store problemer, vedrørende uddannelse og dagpenge.
hejsa. jeg håber at en venlig sjæl meget hurtigt, kan give mig en ledetråd. for et par år siden, startede jeg på kandidaten i pædagogik under lov om åben uddannelse. dvs. den er tilrettelagt som deltidsundervisning. i snit 5 timer om ugen, kun i aftentimerne. man får ikke su og skal selv betale uddannelsen. nu er det sket det uheldige, at jeg mistede mit job i prøveperioden. jeg tilmeldte mig derfor a-kassen og oplyste om det man skal, når man afleverer ledighedserklæring. i går var de så venlige at skrive til mig, at jeg skal droppe uddannelsen omgående, såfremt jeg ønsker dagpenge. altså; bare ærgerligt at jeg har tilbagelagt 18 måneder. bare ærgerligt at der er 2 eksamener lige om lidt. bare ærgerligt at jeg har betalt 12000 kr. for de to fag som er igangværende. under deltidsuddannelse på dagpenge skriver i ved "op til 6 timers undervisning": * "du skal tidligere have gennemført en uddannelse der berettiger til dagpenge på dimittendvilkår du skal vælge en uddannelse, der har tilknytning til dit faglige område eller din hidtidige uddannelse. det vil sige at uddannelsen skal give dig mulighed for at ajourføre og vedligeholde de faglige kvalifikationer, du allerede har. uddannelsen må ikke give dig ret til optag på eller være led i en ny uddannelse." det er fint, det efterlever jeg. desuden skriver i "undervisningen skal foregå efter kl. 16 eller på lørdage og søn- og helligdage. du må ikke selv være skyld i din ledighed.". det er fint, det efterlever jeg. mest påfaldende skriver i "du kan deltage i op til 6 timer om ugen (eller 1/3 studenterårsværk) - svarende til 20 ects - i åben uddannelse eller deltidsuddannelser efter §5 i lov om universiteter, der også udbydes som heltidsundervisning med adgang til su.". hér går det helt galt for mig. uddannelsen er ikke mere end 6 timer pr. uge. uddannelsen hører til under lov om universiteter. i skriver netop at man kan deltage, selv om det er en uddannelse som også udbydes som heltidsuddannelse med adgang til su. se det er præcis punkt 3, de afviser mig på. jeg læser kandidaten i pædagogik ved sdu. den er over 4 år, frem for 2 år. man kan ikke få su. ja den kan tages som heltidsuddannelse (det er dog slet ikke sikkert at man kan tage den som heltidsuddannelse, da der er ansøgerbegrænsning.) nu har jeg modtaget afslag på at få dagpenge med begrundelsen "det er en uddannelse som man kan vælge at tage med su". altså lidt det modsatte af hvad i skriver. jeg er meget frustreret og håber på et svar fra jer. venligst marco.
hej, jeg tror at din a-kasse henviser til at det er en su-berettiget uddannelse, fordi du netop ikke kan bruge reglen om 6 timer eller 1/3 årsværk. som jeg læser er din uddannelse på mere end 20 etcs om året. derfor er den regel du skal bruge, retten til at tage uddannelse på under 20 timer om ugen på en ikke su-berettiget uddannelse. men da din uddannelse er su-berettiget som fuldtidsstudie, kan du altså heller ikke bruge 20-timers reglen. så både det vi skriver og det den a-kasse skriver er rigtigt. hvis du ønsker at vi ser mere på det, skal du bede din a-kasse oplyse hvilken regel det er de henviser til. altså er det reglen om 6 timer/1/3 årsværk (kan også være på su-berettigede uddannelser) eller er det 20 timers reglen (kan ikke være på su-berettigede uddannelser). flere a-kasser skriver det samme/tilsvarende som os på deres hjemmesider, så jeg er ret sikker på at "forvirringen" opstår fordi du tror a-kassen afviser med hensyn til 6 timers reglen, men jeg tror altså at de afviser at du kan bruge 20 timers reglen (fordi din uddannelse er en su-berettiget uddannelse, når den udbydes som fuldtidsstudie). håber det giver lidt mere klarhed. med venlig hilsen anders weber, a-kasser.dk
Hej med dig,

  
Først og fremmest synes jeg, at du skal vide, at det er helt normalt at være i tvivl om, hvad man gerne vil. Især når man står midt i en uddannelse.

  
Du spørger, om det kunne være en idé at droppe ud. Det kan jeg nok ikke helt svare på, da det er din beslutning og noget, du skal vurdere selv. Men det er vigtigt at spørge sig selv om, hvem man tager uddannelsen for - for hvis svaret er alt andet end for én selv, så synes jeg, du skal genoverveje dit valg. Er det noget du virkelig har lyst til? For det handler nemlig ikke kun om karakterer - det er også vigtigt, at du har lyst til at bruge tre år af dit liv på gymnasiet. 

