tdc tv boks modtager ikke
hej til alle herinde,

 

jeg har netop fået installeret tdc home trio og indtil videre virker både internettet og min telefon fint.

problemet er opstået ved, at den boks som skulle søge og helst finde alle mine nye tv-kanaler ikke kan netop det.  (og jeg har endda netop investeret i et nyt fladskærms-tv fordi mit gamle tv var analogt!).

 

så efter at teknikeren virkelig havde prøvet alt igår - også at udskifte boksen med en ny - blev jeg så instrueret i, hvordan jeg skulle prøve at få boksen til at søge igen. det gjorde jeg så her i formiddags uden held. 

 

nu har jeg ringet til tdc's hotline og fået at vide, at der først kan gøres noget ved problemet på tirsdag!

kan det virkelig være rigtigt, at der ikke er en nemmere måde? 

 

jeg skulle aflæse boksens guid nr. og have dette klar, når der bliver ringet. det har jeg så med noget besvær fået aflæst (jeg har endda taget et billede af det, men det hjælper næppe) ... 

 

og undskyld jeg siger dette, men lige p.t. er jeg meget glad for, at stofa ikke har afbrudt min lille pakke hos dem endnu, for ellers ville jeg jo ikke kunne følge med i noget olympiade før fra på tirsdag 

 

mange hilsener herfra
vil blot skrive, at problemet med boksen blev løst på et tidspunkt i løbet af d. 7. august, selvom det jo ikke er fordi jeg har fået nogen som helst reaktioner herindefra ! jeg synes dog stadigvæk at det er lidt flot at love, at alt fungerer når teknikeren er gået, hvad det jo så altså ikke har gjort. mener dog ikke, at jeg kan være den eneste dette er sket for. men nu kører det.
Hey du!



 

Hvor dejligt at du
har fundet en pige, som du er blevet glad for, men jeg kan godt forstå, at du
synes, at det er lidt svært. Særligt i disse tider.



 

Du skriver, at du er
bange for at virke for desperat og om du skal behandle hendes på en bestemt
måde pga. hendes 'daddy issues'. Jeg tror lidt, at du har for meget fokus på
hendes forhold med hendes far. Medmindre du mistænker noget decideret ulovligt,
så er det hendes kamp, som hun må tage. Du kan lytte til hende, støtte hende,
opmuntrer hende osv. - som du jo allerede gør. Men derudover så skal du prøve
at skubbe det væk og så vær dig selv. Du skriver jo, at hun har sagt, at hun
godt kan lide dig, så mit bedste råd er, at du måske skal trække vejret og så
bare vær dig selv og se, hvordan tingene udvikler sig. 



 

Det er selvfølgelig
svært at være sammen i disse tider, men måske I alligevel kunne mødes? Det er
måske nemmere at fornemme, hvor hun er henne og hvilke signaler, som hun
sender, hvis det ikke kun foregår virtuelt. I kunne måske gå en tur sammen?
Eller sætte jer i en af jeres haver og snakke? Selvfølgelig med afstand, men så
kommer der lidt afveksling. 



 

Men prøv at fokuser
på at lære hende at kende, være der for hende, at være charmerende og flirt
lidt. Se hvordan hun reagerer, og når du føler, at du er klar, så fortæl hende,
hvordan du har det. Det er skræmmende, men det er sådan nogle chancer, som man
må tage. 



 

Så for at opsummere,
så synes jeg, at du skal prøve at glemme hendes forhold til hendes far. Det
lyder ikke til at have noget med dig at gøre. I stedet fokuser på jeres
relation. Se om I ikke kan ses udenfor det virtuelle og så skru lidt op for
charmen. Når tiden så er rigtig, så fortæl hende, hvordan du har det. Mon ikke,
at hun har det på samme måde :-) 



 

Håber, at du kan
bruge mit svar :) Al held og lykke herfra! :) 


VH.


