Чи існує якийсь обґрунт, чому *біль* є чоловічого роду?

За ознакою добре [вписується](http://litopys.org.ua/pravopys/rozdil2.htm#par44) як 3 відміна:

> 
> **3 відміна**: іменники жін. роду з кінцевим приголосним основи: *вість*, *любов*, *міць*, *річ*, *розкіш*, *сіль*, *тінь*, а також слово *мати*, в якому при відмінюванні з’являється суфікс **ер**.
> 
> 
> 

Хоча не заперечую про спорідненість з [м’якої групи чоловічого роду 2 відміни](http://litopys.org.ua/pravopys/rozdil2.htm#par45IIp2):

> 
> До м’якої групи належать іменники чол. роду з кінцевим м’яким приголосним основи: *боєць*, *велетень*, *звичай*, *край*, *учитель*, *Бенедьо*; сюди належить частина іменників із суфіксами **ар**, **ир**, які в однині мають наголос на корені: *бондар* — *бондаря*, *козир* — *козиря*, *лікар* — *лікаря*, *писар* — *писаря*, а також іменники, у яких при відмінюванні наголос переходить із суфікса на закінчення: *буквар* — *букваря*, *вівчар* — *вівчаря*, *друкар* — *друкаря*, *інвентар* — *інвентарю*, *календар* — *календаря*, *кобзар* — *кобзаря*, *пролетар* — *пролетаря*, *секретар* — *секретаря*, *шахтар* — *шахтаря*; *гузир* — *гузиря*, *проводир* — *проводиря*, *пухир* — *пухиря* та ін.
> 
> 
> 

Однак, на відміну жіночого роду, я бачу тут явні [нароски](//r2u.org.ua/guides/synyavsky/slovotvir_narostky): староцерковний **тель** в *учитель*, **ень** (з випаднем **е**) в *велетень*, **й**/**ець** (**е** випадне) в *боєць*. Чого не мовити про *біль* та инших прикладових слів жіночого роду.