  
Selvom gymnasiet nogle gange kan virke som det oplagte valg, hvis man er i tvivl om, hvad man vil, så er det altså ikke den eneste løsning - derfor tænker jeg, at det vil være en god ide at tale med en studievejleder. De ved nemlig rigtig meget om uddannelser. Desuden er de vant til at tale med unge, der er i tvivl om, hvilken uddannelse de skal vælge. Og det lyder på dig, at frisørskolen er noget, du er meget interesseret i, så jeg synes bestemt, at det kunne være en god idé at kontakte en af studievejlederne på dit gymnasium. 

  
En anden idé kan være, at du prøver at lave en for/imod liste, hvor du skriver ned, hvad der tæller for og i mod, at du fortsætter og for og i mod, at du stopper. Nogle gange kan det nemlig hjælpe at få et overblik over det hele - og måske også gøre det nemmere at tage et valg.  

  
Hvis du har lyst til at gennemføre gymnasiet, men det er karaktererne, der er problemet, så er der nogle ting du kan gøre. Du kan prøve at tage fat i din lærere eller en studievejleder og høre, om der er nogle hjælpetilbud fx kurser eller lektiecafeer. Samtidigt kan du spørge dine lærere, hvad der skal til, for at du kan få højere karakterer i deres fag. 

  
Men hvis du kan mærke på dig selv, at gymnasiet faktisk ikke er den rigtige vej for dig, og at det ikke gør dig glad - jamen så kan det da godt være, at det vil være en god idé at stoppe. Du skal vide, at det er helt i orden, og der er mange andre end dig, der har gjort det før. 

  
De bedste hilsner

Zhino Hej med dig og tak for dit spørgsmål :-) 

Hmmm.. Det lyder til at du virkelig har været uheldigt med din tid på efterskolen ind til videre, øv også! Jeg kan godt forstå at du har svært ved, at finde ud af om du skal droppe ud og jeg kan virkelig godt forstå, at det er svært at være der, når det er så begrænset i forhold til hvad du kan deltage i. Personligt havde jeg det også rigtig svært ved at gå på efterskole, ikke af samme grund som dig, men jeg var af andre grunde også meget begrænset i at kunne deltage i en del ting. Jeg overvejede også mange gange at droppe ud, men valgte at blive og tage det som en oplevelse og i dag er jeg ret glad for at jeg blev. Det betyder dog ikke at du bør blive der, for hvis du har det rigtig skidt med at være der, så er det måske også værd at overveje at stoppe. For det må virkelig være svært at skulle sidde på sidelinjen og se de andre gøre det man selv drømmer rigtig meget om. Men det er selvfølgelig også svært hvis man ikke føler, at man har en plan B i forhold til hvis man dropper ud. Du skriver at du alligevel på trods af alle dine ''uheldigheder'' har fået nogle gode og tætte veninder, hvilket jo er dejligt. Så er der da i det mindste kommet lidt godt ud af det hele. Spørgsmålet er jo så selvfølgelig om det er nok, til at blive på efterskolen? 

I forhold til det med den forestående skiferie, så er muligheden jo også at blive hjemme og pleje dig selv i stedet, jeg kan godt forstå at det er træls at gå glip af endnu mere socialt, men det er jo også en mulighed. Du kunne også tage med og prøve at få det bedste ud af det, selvom der nok bliver stået på ski en del så er der, tænker jeg også andre sociale ting man kan lave og hygge sig med. Jeg tænker at det måske heller ikke er hver dag, at dine veninder gider stå på ski og i kan jo altid aftale at lave noget andet samme. 

  
Det er svært at fortælle dig præcis hvad du skal gøre, da det jo nok i sidste ende er dig selv der ved bedst. Men et forslag fra mig vil være, at du forsøger at finde nogle positive ting ved at blive der og så se om det måske kan gøre at du kan fortsætte. Det kunne f.eks. være dine nye veninder og måske også at du, selvom du desværre ikke kan være så meget med endnu, stadig lærer noget af at sidde på sidelinjen og kigge på som, du ikke ville havde lært hvis du slet ikke var der? 

Jeg håber at mit svar kan sætte lidt tanker og refleksioner i gang hos dig og at du når frem til en beslutning. Måske du skal prøve at snakke lidt med dine forældre om det og høre hvad de tænker? 

Jeg ønsker dig alt held og lykke i fremtiden!  

De bedste hilsner 

Michelle :-) Hey du! 



 

Det lyder som et
stort dilemma, som din veninde står overfor for. 


Først og fremmest,
så synes jeg ideen om at flytte længere væk, når man starter på en uddannelse
er en genial ide sådan rent generelt. Jeg gjorde det selv i sin tid, hvor jeg
flyttede til den anden side af landet. Det var virkelig hårdt og svært, men her
på den anden side så har det helt klart udvidet min horisont og gjort mig mere
selvstændig og voksen. 



