ustabil, eller slet ingen, forbindelse, om aftenen..
hvad er årsagen til jeres internet forbindelse, enten er ekstremt ustabil, eller helt fraværende, om aftenen, i øjeblikket ???i skriver i ingen driftsforstyrrelser har, men alligevel er det komplet umuligt at få ordentlig forbindelse, og dermed få glæde af dyrt købte streaming tjenester.området er xxxxalle forslag er afprøvet, mht. nulstilling af router, strøm fra og til igen osv. intet gør en forskel.redigeret af forum-teamet: slørret postnummer
er der sket henvendelse til you see angående det, så de kan se på om der er problemer i dit område.
det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Hejsa!  


Det er en rigtig ubehagelig og svær situation, du befinder dig i. Det er aldrig nemt at være vidne til, at veninder eller andre bekendte forandrer sig og bliver en dårligere version af dem selv. Samtidig er det svært at stille noget op, hvis de ikke selv synes eller mærker, at deres måde at opføre sig på er problematisk. 

Mit bedste råd vil altid være at snakke om tingene, da det er vigtigt at sætte ord på, hvordan man har det (ligesom du har gjort ved at skrive til os). Dog skal man også være klar til at lytte til den anden part, så man forhåbentlig kan få en forståelse for hinandens følelser og tanker. Jeg ved godt, at det ikke er nemt i jeres situation - særligt, hvis din veninde ikke selv synes, at der er et problem. 

Det lyder til, at det hele påvirker dig enormt meget og jeg tror også, at det er vigtigt, at du overvejer, om det er kampen værd. Desværre er det ikke alle venskaber, som varer evigt, og selvom man har haft en masse gode oplevelser og år sammen, glider mange fra hinanden i takt med, at man bliver ældre og måske bevæger sig i hver sin retning. Hvis din veninde ikke er klar til at lytte til dig og ikke indser, at der er et problem, bør du måske trække dig lidt fra hende. Mest for at passe på dig selv, men også, så din veninde måske kan indse, at du rent faktisk bare ønsker at passe på hende og ønsker hende det bedste. 

Jeg håber, at mine tanker er til hjælp for dig. Ellers skal du endelig ikke tøve med at skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Kære du,

Det lyder som en svær situation du står i. 

Umiddelbart er min første tanke, at du bør finde ud af, hvad det er ved din kæreste som dine venner ikke kan lide? Altså, tage en reel snak med dine venner om, hvorfor de har valgt at trække sig fra dig, så I på den måde måske kan finde en løsning på problemet sammen.

Det er en hel naturlig proces du gennemgår, og man oplever desværre nogle gange at ens venner falder fra, når man får en kæreste. I disse situationer er det vigtigt at huske på, at de der står tilbage i sandheden er ens rigtige venner og dem skal man holde på!

Når det så er sagt, så skal du selvfølgelig også mærke efter, hvorvidt du er glad i relationen med din kæreste. Jeg er ked af han har det svært men man skal heller ikke blive i et forhold for en hver pris. Nu ved jeg ikke så meget om din kærestes problematikker men jeg vil opfordre dig til at hjælpe ham med at søge noget hjælp enten hos professionelle eller hos en voksen han stoler på - alle fortjener at have det godt og da vi spejler os i vores omgivelser, så vil en glad kæreste også gøre dig mere glad og hvem ved måske vil dette endda gå ind og forbedre dit forhold til dine venner :-)

Jeg ønsker jer alt det bedste fremover.

Knus fra Simone Kære du,

  
Ulykkelig kærlighed kan være rigtig svær men stol på mig når jeg siger at man godt kan komme igennem et knust hjerte og blive glad igen - og det kan du også! Selvmord er aldrig den rigtige løsning og jeg synes du skal tage disse tanker alvorligt ved at søge hjælp enten hos dine forældre, en anden voksen du stoler på eller en professionel instans. Husk på det blot er en svær periode du går igennem lige nu! Forelskelse er næsten en sygdom til tider, især hvis den ikke er gengældt og derfor kan jeg godt forstå det er hårdt for dig. 