Gustav Hej du, 

Jeg er ked af at høre om din situation. Det kan virkelig være svært, at være ensom, fordi man netop ikke har lyst til at opsøge nogen, og dermed kun bliver mere ensom. Selvfølgelig skal din kæreste støtte dig i situationen, men han har også ret i, at du bliver nødt til at se andre mennesker. Det er ikke fair overfor ham, at han skal bære hele byrden, så måske I kan finde ud af noget sammen. Du skriver, at du ikke snakker med dine venner mere. Er der en grund til dette? Det kan være svært, at komme ud af sin komfortzone og kontakte folk, som man ikke har set i lang tid, men det kan også være nødvendigt. Måske er det på tide, at få kontakt til dine venner igen og dermed "føle noget for dem" igen, som du skriver. Det kan godt være, at det er ubehageligt i første omgang, men det kan måske betale sig over længere tid. Hvis du dog ikke har lyst til at snakke med dine gamle venner, kunne det være en mulighed at få nogle nye? Du kan overveje hvilke fritidsinteresser du har, og hvad du godt kan lide at lave, og finde venner på den måde. Det kan eksempelvis være i skolen, til fodbold eller andet, som du kan fylde din hverdag med. Det lyder som om, at det ikke kun handler om venner, men også hvordan du har det med dig selv. Du beskriver, at du har negative tanker, hvilket også er vigtigt at få arbejdet med. Er det fordi du ikke synes om dig selv? Er det fordi du tænker, at ingen vil være venner med dig? For det er jeg sikker på, er løgn. Det kan være svært at finde de rigtige venner her i livet - det har jeg selv prøvet en del, men når man finder nogle gode nogle af slagsen, er det det hele værd. Det handler nok om, at tage nogle små skridt. Du kan starte med at kigge dig selv i spejlet og fortælle dig selv, at du er god nok og påpege de gode ting ved dig selv. Det kan måske hjælpe dig til, at tænke positive tanker. Dernæst kan du finde ud af, hvad problemet egentlig er - hvorfor isolerer du dig og hvad har ført til, at du føler dig ensom? Din kæreste kan kun støtte dig så meget, men du skal også løse nogle ting i dig selv. Måske du kan snakke med ham om tingene, og I sammen kan finde en løsning. Hvis du starter med ét skridt, bliver det måske nemmere at tage det næste.

Du er meget velkommen til at kontakte os igen, hvis du har brug for mere hjælp. Ellers håber jeg, at du kunne bruge mit svar til en smule.

- Benedicte Du kan ikke følge lastbilen, før den er ankommet til Danmark. Det er heller ikke muligt at ringe til chaufføren, når transporten er på båden. I den e-mail, du modtager, når lastbilen forlader Holland, får du alle de relevante oplysninger om, hvornår vognen forventes at ankomme til Danmark, så du kan følge den via GPS. Hej,

Selvom det kan være hårdt at række ud efter hjælp i situationer som din, så klarer du dig rigtig godt på det punkt. Det at du skriver ind til denne brevkasse er en rigtig god måde at dele dine bekymringer og udfordringer, og det at du har være til psykolog er virkelig godt, da du der kan få professionel råd og støtte. Jeg håber, at det er et længere forløb, du er i hos psykologen, da dette vil kunne give den bedst mulige hjælp. Hvis ikke det er et længere forløb, så er det bedste råd, jeg kan give, at du bør prøve at finde en måde hvorpå du kan fortsætte hos en psykolog (enten den nuværende eller en anden som du kan blive tilpas hos). 

