Zavádění linuxu vs.XP



Zdravím, mám asi blbý dotaz, ale přesto. Nainstaloval jsem přes XP Mandrake 10.1 a při startu počítače se na několik sekund objeví volba systému - linux nebo XP. Pokud se nerozhodnu, tak se spustí linux. Je možné nastavit to defaultně tak, aby se při neprovedení volby spustily XP?
v prvom rade si zisti, či tam máš lilo alebo grub. Potom si o tom bootloaderi niečo nájdi na internete, nemal by to byť problém.
Použij nějaké "Live CD"

[o106.com/...](http://o106.com/odvirovani-pocitace-s-windows-bootovatelna-live-cd-s-antiviry/) <p>upstart cesta je</p><p><code>sudo service lightdm restart</code> pro novější verze používající <strong> lightdm </strong></p><p>nebo <code>sudo service gdm restart</code> pro starší verze používající <strong> gdm </strong>.</p><p><strong> aktualizace: </strong> další možnost, která nepoužívá terminál, ale používá kombinaci kláves, lze nalézt na <a href="https://askubuntu.com/questions/39571/how-to-set-keyboard-combination-to-kill-the-server">jak nastavit kombinaci kláves na zabít x server?</a> </p> <p>pomocí fdisk můžete mít představu o tom, jaké oddíly máte, například:</p><pre><code>fdisk -l </code></pre><p>ukazuje:</p><pre><code> device boot start end blocks id system /dev/sda1 * 63 204796619 102398278+ 7 hpfs/ntfs /dev/sda2 204797952 205821951 512000 83 linux /dev/sda3 205821952 976773119 385475584 8e linux lvm </code></pre><p>tímto způsobem víte, že máte sda1,2 a 3 oddíly. možnost -t je typ souborového systému; může to být ntfs, fat, ext. v mém příkladu je sda1 ntfs, takže by to mělo být něco jako:</p><pre><code>mount -t ntfs /dev/sda1 /mnt/ </code></pre><p>zařízení usb jsou obvykle vfat a linux jsou obvykle ext.</p> <ol> <li>v systému windows spusťte příkazový řádek jako správce</li> <li>vyvolejte spuštění nouzového režimu příkazem: <code>bcdedit /set {current} safeboot minimal</code></li> <li>během spouštění restartujte počítač a zadejte systém bios.</li> <li>přejděte z ide do režimu ahci, poté <code>save &amp; exit</code>.</li> <li>windows 10 se spustí v nouzovém režimu.</li> <li>klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu okna a vyberte, abyste spustili příkazový řádek v administrátorském režimu z různých možností.</li> <li>zrušte bootování v nouzovém režimu příkazem: <code>bcdedit /deletevalue {current} safeboot</code></li> <li>restartujte počítač ještě jednou a tentokrát se spustí normálně, ale s aktivovaným režimem ahci.</li> </ol><p>( <a href="http://www.tenforums.com/drivers-hardware/15006-attn-ssd-owners-enabling-ahci-mode-after-windows-10-installation-5.html">zdroj</a> )</p> Už jste se snažil změnit cílovou CPU `x86`místo `"Any CPU"`v pokročilých možnostech kompilátoru? Vím, že to řeší některé problémy s ostatními `OLEDB`poskytovateli vynucením použití 32-bitové verzi. <p>obě řešení jsou naprosto přijatelná, při volbě vezměte v úvahu tyto body:</p><ul> <li>vyskakovací okno na mapě může skrývat další užitečné informace</li> <li>více než několik vyskakovacích oken se rychle zaplní. je to v pořádku, pokud je současně otevřen pouze jeden z nich</li> <li>množství informací ve vyskakovacím okně musí zůstat malé</li> </ul><p>na druhé straně se zobrazují informace vedle mapy:</p><ul> <li>ztratíte spojení s bodem zájmu, takže musíte přidat vizuální vztah (barvu, číslo, ikonu, čáru ...) s bodem na mapě. toto spojení je obtížné nebo obtížně čitelné, když máte spoustu bodů</li> <li>pro zobrazení dodatečných informací může být pro uživatele nutné určité posouvání/změna velikosti okna</li> </ul> <p> <a href="http://en.wikipedia.org/wiki/mac\_os#mac\_os\_x">mac os</a> je založeno na kódové bázi <a href="http://en.wikipedia.org/wiki/bsd"> bsd </a> , zatímco linux je nezávislý vývoj unixového systému. to znamená, že tyto systémy jsou podobné, ale nikoli <a href="http://en.wikipedia.org/wiki/binary\_compatibility">binární kompatibilní</a> .