hvor er næsten alle indlæg blevet af ?
hvad er der sket i den her kategori ? virker lidt mystisk.
mvh.
hej bentzin 

det flyttes løbende ud i de respektive underfora :)
hej alina

noveller er en genre, som er karakteriseret ved særlige genretræk. jeg håber, at dette er svar nok :) Kære du,

  
Ulykkelig kærlighed kan være rigtig svær men stol på mig når jeg siger at man godt kan komme igennem et knust hjerte og blive glad igen - og det kan du også! Selvmord er aldrig den rigtige løsning og jeg synes du skal tage disse tanker alvorligt ved at søge hjælp enten hos dine forældre, en anden voksen du stoler på eller en professionel instans. Husk på det blot er en svær periode du går igennem lige nu! Forelskelse er næsten en sygdom til tider, især hvis den ikke er gengældt og derfor kan jeg godt forstå det er hårdt for dig. 

  
Det virker dog til at hun har en eller anden form for interesse for dig siden hun er god ved dig i skolen. Har du overvejet at tage en snak med hende om hvorfor hun ikke svarer dig længere? Du kan evt. sige til hende at du nyder hendes selskab og derfor gør det også ondt på dig når hun ikke svarer dig og derefter lader som om ingenting er sket når I ses i skolen. Hvem ved, måske ligger der en helt legitim grund til, hvorfor hun ikke har haft mulighed/overskud til at svare på dine beskeder. Man ved ikke altid hvad andre går og tumler med. 

  
Jeg håber du kan bruge mine råd til noget! Jeg håber alt det bedste for dig og håber du vil søge hjælp, hvis du føler du står i en situation, du ikke selv kan håndtere. Jeg ved ikke hvor du befinder dig henne i landet, men jeg kan anbefale dig at tage hen til Headspace, hvis der ligger en i nærheden af dig. Ellers synes jeg du bør kontakte din læge - enten selv eller med hjælp fra dine forældre - som kan hjælpe dig videre i systemet, så du kan få den hjælp du føler brug for. 

  
Mange kram

Simone

  
Ps. Husk du er et menneske med værdi! Alle fortjener et godt liv - også dig. Hej.

Ja. Sådan noget kan man aldrig være helt sikker på. Der er dog intet i det, du skriver, der får mig til at tro at han ikke skulle være interesseret i dig. Tværtimod. Du nævner selv at det med golfkøllen er noget, der er med i mange film, så mon ikke, det også er der han har fået det fra.

Du skriver at du er forvirret over de signaler han sender. Det kan jeg godt forstå. På den ene side, er der det med golfkøllen, og på den anden side, er der de åndssvage kommentarer. De åndssvage kommentarer ville jeg dog ikke tage så seriøst, hvis jeg var dig. Teenagedrenge tror nogle gange, de er seje, når de bruger meget "voksen" humor, dvs. sort eller seksuel humor. Teenagedrenge kan også have store egoer og har derfor nogle gange svært ved at sige direkte til en pige hvordan de har det. De fleste drenge er hunderæd for at blive afvist. 

Jeg tror vi kan se denne her fyrs forvirrende opførsel som et udtryk for at han også godt kan lide dig, men ikke helt ved hvad han selv føler eller hvad han skal gøre ved det. Mit gæt ville være, at det bliver lettere for jer at tale om hvordan i føler over for hinanden nu tættere i bliver. Og som du selv skriver taler i mere og mere sammen.

Det eneste man måske skal passe på er at vente for længe. Nogle gange når man har været venner i lang tid, går den forelskelse over, som måske var der i starten. 

Mit råd til dig er at du sagtens kan være den der tager det første skridt. Mit gæt er at han også er vild med dig, og jeg ville også gætte på at han mange gange har tænkt på om han skal gøre noget ved det. Jeg tror bare han skal have et lille skub i den rigtige retning. 

Og i forhold til det du skriver med at han er klogere end dig; Måske. Måske ikke. Jeg ville ikke bekymre dig om det, hvis jeg var dig. Vi fyre gør os ofte umage for at virke klogere end vi er, når vi taler til piger, vi godt kan lide. 

Håber du kunne bruge det til noget. Du er altid velkommen til at skrive til os igen.

mvh Markus Hejsa,

Det kunne godt lyde som om du er begyndt at få udflåd, som er en helt naturlig ting kvinders skeder udskiller, for at holde sig selv ren. Det sker for alle kvinder. Det kan være enten meget tyndt og næsten som vand, som du beskriver, eller lidt tykkere og mere gulligt/hvidligt i farven. I starten af puberteten kan det virke lidt skræmmende, men der er intet galt i det. Hvis det generer dig, kan du evt. bruge et lille trusseindlæg i ny og næ, men det er også vigtigt for underlivet at få luft.

Jeg håber du kunne bruge mit svar, og ellers er du altid velkommen til at skrive ind igen :)

Mange hilsner fra Regitze Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) Hej

Hold da op. Jeg er virkelig ked af at du har det sådan her. Det lyder virkelig ikke sjovt på nogen måde. Der er ingen der fortjener at gå sådan noget igennem.

Du er ikke doven. På ingen måde. Hvis jeg bare kan få dig til at tro på én ting jeg kommer til at skrive i mit svar her, så er det det. For selvom det er helt forståeligt at en oplevelse som denne her gør at selvværdet er helt i bund, så tror jeg vi skal se det du har været ude for her i det seneste stykke tid som en undtagelse.

For du er en dygtig og intelligent pige. Det er der ingen tvivl om. Det du har været ude for er en ekstrem version af det vi alle sammen er blevet ramt af her under corona. Det du har været ude for har at gøre med de omstændigheder du befinder dig i. Det har ikke noget med dig at gøre. Det er ikke dig, der er noget galt med. Du er ikke doven.

Hvorfor er jeg så blevet ramt så hårdt? Det kan det være du så spørger dig selv om. Jo, her er min lille teori; Jeg tror at dem, der virkelig var dygtige, motiverede og gik op i skolen inden alle eleverne blev sendt hjem, er dem, der lider hårdest under det her. Hvorfor? Fordi vi mennesker bygger en personlighed og et liv op omkring de ting vi engagerer os i. Jeg prøver ikke at sige at skolen var hele dit liv. Eller burde være det. Jeg taler mere om begrebet "mening". Jeg tror det var rigtig meningsfuldt for dig at gå i skole. Og vi mennesker får det virkelig dårligt, når det meningsfulde bliver taget fra os. Du har bare været rigtig uheldig. Og det er ikke fair overhovedet. Det er det virkelig ikke. Jeg er virkelig ked af at du har været udsat for det her.

Men fremedrettet håber jeg at det her perspektiv på tingene kan gøre det lettere. For når du skriver at du skær i dig selv, så kan jeg ikke lade være med at tænke, at her er en person, der virkelig er sur på sig selv. Måske endda hader sig selv en gang imellem. Og det synes jeg er enormt syndt. For det har du ingen grund til. Den person du er, er den person du var før corona. Alt det, der er sket siden er en undtagelse. Sådan ville jeg se på det, hvis jeg var dig. Du er ikke umotiveret, Du er ikke doven. Og du fortjener bedre end at blive skåret i. Du er et offer for noget virkelig uheldigt. Og så snart det her er ovre, kan du begynde at gå i skole igen. Det håber jeg i hvert fald, du har mod på. For der er ikke nogen grund til at du ikke skulle kunne. Din oplevelse med denne her SOP-opgave siger intet om hvad du kan. Sådan ville jeg foreslå du ser på det.

Håber det kunne hjælpe lidt. Og håber at dagene også har nogle lyspunkter. Lov mig at du skriver igen, hvis det var uklart, eller hvis der opstår noget andet.

mvh Markus jeg fandt ud af det, det var en bat fil, som var kommet ind i opstartsfilerne, den blev så lige slettet, så nu kører den fint igen computeren Hej!  
  