Det kan selvfølglig godt være, at det ikke føles sådan, men du klarer det utroligt flot. Det kan være en umådelig svær ting at skulle finde en måde at leve et velfungerende liv på, hvis man har været ude for noget traumatisk, men du kan absolut være meget stolt af dig selv over, hvordan du har klaret det. Det at du velvilligt rækker ud efter og modtager hjælp (fra psykologi, via opkald eller til denne brevkasse) er et helt uvurderlig aspekt af at få det bedre, og på det punkt gør du et rigtig flot stykke arbejde. Derfor vil jeg absolut også kun råde dig til fortsat at kontakte/ringe til nogen, når du mærker anfald eller under andre omstændigheder, hvor du kan få brug for det. Eftersom du har oplevet problemer med de kilder du hidtil har kontaktet, så kan du måske prøve at få en tid hos din læge og spørge dem om de kan henvise dig til nogen/steder, der vil være nemmere at få fat på. Hvis du fortsætter hos en psykolog, så kan det også være, at de kan anbefale nogle brugbare kilder. 

Jeg ved godt at tanken om at blive indlagt på en psykiatrisk afdeling kan være forbundet med en del frygt og usikkerhed men tænk på, at hvis du brækkede din arm, så ville det også være nødvendigt at komme på hospitalet og få den rigtige hjælp til at håndterer smerten og til lægge armen i gips og få råd om, hvad du bør og ikke bør gøre for, at den heler bedst muligt. Det samme gælder, hvis man oplever smerte og trauma i sindet (som ved mange forskellige lidelser af mental natur). Her kan det også være nødvendigt, og det kan være den bedste udvej, at komme et sted hen, hvor man kan være omkring mennesker, der har den bedste viden om, hvordan man kan blive hjulpet. 

En anden ting, der måske kan fungere som hjælp på nuværende tidspunkt kan være at snakke med din kæreste og/eller dine venner om disse tanker, du har. F.eks. fortælle om dine daglige udfordringer og om din bekymring for at miste kontakt med dem. Eller måske snakke med nogle familiemedlemmer eller andre som du føler dig fortrolig med. Ikke nødvendigvis fordi de skal kunne give dig løsninger eller lignende, men mest for at nogle omkring dig ved, hvordan du har det og for, at du kan få sat ord på det, du går og kæmper med.

Jeg håber, at mit svar kan være til en smule hjælp (på trods af min uvidenhed om emnet). Glem aldrig hvor stærk du allerede har vist, at du er, og at du uundgåeligt har folk i dit liv, som holder meget af dig og som vil være der for dig. Jeg håber, at du endelig skriver ind igen, hvis du føler for det. 

-Marissa Hej virkelig triste pige. 

Først og fremmest, du er overhovedet ikke, som i OVERHOVEDET IKKE til besvær, vi er her for at lytte og hjælpe så godt som vi nu kan, også dig. 

Hvor lyder det til at det hele er noget rigtig lort.   
Selvom det nok ikke er medlidenhed du søger, så vil jeg bare sige at de gør mig rigtig ondt alt det du har været igennem, det er der absolut ikke nogen der fortjener at opleve.   
For at besvare dit spørgsmål om hvorfor du overhovedet kæmper mere? Det er fordi at du fortjener så meget bedre! Selvom alting virker fuldstændig sort, så er der stadig en chance for at det kan blive bedre, så længe at du kæmper. Du siger at du har forsøgt at kontakte psykiatrien, men har du forsøgt at kontakte et misbrugscenter? Jeg er desværre ikke så meget inde i hvad de har af tilbud, men som minimum kunne de hjælpe dig med at komme ud af dit hashmisbrug, sådan så at du kunne kontakte psykiatrien igen og høre om de så havde et tilbud til dig?   
Du skriver at din mor er stærk, ville hun ikke kunne hjælpe dig med at tage kontakt til et misbrugcenter måske?   
Jeg ved ikke om du har set det, men på vores side her har vi en fane i toppen der hedder ''find hjælp'', prøv at gå der ind under og se om der ikke måske er en af de organisationer du tænker kunne hjælpe dig. Jeg tænker at Drug Rebels, Head space og Tuba, kunne være nogle gode bud på steder du kunne undersøge. 

