Yleisön oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana Marco Cappaton kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö yleisön oikeudesta tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin (asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpano).
Marco Cappato
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tämä on mietintö yleisön oikeutta tutustua Euroopan unionin asiakirjoihin koskevasta tilasta sekä tilaisuus tehdä joitakin ehdotuksia. Käytettävissämme olevana lyhyenä aikana haluan nostaa esiin kolme merkittävää kohtaa.
Ensimmäinen koskee neuvostoa. Euroopan unionin hallitukset tapaavat neuvostossa lainsäätämisvaltuuksin ja niiden, kuten minkä tahansa lakia säätävän kokouksen, pitäisi sitoutua tekemään työstään ja päätöksistään julkisia. Haluan korostaa tätä erityisesti siksi, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on esittänyt tarkistuksia tiettyjen kohtien kohta kohdalta -äänestyksistä. Toivon, että kohta kohdalta -äänestyksiä ei järjestetä mietinnön huomattavien osien tuhoamiseksi. Mietinnön 3 kohdassa esimerkiksi kehotetaan ryhtymään toimiin entisen radikaalipuolueen Euroopan parlamentin jäsenen Maurizio Turcon asiassa annetun tuomion perusteella. Turco voitti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa asian Euroopan unionin toimielinten oikeudellisten yksikköjen tekemien oikeudellisten päätösten julkaisemisesta sekä velvoitteesta julkistaa neuvoston kokouksiin osallistuvien jäsenvaltioiden valtuuskuntien jäsenet. Meillä on oikeus tietää, kuka äänestää neuvostossa ja miten. Siksi toivon, että kukaan ei äänestä tätä 3 kohtaa vastaan tai 9 kohtaa, jossa pyydetään tietoja siitä, mitä tapahtuu Coreperissä, pysyvien edustajien komiteassa, ja pyydetään, että heidän pitäisi julkistaa kokousasiakirjat, eikä julistaa kaikkia kansainvälisen politiikan asiakirjoja salaisiksi diplomaattisiksi asiakirjoiksi. Tämä on hyvin tärkeä kohta!
Toinen esiin nostamamme kohta koskee parlamenttia, meidän parlamenttiamme, koska meidän on oltava ensimmäisenä julkistamassa, mitä teemme. Me Italian radikaalit kutsumme sitä "valittujen edustajien julkiseksi rekisteriksi", toisin sanoen rekisteriksi, josta voimme saada selville kaiken Euroopan parlamentin jäsenten toimista, ketkä ovat läsnä, ketkä poissa, miten he äänestivät ja tietysti heille maksetun rahan. Olkaa kuitenkin varuillanne, ja sanon tämän siksi, että 5 kohtaa koskevasta kohta kohdalta -äänestyksestä on myös jätetty hakemus, sillä olisi virhe luulla, että jos pidämme jotakin tästä tiedosta luottamuksellisena - osoitan sanani Charlotte Cederschiöldille, jolle tiedän asian olevan läheinen - me onnistumme todella vain tekemään itsemme alttiimmiksi Euroopan parlamentin jäseniin kohdistuville aggressiivisille ja demagogisille hyökkäyksille. Tiedämme, että jotkut kollegat ovat kuvanneet muita Euroopan parlamentin jäseniä, he ovat ryhtyneet vakoilemaan muita Euroopan parlamentin jäseniä. Tästä eroon pääseminen ei edellytä vain sen kieltämistä vaan työmme julkistamista täysimääräisesti, tekemällä tyhjäksi niiden ihmisten aikeet, jotka haluavat tirkistellä avaimenreikien läpi, ja avaamalla ovemme tekemällä internetissä lähetyksiä parlamentin valiokuntien työstä, kokouksista ja kaikista tämän parlamentin menettelyistä.
Kolmas asia, jonka haluan nostaa esiin, koskee asiakirjojen esitysmuotoa, koska PPE-DE-ryhmä on myös pyytänyt, että tätä asiaa koskevasta 7 kohdasta äänestetään kohta kohdalta. Tässä kohdassa pyydämme, että asiakirjat luotaisiin käyttämällä avoimen lähdekoodin tekstinkäsittelyjärjestelmiä, teknisesti puhuen, sekä monikielisyyttä ja tekniikoita, joiden avulla myös vammaiset henkilöt saavat tiedot ja asiakirjat käyttöönsä. Toivon, että kukaan tässä parlamentissa ei vastusta avoimen lähdekoodin monikielistä saatavuutta käyttäviä tekniikoita, jotka helpottavat saatavuutta vammaisille henkilöille, koska tämä on olennainen näkökulma osalle Euroopan unionin kansalaisia.