  
Det virker dog til at hun har en eller anden form for interesse for dig siden hun er god ved dig i skolen. Har du overvejet at tage en snak med hende om hvorfor hun ikke svarer dig længere? Du kan evt. sige til hende at du nyder hendes selskab og derfor gør det også ondt på dig når hun ikke svarer dig og derefter lader som om ingenting er sket når I ses i skolen. Hvem ved, måske ligger der en helt legitim grund til, hvorfor hun ikke har haft mulighed/overskud til at svare på dine beskeder. Man ved ikke altid hvad andre går og tumler med. 

  
Jeg håber du kan bruge mine råd til noget! Jeg håber alt det bedste for dig og håber du vil søge hjælp, hvis du føler du står i en situation, du ikke selv kan håndtere. Jeg ved ikke hvor du befinder dig henne i landet, men jeg kan anbefale dig at tage hen til Headspace, hvis der ligger en i nærheden af dig. Ellers synes jeg du bør kontakte din læge - enten selv eller med hjælp fra dine forældre - som kan hjælpe dig videre i systemet, så du kan få den hjælp du føler brug for. 

  
Mange kram

Simone

  
Ps. Husk du er et menneske med værdi! Alle fortjener et godt liv - også dig. Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) Hej, 

Det kan være svært hvis man bor i et område hvor man ikke rigtig føler at man har nogen venner i nærheden. Og selvom der måske er jævnaldrende i ens nabolag, så er det bare ikke sikkert at man klinger med dem. Det er dog kun godt at høre at du har venner i skolen som du er glad for og det kan være at det er dem du kan gøre mere for at ses med i fritiden så. 

Jeg tror tit folk oplever at i takt med at man bliver ældre, så har man ikke længere sine venner boende tæt på, fordi der ofte sker ting i livet som tager folk i forskellige retninger. Nogle skifter skole, nogle flytter længere væk, nogle tager på efterskole, nogle tager på gymnasiet og så videre. Derfor oplever mange at de desværre ikke længere kan have deres venner nemt i nærheden men at man derimod er nødt til at planlægge og lægge lidt mere arbejde i det for at ses. Som f.eks. at lave aftaler om at ses i god tid, snakker om der er nogle aktiviteter man har lyst til at lave og hvor man så tager bussen eller spørger om forældre eller ældre søskende med bil kan give et lift hen til hinanden. Selvom det kan føles underligt eller bøvlet, så kan det dog være, at det er det, der skal til for at ses med de venner som ikke bor i nærheden. 

Jeg håber mit svar kan hjælpe lidt. Skriv gerne ind igen, hvis du har andet på hjertet :) 

Med venlig hilsen,  
Marissa Hej du, 

Jeg er ked af at høre om din situation. Det kan virkelig være svært, at være ensom, fordi man netop ikke har lyst til at opsøge nogen, og dermed kun bliver mere ensom. Selvfølgelig skal din kæreste støtte dig i situationen, men han har også ret i, at du bliver nødt til at se andre mennesker. Det er ikke fair overfor ham, at han skal bære hele byrden, så måske I kan finde ud af noget sammen. Du skriver, at du ikke snakker med dine venner mere. Er der en grund til dette? Det kan være svært, at komme ud af sin komfortzone og kontakte folk, som man ikke har set i lang tid, men det kan også være nødvendigt. Måske er det på tide, at få kontakt til dine venner igen og dermed "føle noget for dem" igen, som du skriver. Det kan godt være, at det er ubehageligt i første omgang, men det kan måske betale sig over længere tid. Hvis du dog ikke har lyst til at snakke med dine gamle venner, kunne det være en mulighed at få nogle nye? Du kan overveje hvilke fritidsinteresser du har, og hvad du godt kan lide at lave, og finde venner på den måde. Det kan eksempelvis være i skolen, til fodbold eller andet, som du kan fylde din hverdag med. Det lyder som om, at det ikke kun handler om venner, men også hvordan du har det med dig selv. Du beskriver, at du har negative tanker, hvilket også er vigtigt at få arbejdet med. Er det fordi du ikke synes om dig selv? Er det fordi du tænker, at ingen vil være venner med dig? For det er jeg sikker på, er løgn. Det kan være svært at finde de rigtige venner her i livet - det har jeg selv prøvet en del, men når man finder nogle gode nogle af slagsen, er det det hele værd. Det handler nok om, at tage nogle små skridt. Du kan starte med at kigge dig selv i spejlet og fortælle dig selv, at du er god nok og påpege de gode ting ved dig selv. Det kan måske hjælpe dig til, at tænke positive tanker. Dernæst kan du finde ud af, hvad problemet egentlig er - hvorfor isolerer du dig og hvad har ført til, at du føler dig ensom? Din kæreste kan kun støtte dig så meget, men du skal også løse nogle ting i dig selv. Måske du kan snakke med ham om tingene, og I sammen kan finde en løsning. Hvis du starter med ét skridt, bliver det måske nemmere at tage det næste.

