nyheder
hvorfor kan vi ikke komme ind og læse nyhederne fra tdc hovedside mere det virker ikke som normalt??
hej

jeg supplerer lige maja.

jeg tror løsningen er her.

se link:  http://tdc.dk/publish.php?id=33545

hilsen bente
hej aya. beklager, men det har desværre ikke tiden til med så kort varsel. vh. allan jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren Hej virkelig triste pige. 

Først og fremmest, du er overhovedet ikke, som i OVERHOVEDET IKKE til besvær, vi er her for at lytte og hjælpe så godt som vi nu kan, også dig. 

Hvor lyder det til at det hele er noget rigtig lort.   
Selvom det nok ikke er medlidenhed du søger, så vil jeg bare sige at de gør mig rigtig ondt alt det du har været igennem, det er der absolut ikke nogen der fortjener at opleve.   
For at besvare dit spørgsmål om hvorfor du overhovedet kæmper mere? Det er fordi at du fortjener så meget bedre! Selvom alting virker fuldstændig sort, så er der stadig en chance for at det kan blive bedre, så længe at du kæmper. Du siger at du har forsøgt at kontakte psykiatrien, men har du forsøgt at kontakte et misbrugscenter? Jeg er desværre ikke så meget inde i hvad de har af tilbud, men som minimum kunne de hjælpe dig med at komme ud af dit hashmisbrug, sådan så at du kunne kontakte psykiatrien igen og høre om de så havde et tilbud til dig?   
Du skriver at din mor er stærk, ville hun ikke kunne hjælpe dig med at tage kontakt til et misbrugcenter måske?   
Jeg ved ikke om du har set det, men på vores side her har vi en fane i toppen der hedder ''find hjælp'', prøv at gå der ind under og se om der ikke måske er en af de organisationer du tænker kunne hjælpe dig. Jeg tænker at Drug Rebels, Head space og Tuba, kunne være nogle gode bud på steder du kunne undersøge. 

Jeg vil også gerne lige have lov at sige at jeg synes at du er sej. Du er sej fordi at du stadig her på trods af alt den modgang du har oplevet igennem dit liv. Du er sej fordi du har valgt at række hånden ud efter hjælp. både her og ved at kontakte psykiatrien. Hvis du bare holder fast i den sejhed og den smule tro på et bedre liv som du må besidde, siden du stadig er her og har valgt at søge hjælp, så tror jeg på at DU kan vende alt det du har oplevet til noget du kan bruge til at leve et godt liv. For igen det fortjerner du lige så meget som alle andre! 

Jeg håber at du kan bruge mit svar til noget, og at du bliver ved med at kæmpe selvom det hele er hårdt. Du er altid velkommen til at skriver her ind igen, hvis du har et spørgsmål eller bare har brug for at få noget ud. 

De bedste hilsner

Michelle :-) Nej, desværre. Hej

Hold da op. Jeg er virkelig ked af at du har det sådan her. Det lyder virkelig ikke sjovt på nogen måde. Der er ingen der fortjener at gå sådan noget igennem.

Du er ikke doven. På ingen måde. Hvis jeg bare kan få dig til at tro på én ting jeg kommer til at skrive i mit svar her, så er det det. For selvom det er helt forståeligt at en oplevelse som denne her gør at selvværdet er helt i bund, så tror jeg vi skal se det du har været ude for her i det seneste stykke tid som en undtagelse.

For du er en dygtig og intelligent pige. Det er der ingen tvivl om. Det du har været ude for er en ekstrem version af det vi alle sammen er blevet ramt af her under corona. Det du har været ude for har at gøre med de omstændigheder du befinder dig i. Det har ikke noget med dig at gøre. Det er ikke dig, der er noget galt med. Du er ikke doven.