Jeg vil også gerne lige have lov at sige at jeg synes at du er sej. Du er sej fordi at du stadig her på trods af alt den modgang du har oplevet igennem dit liv. Du er sej fordi du har valgt at række hånden ud efter hjælp. både her og ved at kontakte psykiatrien. Hvis du bare holder fast i den sejhed og den smule tro på et bedre liv som du må besidde, siden du stadig er her og har valgt at søge hjælp, så tror jeg på at DU kan vende alt det du har oplevet til noget du kan bruge til at leve et godt liv. For igen det fortjerner du lige så meget som alle andre! 

Jeg håber at du kan bruge mit svar til noget, og at du bliver ved med at kæmpe selvom det hele er hårdt. Du er altid velkommen til at skriver her ind igen, hvis du har et spørgsmål eller bare har brug for at få noget ud. 

De bedste hilsner

Michelle :-) hej aya. beklager, men det har desværre ikke tiden til med så kort varsel. vh. allan Kære du,

  
Ulykkelig kærlighed kan være rigtig svær men stol på mig når jeg siger at man godt kan komme igennem et knust hjerte og blive glad igen - og det kan du også! Selvmord er aldrig den rigtige løsning og jeg synes du skal tage disse tanker alvorligt ved at søge hjælp enten hos dine forældre, en anden voksen du stoler på eller en professionel instans. Husk på det blot er en svær periode du går igennem lige nu! Forelskelse er næsten en sygdom til tider, især hvis den ikke er gengældt og derfor kan jeg godt forstå det er hårdt for dig. 

  
Det virker dog til at hun har en eller anden form for interesse for dig siden hun er god ved dig i skolen. Har du overvejet at tage en snak med hende om hvorfor hun ikke svarer dig længere? Du kan evt. sige til hende at du nyder hendes selskab og derfor gør det også ondt på dig når hun ikke svarer dig og derefter lader som om ingenting er sket når I ses i skolen. Hvem ved, måske ligger der en helt legitim grund til, hvorfor hun ikke har haft mulighed/overskud til at svare på dine beskeder. Man ved ikke altid hvad andre går og tumler med. 

  
Jeg håber du kan bruge mine råd til noget! Jeg håber alt det bedste for dig og håber du vil søge hjælp, hvis du føler du står i en situation, du ikke selv kan håndtere. Jeg ved ikke hvor du befinder dig henne i landet, men jeg kan anbefale dig at tage hen til Headspace, hvis der ligger en i nærheden af dig. Ellers synes jeg du bør kontakte din læge - enten selv eller med hjælp fra dine forældre - som kan hjælpe dig videre i systemet, så du kan få den hjælp du føler brug for. 

  
Mange kram

Simone

  
Ps. Husk du er et menneske med værdi! Alle fortjener et godt liv - også dig. Hej

Hold da op. Jeg er virkelig ked af at du har det sådan her. Det lyder virkelig ikke sjovt på nogen måde. Der er ingen der fortjener at gå sådan noget igennem.

Du er ikke doven. På ingen måde. Hvis jeg bare kan få dig til at tro på én ting jeg kommer til at skrive i mit svar her, så er det det. For selvom det er helt forståeligt at en oplevelse som denne her gør at selvværdet er helt i bund, så tror jeg vi skal se det du har været ude for her i det seneste stykke tid som en undtagelse.

For du er en dygtig og intelligent pige. Det er der ingen tvivl om. Det du har været ude for er en ekstrem version af det vi alle sammen er blevet ramt af her under corona. Det du har været ude for har at gøre med de omstændigheder du befinder dig i. Det har ikke noget med dig at gøre. Det er ikke dig, der er noget galt med. Du er ikke doven.

Hvorfor er jeg så blevet ramt så hårdt? Det kan det være du så spørger dig selv om. Jo, her er min lille teori; Jeg tror at dem, der virkelig var dygtige, motiverede og gik op i skolen inden alle eleverne blev sendt hjem, er dem, der lider hårdest under det her. Hvorfor? Fordi vi mennesker bygger en personlighed og et liv op omkring de ting vi engagerer os i. Jeg prøver ikke at sige at skolen var hele dit liv. Eller burde være det. Jeg taler mere om begrebet "mening". Jeg tror det var rigtig meningsfuldt for dig at gå i skole. Og vi mennesker får det virkelig dårligt, når det meningsfulde bliver taget fra os. Du har bare været rigtig uheldig. Og det er ikke fair overhovedet. Det er det virkelig ikke. Jeg er virkelig ked af at du har været udsat for det her.