Tiedämme, että komissio on ehdottanut sääntöjemme uudistamista ja että käsittelemme sitä Michael Cashmanin mietinnössä, mutta tämä päätöslauselma on ensimmäinen tilaisuutemme antaa joitakin kiintopisteitä tälle parlamentille. Toivon, että sitä ei hukata ja että kaikki olennaiset osat, jotka olen pyrkinyt ottamaan esiin tässä mietinnössä, eivät ole turhia.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä erittäin hyvin kirjoitetusta ja mielenkiintoisesta mietinnöstä ja onnittelen esittelijää. Tämä on merkittävä ja rakastettu aihe, erityisesti asetuksen (EY) N:o 1049/2001 tarkistamisen aikoina sekä pitäen mielessä muutokset, joita Lissabonin sopimus - jos se tulee voimaan - tuo näihin tärkeisiin kysymyksiin.
Tässä mietinnössä on periaatteessa kyse asetuksen 1049/2001 täytäntöönpanosta, ja siksi haluaisin aloittaa muistuttamalla yhdestä asetuksen täytäntöönpanon myönteisestä puolesta, koska kuten määrälliset tiedot osoittavat ja kuten parlamentin mietinnössä tunnustetaan, EU:n toimielimet ovat myöntyneet asiakirjoihin tutustumiseen aikaisempaa useammin, kun taas kieltäytymisten lukumäärä ja osuus ovat laskeneet.
Olemme sitoutuneet jatkamaan läpinäkyvyyden ja avoimuuden edistämistä. Sangen luonnollisesti joissakin mietinnössä esitetyissä ehdotuksissa mennään huomattavasti pidemmälle kuin asetuksen 1049/2001 soveltamisessa vuonna 2006, ja jotkin eivät liity suoraan komission toimintaan, kuten juuri kuulimme.
Mietinnössä käsitellään monia kysymyksiä, jotka koskevat avoimuutta ja viestintää kansalaisten kanssa, ja pidän sitä erityisen myönteisenä, sillä se on arvokas panos avoimuutta, viestintää ja ulottuvuutta koskevaan yleiseen pohdintaan.
Haluaisin vain lyhyesti käsitellä joitakin suosituksia ja niiden pohjana olevia periaatteita, koska ne ansaitsevat asianmukaisen käsittelyn.
Turcon asian osalta voin vakuuttaa teille, että komissio ottaa tämän tuomion täysimääräisesti huomioon. Kuten on sanottu, se koskee pääasiassa avoimuuden lisäämisen tarvetta, kun neuvosto toimii lainsäätäjänä, mutta sitä voidaan soveltaa myös komissioon ja kaikkiin toimielimiin, ja komissio varmistaa, että kaikki tutustumispyynnöt käsitellään tapauskohtaisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen laatimien mittareiden mukaan.
Toiseksi, ehdotusta hallintomenettelyjä koskevien yhteisten sääntöjen määrittelemisestä on harkittava enemmän, koska monet näistä menettelyistä ovat luonteeltaan hyvin erityisiä ja ainoalaatuisia, joissakin tapauksissa kaikkien toimielinten osalta. Tämä tarkoittaa, että tarvitsemme hieman enemmän aikaa nähdäksemme, miten se voitaisiin tehdä.
Suositus kytkeä asetus 1049/2001 historiallisten arkistojen avaamisesta annettuun asetukseen (ETY, Euratom) N:o 354/83 on sangen monimutkainen siitä tietystä syystä, että EY:n perustamissopimuksen 255 artiklaa ja asetusta 1049/2001 ei sovelleta kaikkiin toimielimiin ja elimiin. Myös tämä voi muuttua, jos ja kun Lissabonin sopimus tulee voimaan, koska sillä silloin laajennetaan kaikkiin toimielimiin ja elimiin oikeutta tutustua asiakirjoihin. Siksi ei ole niin helppoa yksinkertaisesti kytkeä näitä kahta toisiinsa, koska niiden soveltamisala on erilainen.