 

Det hele bliver
selvfølgelig lidt sværere med forældrene. Det er vigtigt for mig at skrive, at
det her er dit liv, dit valg og selvom det er hårdt og svært, så kan dine
forældre ikke bestemme over dig. Jeg synes ikke, at du skal flygte - i hvert
fald ikke uden at have prøvet nogle andre ting ad først. Jeg kunne nemlig godt
frygte, at det vil optrappe konflikten og gøre det sværere for jer at komme
tilbage derfra. 



 

Jeg tænker i stedet,
om der er nogle andre voksne i dit liv, som du kan alliere dig med. En onkel,
tante, nabo, lærer, læge eller lignende som du kan fortælle dine tanker med og
som kan hjælpe dig. De kunne fx være til stede, når du tager snakken med dine
forældre om dine beslutninger som en slags ordstyre. Det kunne også være, at du
kender nogle andre unge kvinder i din omgangskreds, som har gjort noget
lignende og dermed bruge dem som eksempel på, at det nok skal gå.
  

  

Jeg bliver lidt bekymret, når du siger, at de skærper flere ting. Hvis du
virkelig ikke føler, at du kan snakke med dine forældre selv, så vil jeg tænke,
at du skal på kommunen og få hjælp af dem. Jeg ved ikke, hvad der eksisterer af
tilbud, men jeg tænker, at de må være der, at du kan få adgang til dem. Du
kunne fx tage en voksen med som du stoler på og som kan hjælpe dig med at få
forklaret, hvad der foregår og hvad du har brug for. 



 

I bund og grund, så
vil jeg råde dig til at holde fast i den her kamp. Det er dit liv og dine valg.
Jeg håber, at du kan bruge mit svar :) Al held og lykke herfra!

  



VH.


Gustav Hej

Hold da op. Jeg er virkelig ked af at du har det sådan her. Det lyder virkelig ikke sjovt på nogen måde. Der er ingen der fortjener at gå sådan noget igennem.

Du er ikke doven. På ingen måde. Hvis jeg bare kan få dig til at tro på én ting jeg kommer til at skrive i mit svar her, så er det det. For selvom det er helt forståeligt at en oplevelse som denne her gør at selvværdet er helt i bund, så tror jeg vi skal se det du har været ude for her i det seneste stykke tid som en undtagelse.

For du er en dygtig og intelligent pige. Det er der ingen tvivl om. Det du har været ude for er en ekstrem version af det vi alle sammen er blevet ramt af her under corona. Det du har været ude for har at gøre med de omstændigheder du befinder dig i. Det har ikke noget med dig at gøre. Det er ikke dig, der er noget galt med. Du er ikke doven.

Hvorfor er jeg så blevet ramt så hårdt? Det kan det være du så spørger dig selv om. Jo, her er min lille teori; Jeg tror at dem, der virkelig var dygtige, motiverede og gik op i skolen inden alle eleverne blev sendt hjem, er dem, der lider hårdest under det her. Hvorfor? Fordi vi mennesker bygger en personlighed og et liv op omkring de ting vi engagerer os i. Jeg prøver ikke at sige at skolen var hele dit liv. Eller burde være det. Jeg taler mere om begrebet "mening". Jeg tror det var rigtig meningsfuldt for dig at gå i skole. Og vi mennesker får det virkelig dårligt, når det meningsfulde bliver taget fra os. Du har bare været rigtig uheldig. Og det er ikke fair overhovedet. Det er det virkelig ikke. Jeg er virkelig ked af at du har været udsat for det her.

Men fremedrettet håber jeg at det her perspektiv på tingene kan gøre det lettere. For når du skriver at du skær i dig selv, så kan jeg ikke lade være med at tænke, at her er en person, der virkelig er sur på sig selv. Måske endda hader sig selv en gang imellem. Og det synes jeg er enormt syndt. For det har du ingen grund til. Den person du er, er den person du var før corona. Alt det, der er sket siden er en undtagelse. Sådan ville jeg se på det, hvis jeg var dig. Du er ikke umotiveret, Du er ikke doven. Og du fortjener bedre end at blive skåret i. Du er et offer for noget virkelig uheldigt. Og så snart det her er ovre, kan du begynde at gå i skole igen. Det håber jeg i hvert fald, du har mod på. For der er ikke nogen grund til at du ikke skulle kunne. Din oplevelse med denne her SOP-opgave siger intet om hvad du kan. Sådan ville jeg foreslå du ser på det.