Hvorfor er jeg så blevet ramt så hårdt? Det kan det være du så spørger dig selv om. Jo, her er min lille teori; Jeg tror at dem, der virkelig var dygtige, motiverede og gik op i skolen inden alle eleverne blev sendt hjem, er dem, der lider hårdest under det her. Hvorfor? Fordi vi mennesker bygger en personlighed og et liv op omkring de ting vi engagerer os i. Jeg prøver ikke at sige at skolen var hele dit liv. Eller burde være det. Jeg taler mere om begrebet "mening". Jeg tror det var rigtig meningsfuldt for dig at gå i skole. Og vi mennesker får det virkelig dårligt, når det meningsfulde bliver taget fra os. Du har bare været rigtig uheldig. Og det er ikke fair overhovedet. Det er det virkelig ikke. Jeg er virkelig ked af at du har været udsat for det her.

Men fremedrettet håber jeg at det her perspektiv på tingene kan gøre det lettere. For når du skriver at du skær i dig selv, så kan jeg ikke lade være med at tænke, at her er en person, der virkelig er sur på sig selv. Måske endda hader sig selv en gang imellem. Og det synes jeg er enormt syndt. For det har du ingen grund til. Den person du er, er den person du var før corona. Alt det, der er sket siden er en undtagelse. Sådan ville jeg se på det, hvis jeg var dig. Du er ikke umotiveret, Du er ikke doven. Og du fortjener bedre end at blive skåret i. Du er et offer for noget virkelig uheldigt. Og så snart det her er ovre, kan du begynde at gå i skole igen. Det håber jeg i hvert fald, du har mod på. For der er ikke nogen grund til at du ikke skulle kunne. Din oplevelse med denne her SOP-opgave siger intet om hvad du kan. Sådan ville jeg foreslå du ser på det.

Håber det kunne hjælpe lidt. Og håber at dagene også har nogle lyspunkter. Lov mig at du skriver igen, hvis det var uklart, eller hvis der opstår noget andet.

mvh Markus CO2 = kuldioxid.


Du har sikkert hørt om global opvarmning. CO2 ligger sig som et lag omkring jorden, hvilket gør, at den varme som solen giver til jorden, ikke kan slippe væk igen - det er det vi kalder for drivhuseffekten. For lige hurtigt, at forklare drivhuseffekten, så har du sikkert oplevet dét, at gå ind i et drivhus og mærke, at det er meget, meget varmere end udenfor. I virkeligheden er det, det der sker med jorden. CO2 skaber et usynligt lag rundt om jorden, ligesom drivhusets glas fungerer som et "usynligt" lag. Varmen kommer ind, men har svært ved, at slippe ud igen.


CO2 er godt nok på nogle områder. Træer, buske, blomster, planter og græsset optager f.eks CO2. De optager CO2 og vokser af det - træerne producerer så efterfølgende ilt som vi mennesker og dyr jo lever af. Måske har du hørt én af dine lærere fortælle dig, at hvis du havde en stor plante og boede i osteklokke uden ilt, så vil du kunne leve derinde, da det du udånder vil "omdannes" til ilt af planten. Om det passer ved jeg ikke - men det ér noget om det.


Problemet med CO2 er jo, at vi producerer for meget af det. Jordens planter, hav osv. kan ikke nå at optage det hele, hvilket resulterer i det usynlige lag af CO2. Det gør så, at der bliver varmere og varmere på jorden, hvilken kan resultere i, at isen på polerne smelter, hvilket får verdenshavene til at stige og oversvømme forskellige byer og lande. Det resultere i, at de koldere lande f.eks tiltrækker andre dyrearter som kan være invasive og ødelægge dyrelivet. I virkeligheden kan global opvarmning ødelægge den verden som vi kender.


Hvis man går op i, at hjælpe verden lidt på rette vej, så kan man jo selv tænke over hvad man laver i sin dagligdag. Eksempelvis så udleder biler, scootere og knallerter en del CO2. Fjernsynet, computeren, lampen og alle de ting der bruger strøm udleder også en del CO2 - også i selve produktionen af produktet, hvilket leder os til genbrug. Genbrug og genanvendelse er gode måder, at hjælpe miljøet på.