Du er meget velkommen til at kontakte os igen, hvis du har brug for mere hjælp. Ellers håber jeg, at du kunne bruge mit svar til en smule.

- Benedicte Hej!  
  
Jeg kan godt forstå du bekymrer dig og undrer dig over hvad dette kommer af. Jeg må indrømme at jeg nok ikke er den rette til at hjælpe dig, da jeg ikke er læge eller lignende, men jeg kan forhåbentlig pege dig i den rigtige retning :-)  
  
Først og fremmest synes jeg du skal tale med ham, og spørge ham om han selv har nogen idé om hvad det er og hvor det kommer fra. Fortæl ham at du bekymrer dig og undrer dig over det - det kan jo være, at han godt ved hvad det kommer af, og kan besvare dine spørgsmål.

 Det kan også være han ikke har lagt mærke til at det er så slemt som du beskriver det, eller at han skammer sig eller er pinlig berørt over det. Derfor tror jeg det er vigtigt at du er omsorgsfuld når du spørger ind, så han ikke føler sig pinligt berørt.  
  
Jeg vil helt sikkert foreslå at han skal en tur til lægen, og at du eventuelt tager med, så du kan fortælle om de ting du har lagt mærke til. Jo mere information lægen får, jo bedre kan de vejlede jer. De kan meget bedre rådgive jer, besvare jeres spørgsmål og vigtigst af alt kan de hjælpe ham med at få såret/hudløsheden til at gå væk.

 Jeg håber du kunne bruge mine råd, og ellers må du endelig skrive herind igen!  
  
Mvh Mathilde Kære du,

  
Tak for din besked. Jeg skal gøre mit bedste for at give dig et svar, du kan bruge. Jeg prøver lige at dele din besked op i to emner; først fester og derefter dit dilemma omkring den fyr, du har været sammen med. 

Jeg forstår, at du både tager snus (dagligt?) og drikker hver weekend. Du nævner også "andre stoffer", men jeg er usikker på hvad det indebærer. 

Det er på mange måder en meget aktuel problemstilling du bringer op, da alkohol hos nogle fylder meget i din alder, og du er helt sikkert ikke alene om det. Jeg tænker, at du kan prøve at overveje nogle forskellige ting i forhold til alkohol:

1. Hvorfor drikker du hver weekend?

- Er det fordi at dine venner gør det, og du ikke vil føle dig udenfor?

- Er det fordi at det bare er sådan "man gør" i weekenderne?

- Er det fordi du selv synes, at det er rigtig sjovt?

- Er det dit eget behov og egen lyst, eller er det pga. et ydre pres? 

- Har du nogle veninder der måske også synes, at det er meget at drikke hver weekend? Kunne I sammen finde på andre løsninger eller lave andre ting end at drikke og feste - sådan at ingen af jer kommer til at føle sig udenfor?  


- Hvis du kan mærke effekten af det på din krop, er det så en mulighed at skrue ned for dit alkoholforbrug?  


2. Som jeg forstår det, så gør du nogle gange nogle ting når du er fuld, som du efterfølgende fortryder og er træt af. Du er garanteret ikke den eneste der fortryder ting du gør, når du er fuld - dine venner og veninder oplever sikkert det samme af og til. Men - det hjælper selvfølgelig ikke dig og hvordan du føler efterfølgende, og det retfærdiggør heller ikke altid det man gør.

3. Måske skal du inden du drikker næste gang lave en aftale med dig selv om, hvad der vil være acceptabelt og ikke acceptabelt af dig at gøre. Det kan måske gøre det lettere at navigere i, når først du er begyndt at drikke.