Jeg kan godt forstå du bekymrer dig og undrer dig over hvad dette kommer af. Jeg må indrømme at jeg nok ikke er den rette til at hjælpe dig, da jeg ikke er læge eller lignende, men jeg kan forhåbentlig pege dig i den rigtige retning :-)  
  
Først og fremmest synes jeg du skal tale med ham, og spørge ham om han selv har nogen idé om hvad det er og hvor det kommer fra. Fortæl ham at du bekymrer dig og undrer dig over det - det kan jo være, at han godt ved hvad det kommer af, og kan besvare dine spørgsmål.

 Det kan også være han ikke har lagt mærke til at det er så slemt som du beskriver det, eller at han skammer sig eller er pinlig berørt over det. Derfor tror jeg det er vigtigt at du er omsorgsfuld når du spørger ind, så han ikke føler sig pinligt berørt.  
  
Jeg vil helt sikkert foreslå at han skal en tur til lægen, og at du eventuelt tager med, så du kan fortælle om de ting du har lagt mærke til. Jo mere information lægen får, jo bedre kan de vejlede jer. De kan meget bedre rådgive jer, besvare jeres spørgsmål og vigtigst af alt kan de hjælpe ham med at få såret/hudløsheden til at gå væk.

 Jeg håber du kunne bruge mine råd, og ellers må du endelig skrive herind igen!  
  
Mvh Mathilde hej aya. beklager, men det har desværre ikke tiden til med så kort varsel. vh. allan Hej virkelig triste pige. 

Først og fremmest, du er overhovedet ikke, som i OVERHOVEDET IKKE til besvær, vi er her for at lytte og hjælpe så godt som vi nu kan, også dig. 

Hvor lyder det til at det hele er noget rigtig lort.   
Selvom det nok ikke er medlidenhed du søger, så vil jeg bare sige at de gør mig rigtig ondt alt det du har været igennem, det er der absolut ikke nogen der fortjener at opleve.   
For at besvare dit spørgsmål om hvorfor du overhovedet kæmper mere? Det er fordi at du fortjener så meget bedre! Selvom alting virker fuldstændig sort, så er der stadig en chance for at det kan blive bedre, så længe at du kæmper. Du siger at du har forsøgt at kontakte psykiatrien, men har du forsøgt at kontakte et misbrugscenter? Jeg er desværre ikke så meget inde i hvad de har af tilbud, men som minimum kunne de hjælpe dig med at komme ud af dit hashmisbrug, sådan så at du kunne kontakte psykiatrien igen og høre om de så havde et tilbud til dig?   
Du skriver at din mor er stærk, ville hun ikke kunne hjælpe dig med at tage kontakt til et misbrugcenter måske?   
Jeg ved ikke om du har set det, men på vores side her har vi en fane i toppen der hedder ''find hjælp'', prøv at gå der ind under og se om der ikke måske er en af de organisationer du tænker kunne hjælpe dig. Jeg tænker at Drug Rebels, Head space og Tuba, kunne være nogle gode bud på steder du kunne undersøge. 

Jeg vil også gerne lige have lov at sige at jeg synes at du er sej. Du er sej fordi at du stadig her på trods af alt den modgang du har oplevet igennem dit liv. Du er sej fordi du har valgt at række hånden ud efter hjælp. både her og ved at kontakte psykiatrien. Hvis du bare holder fast i den sejhed og den smule tro på et bedre liv som du må besidde, siden du stadig er her og har valgt at søge hjælp, så tror jeg på at DU kan vende alt det du har oplevet til noget du kan bruge til at leve et godt liv. For igen det fortjerner du lige så meget som alle andre! 

Jeg håber at du kan bruge mit svar til noget, og at du bliver ved med at kæmpe selvom det hele er hårdt. Du er altid velkommen til at skriver her ind igen, hvis du har et spørgsmål eller bare har brug for at få noget ud. 

De bedste hilsner

Michelle :-)