lyden hakker i tv-arkiv når tv2 programmer afspilles
jeg har igår og i dag forsøgt at afspille toppen af poppen afsnittet fra søndag aften. det kan godt afspilles, men lyden hakker konstant.

efterfølgende har jeg prøvet med andre udsendelser fra arkivet og det viser sig at kun programmer fra tv2 har problemet. fx var et program fra tv2-zulu uden problemer med lyden.

håber der er en løsning.
hej wraber

tv-arkivet har det lidt svært for tiden, og desværre går det ud over nogle udsendelser på visse kanaler. vi er opmærksomme på problemet, og arbejder på en løsning. 

du kan følge med her: fejl på tdc tv arkiv

vi beklager fejlen.
Kære du,

Det er svært at sige, hvad der gør, at du får ondt i maven, da det kan skyldes mange ting.

Det er flot, at du har gjort noget ved din situation i forbindelse med din kost. Jeg tror, at det er helt normalt at have perioder, hvor man spiser mere usundt end andre. Det kan sommetider også være en ulempe at forbyde sig selv alle de mere usunde madvarer. Det er okay at tillade sig selv noget sødt og lækkert også, uden at det tager overhånd.

Du skriver, at du har spist alt muligt mærkeligt, og derfor kan jeg ikke helt regne ud, hvad det indebærer. Dog vil det være naturligt, at din krop kan reagere på pludselige kostændringer. Hvis din krop fx ikke har været vant til at indtage større mængder fedt på det seneste, men så pludselig skal til at nedbryde større mængder, så kan du godt opleve ubehag ved dette. 

Det er også vigtigt at understrege for mig, at du intet har ødelagt. Det er altid muligt at forsøge at få motivationen til at leve sundere igen. Jeg tror, som sagt på, at det kan svinge i forskellige perioder i forhold til, hvor sundt man lever. Sommetider hænger ens kost også sammen med ens tanker og velbefindende. Mange mennesker spiser med deres følelser. Har du overvejet om du er mere ked af det for tiden? Noget der stresser dig? Eller andet der gør, at du måske er begyndt at spise mere usundt?

Tit hænger vores billede af vores egne kroppe sammen med de tanker, som vi har om den. Hvis du tænker og taler pænt om den, vil du sandsynligvis også opleve, at du bedre kan lide den, og at du føler dig bedre tilpas i den. Ligesom da du tabte dig, hvor du begyndte at blive mere positiv omkring din krop - dette kan virke forstærkende i processen om, at synes bedre om sin krop.

Selvfølgelig kan det godt bekymre mig, at du har ondt i maven hver gang, du har spist. Da jeg desværre ikke kan svare dig helt konkret på, hvorfor det opstår, synes jeg, at du skal nævne det for dine forældre. Det kan være, at du skal en tur forbi lægen, hvor I kan snakke om, hvad der kan være på spil, og hvorfor du får så ondt. Det er ikke meningen, at du skal gå og have ondt i hvert fald. Derudover er du selvfølgelig ikke galt på den, hvis du kan mærke, at det gør ondt. Du kender selv din krop bedst, og der er ikke andre, der kan mærke, hvad du kan mærke i den. Det er vigtigt at lytte til sin krop, fordi når noget gør ondt et sted i kroppen er det ofte et udtryk for, at det skal have noget opmærksomhed og undersøges.

Jeg håber, at dette var en lille hjælp.

Kærlige hilsner fra

Lotte Du kan altid få hjælp, hvis du har spørgsmål eller oplever fejl i app'en. 


* Ring til Hotline på tlf. 59 48 10 40 på hverdage mellem kl. 08.00 og 19.00.
* Skriv til [hotline@spks.dk](mailto:hotline@spks.dk) eller brug feedback-funktionen i din Mobilbank.
* Ring eller skriv til din rådgiver. Du finder kontaktinformationerne nederst på siden ’Til dig’. Hey du! 

Jeg kan godt forstå,
at du er træt af den her situation. Det er virkelig ærgerligt, at du skal gå
rundt og have det sådan. 

Det er helt normalt,
at man kan have dårlige dage, hvor man bare er nede uden nogen speciel grund.
Men som jeg læser dit brev, så har du haft det sådan i et stykke tid. Derfor er
det godt at stoppe op og se, hvad der kan være galt.

