test: at markere en tråd for løst!
jeg opretter lige et spørgsmål, for at se, om det er svært at markere sin tråd, når man har fået et svar fra dem der gider svare..
ok - så kan jeg godt forstå at brugerne ikke gør noget. jeg ledte efter noget, men der gik et stykke tid før jeg fandt det lille link for "bedste svar". de der spørger ved jo ikke at der er den mulighed og så leder de heller ikke. tags er store og grønne klatter, det foreslår jeg også det link kan blive.så det er til at få øje på. markerer denne kommentar som "bedste svar."
Hej med dig. 

Først vil jeg lige sige at det er så sejt af dig, at du skriver her ind til os! 

Det lyder til at du har det virkelig hårdt lige nu og det er jeg ked af at hører. Det er aldrig nemt med de følelser, de kan være alt overskyggende. Jeg synes det er flot at du har fortalt det til nogen at du har skåret i dig selv, for jeg ved hvor svært og grænse overskridende det kan være. Jeg kan ikke helt tyde det, men jeg gætter på at det er nogle af dine venner du har sagt det til? Det er helt klart en start, men jeg synes at du skal sige det til en voksen du stoler på. Om det er dine forældre, en lærer, eller en anden voksen du føler dig tryk ved, er helt op til dig selv. Det er aldrig en god ide at skære i sig selv, men jeg forstår godt hvorfor du har gjort det. Lige nu virker alt rigtig svært og overvældende og du har måske også ondt inden i og derfor kan det at skære i sig selv virke lindrende. Det betyder dog absolut ikke at det er en god ide! Du skal havde fundet nogen, du kan snakke med om hvordan du har det. Derfor opfordrer jeg dig på det kraftigste at kontakte en voksen, så de kan hjælpe dig med at finde nogen der kan hjælpe dig. Du skal vide at der ikke er noget forkert eller galt med dig. Men nogle gange er livet bare svært og så har man brug for hjælp til at komme igennem den svære periode. For det er det det er, en periode og med den rette hjælp så skal du nok komme igennem den.   


Jeg håber at du kan bruge mit svar og du er mere en velkommen til at skrive her ind igen, hvis du har lyst eller brug for det. 

De bedste hilsner   
Michelle Hej med dig,

Tak for dit spørgsmål.

Det lyder til, du har fået noget betændelse omkring piercinger, men jeg tænker, du gør det helt rigtige ved at begynde at rense din piercing igen, så det skal du bare holde fast i at blive ved med. Mon ikke betændelsen så småt forsvinder igen på den måde.

Hvis det bliver ved eller begynder at gøre mere ondt, kan du evt. gå forbi det sted, hvor du har fået lavet din piercing og spørge, hvad du kan gøre, og hvis du ikke har lyst til, eller du faktisk bliver lidt bekymret, kan du gå til din læge og høre, om han eller hun kan hjælpe. Uanset skal der nok være en løsning på det.

De bedste hilsner,

Sofie Kære du,

Det lyder som en svær situation, du er i. Man kan ikke selv styre, hvem man får følelser for, hvilket også kan være frustrerende sommetider.

Ud fra det du skriver, har været vigtigt for dig at være en god veninde. Det er en rigtig god kvalitet at kunne sætte sine egne behov til side, for at gøre noget godt for andre. Det er dog også vigtigt at passe på sig selv. Jeg tænker, at det måske har været lidt for gavmildt af dig at prøve at sætte din veninde sammen med den dreng, som du også har følelser for. På den måde opnår du at blive endnu mere såret, hvis deres forhold holder. Samtidig bliver du også glad, når forholdet ikke længere holder, og derfor tænker jeg, at du har gjort det endnu hårdere for dig selv, ved at hjælpe dem sammen.