Oikeusasiamiehen komission julkisista rekistereistä esittämän arvostelun osalta haluaisin vakuuttaa teille, että otamme tämän arvostelun hyvin vakavasti. Kuten tiedätte, meillä on julkinen asiakirjarekisteri, joka on ollut käytössä ja toiminnassa kesäkuusta 2002 lähtien, ja siitä lähtien komissio on myös ottanut käyttöön komitologiamenettelyille omistetun rekisterin ja asiantuntijaryhmiä koskevan rekisterin. Teemme aina kaikkemme ajanmukaistaaksemme sisäiset tietotekniikkajärjestelmämme.
Tämä ei valitettavasti tapahdu yhdessä yössä, vaan sen kanssa on työskenneltävä. Me otamme aina huomioon, että julkisen rekisterin soveltamisalaa on laajennettava, ja toivon, että tiedätte myös henkilökohtaisen sitoutumiseni tähän. Tunnustamme, että meidän on edelleen laajennettava julkisten rekisteriemme soveltamisalaa, ja vahvistamme sitoutumisemme julkisten rekisterien kehittämiseen avoimuuden lisäämiseksi.
Päätöslauselmassa te keskitytte asiakirjahallintoa ja yhteistä portaalia ja Trans-Jai-hanketta koskeviin kysymyksiin. Komissio tukee ajatusta yhteisen portaalin perustamisesta helpottaakseen kansalaisten tutustumista lainsäädäntöasiakirjoihin. Mielestäni tämän pitäisi sisältää yhteiset menetelmät, ja meidän on tarkasteltava sen kaikkia käytännön seurauksia asiakirjojen tunnistamiseen ja viitteisiin. Haluaisimme, että portaalin kautta kaikkien toimielinten julkiset asiakirjat olisivat täysimääräisesti saatavilla, joten olemme halukkaita työskentelemään sen osalta yhdessä teidän kanssanne.
Trans-Jai-hankkeen osalta palaan siihen, mitä sanoin eräässä vastauksessa lokakuussa, eli että sen odotetaan olevan suuren yleisön käytössä vuoteen 2010 mennessä.
Haluaisin myös kommentoida kysymystä toimielinten välisestä tietojen vaihdosta. Ymmärrän, mitä siinä tarkoitetaan ja mitä haette, mutta haluan muistuttaa teille, että meillä on toimielintemme kesken jo vakiintunut työskentelytapa, johon kuuluu komission luottamuksellisen tiedon vaihto, ja tätä säännellään puitesopimuksen liitteellä. Meidän olisi myös pidettävä mielessä, että tiedon jakamista toimielinten välillä koskeva kysymys ei liity julkiseen saatavuuteen, ja mielestämme sitä pitäisi käsitellä erikseen, kuten tällä hetkellä tehdään.
Tämä mietintö ja keskustelu ovat myös arvokas ja arvostettu panos joskus toiste, kun voimme keskustella siitä laajemmassa mittakaavassa. Olen kiitollinen parlamentin ponnisteluista läpinäkyvyyttä ja avoimuutta koskevan kysymyksen pitämiseksi EU:n asialistalla. Palaamme moniin näistä kysymyksistä hyvin läheisessä tulevaisuudessa, esimerkiksi kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan Tšekin parlamentin kanssa ensi viikolla järjestettävässä yhteisessä kokouksessa, johon minulla on ilo osallistua, ja sitten vain muutaman viikon päästä käsittelemme asetuksen 1049/2001 tarkistamista koskevaa merkittävää kysymystä.
Luulen, että keskustelut eivät lopu siihen. Meidän on oltava avoimia läpinäkyvyyden osalta ja mietittävä myös sitä, mitä voimme tehdä ennakoivasti virallisen lainsäädännön ulkopuolella esimerkiksi rekisterien parantamisen, asiakirjojen paremman käytettävyyden ja saatavuuden, aktiivisen levittämisen ja nopeamman julkaisemisen osalta. Se, mitä itse tein viime vuonna, oli oman kirjeenvaihtorekisterini paneminen suoraan saataville internetiin. Olen varma, että teillä kaikilla on vastaavia ajatuksia ja esimerkkejä siitä, mitä voidaan tehdä, jos vain ajattelemme asiaa. Joten tehdään niin.
