ny mappe på homedisk
hej,

 

kan det være rigtigt at man ikke kan oprette sine egne mapper på homedisken?
hej sandkaf systemmæssige årsager kan man ikke oprette egne mapper i roden på homedisken, ligesom man heller ikke kan lægge filer i roden.jeg har valgt at bruge mapperne musik, billleder og videoer til de respektive filtyper, mens jeg  i standardmappen dokumenter har oprettet mit eget mappesysstem til alle andre filtyper.mvh stephen
ja, du kan godt fortryde bestillingen af forsikringen. Kære du

Som du også selv skriver, er det bestemt ikke noget at skamme sig over, men det betyder selvfølgelig ikke, at det ikke kan være svært. Det er ganske forståeligt, at du ikke vil dele det med alle lige til at starte med, da det er en personlig ting. Jeg synes, at du skal sige det til dem, du er tættest med til at starte med - det vigtigste er, at du kan være dig selv over for dem, du holder af. Og hvis folk har fordomme om dig og spreder rygter, så ved du i hvert fald, at det ikke er dine venner. Sådanne nogle mennesker fortjener ikke at have dig som veninde. Men tag det i dit eget tempo, og sig det kun til dem, du virkelig har lyst til at dele det med. Det er dit liv og dit valg - du skal ikke føle dig presset til at dele det med nogle, du ikke har lyst til at fortælle det til.

De bedste hilsner

Zhino Hej

Jeg vil gerne starte med at sige fra mit hjerte af, hvor er det stærkt af dig at du er ærlig og at du erkender at der er et problem i dit liv som der fraholder dig og skaber en frygt for nogle ting. Jeg forstår at det er så svært, at være i det hele når dine forældre, som er dine omsorgspersoner ikke har givet dig den rette støtte og at du ønsker at tilfredsstille deres behov frem for dine egne, selvom de ikke imødekommer dine. Det er så forkert på så mange måder, fordi det burde selvfølgelig ikke være sådan. Men angående dine forældre, der er mine ærlige mening, at de har fejlet hvis du ikke bliver anerkendt for præcis den du er. Jeg ved at livet er hårdt og jeg har selv været i det den gang jeg var 15 år gammel. Jeg har også oplevet nogle ting som gør at man automatisk tænker negative tanker om sig selv. Men hvad jeg kan læse mig frem til, så uanset hvad så vil din familie ikke give dig den anerkendelse du ønsker og derfor så er du nødt til at acceptere det og prøve at skabe den anerkendelse for dig selv. 

Jeg kan læse mig frem til, at der har været flere gange hvor du har ønsket at forlade verden, men der er alligevel noget der holder dig tilbage fra ikke at gøre det. Det der fraholder dig fra ikke at sluge de piller, er det du skal finde frem i dig selv. Du har drømme og planer i dit liv, som du skriver og de drømme og planer i dit liv, skal være din motivationskilde. Dine forældre vil ikke anerkende dine behov og ved du hvad, så lad vær med at lade dem styre det. Du har dine egne drømme og du skal aldrig opgive dem fordi andre fortæller dig det modsatte. Tro mig, jeg kender alt til folk der nedgøre og kommer med bemærkninger for jeg har oplevet det i ca. 11 år i mit liv. 

Jeg kender dig ikke som person og det behøver jeg ikke at gøre for at fortælle dig at du lyder som en person der har så meget at give til dig selv og alle andre i den her verden. Alle mennesker kan nikke ja til at de har haft nogle dårlige venner eller at man har fucket tingene op en gang i mellem, men det handler også om at man rejser sig fra de nedture i livet og kommer op på hesten igen, på sin egen måde og tempo. Jeg synes det er så fedt at du får noget professionel hjælp og jeg vil råde dig til at blive ved med det. Jeg ved at man kan få noget gratis psykolog hjælp igennem kommunen og generelt hjælp til at kunne flytte hjemmefra. Og jeg ved det er svært. Det er skræmmende og man bliver bange. Men det er ikke sundt for dig at være hjemme og derfor så synes jeg det skal være grunden til at du kontakter dem. Du kan altid skrive herind igen og fortælle om din oplevelse og hvis det er du har brug for yderligere hjælp. 

Derudover så tror jeg faktisk at når du flytter (og det at jeg skriver når, det fordi jeg tror på dig og jeg ved du nok skal få det bedre, fordi du er bevidst om din situation), så skal du nok møde nogle gode mennesker i dit liv som vil acceptere dig præcis for den du er, både din seksualitet og dit udseende, men du skal først elske dig selv. 

Og du skal vide, du begyndte faktisk at vælge dig selv, fra det tidspunkt at du valgte at skrive højt om dine problemer til at du ønsker at få noget hjælp. Du er på vej mod friheden. En frihed der kan skabe dig et frirum hvor du kan fokusere på dig selv, anerkende dine egne behov og gå hen i den retning mod de drømme og planer du har i dit liv. Jeg ved livet er svært og ingenting kommer nemt, men du kan sagens klare det fordi det er jeg helt sikker på. 

Jeg håber du fik svar på dit spørgsmål og hvis ikke er du velkommen til at skrive herind igen!

Vh. Rebecca Vejsalt kan beskadige din thujahæk, så plant helst ikke for tæt på en saltet vej. Hej du!

Kærlighed kan være rigtig svært, hvis man er usikker på sig selv, men ud fra det du skriver lyder det som om I er på vej i den rigtige retning. Jeg kan godt forstå at du savner en validering af hvorvidt dine følelser er gensidige og jeg tror bestemt at den bedste løsning er at du skal gøre hende så tryg i dit selskab som muligt! Bliv ved med at give udtryk for dine følelser, da dette måske vil hjælpe hende til at turde åbne sig mere op for dig, hvis hun ved at du synes godt om hende. 

Hvorvidt du skal fortælle dine forældre at I skal ses eller ej, er i den grad op til dig selv! Du har ikke nogen forpligtelse overfor dem angående at skulle fortælle dem at du skal ses med en pige, men hvis du har lyst til at inddrage dem i dine planer, så tror jeg da blot at de vil synes det er hyggeligt og glæde sig på dine vegne :-) Men du behøver slet ikke fortælle dem noget, hvis du ikke har lyst endnu - så kan du altid fortælle dem det, hvis det bliver til mere mellem jer en dag!

Jeg håber det bedste for dig!

Knus fra Simone Hej 

Det lyder som nogle ubehagelige tanker at gå med selv, men jeg kan godt forstå at det har været svært for dig at få det sagt til din mor. Men jeg tror at det vil være godt for dig at sige det til din mor, så du har en, du kan snakke med det om. Hvis du har OCD vil det formentlig også hjælpe dig, hvis du får stillet en diagnose, så du derigennem kan få hjælp til at håndtere dine OCD, så den ikke påvirker dig så meget. 

Jeg vil råde dig til at sige det til din mor og gøre det på den måde, du synes er mest overkommelig for dig. Du kan enten give hende brevet, ligge det i postkassen eller sige det til hende personligt. Uanset hvordan du siger det til hende, er jeg sikker på, at hun er bekymret for dig og meget gerne vil hjælpe dig og høre, hvad du har at sige. Hvis du gerne vil sige det til hende personligt, kan du forberede dig på, hvad du skal sige. Du kan forberede det lidt ligesom et oplæg til skolen, så er det måske lidt mindre skræmmende at sige til hende. Du kan også tage et papir med stikord med, så du kan støtte dig til det, hvis du går i stå. Du kan for eksempel sige til hende, at der er noget du gerne vil snakke med hende om og at det er vigtigt for dig, at hun lytter og at du har skrevet et par stikord ned, så du får sagt det hele.   
  
Uanset hvordan du fortæller det til din mor, skal du ikke være bange. Din mor vil dig det bedste og vil hjælpe dig igennem det - også selvom det viser sig ikke at være OCD. Du skal heller ikke være bange for at sige det, hvis det viser sig ikke at være OCD. For selvom det ikke er OCD lyder det til, at du har brug for at snakke med din mor og at det vil gøre, at du får det bedre  
  
De bedste hilsner, Anne app´n billeder er en af de medfødte apps, som ikke umiddelbart kan fjernes, da den er integreret i styresystemet.

“alt om data” lavede engang en udmærket guide til, hvordan du alligevel får fjernet de apps som ikke umiddelbart kan fjernes, og hvordan du henter dem igen på store. linket er her:

… Hej, 

Det kan være svært hvis man bor i et område hvor man ikke rigtig føler at man har nogen venner i nærheden. Og selvom der måske er jævnaldrende i ens nabolag, så er det bare ikke sikkert at man klinger med dem. Det er dog kun godt at høre at du har venner i skolen som du er glad for og det kan være at det er dem du kan gøre mere for at ses med i fritiden så. 

Jeg tror tit folk oplever at i takt med at man bliver ældre, så har man ikke længere sine venner boende tæt på, fordi der ofte sker ting i livet som tager folk i forskellige retninger. Nogle skifter skole, nogle flytter længere væk, nogle tager på efterskole, nogle tager på gymnasiet og så videre. Derfor oplever mange at de desværre ikke længere kan have deres venner nemt i nærheden men at man derimod er nødt til at planlægge og lægge lidt mere arbejde i det for at ses. Som f.eks. at lave aftaler om at ses i god tid, snakker om der er nogle aktiviteter man har lyst til at lave og hvor man så tager bussen eller spørger om forældre eller ældre søskende med bil kan give et lift hen til hinanden. Selvom det kan føles underligt eller bøvlet, så kan det dog være, at det er det, der skal til for at ses med de venner som ikke bor i nærheden. 

Jeg håber mit svar kan hjælpe lidt. Skriv gerne ind igen, hvis du har andet på hjertet :) 

Med venlig hilsen,  
Marissa ja, det kan man hej, du er ikke den eneste, der har problemer at bruge "sin" og "hans, hendes" både skriftligt og i tale. det er vigtigt at bruge dem korrekt, fordi de har en betydningsfuld indflydelse på sætningens betydning.