homedisk rød lampe og fatal error ved scan
jeg har vist fået en "mandagsmodel". efter at have kopieret ca. 15gb billeder over på homedisk, er den begyndt at lyse rødt på forsiden af homedisken. jeg har genstartet flere gange, og fulgt flere tråde her i forum for at få disken på ret køl igen. desværre er det kun gået een vej.

 

nu har jeg kørt en scan inde fra de avancerede indstillinger, og resultatet ser nedslående ud. status på disken er rød med teksten "ned". output fra scan:

phase 1 - find and verify superblock...﻿

superblock read failed offset 249789382656 size 2048 ag 2 rval -1

fatal error -- input/output error﻿

xfs\_repair -n return value:1﻿


disken står lige ved siden af en anden nas-disk fra synology, som der aldrig har været problemer med, så de fysiske forhold omkring homedisken er i orden.

 

jeg har oplevet at alt var godt de første dage. efter automatisk backup begyndte at tygge på de 15gb jeg kopiede ind, gik det pludseligt meget langsomt og det gik i stå. efter genstart begyndte den røde lampe.

reset og tænd-sluk hjalp i starten, men efter den er begyndt på fatal error, hjælper intet.

 

skal jeg rekvirere en ny homedisk, eller kan man formattere disken helt forfra ?
hej vivs

den røde lampe betyder at harddisken er død, så jeg er bange for at du ikke kan gøre andet end at kontakte hotline, som sikkert vil sende dig en ny.

jeg beklager ulejligheden.

vh.

rasmus - tdc
jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren hvilke scannere anbefales for at opnå de bedst mulige resultater med barcodeocr? i princippet er alle scannere understøttes. for at bruge alle funktionerne i barcodeocr dog anbefaler vi at arbejde med en høj kvalitets scanner, der kan behandle en række dokumenter i netværket hurtigt og automatisk. scanneren skal deponere scannede dokumenter på serveren i et stykke som en pdf-fil... **Nej**; du *kaster ikke* resultatet, da:


* Det er unødvendigt, da `void *` automatisk og sikkert promoveres til enhver anden pointertype i dette tilfælde.
* Det tilføjer rod i koden, casts er ikke særlig lette at læse (især hvis pointertypen er lang).
* Det får dig til at gentage dig selv, hvilket generelt er dårligt.
* Det kan skjule en fejl, hvis du har glemt at inkludere `<stdlib.h>`. Dette kan forårsage nedbrud (eller, endnu værre, *ikke* forårsage et nedbrud før langt senere i en helt anden del af koden). Tænk på hvad der sker hvis pointere og integers har forskellig størrelse; så skjuler du en advarsel ved at caster og kan miste bits af din returnerede adresse. Bemærk: fra og med C99 er implicitte funktioner forsvundet fra C, og dette punkt er ikke længere relevant, da der ikke længere er nogen automatisk antagelse om, at udeklarerede funktioner returnerer `int`.


Som en præcisering skal du bemærke, at jeg sagde "du skal ikke caste", ikke "du *behøver* ikke at caste". Efter min mening er det en fejl at inkludere cast, selv hvis du har det rigtigt. Der er simpelthen ingen fordele ved at gøre det, men en masse potentielle risici, og at medtage gipsen indikerer, at du ikke kender til risiciene.


Bemærk også, som kommentatorer påpeger, at ovenstående taler om ren C, ikke C++. Jeg tror meget stærkt på C og C++ som separate sprog.


For yderligere at tilføje, at din kode unødigt gentager typeoplysningerne (`int`), hvilket kan forårsage fejl. Det er bedre at de-referere den pointer, der bruges til at gemme returværdien, for at "låse" de to sammen:



```
int *sieve = malloc(length * sizeof *sieve);
```

Dette flytter også `length` til forsiden for at øge synligheden, og dropper de overflødige parenteser med `sizeof`; de *er kun nødvendige* når argumentet er et typenavn. Mange mennesker synes ikke at vide (eller ignorerer) dette, hvilket gør deres kode mere omstændelig. Husk: `sizeof` er ikke en funktion! :)







Selvom det *kan* øge synligheden i nogle sjældne tilfælde at flytte `length` foran, bør man også være opmærksom på, at det i det generelle tilfælde bør være bedre at skrive udtrykket som:



```
int *sieve = malloc(sizeof *sieve * length);
```

Da det at holde `sizeof` først, i dette tilfælde, sikrer, at multiplikationen udføres med mindst `size_t` matematik.


Sammenlign: Sammenlign: `malloc(sizeof *sieve * length * width)` vs. `malloc(length * width * sizeof *sieve)` den anden kan overløbe `length * width` når `width` og `length` er mindre typer end `size_t`. Bladene på laurbærkirsebærplanten kan af forskellige årsager blive gule / brune. Nogle gange bliver laurbærkirsebærplanten stresset af genplantningen og taber blade for at få mere energi til roddannelse. En anden grund er for tør eller for fugtig jord. Kontroller dette ved altid at bruge en fugtighedsmåler. Misfarvede blade falder i sidste ende af, og i de fleste tilfælde vokser nye sunde knopper ud igen. Hej

Jeg vil gerne starte med at sige fra mit hjerte af, hvor er det stærkt af dig at du er ærlig og at du erkender at der er et problem i dit liv som der fraholder dig og skaber en frygt for nogle ting. Jeg forstår at det er så svært, at være i det hele når dine forældre, som er dine omsorgspersoner ikke har givet dig den rette støtte og at du ønsker at tilfredsstille deres behov frem for dine egne, selvom de ikke imødekommer dine. Det er så forkert på så mange måder, fordi det burde selvfølgelig ikke være sådan. Men angående dine forældre, der er mine ærlige mening, at de har fejlet hvis du ikke bliver anerkendt for præcis den du er. Jeg ved at livet er hårdt og jeg har selv været i det den gang jeg var 15 år gammel. Jeg har også oplevet nogle ting som gør at man automatisk tænker negative tanker om sig selv. Men hvad jeg kan læse mig frem til, så uanset hvad så vil din familie ikke give dig den anerkendelse du ønsker og derfor så er du nødt til at acceptere det og prøve at skabe den anerkendelse for dig selv. 

Jeg kan læse mig frem til, at der har været flere gange hvor du har ønsket at forlade verden, men der er alligevel noget der holder dig tilbage fra ikke at gøre det. Det der fraholder dig fra ikke at sluge de piller, er det du skal finde frem i dig selv. Du har drømme og planer i dit liv, som du skriver og de drømme og planer i dit liv, skal være din motivationskilde. Dine forældre vil ikke anerkende dine behov og ved du hvad, så lad vær med at lade dem styre det. Du har dine egne drømme og du skal aldrig opgive dem fordi andre fortæller dig det modsatte. Tro mig, jeg kender alt til folk der nedgøre og kommer med bemærkninger for jeg har oplevet det i ca. 11 år i mit liv. 

Jeg kender dig ikke som person og det behøver jeg ikke at gøre for at fortælle dig at du lyder som en person der har så meget at give til dig selv og alle andre i den her verden. Alle mennesker kan nikke ja til at de har haft nogle dårlige venner eller at man har fucket tingene op en gang i mellem, men det handler også om at man rejser sig fra de nedture i livet og kommer op på hesten igen, på sin egen måde og tempo. Jeg synes det er så fedt at du får noget professionel hjælp og jeg vil råde dig til at blive ved med det. Jeg ved at man kan få noget gratis psykolog hjælp igennem kommunen og generelt hjælp til at kunne flytte hjemmefra. Og jeg ved det er svært. Det er skræmmende og man bliver bange. Men det er ikke sundt for dig at være hjemme og derfor så synes jeg det skal være grunden til at du kontakter dem. Du kan altid skrive herind igen og fortælle om din oplevelse og hvis det er du har brug for yderligere hjælp. 

Derudover så tror jeg faktisk at når du flytter (og det at jeg skriver når, det fordi jeg tror på dig og jeg ved du nok skal få det bedre, fordi du er bevidst om din situation), så skal du nok møde nogle gode mennesker i dit liv som vil acceptere dig præcis for den du er, både din seksualitet og dit udseende, men du skal først elske dig selv. 

Og du skal vide, du begyndte faktisk at vælge dig selv, fra det tidspunkt at du valgte at skrive højt om dine problemer til at du ønsker at få noget hjælp. Du er på vej mod friheden. En frihed der kan skabe dig et frirum hvor du kan fokusere på dig selv, anerkende dine egne behov og gå hen i den retning mod de drømme og planer du har i dit liv. Jeg ved livet er svært og ingenting kommer nemt, men du kan sagens klare det fordi det er jeg helt sikker på. 

Jeg håber du fik svar på dit spørgsmål og hvis ikke er du velkommen til at skrive herind igen!

Vh. Rebecca Kære du,

  
Ulykkelig kærlighed kan være rigtig svær men stol på mig når jeg siger at man godt kan komme igennem et knust hjerte og blive glad igen - og det kan du også! Selvmord er aldrig den rigtige løsning og jeg synes du skal tage disse tanker alvorligt ved at søge hjælp enten hos dine forældre, en anden voksen du stoler på eller en professionel instans. Husk på det blot er en svær periode du går igennem lige nu! Forelskelse er næsten en sygdom til tider, især hvis den ikke er gengældt og derfor kan jeg godt forstå det er hårdt for dig. 

  
Det virker dog til at hun har en eller anden form for interesse for dig siden hun er god ved dig i skolen. Har du overvejet at tage en snak med hende om hvorfor hun ikke svarer dig længere? Du kan evt. sige til hende at du nyder hendes selskab og derfor gør det også ondt på dig når hun ikke svarer dig og derefter lader som om ingenting er sket når I ses i skolen. Hvem ved, måske ligger der en helt legitim grund til, hvorfor hun ikke har haft mulighed/overskud til at svare på dine beskeder. Man ved ikke altid hvad andre går og tumler med. 

  
Jeg håber du kan bruge mine råd til noget! Jeg håber alt det bedste for dig og håber du vil søge hjælp, hvis du føler du står i en situation, du ikke selv kan håndtere. Jeg ved ikke hvor du befinder dig henne i landet, men jeg kan anbefale dig at tage hen til Headspace, hvis der ligger en i nærheden af dig. Ellers synes jeg du bør kontakte din læge - enten selv eller med hjælp fra dine forældre - som kan hjælpe dig videre i systemet, så du kan få den hjælp du føler brug for. 

  
Mange kram

Simone

  
Ps. Husk du er et menneske med værdi! Alle fortjener et godt liv - også dig. Kære du,

Det lyder som en rigtig svær situation. Jeg kan sagtens forstå, at du er rigtig ked af det. Du indrømmer selv, at du har begået en fejl, og du har undskyldt over for hende, så det er en rigtig god start. 

Jeg tror, det bedste, du kan gøre nu, er at give hende noget tid til at køle ned. Hun er måske vred på dig, men vrede har det med at gå over efter noget tid - og mon ikke hun også begynder at savne dig så. 

Når du føler, at det er tid til at blive gode venner igen (og hun har haft tid til at køle ned osv.) synes jeg, at du skal spørge hende, om hun vil mødes med dig og tale ud om tingene. Så får du mulighed for at forklare hele situationen og fortælle hende, hvor meget du fortryder, hvad du gjorde, og hvor meget hun betyder for dig. Hvis du fortæller hende disse ting ansigt til ansigt, så håber og tror jeg, at hun vil tilgive dig, så I kan være venner igen :-)

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig på vej. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Held og lykke!

Hilsen Iben Kære du, 

Jeg kan sagtens forstå, at det til tider kan være svært at forstå og acceptere, at din mor har nogle udfordringer og måske ikke altid er som andre mødre. Jeg forstår også godt, at du har brug for at komme ud med det, så det er rigtig fint, at du skriver herind :-)

Det er rigtig ærgerligt, at din mor skammer sig over sin situation og sine udfordringer, for det synes jeg bestemt ikke, at hun behøver. PTSD er desværre noget flere mennesker kæmper med, og det kan være svært at komme helt af med. Men jeg kan sagtens forstå, hvis hun har svært ved at acceptere, at der er ting, hun ikke kan (som f.eks. at have et almindeligt fuldtidsarbejde). Og det lyder også til, at det er en af de ting, som hun skammer sig over... Det er selvfølgelig rigtig synd, at hun gør det, men du må huske, at du ikke kan ændre, hvordan hun føler og tænker - og det er heller ikke din opgave. Det bedste du kan gøre for din mor, tror jeg, er at fortælle hende eller vise hende, at du ikke skammer dig over hende, og at du ikke føler, at hendes situation er noget, der nødvendigvis bør holdes hemmeligt.

Jeg synes dog selvfølgelig kun, at du skal sige det til andre, hvis du har det godt med det. Det kommer ikke alle og enhver ved, hvad vi går og kæmper med, men det kan være rigtig rart at fortælle det til nogen engang i mellem, så man ikke går med det selv. Her tænker jeg på dig (og ikke din mor). Det kan være, at du vil opleve, at det faktisk er en god følelse at være ærlig omkring din mors PTSD og flexjob, hvis nogen spørger ind til det. Og måske vil du også opleve, at andre er i lignende situationer, men bare heller ikke har sagt det højt før :-)

Uanset hvad, så skal du vide, at de følelser du har, er helt normale og helt okay. Det er okay at ærgre sig over, at din mor ikke helt er, som mange andre mødre, og at hun ikke altid formår at leve op til de ting, som hun (og du) gerne vil have.  
 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben Hej!

Det er rigtig godt at du skriver herind. Jeg kan bestemt godt forstå at bekymrer dig.

  
Du skriver at du stoppede med at tage p-pillerne 4 dage inden sex, og derfor har de nok ikke virket som du skal. Jeg ved dog ikke nok om det til at kunne sige, hvor stor en betydning det kan have haft.

  
Du skriver ikke om det var ubeskyttet sex, eller om han havde et kondom på, men uanset synes jeg det er vigtigt at finde ud af om smerterne kommer fra en evt. graviditet.

  
Derfor synes jeg at du skal tage til lægen og forklare din situation, så lægen kan hjælpe dig videre. Lægen kan også hjælpe med en graviditetstest, og måske en snak om hvordan p-piller og prævention skal tages, for at det virker optimalt. Jeg vil helt sikkert råde dig til at få taget en graviditetstest, uanset hvad. Det er vigtigt at du finder ud af om du er gravid så hurtigt som muligt. Jo hurtigere du finder ud af det, jo hurtigere kan du få hjælp hvis der er behov for det.

  
Du kan også fortælle det til dine forældre, hvis du har lyst. De kan måske give dig lidt mere ro, tale med dig om det og evt. tage med dig til lægen hvis du kunne tænke dig det. Jeg ved godt at det er grænseoverskridende at skulle tale med forældre og en fremmed person om så personlige ting, men det er virkelig vigtigt at du i hvert fald taler med lægen, synes jeg! Og fremover er det selvfølgelig vigtigt at du tager p-pillerne som det er meningen at de skal tages, sådan så det virker og beskytter dig optimalt. Det kan lægen også hjælpe dig med.  


  
Jeg håber at du kunne bruge mine tanker og råd, og hvis ikke må du endelig skrive herind igen!

  
Smil fra Mathilde simpelt ved brug af en linear substitution: 
1/2*(-cos 2x) + c.

efter en formel for linear substitution 
f(ax + b)dx = 1/a * f(ax + b) + c