pludselig nedsat hastighed fra centralen
hey alle derude jeg har et lille spørgmål som nogen måske kan svarer på sådan en aften her.

jeg var hjemme ved 16 tiden hvor alt var fint, routeren stod til en 20/2 adsl forbindelse som den plejede.

så var jeg væk i et par timer til et arrangement og kommer hjem til et netværk som mister forbindelsen flere gange inden for et par minutter og når forbindelsen endelig er stabil står der pludselig 13,3/1,3 forbindelse under status siden på routeren.

 

er der nogen der kan forklarer hvorfor det sker? medmindre det er en fejl så er det ligesom det har været oppe i medierne mange gange snyd over for brugeren og hamrende ulovligt at låse en forbindelse lavere end brugeren betaler for.

 

det skal siges at jeg godt kan trække en 20/2 forbindelse da jeg har gjort det i et halvt år nu uden problemer.

 

jeg har prøvet at genstarte routeren flere gange samt at finde en såkaldt side med kabel problemer eller lign. da det jo kunne tænkes at tdc har problemer med kablerne og derfor er nød til at handle som de gør, det er dog ikke lykkedes mig at finde så hvis nogen kender en side med de problemer tdc har lige pt. ville et link være dejligt.
for det første så er dit produkt et "op til 20mbit" hvis det en standard dsl fra tdc og der garanteres kun 10mbit.Årsagen til at der er skruet ned for hastigheden kan være at der er opstået en foringelse af din forbindelse til centralen som kan opstå af mange årsagen som f.eks. fugt i kablerne eller "nabo-kabler" der nu goså bruges til dsl og derfor giver støj i dine kabler. nedsættelsen kan evt være sket automtisk fordi dit modem har bemærket for meget støj på linjen.ovenstående er temmelig sikkert det svar tdc vil give  dig. yderligere håber jeg dog, for dig, at de kan give en mere præcis årsag til nedsættelsen.
det er dybest set et spørgsmål om cpu- og internetbåndbredde. vi har kunder med over 1000 samtidige brugere Kære du,

Det lyder som en svær situation du står i. 

Umiddelbart er min første tanke, at du bør finde ud af, hvad det er ved din kæreste som dine venner ikke kan lide? Altså, tage en reel snak med dine venner om, hvorfor de har valgt at trække sig fra dig, så I på den måde måske kan finde en løsning på problemet sammen.

Det er en hel naturlig proces du gennemgår, og man oplever desværre nogle gange at ens venner falder fra, når man får en kæreste. I disse situationer er det vigtigt at huske på, at de der står tilbage i sandheden er ens rigtige venner og dem skal man holde på!

Når det så er sagt, så skal du selvfølgelig også mærke efter, hvorvidt du er glad i relationen med din kæreste. Jeg er ked af han har det svært men man skal heller ikke blive i et forhold for en hver pris. Nu ved jeg ikke så meget om din kærestes problematikker men jeg vil opfordre dig til at hjælpe ham med at søge noget hjælp enten hos professionelle eller hos en voksen han stoler på - alle fortjener at have det godt og da vi spejler os i vores omgivelser, så vil en glad kæreste også gøre dig mere glad og hvem ved måske vil dette endda gå ind og forbedre dit forhold til dine venner :-)

Jeg ønsker jer alt det bedste fremover.

Knus fra Simone Kære A,

Det lyder til, at der opstår rigtig mange forskellige følelser inde i dig på nuværende tidspunkt. Det kan være enormt frustrerende og gøre en trist til mode. 

Du skriver, at en gammel flamme fortæller dig om sine følelser for dig - og at der i den forbindelse opstår gnidninger mellem din kæreste og dig. Du skriver også selv, at du bliver forvirret over dine egne følelser i tråd med dette. Jeg tænker, at det er det din kæreste reagerer på. Uanset om du har fortalt din kæreste, at du er blevet forvirret over dine egne følelser for V eller ej, så er jeg næsten sikker på, at din kæreste godt har kunne mærke det. Han har sandsynligvis oplevet, at du måske har været en smule mere afvisende eller at du har haft en kortere lunte, hvilket jeg kun oplever, som naturligt, hvis man går og er frustreret omkring sine følelser indvendigt. Dog tænker jeg, at din kæreste reagerer voldsommere, fordi han kan mærke, at du har ændret adfærd. På den måde tænker jeg også, at det er meget naturligt, at han oplever at blive utryg i situationen. 