</p><p>kromě toho má mac os mnoho aplikací, které nejsou otevřeným zdrojem a jsou postaveny na knihovnách, které nejsou otevřeným zdrojem. z tohoto důvodu není možné tyto aplikace provozovat v systému linux, aniž by byly vlastníkem autorských práv těchto aplikací a knihoven.</p> <p>registry <code>"*</code> a <code>"+</code> jsou pro schránku systému (<code>:help registers</code>). v závislosti na vašem systému mohou dělat různé věci. například v systémech, které nepoužívají x11 jako osx nebo windows, se registr <code>"*</code> používá pro čtení a zápis do systémové schránky. na systémech x11 lze použít oba registry. pro více informací viz <code>:help x11-selection</code>, ale v podstatě <code>"*</code> je analogický s x11 <em>primárním</em> výběrem (který obvykle kopíruje věci, které vyberete myší a pastami pomocí prostřední tlačítko myši) a <code>"+</code> je obdobné jako u x11 <em>clipboard</em> výběr (což je vlastní schránka).</p><p>pokud vše, co šlo přes hlavu, zkuste pomocí <code>"*yy</code> nebo <code>"+yy</code> zkopírovat řádek do schránky systému. za předpokladu, že máte vhodné možnosti kompilace, by měl fungovat jeden nebo druhý. možná budete chtít přeměnit to na něco výhodnější pro vás. například můžete v souboru ~/.vimrc zadat <code>vnoremap &lt;c-c&gt; "*y</code>, abyste mohli vizuálně vybrat a stisknout <kbd>ctrl</kbd>+<kbd>c</kbd> vyskočit do schránky systému.</p><p>mějte na paměti, že kopírování/vkládání ze systémové schránky <strong>nebude fungovat</strong> pokud <code>:echo has('clipboard')</code> vrací 0. v tomto případě není vim zkompilován s funkcí <code>+clipboard</code> a budete muset nainstalovat jinou verzi nebo znovu zkompilovat . některé linuxové distribuce standardně dodávají minimální instalaci vimu, ale obecně, pokud <strong>nainstalujte balíček <code>vim-gtk</code> nebo <code>vim-gtk3</code></strong> můžete získat další funkce.</p><p>můžete se také podívat na volbu <code>'clipboard'</code> popsanou v <code>:help cb</code>. v tomto případě můžete <code>:set clipboard=unnamed</code> nebo <code>:set clipboard=unnamedplus</code> provést všechny operace vyhození/smazání automaticky zkopírovat do systémové schránky. to by mohlo být nepříjemností v některých případech, kdy ukládáte něco jiného do schránky, protože to přepíše.</p><p>chcete-li vložit, můžete použít <code>"+p</code> nebo <code>"*p</code> (opět v závislosti na vašem systému a/nebo požadovaném výběru) nebo je můžete namapovat na něco jiného. typicky je zadávám, ale často se nacházím v režimu vkládání. pokud jste v režimu vkládání, můžete je stále vkládat pomocí správného odsazení pomocí <code>&lt;c-r&gt;&lt;c-p&gt;*</code> nebo <code>&lt;c-r&gt;&lt;c-p&gt;+</code>. viz <code>:help i\_ctrl-r\_ctrl-p</code>.</p><p>za zmínku stojí také možnost <code>paste</code> vim (<code>:help paste</code>). toto vloží vim do speciálního "režimu vkládání", který zakáže několik dalších možností, což vám umožní snadno vložit do vimu pomocí svého terminálového emulátoru nebo známé zkratky pro vložení multiplexeru. jednoduše zadejte <code>:set paste</code>, abyste jej aktivovali, vložte obsah a potom zadejte <code>:set nopaste</code>, abyste jej zakázali. alternativně můžete pomocí volby <code>pastetoggle</code> nastavit kód klíče, který přepíná režim (<code>:help pastetoggle</code>). doporučuji používat registry namísto těchto možností, ale pokud jsou stále příliš děsivé, může to být vhodné řešení, když si vylepšujete své vim chops.</p><p>podrobnější informace naleznete v tématu <code>:help clipboard</code>.</p> Ve scénáři, kde mám více sestav souborů (tedy 1 exe a 5 DLL) budu používat jinou verzi souboru pro každého, ale stejný montážní verzi pro všechny z nich, která vám umožní zjistit, které exe každý dll jít s. Já mám šedé ty splněné (neaktivní, vlastně už jenom značka) a oranžové ty, které mě teprv čekají (na znamení toho, že se na ně dá kliknout a spustit test).