Men - der er altid et men.


Selvfølgelig kan du ene mand ikke redde planeten. Vi skal alle stå sammen. Du læser eksempelvis det her svar på en enhed der bruger strøm. Svaret er skrevet fra min computer som bruger strøm. Vi kan jo ikke alle bo i en skov uden en mobiltelefon eller andre strømafhængige produkter. Men måske skulle man bare huske, at slukke lyset efter sig, når man forlader et rum. 


Jeg må indrømme, at jeg ikke personlige tænker vildt meget over CO2, selvom jeg burde. Jeg sorterer mit affald og slukker altid lyset i de rum jeg ikke bruger. Jeg lader aldrig fjernsynet køre i baggrunden, men jeg har altid musik tændt.


Danmark er et lille land. Vi er ikke engang 6 millioner indbyggere i Danmark (5.7 millioner i 2019). Selv hvis hele Danmark skar 90% af deres CO2 udslip, så ville verden stadig være ringe stillet. Vi er 7.7 milliarder mennesker i hele verdenen og det er lande som Indien, Indonesien, , Kina, Japan, Rusland, USA og Canada der skal tage problemet mest seriøst. Selvfølgelig skal Danmark følge trop - ingen tvivl om det. Men det er klart, at vi er så lille et land, at hvis vi gjorde det alene, så ville det absolut ikke betyde noget som helst i det store billede.


Der er selvfølgelig også de som tror, at hele emnet global opvarmning og drivhuseffekten er det pure opspind. Nogle gange kan man jo godt tvivle. Eksperterne siger nogle gange, at temperaturen er steget verden over, men samtidig får vi nogle gange de koldeste dage/vintre målt de sidste 50 år. Jeg vælger nu at tro på, at der er noget om snakken. Der vil altid være eksperter der er uenige og dette virker til, at være et seriøst emne, som de mest anerkendte eksperter bakker op om.


Pas på jer selv. Pas på jorden. Hej du, 

Jeg er ked af at høre om din situation. Det kan virkelig være svært, at være ensom, fordi man netop ikke har lyst til at opsøge nogen, og dermed kun bliver mere ensom. Selvfølgelig skal din kæreste støtte dig i situationen, men han har også ret i, at du bliver nødt til at se andre mennesker. Det er ikke fair overfor ham, at han skal bære hele byrden, så måske I kan finde ud af noget sammen. Du skriver, at du ikke snakker med dine venner mere. Er der en grund til dette? Det kan være svært, at komme ud af sin komfortzone og kontakte folk, som man ikke har set i lang tid, men det kan også være nødvendigt. Måske er det på tide, at få kontakt til dine venner igen og dermed "føle noget for dem" igen, som du skriver. Det kan godt være, at det er ubehageligt i første omgang, men det kan måske betale sig over længere tid. Hvis du dog ikke har lyst til at snakke med dine gamle venner, kunne det være en mulighed at få nogle nye? Du kan overveje hvilke fritidsinteresser du har, og hvad du godt kan lide at lave, og finde venner på den måde. Det kan eksempelvis være i skolen, til fodbold eller andet, som du kan fylde din hverdag med. Det lyder som om, at det ikke kun handler om venner, men også hvordan du har det med dig selv. Du beskriver, at du har negative tanker, hvilket også er vigtigt at få arbejdet med. Er det fordi du ikke synes om dig selv? Er det fordi du tænker, at ingen vil være venner med dig? For det er jeg sikker på, er løgn. Det kan være svært at finde de rigtige venner her i livet - det har jeg selv prøvet en del, men når man finder nogle gode nogle af slagsen, er det det hele værd. Det handler nok om, at tage nogle små skridt. Du kan starte med at kigge dig selv i spejlet og fortælle dig selv, at du er god nok og påpege de gode ting ved dig selv. Det kan måske hjælpe dig til, at tænke positive tanker. Dernæst kan du finde ud af, hvad problemet egentlig er - hvorfor isolerer du dig og hvad har ført til, at du føler dig ensom? Din kæreste kan kun støtte dig så meget, men du skal også løse nogle ting i dig selv. Måske du kan snakke med ham om tingene, og I sammen kan finde en løsning. Hvis du starter med ét skridt, bliver det måske nemmere at tage det næste.