Luis Herrero-Tejedor
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, hyvä Marco Cappato, mietintönne on täynnä hyviä aikomuksia, mistä selkein todiste on se, että kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ei katsonut yhtään tarkistusta tarpeelliseksi.
Te itse esititte 18 tarkistusta omaan mietintöönne. Juuri nuo tarkistukset ovat tehneet mietinnöstä radikaalisti terävämmän - ilmaistakseni sen yleisin käsittein - ja herättäneet minussa hyvin vakavia epäilyjä.
Jakaisin neljään erilliseen ryhmään tarkistukset, joita olette ehdottanut mietintöön, joka alun perin sai kaikkien ryhmien tuen ja korostaisin, että ne ovat tarkistuksia, joita olette ehdottanut itse laatimaanne mietintöön. Jotkin ovat ensinnäkin mahdottomia; te teette joitakin mahdottomia ehdotuksia. Hyvä Marco Cappato, joillakin ehdotuksillanne ei esimerkiksi ole vielä oikeusperustaa: ennen kuin Lissabonin sopimus tulee voimaan on mahdotonta yhtenäistää eri toimielinten sääntöjä. Komission jäsen Wallström sanoi juuri jotakin samanlaista. Kehotatte myös julistamaan vuoden 2009 Euroopan avoimuuden teemavuodeksi, mutta olemme liian myöhässä, ei ole aikaa. Jotkin ehdotuksistanne ovat siksi mahdottomia.
Toiseksi, jotkin ehdotuksistanne ovat harkitsemattomia. Te kehotatte esimerkiksi avoimuuteen poliittisten ryhmien kokousten osalta. Se ei käy. Yksityisyyttä tarvitaan, koska yksityisyys on poliittinen etu. Jos haluan olla eri mieltä puolueeni kanssa ja pitää kiinni vastustuksestani, haluan tehdä niin yksityisesti: se ei ole avoimuuden puutetta. Julkisissa elimissä on oltava avoimuutta mutta ei puolueissa, joiden keskustelujen yksityisyys on taattava. Siksi en voi olla kanssanne samaa mieltä tästä kohdasta.
Jotkin muista väitteistänne, hyvä Marco Cappato, ovat virheellisiä. Te toteatte esimerkiksi, että 90 prosenttia lainsäädäntöön liittyvästä toiminnasta tapahtuu komitologiamenettelyissä. Se on valtavaa liioittelua, hyvä Marco Cappato. Komitologiamenettelyssä on lisäksi omat epäsuorat avoimuusnorminsa. Jos otamme käyttöön enemmän mekanismeja, enemmän byrokratiaa ja enemmän valvontaa, vastustamme sitä, minkä haluamme saavuttaa: avoimuuden, joka liittyy läheisesti yksinkertaisuuteen.
Viimeiseksi - ennen kuin puhemies antaa minulle merkin, koska lähestyn aikani loppua - jotkin ehdotuksistanne ovat tarpeettomia. Ymmärrän esimerkiksi, että julkisen mielipiteen kannalta on todella ihmeellistä ja houkuttelevaa puhua jäsenten toiminnan avoimuudesta, sen näkemiseksi, osallistuvatko he täysistuntoihin. Hyvä Marco Cappato, se voidaan jo nähdä. Voidaan myös nähdä, osallistuvatko he myös valiokuntiin; niistä kaikista on pöytäkirjat, jotka ovat kaikkien kansalaisten saatavilla. Euroopan parlamentin jäsenten vaatimat korvaukset ovat myös julkisia. Toisin sanoen, kansalaisten on täysin mahdollista päästä käsiksi näihin tietoihin.
Siksi ymmärrän, että on yleisen mielipiteen kannalta ihmeellistä ja näyttää hyvältä puolustaa avoimuutta, mutta teidän on tajuttava, että avoimuus tarkoittaa, että asiat nähdään sellaisina kuin ne todella ovat ja että jos edistämme sen vääristämistä, miten asiat nähdään, emme edistä avoimuutta, hyvä Marco Cappato. Kiitos anteliaisuudestanne, arvoisa puhemies.
Michael Cashman
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitos, Marco, erittäin hyvästä mietinnöstä, mutta valitettavasti minun on oltava samaa mieltä muiden tämän parlamentin ihmisten kanssa siitä, että harhailitte toimeksiannon ulkopuolelle, ja tiedän miksi.
Edellinen puhuja sanoi, että se on mahdotonta. Jos emme pyri mahdottomaan, miten voimme koskaan saada muutoksen aikaiseksi?
Mutta tietysti olette ylittänyt toimeksiantonne. Poliittisista ryhmistä ei tule lähetyksiä. Se, että Euroopan parlamentin jäsenet ilmoittavat internetsivuillaan tai parlamentin tiedotuspalvelun kautta, mitä he tekevät ja minne he menevät, ei tarkoita, että he ovat tehokkaita, se ei tarkoita, että he ovat hyviä.
Asetuksessa on kyse kolmen toimielimen käyttämien, saamien tai tuottamien kaikkien asiakirjojen saatavuudesta niiden toimiessa lainsäätäjinä. Siihen meidän on palattava. Meidän on määriteltävä, mitä "lainsäätäjänä toimiminen" on. Meidän on tarkasteltava, miten asetus on toiminut tähän asti, ja meidän on parannettava sitä. Sen minä haluan tehdä yhdessä kaikkien toimijoiden kanssa, ja minulla on ilo toivottaa tänne tervetulleeksi Ruotsin ministeri, Cecilia Malmström, joka on alun perin työskennellyt tämän kanssa. Me kaikki haluamme edistää koko saatavuutta koskevaa kysymystä.
Miksi? Koska me tunnustamme, että monet ihmiset ymmärtävät, että erityisesti neuvostossa tapahtuu asioita, kuten olette kuvaillut, joissa heidän ministerinsä, heidän kansalliset ministerinsä ovat mukana, mutta heidän keskustelunsa ja äänestyksensä ovat salaisia. Kun paljastamme tuon salaisuusosan ja paljastamme, miten jäsenvaltioiden ministerit todellisuudessa äänestävät, sitten noita ministereitä pidetään vastuuvelvollisina heidän omissa jäsenvaltioissaan ja äkkiä maiden kansalaiset tuntevat olevansa yhteydessä kaikkiin EU:n asioihin.
Joten, Marco, te olette valitettavasti ylittänyt toimeksiantonne erityisesti tämän unelmanne osalta. Jos ette olisi ilmoittanut olevanne italialainen radikaali, en olisi ikinä arvannut sitä tästä mietinnöstä, mutta tosiasia on, että odotatte poliittisten puolueiden tekevän lähetyksiä sisäisistä keskusteluistaan. Se ei tule tapahtumaan ja todellakin, kuten edellinen puhuja sanoi, kaikki, mitä teette on pikemmin jaon paljastamista kuin sen vahvistamista, että olemme täällä, koska uskomme EU:hun, joka on vastuuvelvollinen kansalaisilleen. Siksi äänestysluettelon laatiminen on vaikeaa. Sydämeni on puolellanne, mutta minun on seurattava päätäni.
Alexander Alvaro
Arvoisa puhemies, tervetuloa arvoisa komission jäsen, huomenna äänestämme mietinnöstä, jonka kollegani Marco Cappato on laatinut yleisön oikeudesta tutustua asiakirjoihin. Michael Cashman, erittäin hyvä ja tavallisesti uskomattoman tehokas kollega, on jo huomauttanut, että tärkein asia on antaa yleisölle oikeus tutustua asiakirjoihin, joita käsitellään ja joista päätetään täällä.
Joku voisi syyttää Marco Cappatoa, kuten Luis Herrero-Tejedor ja Michael Cashman tekivät, toimeksiannon ylittämisestä. Se on ehdottomasti tulkintakysymys, ja tässä tapauksessa ei myöskään täysin oikeutettu. Keskustelu siitä, pitäisikö ryhmien kokouksista periaatteessa tehdä lähetyksiä, on varmasti jotakin, josta voimme keskustella. Kysymys on sitten se, onko meillä esimerkiksi oikeus järjestää kokouksia yksityisesti ryhmän jäsenten enemmistön pyynnöstä, koska on varmasti joitakin arkaluonteisia asioita - kuten me kaikki omista kokouksistamme tiedämme - joita meidän on selvitettävä keskenämme ennen kuin käsittelemme niitä julkisesti. Minun mielestäni on normaalia pestä likapyykki kotona eikä ulkona kadulla.