Men fremedrettet håber jeg at det her perspektiv på tingene kan gøre det lettere. For når du skriver at du skær i dig selv, så kan jeg ikke lade være med at tænke, at her er en person, der virkelig er sur på sig selv. Måske endda hader sig selv en gang imellem. Og det synes jeg er enormt syndt. For det har du ingen grund til. Den person du er, er den person du var før corona. Alt det, der er sket siden er en undtagelse. Sådan ville jeg se på det, hvis jeg var dig. Du er ikke umotiveret, Du er ikke doven. Og du fortjener bedre end at blive skåret i. Du er et offer for noget virkelig uheldigt. Og så snart det her er ovre, kan du begynde at gå i skole igen. Det håber jeg i hvert fald, du har mod på. For der er ikke nogen grund til at du ikke skulle kunne. Din oplevelse med denne her SOP-opgave siger intet om hvad du kan. Sådan ville jeg foreslå du ser på det.

Håber det kunne hjælpe lidt. Og håber at dagene også har nogle lyspunkter. Lov mig at du skriver igen, hvis det var uklart, eller hvis der opstår noget andet.

mvh Markus Du kan altid få hjælp, hvis du har spørgsmål eller oplever fejl i app'en. 


* Ring til Hotline på tlf. 59 48 10 40 på hverdage mellem kl. 08.00 og 19.00.
* Skriv til [hotline@spks.dk](mailto:hotline@spks.dk) eller brug feedback-funktionen i din Mobilbank.
* Ring eller skriv til din rådgiver. Du finder kontaktinformationerne nederst på siden ’Til dig’. Hej med dig,

Jeg er meget ked af at høre, at du har det rigtig dårligt, og det er super flot, at du skriver herinde for at få hjælp!

Selvom det hele måske virker meget uoverskueligt og meningsløst, er det muligt at få hjælp og få det bedre. Det ville være en rigtig god idé, hvis du taler med nogle om de her tanker - dine forældre, en lærer eller måske en pædagog på din skole? Der er ikke noget galt i at have det rigtig skidt, det kan alle mennesker opleve, men det er muligt at få det bedre, hvis man rækker ud og lader andre hjælpe. Det er meget alvorligt at ville begå selvmord, og du kan ikke gøre det om igen. Selvom det måske ikke virker sådan, er jeg sikker på der er en masse mennesker som vil komme til at savne dig helt vildt, hvis du gør det. 

Det er simpelthen så vigtigt at du beder om hjælp hos nogle som er omkring dig, og fortæller dem, at du har det dårligt og ikke har lyst til at leve mere. Hvis det virker grænseoverskridende at sige det højt til nogle, ansigt til ansigt, kan du ringe til Livslinjen på telefon: 70 20 12 01. De er vant til at snakke med folk, som har det meget svært, og de kan snakke med dig om hvad du har lyst til, og komme med råd og vejledning til dig. Ellers er der også **Børnetelefonen på telefon: 116111**, hvor du både kan snakke med voksne eller andre børn/unge. 

Du fortjener at have et godt og langt liv, og jeg håber inderligt, at du får rakt ud efter hjælp, så hurtigt som muligt. Der findes mange mennesker, som gerne vil hjælpe, og du skal nok blive taget alvorligt. Forsøg at fokusere på alle de gode ting, du ville gå glip af, hvis du ikke lever mere - for livet er fyldt med gode ting. 

Jeg håber du får hjælp, og at du får det bedre. Du er altid velkommen til at skrive ind igen. 

Mange hilsner fra Regitze