på det, så kan du måske prøve at snakke med dem hver især og spørge dem, hvorfor det egentlig er, at de ikke kan lide hinanden, så du kan få en forståelse for, hvad der foregår mellem dem. Du kan yderligere foreslå til dem, at de kan prøve snakke med *hinanden* for at løse deres problemer og se om, de vil være åbne for det. 

Men vigtigere end alt andet, så tror jeg det bedste for dig måske ville være at fortælle dem, hvor ondt det gør på **dig**, når de snakker slemt om hinanden. Du kan fortælle dem, at selvom de har travlt med at være onde mod hinanden, så går det faktisk også ud over dig, da du er fanget midt imellem dem. Eftersom du siger, at de begge to er dine veninder, så kunne det derfor være godt at få sagt til dem, at hvis de også holder af dig som ven, så har du brug for, at de stopper med at behandle hinanden på den måde i dit selskab. De skal have at vide, at det netop er, fordi du holder af dem begge, at det gør dig trist. Dette kan du prøve at sige til dem i en stille snak med én af dem ad gangen, sådan så du kan sidde med deres fulde opmærksomhed. Hvis du dog ikke bryder dig om tanken at sige det til dem ansigt til ansigt, så kan du prøve at skrive et brev, som du kan give til hver af dem, eller du kan endda fortælle det over en stille og rolig besked.    


Det kan selvfølgelig godt være, at de aldrig kommer til at kunne lide hinanden, sådan som du kan lide hver af dem, men for at du kan være glad omkring dem, så er de i hvertfald nødt til at forstå, at det ikke duer, at de er lede ved hinanden, når du er tilstede. 

Jeg håber mit råd kan hjælpe en smule, og at du finder en løsning med de to veninder. 

-Marissa Hej med dig

Først og fremmest så skal du vide at det absolut ikke er okay det din bror har gjort.

Det er meget forkert og direkte ulovligt, i sådan en grad at han kan ryge i fængsel for det.

Du skal også vide at det på ingen måde er din skyld, at han har gjort det han har gjort.At du er begyndt at gå med g-streng burde ikke havde nogen betydning for hvad din bror har gjort.

Først og fremmest er det meget vigtigt at du fortæller det til nogen også gerne så hurtigt som muligt, måske dine forældre? Men hvis det er meget grænse overskridende at tale med dem, vil jeg anbefale dig at tage kontakt til eksempelvis børnetelefonen. Det er anonymt og du finder deres kontaktoplysninger under vores fane der hedder ''find hjælp'' oppe i toppen.

Jeg vil anbefale dig at forsøge at holde afstand til din bror og måske undgå at komme i situationer hvor i er alene sammen. 

Men igen det er meget vigtigt at du taler med nogen om det, for det er meget alvorligt. Det siger jeg absolut ikke for at skræmme dig, men du skal bare vide at det er meget forkert det der er sket og husk på det er ikke dig der har gjort noget forkert.

Jeg håber at du er ok, omstændighederne taget i betragtning.

Du er altid velkommen til at skrive her ind igen, hvis du har brug for det.

Og så skal du vide at jeg synes at det er rigtig flot af dig at du skriver her ind til os. Jeg tænker at det måske godt kan havde været svært og grænseoverskridende at skulle skrive det og derfor vil jeg rose dig for at du har gjort det.

De bedste hilsner 

Michelle Kære A,

Det lyder til, at der opstår rigtig mange forskellige følelser inde i dig på nuværende tidspunkt. Det kan være enormt frustrerende og gøre en trist til mode. 

Du skriver, at en gammel flamme fortæller dig om sine følelser for dig - og at der i den forbindelse opstår gnidninger mellem din kæreste og dig. Du skriver også selv, at du bliver forvirret over dine egne følelser i tråd med dette. Jeg tænker, at det er det din kæreste reagerer på. Uanset om du har fortalt din kæreste, at du er blevet forvirret over dine egne følelser for V eller ej, så er jeg næsten sikker på, at din kæreste godt har kunne mærke det. Han har sandsynligvis oplevet, at du måske har været en smule mere afvisende eller at du har haft en kortere lunte, hvilket jeg kun oplever, som naturligt, hvis man går og er frustreret omkring sine følelser indvendigt. Dog tænker jeg, at din kæreste reagerer voldsommere, fordi han kan mærke, at du har ændret adfærd. På den måde tænker jeg også, at det er meget naturligt, at han oplever at blive utryg i situationen. 

Det, at du vælger at lyve for din kæreste gør også, at du egentlig bekræfter din kæreste i, at der er noget, der er anderledes - at han har en grund til at være utryg ved situationen. Det betyder ikke, at han nødvendigvis havde reageret meget anderledes, hvis du havde spillet med helt åbne kort. Jeg tænker godt, at du kan kalde det en usikkerhed i din kæreste - men en usikkerhed, der opstår på baggrund af, at han er bange for at miste dig.

Jeg får en oplevelse af, at du er hurtig til at se, hvad din kæreste gør forkert i situationen, hvilket er helt naturligt. Som mennesker er vi generelt bedre til at se eller gætte på, hvad der sker hos den anden person. På den måde, kan vi bedre holde afstand til vores egen adfærd, som måske ikke er så hensigtsmæssig heller altid. Jeg bliver derfor nysgerrig på, hvorfor du vælger, at mødes med din gamle flamme i hemmelighed? Hvad er det inde i dig, der gør, at du føler, at det er den rette løsning? Selvfølgelig, nævner du, at du bliver forvirret over dine egne følelser, hvilket måske også er grund nok. På den anden side åbner du faktisk op for muligheden om, hvad nu hvis jeg fandt sammen med min gamle flamme igen? Er det, det jeg gerne vil? Her er du på sin vis allerede på vej væk fra din kæreste. 

Du skriver, at du sommetider ønsker et liv uden din kæreste, hvilket jeg også ser som et tegn på, at der kan opstå gnidninger. Det er selvfølgelig ingen fare at have disse tanker engang imellem - det er helt normalt. Det tror jeg, at de fleste mennesker i forhold har indimellem. Det er dog værd at overveje, hvor meget de her tanker fylder hos dig. Hvis du tænker, at dit liv ville være bedre uden din kæreste en gang om dagen eller hver uge, så begynder det at være ofte. I et forhold er man to om at få det til at fungere, så derfor vil det også være negativt for jeres forhold, hvis du kun har dedikeret dig halvt til det. 

Når alt det så er sagt, så er jeg ikke så meget i tvivl om, at din kæreste er usikker på jer. Denne usikkerhed kan også nemt smitte af på dig og dine handlinger. På en eller anden måde får i skabt en ond cirkel, hvor I bekræfter hinanden i, at I ikke har hundrede procent tillid til hinanden. Din kæreste ønsker, at du havde afvist V med det samme, og at du ikke engang havde reageret på Vs følelser for dig. Du ønsker, at din kæreste viser dig den tillid, at du godt kan afvise V, selvom du mødes med ham. I formår derfor ikke at møde hinanden i den andens frustrationer.

Selvfølgelig vil jeg også gerne pointere, at din kærestes jokes om, at alle dine mandlige venner er dine kærester, ikke er okay. Jeg kan godt forstå, at du bliver såret over at få bemærkninger som disse. Igen, så tror jeg, at du har ret i, at det er en form for usikkerhed, men samtidig er det også et udtryk for, hvor såret han egentlig er over det, du har gjort. 

Du skriver, at han ikke tror på dig, når du siger, at du ikke vil forlade ham og at du elsker ham. Jeg tænker, at du bliver nødt til at bekræfte ham i dette rigtig mange gange, før det når helt ind til ham. Ved at lyve har du misbrugt hans tillid, hvilket kan gøre, at det tager endnu længere tid at opbygge denne igen. Det betyder også, at du kan sige det rigtig mange gange, hvor du ikke vil få noget igen, fordi han ikke har tillid til dine ord - du har løjet før, så hvorfor skulle han tro på dine ord nu. Jeg tænker, at det er denne følelse, han sidder med. Dog bliver han også nødt til før eller siden enten at tilgive dig eller acceptere, at det er sket. Det kan blive utroligt psykisk hårdt for dig, hvis han bliver ved med at "straffe" dig ved, at han viser mistillid til dine ord. 