Du åbner selv op
for, at det kunne være det faktum, at du ryger hash og skunk. Hash påvirker
særligt unges psyke, så det er ikke sundt at ryge det. Men jeg bider dog mere
mærke til, at du selv skriver, at det føles som om, at det hjælper. Lidt
ligesom alkohol kan få nogle til at "glemme" deres problemer for en
stund, så gør hash og skunken måske det samme for dig? Men det er lidt ligesom
at tisse i bukserne - det føles måske rart her og nu, men det løser ikke det
grundlæggende problem.

Jeg bider særligt
mærke til, at du skriver, at efterskole ikke lige er din ting og, at du ikke
har et stort behov for at være socialt. Din nedtrykthed skyldes måske, at du er
lidt for overstimuleret rent socialt. Nogle mennesker har brug for mere tid for
sig selv, så de kan lade op og få mere energi, end andre. Det betyder ikke, at
man ikke er et socialt væsen eller at man er forkert på den - man har bare et
andet behov end andre. Så måske du ikke rigtigt kan få lov til at være for dig
selv på efterskolen, og derfor kommer den her nedtrykthed? 

Jeg tænker, at du
måske skal prøve at snakke med rådgiveren eller en lærer. Hvis du synes, at det
jeg skriver giver mening, så kan du prøve at aftale med dem om, hvordan du kan
få lov til at afskærme dig lidt i løbet af hverdagen på efterskolen.   

Hvis du slet ikke kan følge det, som jeg har skrevet, så vil jeg alligevel råde
dig til at finde en voksen at snakke med. En som du kan tale fortroligt med, og
som kan hjælpe dig til at finde ud af, hvad der så kunne lægge bag din
nedtrykthed. Det kunne være din lærer, det kunne være dine forældre, det kunne
være din læge eller en helt fjerde - det er bare vigtigt, at du ikke står alene
med det.   

Derudover vil jeg ikke sidde her og give dig en løftet pegefinger, fordi du
ryger. Men jeg synes, at du skal reflektere lidt over, hvorfor du ryger, og at
der måske i stedet skal bruges tid og fokus på at bearbejde de dybere
problematikker :-) 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! Al held og lykke herfra! :) 


VH.  
Gustav Kære du,

  
Tak for din besked. Jeg skal gøre mit bedste for at give dig et svar, du kan bruge. Jeg prøver lige at dele din besked op i to emner; først fester og derefter dit dilemma omkring den fyr, du har været sammen med. 

Jeg forstår, at du både tager snus (dagligt?) og drikker hver weekend. Du nævner også "andre stoffer", men jeg er usikker på hvad det indebærer. 

Det er på mange måder en meget aktuel problemstilling du bringer op, da alkohol hos nogle fylder meget i din alder, og du er helt sikkert ikke alene om det. Jeg tænker, at du kan prøve at overveje nogle forskellige ting i forhold til alkohol:

1. Hvorfor drikker du hver weekend?

- Er det fordi at dine venner gør det, og du ikke vil føle dig udenfor?

- Er det fordi at det bare er sådan "man gør" i weekenderne?

- Er det fordi du selv synes, at det er rigtig sjovt?

- Er det dit eget behov og egen lyst, eller er det pga. et ydre pres? 

- Har du nogle veninder der måske også synes, at det er meget at drikke hver weekend? Kunne I sammen finde på andre løsninger eller lave andre ting end at drikke og feste - sådan at ingen af jer kommer til at føle sig udenfor?  


- Hvis du kan mærke effekten af det på din krop, er det så en mulighed at skrue ned for dit alkoholforbrug?  


2. Som jeg forstår det, så gør du nogle gange nogle ting når du er fuld, som du efterfølgende fortryder og er træt af. Du er garanteret ikke den eneste der fortryder ting du gør, når du er fuld - dine venner og veninder oplever sikkert det samme af og til. Men - det hjælper selvfølgelig ikke dig og hvordan du føler efterfølgende, og det retfærdiggør heller ikke altid det man gør.

3. Måske skal du inden du drikker næste gang lave en aftale med dig selv om, hvad der vil være acceptabelt og ikke acceptabelt af dig at gøre. Det kan måske gøre det lettere at navigere i, når først du er begyndt at drikke.