Voisin myös lisätä, että tämä esimerkki osoittaa, että poliittiset puolueet - ei tässä tapauksessa puolueryhmät - tuntevat aina jonkinlaista kiinnostusta suurta yleisöä kohtaan, kun se sopii niille. Muuten puoluekokouksista ei tehtäisi niin kattavasti lähetyksiä. Kiinnostavaa kyllä, kukaan ei valita siitä, että joidenkin poliittisten puolueiden kokouksista, joissa asioita voidaan käsitellä hyvin eläväisesti, tehtäisiin täysimääräisiä lähetyksiä.
Luulen siksi voivani sanoa, että Marco Cappato on saanut tässä aikaan hyvän työn, vaikka parannusehdotukset voisivat ehkä tulla muilta ryhmiltä, kuten olemme tottuneet näkemään. Joissakin tapauksissa ne itse asiassa ovat niin hyviä, että niitä pitäisi käsitellä.
Molempiin muihin toimielimiin verrattuna parlamentin voidaan edelleen katsoa olevan edelläkävijä avoimuuden osalta, joten en tekisi siitä ensisijaista painopistealaani, koska sekä Euroopan parlamentin asiakirjojen saatavuuden että sen istuntojen avoimuuden ja jäsenten toimien osalta olemme avoimempia kuin mikään kansallinen parlamentti. Se ei tarkoita, etteikö olisi parannettavaa, myös muissa toimielimissä, erityisesti neuvostossa, joka valitettavasti ei ole täällä nyt. Michael Cashman sanoi juuri, että meidän on tiedettävä, kuka on tehnyt minkäkin päätöksen ja miten, jotta voimme edellyttää vastuuvelvollisuutta poliittisilta toimilta.
On kuitenkin vielä tärkeämpää asettaa esimerkiksi komitologiamenettelyn puitteissa tuotetut asiakirjat saataville. Erityinen esimerkki on käsimatkatavaroiden nesteistä annettu asetus, jonka liite ei ollut kansalaisten saatavilla eikä myöskään parlamentaarikkojen saatavilla. Avoimuusvaatimusta ei ole esitetty monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ilman hyvää syytä, ja syy on se, että kansalaisille annetaan mahdollisuus ymmärtää poliittisia toimia ja edellyttää vastuuvelvollisuutta, ja siten ehkä voidaan myös mahdollistaa vaaleissa tehtävät erilaiset päätökset.
Kiitos paljon ylimääräisestä ajasta, arvoisa puhemies. Onnea, Marco. Tuen teitä huomisen äänestyksessä, ja uskon, että saamme tämän tyydyttävään lopputulokseen.
Ryszard Czarnecki
Arvoisa puhemies, jos Euroopan unioni on kansalaisia varten eikä niinkään eurokraatteja varten, on ilmiselvää, että sen, kuten myös Euroopan unionin elinten toimien, on oltava avoimempi. Vain siten unioni voi saavuttaa jälleen uskottavuuden, jonka se on huolettomasti viskannut pois. Sen uskottavuus on esimerkiksi kärsinyt yrityksistä painostaa hyväksymään perustuslaillinen sopimus ja kansallisten kansanäänestysten pitämättä jättämisestä. Siksi on oikein vaatia, että kaikkien neuvoston keskustelujen pitäisi olla Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten saatavilla, koska niissä päätetään EU:n kohtalosta. Poliittisten ryhmien keskustelut eivät kuitenkaan kuulu näihin keskusteluihin.
Parlamentin, neuvoston ja Euroopan komission on myös tärkeää hyväksyä samat periaatteet asiakirjojen saatavuudesta säädettäessä, jotta ne eivät jää yksittäisiksi tähdiksi viestinnän ja tietotekniikan taivaankannella. Minun mielestäni tämä mietintö on merkittävä askel kohti avoimuutta. Uskon kuitenkin vakaasti, että tiettyjen kysymysten osalta siinä saatetaan ottaa liian pitkiä askelia. Jopa toveri Lenin sanoi kerran, että joskus meidän on otettava kaksi askelta eteenpäin ottaaksemme yhden askelen taaksepäin. Esittelijän kannattaisi ehkä pitää tämä mielessä.