Håber det kunne hjælpe lidt. Og håber at dagene også har nogle lyspunkter. Lov mig at du skriver igen, hvis det var uklart, eller hvis der opstår noget andet.

mvh Markus Hej!

jeg forstår godt at du har det lidt ambivalent med ham, især når han er så tæt på din alder. Det vigtigste at tænke på er at han har jo noget viden om problemer, rent fagligt, som du måske ikke har samme perspektiv på. Det er vigtigt at i begge er åbne over for hinandens viden. Du skal jo åbent kunne fortælle ham om hans aktiviteter og hvad du synes om dem. Ligeledes skal du også være åben over for hvordan du har det i forhold til hans alder. 

Jeg tror det er vigtigt at i snakker om det, og hvis i ikke kan det, så fortrolig voksen, som kan hjælpe dig med at fortælle det på en ordentlig måde, så i kan finde en løsning. Det vigtigste er at du ikke går bag om ryggen på ham - det kan føles forkert for ham og for personalet. 

Du skal tænke på at han jo er studerende fordi han gerne vil lære mere om dig. Det gode ved en studerende er at han er villig til at udvikle sig - og det kan du helt sikkert hjælpe ham med, hvis i snakker om hvad der fungere for dig og hvad der ikke fungere. Han skal jo også starte et sted, og har brug for at lære. 

Jeg vil råde dig til at snakke med ham om det at han er et år yngre end dig, og hvordan det får dig til at føle. På den måde kan han sætte sig i dit sted, og eventuelt ændre på hans væremåde over for dig. Hvis det ikke fungerer efter en snak, så lav i fællesskab med ham en aftale, med en anden pædagog, som kan hjælpe med en løsning.

Håber at svaret kunne hjælpe dig lidt nærmere! 

De kærligste hilsner 

Maja svaret kan gøres meget kort, nej du kan evt. undersøge om du har mulighed for at få fiber. svaret kan gøres meget kort, nej 

du kan evt. undersøge om du har mulighed for at få fiber. Hej med dig!

Det lyder helt fantastisk, at du har den form for lidenskab omkring noget du gerne vil bruge din fremtid på. Jeg er så glad på dine vegne!

Jeg har desværre ikke selv nogen erfaring med den branche, hverken arbejds- eller uddannelsesmæssigt. Men på trods af det så får du det til at lyde som et spændende felt og som om, at det lige er noget for dig. Uden erfaring kan jeg dog ikke helt udtale mig præcis om, hvad du kan forvente, eller hvad der forventes af dig. Jeg tænker dog, at hvis du du har fået / ender med at få den læreplads, så kan du absolut søge information og indsigt hos dine kollegaer. De vil måske kunne give dig et rigtig godt indblik i, hvordan tingene kan og helst gerne skal fungerer, ud fra et tjener-perspektiv. Det kan måske og være, at du kan efterlyse en snak med en af dine overordnede og nævne for dem, at du rigtig gerne vil gøre det godt og om de derfor kan give dig noget feedback på, hvad de helt præcis har brug for fra deres tjenere. 

Overordnet set så vil jeg ellers sige, at det er fælles for næsten alle arbejdspladser og arbejdsgivere, at der lægges stor værdi i, at man udviser godt engagement, er samarbejdsvillig og ivrig efter at lære nyt. 

Din bekymring om at være god nok og gøre et godt førstehåndsindtryk er helt forståelig. Det oplever stort set alle, især når man skal starte et nyt sted eller i et ukendt arbejdsfelt. Jeg er dog ikke i tvivl om, at du nok skal klare det helt fint. Din bekymring kommer jo af, at du er ivrig efter at gøre det godt, hvilket er en uvurderlig motivation at have, og det skal nok tjene dig rigtig godt, både som tjener og i andre aspekter af dit liv. Når du også fortæller, at du har gode evner til at håndtere stress og til at have overblik, så er det tydeligt at høre, at du er bevidst om dine egne styrker. Det er så skønt, at du er det, for det er noget af det bedste, man kan bruge til at bekæmpe de bekymringer og den usikkerhed, der kan trænge sig på. Hver gang du mærker tvivl om, hvordan du kommer til at klare dig, så mind dig selv om, at fordi du netop har relevante evner samt hjertet helt på rette sted, så skal det nok gå alt sammen. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe lidt, og at du får nogle spændende oplevelser i dit fremtidige arbejde og/eller uddannelse!

-Marissa casa skrev:vi lader i første omgang debatten on standbys- såvel økonomiske som økologiske - ulemper ligge, og spørger kun om den tekniske side af sagen.casahvad dit udstyr helt præcist har bedst af er svært at sige, men det er helt sikkert at dit udstyr sagtens kan være slukkket i en måned uden problemer - jeg har selv i perioder haft mit slukket i perioder af over en måneds varighed. kære janr

ja det er korrekt. der er pt. problemer med certifikatet. håber snart at kunne vende tilbage med et svar på hvornår det er oppe igen.

god lørdag

c