Det, at du vælger at lyve for din kæreste gør også, at du egentlig bekræfter din kæreste i, at der er noget, der er anderledes - at han har en grund til at være utryg ved situationen. Det betyder ikke, at han nødvendigvis havde reageret meget anderledes, hvis du havde spillet med helt åbne kort. Jeg tænker godt, at du kan kalde det en usikkerhed i din kæreste - men en usikkerhed, der opstår på baggrund af, at han er bange for at miste dig.

Jeg får en oplevelse af, at du er hurtig til at se, hvad din kæreste gør forkert i situationen, hvilket er helt naturligt. Som mennesker er vi generelt bedre til at se eller gætte på, hvad der sker hos den anden person. På den måde, kan vi bedre holde afstand til vores egen adfærd, som måske ikke er så hensigtsmæssig heller altid. Jeg bliver derfor nysgerrig på, hvorfor du vælger, at mødes med din gamle flamme i hemmelighed? Hvad er det inde i dig, der gør, at du føler, at det er den rette løsning? Selvfølgelig, nævner du, at du bliver forvirret over dine egne følelser, hvilket måske også er grund nok. På den anden side åbner du faktisk op for muligheden om, hvad nu hvis jeg fandt sammen med min gamle flamme igen? Er det, det jeg gerne vil? Her er du på sin vis allerede på vej væk fra din kæreste. 

Du skriver, at du sommetider ønsker et liv uden din kæreste, hvilket jeg også ser som et tegn på, at der kan opstå gnidninger. Det er selvfølgelig ingen fare at have disse tanker engang imellem - det er helt normalt. Det tror jeg, at de fleste mennesker i forhold har indimellem. Det er dog værd at overveje, hvor meget de her tanker fylder hos dig. Hvis du tænker, at dit liv ville være bedre uden din kæreste en gang om dagen eller hver uge, så begynder det at være ofte. I et forhold er man to om at få det til at fungere, så derfor vil det også være negativt for jeres forhold, hvis du kun har dedikeret dig halvt til det. 

Når alt det så er sagt, så er jeg ikke så meget i tvivl om, at din kæreste er usikker på jer. Denne usikkerhed kan også nemt smitte af på dig og dine handlinger. På en eller anden måde får i skabt en ond cirkel, hvor I bekræfter hinanden i, at I ikke har hundrede procent tillid til hinanden. Din kæreste ønsker, at du havde afvist V med det samme, og at du ikke engang havde reageret på Vs følelser for dig. Du ønsker, at din kæreste viser dig den tillid, at du godt kan afvise V, selvom du mødes med ham. I formår derfor ikke at møde hinanden i den andens frustrationer.

Selvfølgelig vil jeg også gerne pointere, at din kærestes jokes om, at alle dine mandlige venner er dine kærester, ikke er okay. Jeg kan godt forstå, at du bliver såret over at få bemærkninger som disse. Igen, så tror jeg, at du har ret i, at det er en form for usikkerhed, men samtidig er det også et udtryk for, hvor såret han egentlig er over det, du har gjort. 

Du skriver, at han ikke tror på dig, når du siger, at du ikke vil forlade ham og at du elsker ham. Jeg tænker, at du bliver nødt til at bekræfte ham i dette rigtig mange gange, før det når helt ind til ham. Ved at lyve har du misbrugt hans tillid, hvilket kan gøre, at det tager endnu længere tid at opbygge denne igen. Det betyder også, at du kan sige det rigtig mange gange, hvor du ikke vil få noget igen, fordi han ikke har tillid til dine ord - du har løjet før, så hvorfor skulle han tro på dine ord nu. Jeg tænker, at det er denne følelse, han sidder med. Dog bliver han også nødt til før eller siden enten at tilgive dig eller acceptere, at det er sket. Det kan blive utroligt psykisk hårdt for dig, hvis han bliver ved med at "straffe" dig ved, at han viser mistillid til dine ord. 

Jeg forstår også godt, at din kæreste reagerer ved at forbyde dig at snakke med V. Alligevel tror jeg ikke, at det er den rette løsning. Ligesom du selv beskriver det, så føles det som om at få lænker på. I sidste ende vil dette forbud kunne risikere at ødelægge jeres forhold helt, hvis du sidder med følelser, som dem du har. Du føler dig fanget, hvilket afleder andre følelser, som at du bliver mere ked af det og vred på din kæreste. På den måde kan du få overbevist dig selv om, at du vil have det bedre uden ham. Det betyder også, at din kærestes usikkerhed omkring frygten for at miste dig, kan blive aktuel, fordi han er så bange for det. For din kærestes skyld, kan du måske være med på et kompromis, der hedder, at du ikke ser eller snakker med V i en periode, mens tingene mellem din kæreste og dig bliver glattet ud, men at du på et tidspunkt er helt fri til at snakke med ham igen. På den måde imødekommer du din kæreste, men får samtidig sat dine egne grænser. Din kæreste har lige nu brug for at genvinde tilliden til dig. 

Jeg tænker, at det er vigtigt, at I får snakket hele situationen godt og grundigt igennem. Det mest optimale er, hvis I kan snakke om det ud fra jeres eget synspunkt. Det vil sige, at det er vigtigt, at I forsøger ikke at angribe hinanden, men i stedet stå til ansvar for jeres egne handlinger. I har begge brug for at få italesat det, der er sket. I har begge brug for en undskyldning i forhold til forskellige ting. Det handler om at være nysgerrige på hinanden, og hvorfor I begge har reageret og handlet, som I har gjort. Hvis I kan få en god snak om dette og komme igennem denne krise, er jeg sikker på, at det også vil kunne gøre jeres forhold til hinanden stærkere. 

Jeg håber, at dette var en lille hjælp :-)

Kærlige hilsner fra

Lotte Hejsa!

Først og fremmest vil jeg sige tak for at du skriver herind. Selvom det kan være rigtig svært at acceptere, at man er jaloux, er det en meget naturlig følelse og jeg er helt sikker på, at de fleste andre har oplevet situationer, hvor de har følt sig jaloux, og derfor kan relatere meget til den situation, du beskriver.

For mig lyder det som til, at du frygter at miste dine veninder - eller måske blot frygter, at det venskab, som du har haft med dem hver især indtil nu, ændrer sig, fordi de også er blevet gode veninder med hinanden. Jeg tror, at det er enormt vigtigt, at du "åbner op" for disse følelser og prøver at forstå, hvorfor du føler som du gør. Måske er det nogle usikkerheder omkring dig selv, der gør, at du føler dig jaloux?   
Så snart du har fundet ud af, hvorfor du har disse følelser af jalousi, er det meget nemmere at arbejde med. Derudover tænker jeg også, at det kunne være godt for dig at snakke med nogle om det, så det ikke blot bliver en negativ følelse, som ophober sig indeni dig. Hvis du har mod på det, kunne det nok være rigtig godt at snakke med dine to veninder og fortælle dem hvordan du har det. De ved sikkert ikke, at du er vred og ked af det, og måske kan det vise sig at være den nemmeste og bedste løsning på problemet. Hvis ikke det lige skal være de to, så måske nogle andre, du stoler på, der kan måske kan hjælpe dig med at få det bedre med hele denne situation. 

Selvom det måske i øjeblikket kan føles godt at såre den ene af dine veninder og få hende til at føle sig udenfor, tror jeg ikke, at det er en god løsning på den lange bane. Jeg tror desværre ikke, at du får det bedre af den grund - tværtimod kan det måske ende med at gøre det hele værre og du kan ende med at miste dem begge.

Jeg håber, at mine tanker omkring hele situationen er til hjælp. Ellers skal du endelig bare skrive til os igen!

De bedste hilsner Julie :-) Hej! 

Tak for din besked. Jeg håber, at mine tanker kan være til hjælp. 

Du skriver, at du på det sidste har haft svært ved at overskue, at skulle være social, og jeg tror faktisk ikke, at du er den eneste, der oplever dette. Nedlukningen af samfundet har medført, at man i lang tid ikke har haft sin normale hverdag og lavet alle de ting, man er vant til at lave. Når man det meste af tiden bare sidder hjemme -  måske alene, måske i nattøj de fleste dage - kan det pludselig føles som en meget stor ting at skulle lave “almindelige” ting som at gå en tur eller drikke en kop kaffe med andre. Dette er noget, jeg også selv har mærket og jeg tror, at mange andre har det på samme måde. Selvom det er enormt frustrerende at tingene er sådan, er man også bare nødt til at acceptere det, tror jeg. Samfundet og hele verden er helt ved siden af sig selv og det er okay, at man måske også selv er det. Hvis du gerne vil arbejde lidt med det, vil mit råd være, at tage små skridt og prioritere at lave ting, du godt kan lide. Det kan fx være at læse en bog, gå ture selv og lytte til musik eller måske gå en tur med en af dine veninder og få snakket om, at tingene er svære lige for tiden. 

I forhold til dine bekymringer om mad, forestiller jeg mig, at det også godt kan være påvirket af, at man går meget hjemme. Her man kan hurtigt begynde at bemærke ting, man normalt ikke ville tænke over. Dog ville jeg stadig være meget opmærksom på, at det ikke udvikler sig. Din krop har brug for energi og det er ikke sundt, at springe måltider over for at have god samvittighed over at spise pizza. Som du har læst andre steder, tror jeg også, at det kunne være en god idé, at snakke med nogle om det, hvis det fortsætter som det er nu. Det kunne være dine forældre eller veninder i første omgang, men det kunne også være lægen.

Og så vil jeg også lige huske dig på, at det er farligt at sammenligne sig selv med modeller på Instagram. Billederne, som bliver delt, har været igennem den helt store redigering, så de fremstår nærmest helt perfekte - hvilket jo slet ikke afspejler virkeligheden. Det skal man virkelig huske, omend det er svært.

  
Skriv endelig ind igen, hvis du har andre spørgsmål! 

De bedste hilsner Julie :-) Hej med dig,

Det lyder virkelig som en svær situation du er endt i. Jeg kan godt se, hvorfor din veninde er blevet vred over situationen, og det, at du selv også kan se det er en rigtig god ting, hvis der skal være håb for, at i to kan få løst situationen. Jo mere empati du viser for hendes følelser, desto større chance er der for, at hun føler sig forstået, og at hun så kan stole på, at det ikke sker igen. Siden det virker til, at hun har oplevet at få sine grænser overskredet på en meget ubehagelig måde, så kan det godt være, at hun skal have noget tid til at lade chokket falme en smule, før hun er villig til at lytte til en undskyldning. Der kan det måske være en ide at give hende noget plads men stadig sørge for, at hun ved, at du sagtens kan forstå, at hun er vred, og at du fortryder det, der er sket. 

Om ansvaret skal lægges hos dig eller den fyr, der var involveret, er måske ligegyldig ift. til din veninde. Hvis der er kommet en rift i fyrens og din venindes venskab, så er det op til ham at fikse den del. Men når det kommer til riften mellem jer to, så er det dig, der bedst kan forstå, hvorfor hun er blevet vred, og det er dig, der bedst kan finde ud af, hvordan situationen bedst muligt kan håndteres. Hvis du derimod føler, at fyren har overtrådt nogle af DINE grænser eller gjort dig utilpas eller vred, så kunne det være en god ide at få det sagt til ham både for, at du kan få sat ord på dine frustrationer overfor ham, men også så han fremover ved, at du ikke er okay med det, der skete. 

Svaret på, hvordan dette skal påvirke dit forhold med alkohol er selvfølgelig ikke et endegyldigt ja/nej svar, da det i sidste ende er op til dig selv. Fra mit standpunkt, og jeg vil gætte på det også er sådan for dem, der holder af dig, så kan man selvfølgelig blive bekymret for, hvilke konsekvenser det kan have for dig, hvis du selv kommer i problemer eller kommer til at skabe problemer i dine forhold med andre. Hvis du føler, at den situation du står i nu i høj grad er et produkt af den alkohol, du indtog den aften, så kan du eventuelt se hele hændelsen, som noget du kan blive klogere af, så du kan tage dig bedre af dig selv næste gang. Når det kommer til alkohol, så har jeg også selv måtte lære, at det er en god ide at gøre det med omtanke for sit helbred og sin velvære. 

Jeg håber virkelig, at du får det løst med din veninde, og det bedste råd jeg kan give er at have tålmodighed og blive ved med at udtrykke din forståelse og empati for, at hun er blevet vred/såret samt fortælle hende, at du er ked af det, der skete. 

-Marissa Hej du

Kan 100% godt forstå dig. Har været ude for det samme. Dér endte jeg dog med at gå fra min daværende kæreste, da jeg har det sådan lidt, at hvis man kan overskride sådan en grænse, så kan man finde på det igen.  
  
Men hvis du vil fortsætte med at være sammen med ham, så gælder det om at finde gnisten og tilliden igen.  
Det kan tage lang tid. Tilliden kommen ikke bare med det samme, så du må forberede dig på at være tålmodig på at din tillid til ham ikke kommer med det samme og så evt. gentag i dit hovede "jeg stoler på ham".  
  
Ellers kom ud og oplev noget som var i nyforelskede. Gør noget godt for jeres forhold. Hav "Date nights", tag i biografen, book et hotelophold osv.  
Det kunne være det ville hjælpe processen i at få din tillid tilbage til ham lidt hurtigere - men, det tager tid.  
  
Håber du kan bruge mit råd - ellers er du meget velkommen til at skrive herind igen. :-)  
  
M.v.h. Line Kære du,

Det kan jeg godt forstå - det lyder bestemt ikke som en behagelig oplevelse. Jeg synes, du skal tage kontakt til din læge og fortælle om de anfald, du har haft. Jeg kan desværre ikke fortælle dig, hvad det er, og hvorfor de opstår, men det tænker jeg, at din læge kan. Det kan også være rart at tale med en psykolog om det, således I kan gå mere i dybden med, hvilke tanker og følelser, du havde, da du fik dine anfald. Nogle gange kan det gøre en stor forskel bare at tale om det og dermed også blive klogere på, hvorfor og hvornår anfaldene opstår. 

Men hvis du får lignende anfald, så kan det være en idé at tage nogle dybe indåndinger indtil du falder til ro igen. Det er selvfølgelig lettere sagt end gjort, specielt når man zoner ud, men jeg tænker, at det er forsøget værd. 

Venligste hilsner

Zhino Kære du,

Det lyder som en rigtig svær situation. Jeg kan sagtens forstå, at du er rigtig ked af det. Du indrømmer selv, at du har begået en fejl, og du har undskyldt over for hende, så det er en rigtig god start. 

Jeg tror, det bedste, du kan gøre nu, er at give hende noget tid til at køle ned. Hun er måske vred på dig, men vrede har det med at gå over efter noget tid - og mon ikke hun også begynder at savne dig så. 

Når du føler, at det er tid til at blive gode venner igen (og hun har haft tid til at køle ned osv.) synes jeg, at du skal spørge hende, om hun vil mødes med dig og tale ud om tingene. Så får du mulighed for at forklare hele situationen og fortælle hende, hvor meget du fortryder, hvad du gjorde, og hvor meget hun betyder for dig. Hvis du fortæller hende disse ting ansigt til ansigt, så håber og tror jeg, at hun vil tilgive dig, så I kan være venner igen :-)

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig på vej. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Held og lykke!

Hilsen Iben Kære du, 

Det, du oplever, lyder helt normalt for mig. Da jeg fik min nuværende kæreste for efterhånden 5 år siden, oplevede jeg også at føle mig usikker, og af den grund blev jeg jaloux på andre piger, der hændte at få min kærestes opmærksomhed. Men som det også lyder til, at du selv er klar over, så er jalousien ikke resultat af, at kæresten gør noget forkert, men derimod "bare" at vi piger bliver lidt mere usikre på os selv, når vi er forelskede og i nye forhold. Tro mig, det går over! Det bedste du kan gøre, er at minde dig selv om, at din kæreste har valgt dig, OG at han vælger at blive hos dig. Det er den bedste forsikring, du kan få på, at han kun vil have dig :-)

De ting du fortæller, at han gør, synes jeg ikke lyder ildevarslende. Det lyder mest af alt som noget, du lægger mærke til, fordi du måske ubevidst går og "leder" lidt efter det - pga. din usikkerhed. Jeg husker selv, at jeg gjorde det samme i starten af mit forhold med min kæreste, men der var aldrig noget i det. 

Jeg synes dog, selvom du ikke helt har lyst, at du skal snakke med ham om det. For jeg kan høre, at det fylder meget i dine tanker, og det synes jeg ikke, at du skal gå med alene. Tal hellere med ham om det, så han kan forsikre dig om, at han kun vil have dig :-) Fortæl ham, hvordan du har det, og understreg, at du godt er klar over, at du måske tænker lidt for meget over tingene. Så længe du ikke gør det til et angreb eller noget, han har gjort forkert, når du taler med ham om det, så synes jeg ikke, du skal være bange for, at han tager det som noget negativt. Tværtimod vil han nok tage det som et kompliment, at du bliver lidt jaloux - det er vel bare et tegn på, at du er meget vild med ham. 

Der er intet galt i at blive lidt usikker i et nyt forhold, men bare husk at minde dig selv om, at det er DIG han har valgt - og at din jalousi ikke er lig med, at han gør noget forkert. 

Jeg håber, at mit svar kan hjælpe dig på vej. Du er altid velkommen til at skrive igen.

Hilsen Iben