Jeg kan godt forstå, at det er rigtig hårdt at se, at de er begyndt at flirte med hinanden igen. Ved du om din veninde gerne vil være sammen med ham igen? Eller er det dig, der føler, at de flirter? Det kan være, at det kan berolige dig mere, hvis din veninde rent faktisk ikke er interesseret i, at der skal ske mere mellem hende og ham, end der er nu. Uanset hvad, så er det rigtig hårdt at se på, at den man har følelser for, måske har følelser for en anden. 

Du skriver selv, at det eneste du kan gøre, er at komme over ham. Det har du måske ret i, da denne situation også involverer din veninde. Alligevel bliver jeg nødt til at nævne, at der også er den mulighed at fortælle det til din veninde eller til den dreng, som I begge kan lide. Det kan godt være, at du bliver afvist i forsøget på at gøre det, men i det mindste kan det måske hjælpe til at komme videre. På den måde vil du blive mere afklaret omkring det hele - og ikke hele tiden gå og tænke, men hvad nu hvis han også kan lide mig? 

Hvis du ønsker at komme over den her dreng, du har følelser for, er det vigtigt, at du giver dig selv lov til at være ked af det. Et stort skridt i den rigtige retning er at acceptere, at det måske ikke skal være jer to. Tit hjælper det også, at "fjerne" den dreng, man har følelser for, fx på de sociale medier, så du ikke hele tiden bliver mindet om ham. Det er dog ekstra svært for dig i denne her situation, når du går i klasse med ham. Det kan derfor tage længere tid at komme videre, når du bliver mindet om ham hver dag. 

En anden ting der er vigtig, er at snakke med nogen om det. Du skriver, at du ikke har snakket med nogen om det før, hvilket kan være med til at gøre det endnu hårdere at være i - du har dog skrevet herind til os, hvilket er en god start på at komme videre. Det kan også være en god idé at skrive dine tanker ned. Det du skriver ned, skal blot være til dig selv. Du behøver ikke at dele det med andre, og her kan du på den måde få afløb for din ked af det, vrede og frustrationer eller hvilke andre følelser, du har omkring det. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp :-)  
  
Kærlige hilsner fra

Lotte Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Hej, 

Det lyder som om, at du har en del bekymringer og fortrydelser omkring denne tatovering, og jeg synes det er rigtig godt, at du skriver ind til os, så du i ikke går rundt med tankerne alene. 

Jeg har ikke selv nogen stor erfaring eller viden om denne form for tatovering, men som der ligger i fænomenet, så består denne type kropsudsmykning jo af en vis grad af permanens. Siden du dog har den på din hånd, og hvis du siger du kun har fået lavet to lag, så kan der være en chance for, at den falmer godt med tiden. 

Når du nu siger, at du faktisk gerne vil snakke med din mor om det, så tror jeg, at du måske skal prøve at følge det instinkt. Du kan prøve at ringe til hende og starte samtalen med at sige, at du har gjort noget du fortryder, og at du derfor har brug for, at hun ikke bliver vred på dig, og at du har brug for at hun i stedet trøster dig eller kommer med nogle stille og rolige råd. 

Eftersom tatoveringer (især denne type, som ikke er gjort professionelt) er noget, der f.eks. kan gå betændelse i og eventuelt kan kræve opmærksomhed fra en læge, så vil det være rigtig godt, hvis du har en voksen i dit liv, som ved, at du har fået sådan en tatovering og som kan hjælpe dig, hvis du får brug for det. Hvis du fortæller det til din mor og siger, at du har brug for hendes støtte, så vil hun måske endda være glad for, at du søger hendes hjælp og råd i den her situation, du står i. Du kan også prøve at fortælle det til en anden voksen i dit liv, f.eks. en voksen du bor med, en lærer eller et andet familiemedlem, så der er andre i dit liv, der også ved, hvad du går og bekymre dig om, og som du så kan snakke med. 

Overordnet vil jeg også inderligt minde dig om, at det er meget vigtigt, at du er opmærksom på om overfladen af din hånd begynder at lave problemer (bliver ekstra rød, øm, eller svier), og at du går til lægen med det, hvis det sker. 

Noget godt der dog kommer ud af denne situation kan måske være, at du til fremtiden har fundet ud af, hvordan du har det med tatoveringer, og at du nu ved, at det er bedst ikke at gør det impulsivt. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe lidt. Du må endelig skrive ind igen, hvis du får brug for det :) 

-Marissa Hej med dig og tak for dit spørgsmål :-) 

Hmmm.. Det lyder til at du virkelig har været uheldigt med din tid på efterskolen ind til videre, øv også! Jeg kan godt forstå at du har svært ved, at finde ud af om du skal droppe ud og jeg kan virkelig godt forstå, at det er svært at være der, når det er så begrænset i forhold til hvad du kan deltage i. Personligt havde jeg det også rigtig svært ved at gå på efterskole, ikke af samme grund som dig, men jeg var af andre grunde også meget begrænset i at kunne deltage i en del ting. Jeg overvejede også mange gange at droppe ud, men valgte at blive og tage det som en oplevelse og i dag er jeg ret glad for at jeg blev. Det betyder dog ikke at du bør blive der, for hvis du har det rigtig skidt med at være der, så er det måske også værd at overveje at stoppe. For det må virkelig være svært at skulle sidde på sidelinjen og se de andre gøre det man selv drømmer rigtig meget om. Men det er selvfølgelig også svært hvis man ikke føler, at man har en plan B i forhold til hvis man dropper ud. Du skriver at du alligevel på trods af alle dine ''uheldigheder'' har fået nogle gode og tætte veninder, hvilket jo er dejligt. Så er der da i det mindste kommet lidt godt ud af det hele. Spørgsmålet er jo så selvfølgelig om det er nok, til at blive på efterskolen? 

I forhold til det med den forestående skiferie, så er muligheden jo også at blive hjemme og pleje dig selv i stedet, jeg kan godt forstå at det er træls at gå glip af endnu mere socialt, men det er jo også en mulighed. Du kunne også tage med og prøve at få det bedste ud af det, selvom der nok bliver stået på ski en del så er der, tænker jeg også andre sociale ting man kan lave og hygge sig med. Jeg tænker at det måske heller ikke er hver dag, at dine veninder gider stå på ski og i kan jo altid aftale at lave noget andet samme. 

  
Det er svært at fortælle dig præcis hvad du skal gøre, da det jo nok i sidste ende er dig selv der ved bedst. Men et forslag fra mig vil være, at du forsøger at finde nogle positive ting ved at blive der og så se om det måske kan gøre at du kan fortsætte. Det kunne f.eks. være dine nye veninder og måske også at du, selvom du desværre ikke kan være så meget med endnu, stadig lærer noget af at sidde på sidelinjen og kigge på som, du ikke ville havde lært hvis du slet ikke var der? 

Jeg håber at mit svar kan sætte lidt tanker og refleksioner i gang hos dig og at du når frem til en beslutning. Måske du skal prøve at snakke lidt med dine forældre om det og høre hvad de tænker? 

Jeg ønsker dig alt held og lykke i fremtiden!  

De bedste hilsner 

Michelle :-) overførsel af b-skat kan lyde svært, ligeså vel som at trække løn ud af din enkeltmandsvirksomhed. her finder du ud af, hvor let det egentlig er. Hej.

For at være helt ærlig kan jeg ikke give dig et præcist svar. Det handler til dels om at drømmetydning ikke er en eksakt videnskab. Det jeg dog ved om drømme er at de ofte handler om hvad vi ser og oplever i løbet af dagen. Drømme er selvfølgelig anderledes end dagligdagsoplevelser, men det handler om at vi i løbet af dagen samler materiale sammen til vores drømme, som så kommer helt hulter til bulter i drømmene - bliver sat sammen på helt andre måder.

Spørgsmålet er så om du har oplevet noget, der minder om det du beskriver i drømmen? Fx ift. det med at din kone, er den der skal hjælpe dig med at frigøre dine fingre; Oplever du at der er mange ting din kone skal hjælpe dig med? Sidder du tit med foldede hænder eller flettede fingre? Det er den slags du kan spørge dig selv om. Jeg tror i hvert fald vi skal passe på med tolkninger af drømme, der handler om hvad de "betyder". Og hvis, der er en eller anden tydning af drømmen, som du mener giver virkelig god mening, og belyser en masse omkring din ubevidsthed, så kunne du jo egentlig godt tro på det uden at det behøvede at have noget med drømmen at gøre. Det jeg prøver at sige er; drømmen er én ting. Meningsfulde historier om os selv er noget andet. Jeg tror ikke, det er så vigtigt at finde ud af præcis hvor en drøm kommer fra. Men hvis din kones tolkning er én i begge to finder brugbar, ikke kun til drømmen, men i alt almindelighed, så brug den tolkning til at forstå den situation du og hun befinder jer i. Hvis du synes det giver god mening, når din kone siger at du måske inderst inde har svært ved at give slip, så hold fast i den tolkning. Og så er det mindre væsentligt, at det er en "korrekt" tolkning ift. denne her drøm du har.

Håber det opklarede noget. Ellers skriver du bare til os igen.

mvh Markus Hej med dig,

Jeg er ked af at høre, at føler dig nedtrykt og ked af det. Det er en god ting, at du hygger dig og er glad, når du er sammen med dine veninder. Der er ofte en grund til at man er ked af det. Er der noget der går dig på i skolen? Derhjemme? Prøv at mærke efter og se hvad det mon handler om. 

Det hjælper også mange at tale om tingene. Har du prøvet at snakke med dine veinder om det? Når man siger højt, hvordan man har det, bliver det ofte mindre tungt at være i. Hvis du ikke har lyst til at tale med nogle om det, kan det også hjælpe at skrive det ned. Man behøver ikke vise det til nogle, men det kan være en hjælp at få det ud for sig selv. 

Hvis du kan mærke der ikke rigtigt er noget der hjælper, og du får det værre, ville det være en god idé at fortælle det til dine forældre, din lærer eller en anden voksen, du stoler på. Det er ikke meningen vi skal være triste hele tiden. 

Jeg håber du får det bedre!

Venlig hilsen Regitze Hej!

Jeg kan godt forstå, at det kan have været en forvirrende oplevelse for dig, især i din unge alder. I de tidlige teenage år er det meget almindeligt at opdage og udforske sin krop og seksualitet, og derfor behøver denne situation ikke nødvendigvis at være noget, der skal bekymrer dig, da det blot kan være et led i en lang rejse om at lære dig selv at kende. Da det kan være mærkværdigt at opdage sådanne nye aspekter, er det vigtigste bare, at du sørger for, at du tager dig godt tid om at lytte til og respektere dine egne grænser, altså at du mærker efter, hvad du er okay med og, hvad du ikke er okay med. 

I forhold til din veninde kan det være svært at sige, om det kan gøre noget ved jeres venskab, da det nok mest kommer an på, hvad hver jeres opfattelse af situationen er.

Hvis det var en situation, hvor i begge blot tænker, at det ikke bunder i mere end noget fjolleri, så er det ikke sikkert, at det behøver at fylde mere mellem jer. Hvis du derimod føler, at episoden kan være tegn på, at der er en tiltrækning mellem jer, så kan du prøve at mærke efter, hvad du ønsker at gøre med det. Derudover, hvis du kan mærke, at du har svært ved at lægge hændelsen fra dig og bliver ved med at tænke på det, så kan det være, at du måske kan prøve at snakke med hende om det. Det kan jo være, at hun går rundt og har samme tanker som dig. 

Jeg håber mit råd kan hjælpe en smule. Skriv endelig ind til brevkassen igen, hvis du har andre spørgsmål! :) 

-Marissa