Du nævner snus, men jeg ved ikke, om du synes det er et problem for dig, eller om du ønsker at fortsætte med det.Du nævner også, at du har været sammen med en fyr, som din veninde er interesseret i - og at det giver dig ondt i maven. Jeg forstår det som om, at du fortryder det? Det er en træls situation for dig, og du er nødt til at finde en måde at komme af med mavepinen på. 

Du forklarer, at din veninde har fredet fyren - men er han interesseret i hende? Måske er fyren ikke lige så interesseret, siden han er sammen med andre - eller i hvert fald dig. Dog forstår jeg godt, at du vil være loyal overfor din veninde. I sådanne situationer ville jeg altid overveje, om det vil gavne mest eller skade mest at fortælle din veninde om det. I dette tilfælde vil hun nok kun blive ked af, at få det at vide. Derfor kan det være, at du skal bearbejde din dårlige samvittighed på en anden måde, så det ikke skader hende. Har du en veninde du kan tale med, som ikke er jeres fælles veninde? Kan det hjælpe dig at tænke, at hvis det er noget, du kan gøre noget ved, så gør det - men kan du ikke ændre på noget nu, er du nødt til at overbevise dig selv om, at sket er sket, og du kan ikke ændre på det, så du får ikke noget ud af, at blive ved med at slå dig selv oven i hovedet med det.

  
Jeg håber, at mit svar kan sætte gang i lidt nye tanker hos dig.

Hilsen Iben Hej med dig,

Det lyder virkelig som en svær situation du er endt i. Jeg kan godt se, hvorfor din veninde er blevet vred over situationen, og det, at du selv også kan se det er en rigtig god ting, hvis der skal være håb for, at i to kan få løst situationen. Jo mere empati du viser for hendes følelser, desto større chance er der for, at hun føler sig forstået, og at hun så kan stole på, at det ikke sker igen. Siden det virker til, at hun har oplevet at få sine grænser overskredet på en meget ubehagelig måde, så kan det godt være, at hun skal have noget tid til at lade chokket falme en smule, før hun er villig til at lytte til en undskyldning. Der kan det måske være en ide at give hende noget plads men stadig sørge for, at hun ved, at du sagtens kan forstå, at hun er vred, og at du fortryder det, der er sket. 

Om ansvaret skal lægges hos dig eller den fyr, der var involveret, er måske ligegyldig ift. til din veninde. Hvis der er kommet en rift i fyrens og din venindes venskab, så er det op til ham at fikse den del. Men når det kommer til riften mellem jer to, så er det dig, der bedst kan forstå, hvorfor hun er blevet vred, og det er dig, der bedst kan finde ud af, hvordan situationen bedst muligt kan håndteres. Hvis du derimod føler, at fyren har overtrådt nogle af DINE grænser eller gjort dig utilpas eller vred, så kunne det være en god ide at få det sagt til ham både for, at du kan få sat ord på dine frustrationer overfor ham, men også så han fremover ved, at du ikke er okay med det, der skete. 

Svaret på, hvordan dette skal påvirke dit forhold med alkohol er selvfølgelig ikke et endegyldigt ja/nej svar, da det i sidste ende er op til dig selv. Fra mit standpunkt, og jeg vil gætte på det også er sådan for dem, der holder af dig, så kan man selvfølgelig blive bekymret for, hvilke konsekvenser det kan have for dig, hvis du selv kommer i problemer eller kommer til at skabe problemer i dine forhold med andre. Hvis du føler, at den situation du står i nu i høj grad er et produkt af den alkohol, du indtog den aften, så kan du eventuelt se hele hændelsen, som noget du kan blive klogere af, så du kan tage dig bedre af dig selv næste gang. Når det kommer til alkohol, så har jeg også selv måtte lære, at det er en god ide at gøre det med omtanke for sit helbred og sin velvære. 

Jeg håber virkelig, at du får det løst med din veninde, og det bedste råd jeg kan give er at have tålmodighed og blive ved med at udtrykke din forståelse og empati for, at hun er blevet vred/såret samt fortælle hende, at du er ked af det, der skete. 

-Marissa