Jeg forstår også godt, at din kæreste reagerer ved at forbyde dig at snakke med V. Alligevel tror jeg ikke, at det er den rette løsning. Ligesom du selv beskriver det, så føles det som om at få lænker på. I sidste ende vil dette forbud kunne risikere at ødelægge jeres forhold helt, hvis du sidder med følelser, som dem du har. Du føler dig fanget, hvilket afleder andre følelser, som at du bliver mere ked af det og vred på din kæreste. På den måde kan du få overbevist dig selv om, at du vil have det bedre uden ham. Det betyder også, at din kærestes usikkerhed omkring frygten for at miste dig, kan blive aktuel, fordi han er så bange for det. For din kærestes skyld, kan du måske være med på et kompromis, der hedder, at du ikke ser eller snakker med V i en periode, mens tingene mellem din kæreste og dig bliver glattet ud, men at du på et tidspunkt er helt fri til at snakke med ham igen. På den måde imødekommer du din kæreste, men får samtidig sat dine egne grænser. Din kæreste har lige nu brug for at genvinde tilliden til dig. 

Jeg tænker, at det er vigtigt, at I får snakket hele situationen godt og grundigt igennem. Det mest optimale er, hvis I kan snakke om det ud fra jeres eget synspunkt. Det vil sige, at det er vigtigt, at I forsøger ikke at angribe hinanden, men i stedet stå til ansvar for jeres egne handlinger. I har begge brug for at få italesat det, der er sket. I har begge brug for en undskyldning i forhold til forskellige ting. Det handler om at være nysgerrige på hinanden, og hvorfor I begge har reageret og handlet, som I har gjort. Hvis I kan få en god snak om dette og komme igennem denne krise, er jeg sikker på, at det også vil kunne gøre jeres forhold til hinanden stærkere. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp :-)

Kærlige hilsner fra

Lotte Kære du, 

Jeg kan sagtens forstå, at det til tider kan være svært at forstå og acceptere, at din mor har nogle udfordringer og måske ikke altid er som andre mødre. Jeg forstår også godt, at du har brug for at komme ud med det, så det er rigtig fint, at du skriver herind :-)

Det er rigtig ærgerligt, at din mor skammer sig over sin situation og sine udfordringer, for det synes jeg bestemt ikke, at hun behøver. PTSD er desværre noget flere mennesker kæmper med, og det kan være svært at komme helt af med. Men jeg kan sagtens forstå, hvis hun har svært ved at acceptere, at der er ting, hun ikke kan (som f.eks. at have et almindeligt fuldtidsarbejde). Og det lyder også til, at det er en af de ting, som hun skammer sig over... Det er selvfølgelig rigtig synd, at hun gør det, men du må huske, at du ikke kan ændre, hvordan hun føler og tænker - og det er heller ikke din opgave. Det bedste du kan gøre for din mor, tror jeg, er at fortælle hende eller vise hende, at du ikke skammer dig over hende, og at du ikke føler, at hendes situation er noget, der nødvendigvis bør holdes hemmeligt.

Jeg synes dog selvfølgelig kun, at du skal sige det til andre, hvis du har det godt med det. Det kommer ikke alle og enhver ved, hvad vi går og kæmper med, men det kan være rigtig rart at fortælle det til nogen engang i mellem, så man ikke går med det selv. Her tænker jeg på dig (og ikke din mor). Det kan være, at du vil opleve, at det faktisk er en god følelse at være ærlig omkring din mors PTSD og flexjob, hvis nogen spørger ind til det. Og måske vil du også opleve, at andre er i lignende situationer, men bare heller ikke har sagt det højt før :-)

Uanset hvad, så skal du vide, at de følelser du har, er helt normale og helt okay. Det er okay at ærgre sig over, at din mor ikke helt er, som mange andre mødre, og at hun ikke altid formår at leve op til de ting, som hun (og du) gerne vil have.  
 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben