tdc play og windows media player
jeg har altid kunne afspille tdc musik på min computer, men siden i går aftes vil den ikke afspilel dem, 

windows media player skriver:

 

"der opstod et problem i windows media player under afspilning af filen. klik på onlinehjælp for at få yderligere hjælp."

 

hvad kan det skyldes ?? har prøvet alt

nogen der har et godt råd
hej,

jeg tror det her kan hjælpe dig.

http://musik.tdconline.dk/servlets/2452306090224dispatch/19/jspforward?file=.%2findex.jsp&tpldir=web&page=article&article\_id=25194&type=help

det er en beskrivels af hvordan du bruger drm reset toolet
jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren Hey du! 

Først og fremmest,
hvor er det godt, at du rækker hånden ud efter hjælp ved at skrive herind.
  

Nogle gange kan ens problemer vokse sig så store, at de virker helt
uoverskuelige, men det er ikke noget, som du skal gå med alene. 

Du skriver, at du
bruger alkoholen til at få det bedre. Det er ikke den rette løsning, men jeg
forstår godt dit valg. Alkohol er en form for quick fix, der går en og bedøver
hjernen. Dermed kan man for en tid glemme sine problemer, og hvordan man
egentlig har det. Men dels er det ikke godt for sin krop, men derudover er det
også som at tisse i bukserne. Lige nu føles det måske godt, men dine problemer
er der stadigt, når alkoholens virkning er ovre. 

Jeg vil i stedet
råde dig til at gøre det, som du allerede har gjort med dit brev: række hånden
ud efter hjælp.   

Du skriver ikke, hvad dine problemer konkret går ud på, men jeg gætter på, at
det både er noget i skolen, med dine venner og i dit eget hjem. Men hvis du
virkelig skal tænke dig om, er der så ikke en voksen eller person, som du
stoler på og som du kan snakke med? Det kunne være en lærer, en voksen i din
familie, en nabo eller lignende? Dels tænker jeg, at det vil være rart for dig
ikke længere at gå med det alene, og dels vil den person kunne hjælpe dig til
at finde ud af, hvordan dine problemer kan bedst blive løst. 


Hvis du i
mellemtiden bliver ramt af selvmordstanker, så vil jeg stærkt anbefale dig at
prøve at kontakte livslinien. De har viden og erfaring indenfor det område, så
de vil kunne hjælpe dig mere direkte til, hvad du kan gøre. Du kan finde
kontaktoplysninger her: <https://www.livslinien.dk/raadgivning>

Så for at opsummere,
så er det bedste, som du kan gøre er, at du får snakket højt om, at du ikke har
det godt. Det kan være grænseoverskridende, men du kan og skal ikke gå med det
alene. 

Håber du kan bruge
mit svar :) al held og lykke herfra! 


VH.


Gustav app´n billeder er en af de medfødte apps, som ikke umiddelbart kan fjernes, da den er integreret i styresystemet.

“alt om data” lavede engang en udmærket guide til, hvordan du alligevel får fjernet de apps som ikke umiddelbart kan fjernes, og hvordan du henter dem igen på store. linket er her:

… Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Hej med dig, 

Det lyder virkelig som en svær situation for dig at stå i. Det er aldrig nemt at stå mellem to personer, man holder af og se dem behandle hinanden skidt. De er meget heldige at have en som dig i deres liv, en ven som går op i, at de skal være gode ved hinanden. 

Hvis du føler du har mod på det, så kan du måske prøve at snakke med dem hver især og spørge dem, hvorfor det egentlig er, at de ikke kan lide hinanden, så du kan få en forståelse for, hvad der foregår mellem dem. Du kan yderligere foreslå til dem, at de kan prøve snakke med *hinanden* for at løse deres problemer og se om, de vil være åbne for det. 

Men vigtigere end alt andet, så tror jeg det bedste for dig måske ville være at fortælle dem, hvor ondt det gør på **dig**, når de snakker slemt om hinanden. Du kan fortælle dem, at selvom de har travlt med at være onde mod hinanden, så går det faktisk også ud over dig, da du er fanget midt imellem dem. Eftersom du siger, at de begge to er dine veninder, så kunne det derfor være godt at få sagt til dem, at hvis de også holder af dig som ven, så har du brug for, at de stopper med at behandle hinanden på den måde i dit selskab. De skal have at vide, at det netop er, fordi du holder af dem begge, at det gør dig trist. Dette kan du prøve at sige til dem i en stille snak med én af dem ad gangen, sådan så du kan sidde med deres fulde opmærksomhed. Hvis du dog ikke bryder dig om tanken at sige det til dem ansigt til ansigt, så kan du prøve at skrive et brev, som du kan give til hver af dem, eller du kan endda fortælle det over en stille og rolig besked.    


Det kan selvfølgelig godt være, at de aldrig kommer til at kunne lide hinanden, sådan som du kan lide hver af dem, men for at du kan være glad omkring dem, så er de i hvertfald nødt til at forstå, at det ikke duer, at de er lede ved hinanden, når du er tilstede. 

Jeg håber mit råd kan hjælpe en smule, og at du finder en løsning med de to veninder. 

-Marissa Hej med dig,

Det lyder virkelig som en svær situation du er endt i. Jeg kan godt se, hvorfor din veninde er blevet vred over situationen, og det, at du selv også kan se det er en rigtig god ting, hvis der skal være håb for, at i to kan få løst situationen. Jo mere empati du viser for hendes følelser, desto større chance er der for, at hun føler sig forstået, og at hun så kan stole på, at det ikke sker igen. Siden det virker til, at hun har oplevet at få sine grænser overskredet på en meget ubehagelig måde, så kan det godt være, at hun skal have noget tid til at lade chokket falme en smule, før hun er villig til at lytte til en undskyldning. Der kan det måske være en ide at give hende noget plads men stadig sørge for, at hun ved, at du sagtens kan forstå, at hun er vred, og at du fortryder det, der er sket. 

Om ansvaret skal lægges hos dig eller den fyr, der var involveret, er måske ligegyldig ift. til din veninde. Hvis der er kommet en rift i fyrens og din venindes venskab, så er det op til ham at fikse den del. Men når det kommer til riften mellem jer to, så er det dig, der bedst kan forstå, hvorfor hun er blevet vred, og det er dig, der bedst kan finde ud af, hvordan situationen bedst muligt kan håndteres. Hvis du derimod føler, at fyren har overtrådt nogle af DINE grænser eller gjort dig utilpas eller vred, så kunne det være en god ide at få det sagt til ham både for, at du kan få sat ord på dine frustrationer overfor ham, men også så han fremover ved, at du ikke er okay med det, der skete. 

Svaret på, hvordan dette skal påvirke dit forhold med alkohol er selvfølgelig ikke et endegyldigt ja/nej svar, da det i sidste ende er op til dig selv. Fra mit standpunkt, og jeg vil gætte på det også er sådan for dem, der holder af dig, så kan man selvfølgelig blive bekymret for, hvilke konsekvenser det kan have for dig, hvis du selv kommer i problemer eller kommer til at skabe problemer i dine forhold med andre. Hvis du føler, at den situation du står i nu i høj grad er et produkt af den alkohol, du indtog den aften, så kan du eventuelt se hele hændelsen, som noget du kan blive klogere af, så du kan tage dig bedre af dig selv næste gang. Når det kommer til alkohol, så har jeg også selv måtte lære, at det er en god ide at gøre det med omtanke for sit helbred og sin velvære. 

Jeg håber virkelig, at du får det løst med din veninde, og det bedste råd jeg kan give er at have tålmodighed og blive ved med at udtrykke din forståelse og empati for, at hun er blevet vred/såret samt fortælle hende, at du er ked af det, der skete. 

-Marissa Hey du!



 

Hvor dejligt at du
har fundet en pige, som du er blevet glad for, men jeg kan godt forstå, at du
synes, at det er lidt svært. Særligt i disse tider.



 

Du skriver, at du er
bange for at virke for desperat og om du skal behandle hendes på en bestemt
måde pga. hendes 'daddy issues'. Jeg tror lidt, at du har for meget fokus på
hendes forhold med hendes far. Medmindre du mistænker noget decideret ulovligt,
så er det hendes kamp, som hun må tage. Du kan lytte til hende, støtte hende,
opmuntrer hende osv. - som du jo allerede gør. Men derudover så skal du prøve
at skubbe det væk og så vær dig selv. Du skriver jo, at hun har sagt, at hun
godt kan lide dig, så mit bedste råd er, at du måske skal trække vejret og så
bare vær dig selv og se, hvordan tingene udvikler sig. 



 

Det er selvfølgelig
svært at være sammen i disse tider, men måske I alligevel kunne mødes? Det er
måske nemmere at fornemme, hvor hun er henne og hvilke signaler, som hun
sender, hvis det ikke kun foregår virtuelt. I kunne måske gå en tur sammen?
Eller sætte jer i en af jeres haver og snakke? Selvfølgelig med afstand, men så
kommer der lidt afveksling. 



 

Men prøv at fokuser
på at lære hende at kende, være der for hende, at være charmerende og flirt
lidt. Se hvordan hun reagerer, og når du føler, at du er klar, så fortæl hende,
hvordan du har det. Det er skræmmende, men det er sådan nogle chancer, som man
må tage. 



 

Så for at opsummere,
så synes jeg, at du skal prøve at glemme hendes forhold til hendes far. Det
lyder ikke til at have noget med dig at gøre. I stedet fokuser på jeres
relation. Se om I ikke kan ses udenfor det virtuelle og så skru lidt op for
charmen. Når tiden så er rigtig, så fortæl hende, hvordan du har det. Mon ikke,
at hun har det på samme måde :-) 



 

Håber, at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra! :) 


VH.


Gustav Kære du, 

Jeg kan sagtens forstå, at det til tider kan være svært at forstå og acceptere, at din mor har nogle udfordringer og måske ikke altid er som andre mødre. Jeg forstår også godt, at du har brug for at komme ud med det, så det er rigtig fint, at du skriver herind :-)

Det er rigtig ærgerligt, at din mor skammer sig over sin situation og sine udfordringer, for det synes jeg bestemt ikke, at hun behøver. PTSD er desværre noget flere mennesker kæmper med, og det kan være svært at komme helt af med. Men jeg kan sagtens forstå, hvis hun har svært ved at acceptere, at der er ting, hun ikke kan (som f.eks. at have et almindeligt fuldtidsarbejde). Og det lyder også til, at det er en af de ting, som hun skammer sig over... Det er selvfølgelig rigtig synd, at hun gør det, men du må huske, at du ikke kan ændre, hvordan hun føler og tænker - og det er heller ikke din opgave. Det bedste du kan gøre for din mor, tror jeg, er at fortælle hende eller vise hende, at du ikke skammer dig over hende, og at du ikke føler, at hendes situation er noget, der nødvendigvis bør holdes hemmeligt.

Jeg synes dog selvfølgelig kun, at du skal sige det til andre, hvis du har det godt med det. Det kommer ikke alle og enhver ved, hvad vi går og kæmper med, men det kan være rigtig rart at fortælle det til nogen engang i mellem, så man ikke går med det selv. Her tænker jeg på dig (og ikke din mor). Det kan være, at du vil opleve, at det faktisk er en god følelse at være ærlig omkring din mors PTSD og flexjob, hvis nogen spørger ind til det. Og måske vil du også opleve, at andre er i lignende situationer, men bare heller ikke har sagt det højt før :-)

Uanset hvad, så skal du vide, at de følelser du har, er helt normale og helt okay. Det er okay at ærgre sig over, at din mor ikke helt er, som mange andre mødre, og at hun ikke altid formår at leve op til de ting, som hun (og du) gerne vil have.  
 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben Hey du! 

Jeg kan godt forstå,
at du er træt af den her situation. Det er virkelig ærgerligt, at du skal gå
rundt og have det sådan. 

Det er helt normalt,
at man kan have dårlige dage, hvor man bare er nede uden nogen speciel grund.
Men som jeg læser dit brev, så har du haft det sådan i et stykke tid. Derfor er
det godt at stoppe op og se, hvad der kan være galt.

Du åbner selv op
for, at det kunne være det faktum, at du ryger hash og skunk. Hash påvirker
særligt unges psyke, så det er ikke sundt at ryge det. Men jeg bider dog mere
mærke til, at du selv skriver, at det føles som om, at det hjælper. Lidt
ligesom alkohol kan få nogle til at "glemme" deres problemer for en
stund, så gør hash og skunken måske det samme for dig? Men det er lidt ligesom
at tisse i bukserne - det føles måske rart her og nu, men det løser ikke det
grundlæggende problem.

Jeg bider særligt
mærke til, at du skriver, at efterskole ikke lige er din ting og, at du ikke
har et stort behov for at være socialt. Din nedtrykthed skyldes måske, at du er
lidt for overstimuleret rent socialt. Nogle mennesker har brug for mere tid for
sig selv, så de kan lade op og få mere energi, end andre. Det betyder ikke, at
man ikke er et socialt væsen eller at man er forkert på den - man har bare et
andet behov end andre. Så måske du ikke rigtigt kan få lov til at være for dig
selv på efterskolen, og derfor kommer den her nedtrykthed? 

Jeg tænker, at du
måske skal prøve at snakke med rådgiveren eller en lærer. Hvis du synes, at det
jeg skriver giver mening, så kan du prøve at aftale med dem om, hvordan du kan
få lov til at afskærme dig lidt i løbet af hverdagen på efterskolen.   

Hvis du slet ikke kan følge det, som jeg har skrevet, så vil jeg alligevel råde
dig til at finde en voksen at snakke med. En som du kan tale fortroligt med, og
som kan hjælpe dig til at finde ud af, hvad der så kunne lægge bag din
nedtrykthed. Det kunne være din lærer, det kunne være dine forældre, det kunne
være din læge eller en helt fjerde - det er bare vigtigt, at du ikke står alene
med det.   

Derudover vil jeg ikke sidde her og give dig en løftet pegefinger, fordi du
ryger. Men jeg synes, at du skal reflektere lidt over, hvorfor du ryger, og at
der måske i stedet skal bruges tid og fokus på at bearbejde de dybere
problematikker :-) 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! Al held og lykke herfra! :) 


VH.  
Gustav Hej,

Det er helt forståeligt, at du har følt dig pinligt berørt over sådan en situation og, at det har gjort det svært for dig at være omkring både din veninde og dine klassekammerater. Selvom det har været en meget slem oplevelse, så må du dog huske på, at du ikke har noget som helst at skamme dig over. Det var et uheld, og du kunne ikke gøre for at det skete, så derfor må du ikke være for hård ved dig selv over det. At have svært ved blærekontrol er ikke noget du skal føle skyld eller noget over, og du fortjener stadig ikke at blive drillet med noget, som du har svært ved at kontrollere. 

Oven på sådan nogle oplevelser er det helt forståeligt, at det er svært at snakke med andre om det, især hvis man synes, at det er pinligt at snakke om. Men det vil dog være en god ting for dig at prøve det alligevel, da det kan hjælpe dig bedre igennem det. Hvem du skal snakke med er helt op til dig selv, men det ville måske være meget gavnligt, hvis det var dine forældre. For hvis du fortæller dem, hvad der er sket, og at du fortsat har bekymringer om din blærekontrol, så kan de måske endda tage dig med til lægen, og så kan du muligvis derigennem få råd til om, der er nogle måder, hvorpå du kan gøre noget ved det. Ved at tage fat i selve problemet med din blærekontrol, så vil du i hvertfald kunne forhindre, at den situation med din veninde sker igen.  

Hvis drilleriet fra dine klassekammerater dog bliver meget slemt, og det bliver for svært for dig at håndtere, så kan det være, at du kan overveje om det ville hjælpe at flytte klasse eller endda skole. Men sådan et valg skal du selvfølgelig kun overveje, hvis du føler, at du ville være 100% tilpas med det. Du kan eventuelt også spørge dine forældre om, de tænker, det kunne være en løsning eller om de har andre ideer. 

Jeg håber, mit svar kan være til en smule hjælpe. Du skal endelig bare skrive ind igen, hvis du føler for det!

Med venlig hilsen,

Marissa