Du er meget velkommen til at kontakte os igen, hvis du har brug for mere hjælp. Ellers håber jeg, at du kunne bruge mit svar til en smule.

- Benedicte Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi også har været glade for den gamle Mobilbank. Tiden er dog ved at være løbet fra den teknologi, som den er bygget på, og derfor også vores muligheder for at udvikle nye funktioner, du som kunde kan få gavn af. 


Derudover er der en række funktioner, som du i dag kun kan benytte dig af via vores Netbank (fx udenlandske overførsler og budgetfunktioner). Med den nye Mobilbank flytter vi løbende de funktioner over i Mobilbanken, så du ikke behøver tilgå to forskellige ”systemer”, ligesom vi har en række forbedringer og nye funktioner på vej i den nye Mobilbank. 


  
 Sidst men ikke mindst, er der også kommet nogle nye EU-regler for offentlige digitale løsninger, som vi selvfølgelig gerne vil leve op til – og det kan vi med den nye Mobilbank. Hey du! 

Jeg kan godt forstå,
at du er træt af den her situation. Det er virkelig ærgerligt, at du skal gå
rundt og have det sådan. 

Det er helt normalt,
at man kan have dårlige dage, hvor man bare er nede uden nogen speciel grund.
Men som jeg læser dit brev, så har du haft det sådan i et stykke tid. Derfor er
det godt at stoppe op og se, hvad der kan være galt.

Du åbner selv op
for, at det kunne være det faktum, at du ryger hash og skunk. Hash påvirker
særligt unges psyke, så det er ikke sundt at ryge det. Men jeg bider dog mere
mærke til, at du selv skriver, at det føles som om, at det hjælper. Lidt
ligesom alkohol kan få nogle til at "glemme" deres problemer for en
stund, så gør hash og skunken måske det samme for dig? Men det er lidt ligesom
at tisse i bukserne - det føles måske rart her og nu, men det løser ikke det
grundlæggende problem.

Jeg bider særligt
mærke til, at du skriver, at efterskole ikke lige er din ting og, at du ikke
har et stort behov for at være socialt. Din nedtrykthed skyldes måske, at du er
lidt for overstimuleret rent socialt. Nogle mennesker har brug for mere tid for
sig selv, så de kan lade op og få mere energi, end andre. Det betyder ikke, at
man ikke er et socialt væsen eller at man er forkert på den - man har bare et
andet behov end andre. Så måske du ikke rigtigt kan få lov til at være for dig
selv på efterskolen, og derfor kommer den her nedtrykthed? 

Jeg tænker, at du
måske skal prøve at snakke med rådgiveren eller en lærer. Hvis du synes, at det
jeg skriver giver mening, så kan du prøve at aftale med dem om, hvordan du kan
få lov til at afskærme dig lidt i løbet af hverdagen på efterskolen.   

Hvis du slet ikke kan følge det, som jeg har skrevet, så vil jeg alligevel råde
dig til at finde en voksen at snakke med. En som du kan tale fortroligt med, og
som kan hjælpe dig til at finde ud af, hvad der så kunne lægge bag din
nedtrykthed. Det kunne være din lærer, det kunne være dine forældre, det kunne
være din læge eller en helt fjerde - det er bare vigtigt, at du ikke står alene
med det.   

Derudover vil jeg ikke sidde her og give dig en løftet pegefinger, fordi du
ryger. Men jeg synes, at du skal reflektere lidt over, hvorfor du ryger, og at
der måske i stedet skal bruges tid og fokus på at bearbejde de dybere
problematikker :-) 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! Al held og lykke herfra! :) 


VH.  
Gustav