webmail
det kunne være rigtig rart hvis man selv kunne oprette undermapper i ens indbakke
tak for hjælpen
Hej med dig,

Umiddelbart tænker jeg, om du ikke har et lille sted under sengen, i dit skab eller i bunden af en kommode under noget tøj, som du kan gemme nogle stykker. Du behøver jo ikke have meget mere end 2-3 liggende, så det ikke er så mange, hvis du er bekymret for, at din mor vil finde dem. Så må dine kæreste tage nogle flere med, når han kommer. Alternativt må du bede ham om at tage dem med hver gang, så du ikke skal bekymre dig, om din mor nu finder nogle af dem.

Held og lykke med det :-)

Kærlig hilsen,

Sofie ring til os, eller send os en e-mail, vi hjælper dig med gerne. sådan logger du på din webmail answer
1. den første mulighed er at tilgå din webmail direkte via din hjemmesides url. eksempel: “www.dinhjemmeside.dk/webmail/”, hvorefter du logger ind med din email-adresse og den adgangskode, som du valgte da du oprettede din emali. eller 1. den anden mulighed du har for at tilgå din webmail er via din kundeside via netgiganten.dk. når du er logget ind på din kundeside, trykker du på knappen “webhoteller” (har du flere webhoteller, vil du blive viderestillet til en oversigt over dine webhoteller. tryk på det webhotel hvor du vil tilgå din webmail). 2. gå ned til bunden af siden, og lokaliser punktet “direkte login” og vælg “webmail”. 3. du bliver nu viderestillet til loginsiden, hvor du kan tilgå din webmail. ja, det kan man Imod et ekstra leveringsgebyr kan vi som regel godt arrangere ekstra hurtig levering med specielle anvisninger i forhold til dag og tid. Hey du! 



 

Først og fremmest,
så er det fedt, at du forholder dig kritisk til en, som du har mødt på nettet
ved at skrive herind for andres perspektiv. 



 

Du spørger, om du
skal droppe ham eller ej. Hvis han ikke er ubehagelig eller presser dig til
noget, og hvis det 'bare' er skriveri om interesser, så kan jeg ikke se,
hvorfor I skulle stoppe. Men når du beskriver ham som soulmate og begynder at
tænker over hans alder, så lyder det til, at du drømmer om mere. Og så synes
jeg, at du skal passe på dig selv. 


For selvom det lyder
dejligt, at du har mødt en, som du klikker med og som du kan dele fælles
interesser med, så er der jo folk på nettet, som lyver om hvem man er og hvad
ens intentioner er, og du kan bare aldrig være 100 % sikker på, at han ikke er
sådan en. 



 

Umiddelbart så kan
jeg godt undre mig over, om han faktisk ved, hvor gammel du er? At han har set
dine fødselsdagshilsener er ikke et sikkert bevis på, at han ved, hvor gammel
du er. Måske har han ikke lagt to og to sammen. Du kan kun være sikker på, at han
ved, hvis du skriver det til ham.


Hvis han så ved, at
du er 14, så kan jeg godt undre mig over, hvorfor en dreng på 17 vil skrive med
en, der er det yngre? Jeg beklager, hvis jeg lyder hård, men da jeg var 17, så
var min opmærksomhed rettet mod mine jævnaldrende. Selvom der 'kun' er 3 år
mellem jer, så sker der meget på de år og I er forskellige steder i livet.  



 

I bund og grund, så
er mit råd, at du skal huske at have din fornuft med i det her og ikke gøre
noget, som du ikke er tryg ved. Og så forhold dig kritisk.



 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav Hej,

Det lyder som om, at du går og har det rigtig hårdt. Derfor er det virkelig godt, at du skriver ind og fortæller om dine tanker og dine problemer. Det er noget, du kan være rigtig stolt over, for det er noget af det bedste, du kan gøre i din situation.

Det kan være ufattelig svært, når man går og føler, at man ikke er god nok, og jeg kan godt forstå, at det er meget udfordrende. Der er to ting, jeg tænker kunne være til hjælp for dig.

Det første du kan gøre, som måske kan hjælpe dig fremadrettet er at fokusere på en tankegang, der handler om hvad der gør DIG glad, ikke hvad andre forventer af dig. Det kan være alt for nemt at tro, at man skal leve sit liv efter, hvad andre tænker, men du *skal* ikke nødvendigvis leve op til andres forventninger, hvis det er for svært, eller hvis det ikke passer ind i dit liv. Uanset hvad andre forventer af dig, så husk på, at du er din egen person, og du fortjener et liv som DU kan være tilfreds med. Og det betyder, at alle andres forventninger må komme i anden række efter din egen lykke.

Noget andet, der er super vigtigt er, at du får snakket med nogen i dit liv om, hvordan du går og har det. Selvom det kan føles underligt, så er det bare noget af det allerbedste, du kan gøre lige nu, for du fortjener at få hjælp og støtte fra andre, så du ikke selv skal gå rundt og have det svært. Det kunne være virkelig godt, hvis du måske kunne få talt med dine forældre om det, da de nok er dem, der er tættest på dig, og fordi de uden tvivl elsker dig højt. Du kan eventuelt gøre det ved at sige det til én af dem ad gangen eller måske endda skrive det ned i et brev til dem eller lignende, hvis det er nemmere. Det vigtigste er bare at få snakket med dem. Derudover kan du også prøve at tage kontakt til en af dine lærer (enten skrive til dem eller ringe til dem), så du kan få fortalt dem, at du har svært ved at koncentrere dig om skolearbejdet og har brug for deres forståelse.

Når det gælder dine tanker om selvmord, så vil jeg som det første fortælle dig, at selvom det nogle gange kan føles som den bedste udvej, så er det absolut ikke tilfældet. Der er så mange muligheder for at få det godt, og det er noget, du virkelig bør gribe ud efter, for du fortjener at leve et lykkeligt liv. Igen så vil det absolut bedste være at få fortalt nogen, at du faktisk har det så hårdt, at du har haft selvmordstanker. At gå med det alene er for hårdt, og du fortjener meget bedre end det. Det bedste her ville uden tvivl være at fortælle dine forældre det, da de potentielt har bedst mulighed for at hjælpe dig. Nogle gange kan det dog også være nemmere at starte med at fortælle det til nogen, som man ikke kender, ligesom du gør her i brevkassen. I så fald kan du prøve at tage kontakt til psykiatrifondens rådgivning på 39 25 25 25 eller Livslinien på 70 20 12 01 (eller skrive til dem via deres chat på: <https://www.psykiatrifonden.dk/faa-hjaelp/chat.aspx#chat_> og <https://www.livslinien.dk/>). Her sidder der en masse søde og dygtige rådgivere, som rigtig gerne vil snakke med dig om dine bekymringer, og du kan være helt anonym. 

Selvom det kan være svært at fortælle andre om sine problemer og række ud efter hjælp så husk på, hvor stærk du allerede har vist, at du er ved at skrive ind til os. Og du fortjener fortsat at have nogen i dit liv, som kan hjælpe dig endnu mere. Uanset om det er din familie, en lærer, dine venner eller andre, så er det at få delt dine bekymringer det bedste, du overhovedet kan gøre. 

Jeg håber mit svar kunne være til lidt hjælp. Skriv endelig til os igen, hvis du får brug for det.

-Marissa Hey du! 



 

Din krop er under
mange forandringer i øjeblikket og de næste år frem, som vil kunne ses og
mærkes på mere eller mindre belejlige tidspunkter. 


Nu er det så hår
under armene og du spørger, hvad du skal gøre.



 

I bund og grund skal
du gøre det, som du er tryggest med og har det bedst med.


På den ene side, så
er det 'bare' hår under armene og en naturlig del af dig. Så du kan jo vælge og
sige fuck it og så have det tøj på, som du har lyst til, selvom man kan se
hårene. Det er noget vi alle har anyway. 



 

Du kan også vælge at
barbere dem, som din mor har foreslået. Jeg kan fuldstændig sætte mig ind i, at
det er træls at være den første, der skal gøre sådan noget, men du må jo huske
på, at de andre piger kommer før eller senere til selv at få hår under armene
og skal selv beslutte sig der for, om de vil barbere eller ej. Så det er bare
nu, hvor du skal beslutte dig og hvis det er, så tænker jeg, at det burde være
muligt at holde hemmeligt at du barbere dem. Hvis det altså kunne gøre dig
tryggere ved den beslutning. De andre har jo ikke krav på at vide, hvad du gøre
med din krop. 



 

Så i bund og grund,
så er valget op til dig. Mærk efter, hvad din mavefornemmelse hælder mest til -
den tager sjældent fejl! Og så vid, at du altid kan tage valget om. Du kan
prøve at beholde hårene og så evt. barbere dem senere eller du kan barbere dem nu
og så lade dem gro, hvis det er det, som du har lyst til. 



 

Det er din krop og
derfor fuldkommen dit valg. 


Jeg håber, at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra!


VH.


Gustav Hej med dig,

Onani er helt normalt, og specielt i alderen når man nærmer sig puberteten, hvilket du jo gør. Det er helt naturligt i din alder at blive nysgerrig på sin egen krop og få lyst til at udforske den.

Det er dog forskelligt, hvad man gør, og hvad man kan lide. Det vigtigste ved at onanere er, at det skal føles rart. Så det er svært for os at nævne specifikt, hvad du skal gøre eller bruge. Det er op til dig at prøve dig frem med, hvad der er rarest for dig. Det kan godt være, at du skal prøve dig frem nogle gange, før du finder ud af, hvad der er rarest. Jeg vil bare lige gøre dig opmærksom på, at du skal huske hygiejnen. 

Hvis du stadig er forvirret og ønsker hjælp og stille spørgsmål, er det en god idé at se mere på www.sexlinien.dk.

  
Jeg håber, du finder ud af det.

***Kærligst Tia*** Hej med dig, 

Sejt at du skriver ind her. Og sejt at du tør stå frem som den du er, til dine forældre. Dog skal du vide, at du ikke behøver at fortælle om din interesse for piger, hvis du ikke har lyst. Men det lyder på mig, som om at du godt vil fortælle det til dine forældre, og "få det ud af systemet" og snakke med dem om din interesse for piger og din pigekæreste - og det skal du også gøre, hvis det kan hjælpe dig og lette dig. 

Kan sagtens forstå at det kan være svært at skulle åbne sig op, og fortælle at du har fået en pigekæreste. Så hvordan skal du fortælle det til dine forældre? Der er mange måder at sige det på, og der er ikke nogen som er rigtig eller forkert. Det skal være den måde som føles rigtig for dig. Jeg tænker umiddelbart at det er vigtigt ikke at gøre et alt for stort nummer ud af det. Du kunne for eksempel bare sige det som det er: at du synes piger er mere interessante og har fundet en sød pige som du godt kan lide og er begyndt at blive kærester med. Fortæl dem det på den måde du er mest tryg ved og sig det du er mest tryg ved. Jeg tænker at de fleste forældre vil være åbne og søde omkring det. Måske vil de stille dig lidt spørgsmål og måske vil de synes det er lidt underligt til at starte med? Men langt de fleste, tænker jeg vil tage det helt fint - de er jo trods alt dine forældre. Jeg synes i hvert fald ikke at du er forkert eller skal føle dig forkert eller at du skal være pinlig over det - overhovedet. For det er helt normalt og du er lige som du skal være. 

Hvis du synes det er for grænseoverskridende at tale direkte til dem, kan du også sende dem en sms eller skrive dem et brev. Det kan nogle gange gøre tingene lidt nemmere. For her får man sagt præcis de ting man gerne vil sige og det kan nogle gange være nemmere at skrive det ned, i stedet for at sige det til dem direkte. Mærk efter hvad der vil føles bedst for dig. 

Jeg ønsker dig alt held og lykke, og håber på at mit svar til dig kunne hjælpe. Hvis du har brug for yderligere hjælp eller mit brev ikke var tydeligt nok, så må du endelig skrive igen. 

Mange hilsner Ida Marie