Du nævner snus, men jeg ved ikke, om du synes det er et problem for dig, eller om du ønsker at fortsætte med det.Du nævner også, at du har været sammen med en fyr, som din veninde er interesseret i - og at det giver dig ondt i maven. Jeg forstår det som om, at du fortryder det? Det er en træls situation for dig, og du er nødt til at finde en måde at komme af med mavepinen på. 

Du forklarer, at din veninde har fredet fyren - men er han interesseret i hende? Måske er fyren ikke lige så interesseret, siden han er sammen med andre - eller i hvert fald dig. Dog forstår jeg godt, at du vil være loyal overfor din veninde. I sådanne situationer ville jeg altid overveje, om det vil gavne mest eller skade mest at fortælle din veninde om det. I dette tilfælde vil hun nok kun blive ked af, at få det at vide. Derfor kan det være, at du skal bearbejde din dårlige samvittighed på en anden måde, så det ikke skader hende. Har du en veninde du kan tale med, som ikke er jeres fælles veninde? Kan det hjælpe dig at tænke, at hvis det er noget, du kan gøre noget ved, så gør det - men kan du ikke ændre på noget nu, er du nødt til at overbevise dig selv om, at sket er sket, og du kan ikke ændre på det, så du får ikke noget ud af, at blive ved med at slå dig selv oven i hovedet med det.

  
Jeg håber, at mit svar kan sætte gang i lidt nye tanker hos dig.

Hilsen Iben Hej med dig,

Det er helt forståeligt, at du gerne vil bruge det, der har den bedste effekt på din adhd og på din hverdag, og derfor kan det være fristende at bruge midler som f.eks. snus. 

Da jeg ikke nødvendigvis er ekspert i hverken snus, adhd eller specifikt dit liv, så kan det være svært at sige helt præcis, hvad der er bedst for dig at gøre. Der er dog nogle problemer ved at anvende snus, som jeg i hvertfald tænker er vigtig for dig at have med i dine overvejelser:

1. Snus er ikke godt for dit helbred (ligesom cigaretter), så selvom det hjælper på nogle af aspekterne af din adhd, så kan snusen i stedet risikere at skabe andre problemer med tiden.

2. Det er ikke sikkert, at snusen bliver ved med at virke, og derfor vil det være  trist at tage del i en vane, der er så usund for dig, hvis det ikke engang kan blive ved at gavne dig.

3. Adhd medicin er specifikt udviklet af eksperter med det formål at hjælpe dig med dine symptomer, og derfor er der mere videnskabelig grundlag for, at sådanne piller er en bedre "investering" end snus, især i det lange løb. 

Jeg kan virkelig godt forstå, at det er en svær situation for dig at stå i, når du oplever nogle fordele ved at bruge snus og måske ville det hjælp dig, hvis du snakkede med nogen om det. F.eks. hvis du nævner det for dine forældre, et andet familiemedlem eller nogle andre i dit liv, så kan det være de har nogle gode råd. Og hvis du ikke har lyst til det, så vil jeg som minimum anbefale at du får en tid hos din læge (eller hvem end, der har startet dig på din adhd medicin) og fortæller dem om snusen. Det er ikke nødvendigvis for, at de skal fortælle dig, hvad du må og ikke må, men det er vigtigt for dem at vide, at du nu gør brug af et andet middel, som måske endda kan påvirke den dosis af adhd medicin, som du tager. Og derudover så ville de måske kunne rådgive dig til, hvad du kan gøre med den her nye opdagelse af at snus virker for dig. 

Uanset hvad du vælger, så vil det jo være forfærdelig trist, hvis en ny usund vane som at bruge snus kommer til at skabe problemer for dig og derfor, hvis din læge f.eks. også synes det, så vil det måske være klogest at prøve at have tiltro til adhd medicinen i det længere løb, fordi den også har mere videnskabelig opbakning.

Jeg håber mit svar kan være til en smule hjælp, og at du uanset hvad bare husker at tænke på dit helbred og er åben for at spørge f.eks. din læge til råds. Du må endelig skrive ind igen, hvis du får brug for det! 

Med venlig hilsen, 

Marissa jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren Hej,

Selvom det kan være hårdt at række ud efter hjælp i situationer som din, så klarer du dig rigtig godt på det punkt. Det at du skriver ind til denne brevkasse er en rigtig god måde at dele dine bekymringer og udfordringer, og det at du har være til psykolog er virkelig godt, da du der kan få professionel råd og støtte. Jeg håber, at det er et længere forløb, du er i hos psykologen, da dette vil kunne give den bedst mulige hjælp. Hvis ikke det er et længere forløb, så er det bedste råd, jeg kan give, at du bør prøve at finde en måde hvorpå du kan fortsætte hos en psykolog (enten den nuværende eller en anden som du kan blive tilpas hos). 

Det kan selvfølglig godt være, at det ikke føles sådan, men du klarer det utroligt flot. Det kan være en umådelig svær ting at skulle finde en måde at leve et velfungerende liv på, hvis man har været ude for noget traumatisk, men du kan absolut være meget stolt af dig selv over, hvordan du har klaret det. Det at du velvilligt rækker ud efter og modtager hjælp (fra psykologi, via opkald eller til denne brevkasse) er et helt uvurderlig aspekt af at få det bedre, og på det punkt gør du et rigtig flot stykke arbejde. Derfor vil jeg absolut også kun råde dig til fortsat at kontakte/ringe til nogen, når du mærker anfald eller under andre omstændigheder, hvor du kan få brug for det. Eftersom du har oplevet problemer med de kilder du hidtil har kontaktet, så kan du måske prøve at få en tid hos din læge og spørge dem om de kan henvise dig til nogen/steder, der vil være nemmere at få fat på. Hvis du fortsætter hos en psykolog, så kan det også være, at de kan anbefale nogle brugbare kilder. 

Jeg ved godt at tanken om at blive indlagt på en psykiatrisk afdeling kan være forbundet med en del frygt og usikkerhed men tænk på, at hvis du brækkede din arm, så ville det også være nødvendigt at komme på hospitalet og få den rigtige hjælp til at håndterer smerten og til lægge armen i gips og få råd om, hvad du bør og ikke bør gøre for, at den heler bedst muligt. Det samme gælder, hvis man oplever smerte og trauma i sindet (som ved mange forskellige lidelser af mental natur). Her kan det også være nødvendigt, og det kan være den bedste udvej, at komme et sted hen, hvor man kan være omkring mennesker, der har den bedste viden om, hvordan man kan blive hjulpet. 

En anden ting, der måske kan fungere som hjælp på nuværende tidspunkt kan være at snakke med din kæreste og/eller dine venner om disse tanker, du har. F.eks. fortælle om dine daglige udfordringer og om din bekymring for at miste kontakt med dem. Eller måske snakke med nogle familiemedlemmer eller andre som du føler dig fortrolig med. Ikke nødvendigvis fordi de skal kunne give dig løsninger eller lignende, men mest for at nogle omkring dig ved, hvordan du har det og for, at du kan få sat ord på det, du går og kæmper med.

Jeg håber, at mit svar kan være til en smule hjælp (på trods af min uvidenhed om emnet). Glem aldrig hvor stærk du allerede har vist, at du er, og at du uundgåeligt har folk i dit liv, som holder meget af dig og som vil være der for dig. Jeg håber, at du endelig skriver ind igen, hvis du føler for det. 

-Marissa Hej!

Det er enormt ubehageligt, når der bliver talt om én og startet rygter, som ikke er sande, og det kan være rigtig svært selv at gøre noget for at stoppe det. 

Mit bedste råd er at snakke med en voksen på din skole, evt. en klasselærer eller en lærer, du er tryg ved, og fortælle denne person om de rygter, der bliver spredt på din årgang. Det er ikke sikkert, at lærerne ved, at det foregår og samtidig kan der være andre med samme problem som dig.   
Desuden synes jeg også, at du skal snakke med dine forældre om det, så de bliver opmærksomme på problemet, hvis de ikke i forvejen er det. De kan også tage en snak med en af dine lærere, hvis du ikke selv er tryg ved det.

Og hvis du hører nogle tale om dig, er det helt okay at sige fra overfor dem!

Jeg håber, at mit svar er til hjælp for dig - ellers er du mere end velkommen til at skrive igen. 

Vh Julie :-) Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere