ny boks
en ting mere. mit tv larmer utroligt, specielt hvis der er skruet ned for lyden ??
støjer hvordan.?
Kære A,

Det lyder til, at der opstår rigtig mange forskellige følelser inde i dig på nuværende tidspunkt. Det kan være enormt frustrerende og gøre en trist til mode. 

Du skriver, at en gammel flamme fortæller dig om sine følelser for dig - og at der i den forbindelse opstår gnidninger mellem din kæreste og dig. Du skriver også selv, at du bliver forvirret over dine egne følelser i tråd med dette. Jeg tænker, at det er det din kæreste reagerer på. Uanset om du har fortalt din kæreste, at du er blevet forvirret over dine egne følelser for V eller ej, så er jeg næsten sikker på, at din kæreste godt har kunne mærke det. Han har sandsynligvis oplevet, at du måske har været en smule mere afvisende eller at du har haft en kortere lunte, hvilket jeg kun oplever, som naturligt, hvis man går og er frustreret omkring sine følelser indvendigt. Dog tænker jeg, at din kæreste reagerer voldsommere, fordi han kan mærke, at du har ændret adfærd. På den måde tænker jeg også, at det er meget naturligt, at han oplever at blive utryg i situationen. 

Det, at du vælger at lyve for din kæreste gør også, at du egentlig bekræfter din kæreste i, at der er noget, der er anderledes - at han har en grund til at være utryg ved situationen. Det betyder ikke, at han nødvendigvis havde reageret meget anderledes, hvis du havde spillet med helt åbne kort. Jeg tænker godt, at du kan kalde det en usikkerhed i din kæreste - men en usikkerhed, der opstår på baggrund af, at han er bange for at miste dig.

Jeg får en oplevelse af, at du er hurtig til at se, hvad din kæreste gør forkert i situationen, hvilket er helt naturligt. Som mennesker er vi generelt bedre til at se eller gætte på, hvad der sker hos den anden person. På den måde, kan vi bedre holde afstand til vores egen adfærd, som måske ikke er så hensigtsmæssig heller altid. Jeg bliver derfor nysgerrig på, hvorfor du vælger, at mødes med din gamle flamme i hemmelighed? Hvad er det inde i dig, der gør, at du føler, at det er den rette løsning? Selvfølgelig, nævner du, at du bliver forvirret over dine egne følelser, hvilket måske også er grund nok. På den anden side åbner du faktisk op for muligheden om, hvad nu hvis jeg fandt sammen med min gamle flamme igen? Er det, det jeg gerne vil? Her er du på sin vis allerede på vej væk fra din kæreste. 

Du skriver, at du sommetider ønsker et liv uden din kæreste, hvilket jeg også ser som et tegn på, at der kan opstå gnidninger. Det er selvfølgelig ingen fare at have disse tanker engang imellem - det er helt normalt. Det tror jeg, at de fleste mennesker i forhold har indimellem. Det er dog værd at overveje, hvor meget de her tanker fylder hos dig. Hvis du tænker, at dit liv ville være bedre uden din kæreste en gang om dagen eller hver uge, så begynder det at være ofte. I et forhold er man to om at få det til at fungere, så derfor vil det også være negativt for jeres forhold, hvis du kun har dedikeret dig halvt til det. 

Når alt det så er sagt, så er jeg ikke så meget i tvivl om, at din kæreste er usikker på jer. Denne usikkerhed kan også nemt smitte af på dig og dine handlinger. På en eller anden måde får i skabt en ond cirkel, hvor I bekræfter hinanden i, at I ikke har hundrede procent tillid til hinanden. Din kæreste ønsker, at du havde afvist V med det samme, og at du ikke engang havde reageret på Vs følelser for dig. Du ønsker, at din kæreste viser dig den tillid, at du godt kan afvise V, selvom du mødes med ham. I formår derfor ikke at møde hinanden i den andens frustrationer.

Selvfølgelig vil jeg også gerne pointere, at din kærestes jokes om, at alle dine mandlige venner er dine kærester, ikke er okay. Jeg kan godt forstå, at du bliver såret over at få bemærkninger som disse. Igen, så tror jeg, at du har ret i, at det er en form for usikkerhed, men samtidig er det også et udtryk for, hvor såret han egentlig er over det, du har gjort. 

Du skriver, at han ikke tror på dig, når du siger, at du ikke vil forlade ham og at du elsker ham. Jeg tænker, at du bliver nødt til at bekræfte ham i dette rigtig mange gange, før det når helt ind til ham. Ved at lyve har du misbrugt hans tillid, hvilket kan gøre, at det tager endnu længere tid at opbygge denne igen. Det betyder også, at du kan sige det rigtig mange gange, hvor du ikke vil få noget igen, fordi han ikke har tillid til dine ord - du har løjet før, så hvorfor skulle han tro på dine ord nu. Jeg tænker, at det er denne følelse, han sidder med. Dog bliver han også nødt til før eller siden enten at tilgive dig eller acceptere, at det er sket. Det kan blive utroligt psykisk hårdt for dig, hvis han bliver ved med at "straffe" dig ved, at han viser mistillid til dine ord. 

Jeg forstår også godt, at din kæreste reagerer ved at forbyde dig at snakke med V. Alligevel tror jeg ikke, at det er den rette løsning. Ligesom du selv beskriver det, så føles det som om at få lænker på. I sidste ende vil dette forbud kunne risikere at ødelægge jeres forhold helt, hvis du sidder med følelser, som dem du har. Du føler dig fanget, hvilket afleder andre følelser, som at du bliver mere ked af det og vred på din kæreste. På den måde kan du få overbevist dig selv om, at du vil have det bedre uden ham. Det betyder også, at din kærestes usikkerhed omkring frygten for at miste dig, kan blive aktuel, fordi han er så bange for det. For din kærestes skyld, kan du måske være med på et kompromis, der hedder, at du ikke ser eller snakker med V i en periode, mens tingene mellem din kæreste og dig bliver glattet ud, men at du på et tidspunkt er helt fri til at snakke med ham igen. På den måde imødekommer du din kæreste, men får samtidig sat dine egne grænser. Din kæreste har lige nu brug for at genvinde tilliden til dig. 

Jeg tænker, at det er vigtigt, at I får snakket hele situationen godt og grundigt igennem. Det mest optimale er, hvis I kan snakke om det ud fra jeres eget synspunkt. Det vil sige, at det er vigtigt, at I forsøger ikke at angribe hinanden, men i stedet stå til ansvar for jeres egne handlinger. I har begge brug for at få italesat det, der er sket. I har begge brug for en undskyldning i forhold til forskellige ting. Det handler om at være nysgerrige på hinanden, og hvorfor I begge har reageret og handlet, som I har gjort. Hvis I kan få en god snak om dette og komme igennem denne krise, er jeg sikker på, at det også vil kunne gøre jeres forhold til hinanden stærkere. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp :-)

Kærlige hilsner fra

Lotte Hej 

Det er svært for mig at sige, om det er tegn på noget bestemt, men jeg synes, du skal tage til læge, så du kan få svar på det. Det lyder ikke så godt, hvis du står på rulleskøjter og er svimmel, så er jeg bare bange for at du en dag vælter og kommer til skade. Derfor synes jeg, det vil være bedst for dig at få snakket med en læge om, det er helt i orden at tage til læge selvom man ikke ved præcist, hvad der er galt. Det ville også være ærgerligt, hvis du fx besvimer og vrider om en dag, det ville ikke være godt for din "karriere" indenfor rulleskøjtning. 

Selvom jeg ikke ved præcist hvorfor du er svimmel, kan man dog sommetider blive svimmel, hvis man presser sig selv for hårdt og ikke har fået nok vand eller har for lavt blodsukker (mangler mad). Så hvis du er begyndt at træne ekstra hårdt, længe eller ofte i de sidste måneder, kan det måske være en forklaring på, hvorfor du er svimmel. Jeg synes dog, du skal tage til læge for en sikkerheds skyld 

Mvh Anne bevågenhed headset Nej, desværre. Hey du! 

Jeg kan godt forstå,
at du er træt af den her situation. Det er virkelig ærgerligt, at du skal gå
rundt og have det sådan. 

Det er helt normalt,
at man kan have dårlige dage, hvor man bare er nede uden nogen speciel grund.
Men som jeg læser dit brev, så har du haft det sådan i et stykke tid. Derfor er
det godt at stoppe op og se, hvad der kan være galt.

Du åbner selv op
for, at det kunne være det faktum, at du ryger hash og skunk. Hash påvirker
særligt unges psyke, så det er ikke sundt at ryge det. Men jeg bider dog mere
mærke til, at du selv skriver, at det føles som om, at det hjælper. Lidt
ligesom alkohol kan få nogle til at "glemme" deres problemer for en
stund, så gør hash og skunken måske det samme for dig? Men det er lidt ligesom
at tisse i bukserne - det føles måske rart her og nu, men det løser ikke det
grundlæggende problem.

Jeg bider særligt
mærke til, at du skriver, at efterskole ikke lige er din ting og, at du ikke
har et stort behov for at være socialt. Din nedtrykthed skyldes måske, at du er
lidt for overstimuleret rent socialt. Nogle mennesker har brug for mere tid for
sig selv, så de kan lade op og få mere energi, end andre. Det betyder ikke, at
man ikke er et socialt væsen eller at man er forkert på den - man har bare et
andet behov end andre. Så måske du ikke rigtigt kan få lov til at være for dig
selv på efterskolen, og derfor kommer den her nedtrykthed? 

Jeg tænker, at du
måske skal prøve at snakke med rådgiveren eller en lærer. Hvis du synes, at det
jeg skriver giver mening, så kan du prøve at aftale med dem om, hvordan du kan
få lov til at afskærme dig lidt i løbet af hverdagen på efterskolen.   

Hvis du slet ikke kan følge det, som jeg har skrevet, så vil jeg alligevel råde
dig til at finde en voksen at snakke med. En som du kan tale fortroligt med, og
som kan hjælpe dig til at finde ud af, hvad der så kunne lægge bag din
nedtrykthed. Det kunne være din lærer, det kunne være dine forældre, det kunne
være din læge eller en helt fjerde - det er bare vigtigt, at du ikke står alene
med det.   

Derudover vil jeg ikke sidde her og give dig en løftet pegefinger, fordi du
ryger. Men jeg synes, at du skal reflektere lidt over, hvorfor du ryger, og at
der måske i stedet skal bruges tid og fokus på at bearbejde de dybere
problematikker :-) 

Jeg håber, at du kan
bruge mit svar! Al held og lykke herfra! :) 


VH.  
Gustav Kære du, 

Det, du oplever, lyder helt normalt for mig. Da jeg fik min nuværende kæreste for efterhånden 5 år siden, oplevede jeg også at føle mig usikker, og af den grund blev jeg jaloux på andre piger, der hændte at få min kærestes opmærksomhed. Men som det også lyder til, at du selv er klar over, så er jalousien ikke resultat af, at kæresten gør noget forkert, men derimod "bare" at vi piger bliver lidt mere usikre på os selv, når vi er forelskede og i nye forhold. Tro mig, det går over! Det bedste du kan gøre, er at minde dig selv om, at din kæreste har valgt dig, OG at han vælger at blive hos dig. Det er den bedste forsikring, du kan få på, at han kun vil have dig :-)

De ting du fortæller, at han gør, synes jeg ikke lyder ildevarslende. Det lyder mest af alt som noget, du lægger mærke til, fordi du måske ubevidst går og "leder" lidt efter det - pga. din usikkerhed. Jeg husker selv, at jeg gjorde det samme i starten af mit forhold med min kæreste, men der var aldrig noget i det. 

Jeg synes dog, selvom du ikke helt har lyst, at du skal snakke med ham om det. For jeg kan høre, at det fylder meget i dine tanker, og det synes jeg ikke, at du skal gå med alene. Tal hellere med ham om det, så han kan forsikre dig om, at han kun vil have dig :-) Fortæl ham, hvordan du har det, og understreg, at du godt er klar over, at du måske tænker lidt for meget over tingene. Så længe du ikke gør det til et angreb eller noget, han har gjort forkert, når du taler med ham om det, så synes jeg ikke, du skal være bange for, at han tager det som noget negativt. Tværtimod vil han nok tage det som et kompliment, at du bliver lidt jaloux - det er vel bare et tegn på, at du er meget vild med ham. 

Der er intet galt i at blive lidt usikker i et nyt forhold, men bare husk at minde dig selv om, at det er DIG han har valgt - og at din jalousi ikke er lig med, at han gør noget forkert. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig på vej. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Hilsen Iben Kære du,

Det er svært at sige, hvad der gør, at du får ondt i maven, da det kan skyldes mange ting.

Det er flot, at du har gjort noget ved din situation i forbindelse med din kost. Jeg tror, at det er helt normalt at have perioder, hvor man spiser mere usundt end andre. Det kan sommetider også være en ulempe at forbyde sig selv alle de mere usunde madvarer. Det er okay at tillade sig selv noget sødt og lækkert også, uden at det tager overhånd.

Du skriver, at du har spist alt muligt mærkeligt, og derfor kan jeg ikke helt regne ud, hvad det indebærer. Dog vil det være naturligt, at din krop kan reagere på pludselige kostændringer. Hvis din krop fx ikke har været vant til at indtage større mængder fedt på det seneste, men så pludselig skal til at nedbryde større mængder, så kan du godt opleve ubehag ved dette. 

Det er også vigtigt at understrege for mig, at du intet har ødelagt. Det er altid muligt at forsøge at få motivationen til at leve sundere igen. Jeg tror, som sagt på, at det kan svinge i forskellige perioder i forhold til, hvor sundt man lever. Sommetider hænger ens kost også sammen med ens tanker og velbefindende. Mange mennesker spiser med deres følelser. Har du overvejet om du er mere ked af det for tiden? Noget der stresser dig? Eller andet der gør, at du måske er begyndt at spise mere usundt?

Tit hænger vores billede af vores egne kroppe sammen med de tanker, som vi har om den. Hvis du tænker og taler pænt om den, vil du sandsynligvis også opleve, at du bedre kan lide den, og at du føler dig bedre tilpas i den. Ligesom da du tabte dig, hvor du begyndte at blive mere positiv omkring din krop - dette kan virke forstærkende i processen om, at synes bedre om sin krop.

Selvfølgelig kan det godt bekymre mig, at du har ondt i maven hver gang, du har spist. Da jeg desværre ikke kan svare dig helt konkret på, hvorfor det opstår, synes jeg, at du skal nævne det for dine forældre. Det kan være, at du skal en tur forbi lægen, hvor I kan snakke om, hvad der kan være på spil, og hvorfor du får så ondt. Det er ikke meningen, at du skal gå og have ondt i hvert fald. Derudover er du selvfølgelig ikke galt på den, hvis du kan mærke, at det gør ondt. Du kender selv din krop bedst, og der er ikke andre, der kan mærke, hvad du kan mærke i den. Det er vigtigt at lytte til sin krop, fordi når noget gør ondt et sted i kroppen er det ofte et udtryk for, at det skal have noget opmærksomhed og undersøges.

Jeg håber, at dette var en lille hjælp.

Kærlige hilsner fra

Lotte det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Kære du, 

Jeg kan sagtens forstå, at det til tider kan være svært at forstå og acceptere, at din mor har nogle udfordringer og måske ikke altid er som andre mødre. Jeg forstår også godt, at du har brug for at komme ud med det, så det er rigtig fint, at du skriver herind :-)

Det er rigtig ærgerligt, at din mor skammer sig over sin situation og sine udfordringer, for det synes jeg bestemt ikke, at hun behøver. PTSD er desværre noget flere mennesker kæmper med, og det kan være svært at komme helt af med. Men jeg kan sagtens forstå, hvis hun har svært ved at acceptere, at der er ting, hun ikke kan (som f.eks. at have et almindeligt fuldtidsarbejde). Og det lyder også til, at det er en af de ting, som hun skammer sig over... Det er selvfølgelig rigtig synd, at hun gør det, men du må huske, at du ikke kan ændre, hvordan hun føler og tænker - og det er heller ikke din opgave. Det bedste du kan gøre for din mor, tror jeg, er at fortælle hende eller vise hende, at du ikke skammer dig over hende, og at du ikke føler, at hendes situation er noget, der nødvendigvis bør holdes hemmeligt.

Jeg synes dog selvfølgelig kun, at du skal sige det til andre, hvis du har det godt med det. Det kommer ikke alle og enhver ved, hvad vi går og kæmper med, men det kan være rigtig rart at fortælle det til nogen engang i mellem, så man ikke går med det selv. Her tænker jeg på dig (og ikke din mor). Det kan være, at du vil opleve, at det faktisk er en god følelse at være ærlig omkring din mors PTSD og flexjob, hvis nogen spørger ind til det. Og måske vil du også opleve, at andre er i lignende situationer, men bare heller ikke har sagt det højt før :-)

Uanset hvad, så skal du vide, at de følelser du har, er helt normale og helt okay. Det er okay at ærgre sig over, at din mor ikke helt er, som mange andre mødre, og at hun ikke altid formår at leve op til de ting, som hun (og du) gerne vil have.  
 

Jeg håber, mit svar kan hjælpe dig. Du er altid velkommen til at skrive igen!

Hilsen Iben