Eva-Britt Svensson
Arvoisa puhemies, esittelijä Marco Cappaton mietinnössä ilmaistaan, että EU:n asiakirjojen saatavuudessa on suuria puutteita. Tuen esittelijän ehdotusta vuosikertomukseen liittyvistä parannuksista. Tuen myös esittelijän esittämiä tarkistuksia. Oletan lisäksi, että parlamentti äänestää julkista saatavuutta koskevan todellisen periaatteen puolesta tulevassa äänestyksessä Michael Cashmanin julkista saatavuutta koskevasta asetuksesta laatimasta mietinnöstä.
Vuosikertomusten osalta haluaisin erityisesti korostaa sitä, että ei voida mitenkään hyväksyä, että julkista saatavuutta ei taata siirretyssä lainsäädäntövallassa, johon kuuluu 90 prosenttia niistä oikeudellisesti sitovista säädöksistä, jotka EU:n toimielimet antavat joka vuosi. Jäsenten osallistumisen parlamentin työhön ja heidän kaikkien parlamenttiin nimittämiseen liittyvien taloudellisten tietojensa on myös oltava täysin avoimia. Tuen ehdotusta yhdistetystä julkisesta rekisteristä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että vaatimus julkisen saatavuuden parantamisesta ei ole populistinen vaan demokraattinen vaatimus.
Nils Lundgren
Arvoisa puhemies, demokratiassa avoimuus on kunniakäsite. Demokraattisissa maissa kansalaiset valitsevat hallitsevat viranomaiset. Nämä viranomaiset nimittävät virkamiehet panemaan demokraattiset päätökset täytäntöön. Olisi siksi järjestöntä, jos nämä valitut edustajat ja nimitetyt virkamiehet voisivat kieltäytyä antamasta tietoja valitsijoilleen. Sillä, että näin kuitenkin tapahtuu, on kaksi selitystä. Ensimmäinen on demokratiaa edeltävän yhteiskunnan perintö, jonka mukaan ihmisiä pidetään sellaisten hallitsijoiden subjekteina, joita ei ole valittu vaaleilla. Subjekteilla ei ollut lupaa puuttua hallitsijan asioihin. Toinen on se, että kansallinen turvallisuus, ihmisten koskemattomuuden käsittely, liikesalaisuudet, markkinoiden vaikutus ja vastaavat asiat voivat edellyttää poikkeuksia avoimuuteen.
Ensimmäinen selitys on nykyään täysin asiaankuulumaton: Viranomaiset eivät saa viranomaisina toimiessaan kieltäytyä antamasta tietoa ihmisille. Toinen selitys on kuitenkin vakaa, ja siihen liittyy vaikea tasapainottava toimi. Viranomaiset käyttävät valitettavasti näitä oikean tasapainon löytämistä koskevia perusteltuja vaatimuksia usein salaisuusvaihtoehdon säilyttämiseen.
EU:lla ei ole upeita perinteitä avoimuudesta. Lapsuudessaan ja varhaisnuoruudessaan EU oli melkein kokonaan salainen, jopa komission sisäiseen puhelinluetteloon asti. EU aloitti mandariinien valtakuntana, ja se on sitä edelleen, mutta tärkeitä askelia on otettu: vuoden 1993 menettelysäännöt, Ruotsin toimittajaliiton vaatimusten hyväksyminen vuonna 1998 ja vuoden 2001 asetus.
Panen sangen ylpeänä merkille, että minun kotimaallani Ruotsilla on pisimmät historialliset perinteet lakisääteisessä avoimuudessa. Siksi Ruotsin valtio osallistui asiaan Turco ja sai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kumoamaan neuvoston ja ensimmäisen oikeusasteen päätökset viime kesänä. Se oli jälleen yksi askel pois mandariinien valtakunnasta, mutta EU:n demokraattisen avoimuuden luomisen tie on pitkä. Kukistettavana on paljon sisäistä vastarintaa. Marco Cappaton mietinnön pitäisi siksi saada tämän parlamentin täysi tuki, mikä olisi jälleen yksi uusi askel tuolla pitkällä tiellä.
Luca Romagnoli
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aion puhua vain muutaman sekunnin sanoakseni, että olen samaa mieltä suuresta osasta Marco Cappaton mietintöä. Olisi yllättävää, jos tuntisin toisin, koska uskoakseni olen ainoa italialainen Euroopan parlamentin jäsen, joka on yrittänyt tehdä julkista luetteloa Italian valtuuskunnan läsnäoloista ja sen esittämien kysymysten määrästä täällä parlamentissamme. Olen tehnyt sen joka vuosi pieneen kirjaan, jossa kerron toimistani parlamentissa.
Olisin esimerkiksi tyytyväisempi, jos italialainen lehdistö, joka aivan liian usein osoittaa meitä sormella, julkaisi tietoja, jotka eivät saata itsessään olla maatamullistavia, mutta joiden avulla kuitenkin olisi mahdollista saada kuva italialaisen Euroopan parlamentin jäsenen tässä paikassa tekemien toimien lajista. Olisi paljon parempi, jos se voisi korostaa, miten toimemme ovat oikein suoritettuina riippumattomia poliittisista yhteyksistä, joiden puitteissa meidät on valittu, siinä mielessä, että pyrimme palvelemaan koko järjestelmää.
Ylistän Marco Cappaton aloitetta. Äänestän melkein koko hänen ehdotuksensa sisällön puolesta.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Euroopan unioni perustettiin avoimuuden periaatteelle, johon viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 ja 6 artiklassa sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa.
EU on alusta alkaen kannattanut avointa ja mahdollisimman lähellä kansalaista olevaa päätöksentekomenettelyä. Euroopan parlamentti on jo ominaisluonteensa takia ensimmäisenä edistämässä päätöksentekomenettelyn julkista saatavuutta, koska lainsäädäntötyötä tai muuta kuin lainsäädäntötyötä koskevat erilaiset mielipiteet auttavat lisäämään EU:n kansalaisten luottamusta EU:n toimielimiin.
Tällä hetkellä EU:n toimielinten asiakirjojen julkinen saatavuus on sangen hyvä. On kuitenkin ilmiselvää, että tätä saatavuusoikeutta koskeva vuonna 2001 annettu EU:n lainsäädäntö on ajanmukaistettava.
Parlamentti pyysi komissiota vuonna 2006 esittämään ehdotuksia asetuksen tarkistamiseksi ja esitti monia suosituksia:
kaikkien säädöksiä koskevien valmisteluasiakirjojen pitäisi olla suoraan yleisön saatavilla ja
valmisteluasiakirjojen osalta pitäisi perustaa yksi yhteyspiste.
Komissio otti huomioon nämä suositukset, jotka sisällytettiin myös asetuksesta vuonna 2008 annettuun uuteen ehdotukseen.
Päätöksentekoprosessin aikana mukana olevilla osapuolilla on erilaisia mielipiteitä, jotka ovat joskus keskenään ristiriitaisia. Neuvottelun avulla saadaan päätös, jonka kaikki osapuolet voivat helpoimmin hyväksyä. EU:n kansalaisille on tiedotettava prosessista, jossa päätökset on tehty, koska nämä päätökset vaikuttavat suoraan heidän elämäänsä.
Marianne Mikko
(ET) Hyvät naiset ja herrat, demokratia perustuu läpinäkyvyyteen ja avoimuuteen. Se on erityisen tärkeää nyt, kun Euroopan parlamentin kesäkuun vaalit lähestyvät.
Internetympäristön yksinkertaistaminen auttaisi nostamaan äänestysastetta Euroopan parlamentin vaaleissa. Jos annamme kansalaisille selkeästi ymmärrettävää tietoa edustajien toimista ja Euroopan parlamentin toiminnasta yleisesti, voimme saada nuoret ja vanhat kiinnostumaan tekemisistämme. Sähköinen parlamentti on todella tervetullut ajatus.
Edustajien työtä koskevan kaiken tiedon pitäisi hakuperusteiden avulla olla kansalaisten saatavilla. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että täysistuntoon liittyvien toimien lisäksi ihmisten pitäisi pystyä tutustumaan myös valiokunnissa ja valtuuskunnissa tehtyyn työhön. Kansalaisten on voitava ymmärtää toimemme täysin.
Tuen myös ajatusta yhteisen tieto- ja asiakirjarekisterin perustamisesta. On tärkeää, että kansalaiset voivat seurata heidän kannaltaan kiinnostavia menettelyjä ja saada kaikki asiakirjat yhdestä paikasta. Yhdistetyn portaalin luominen vie aikaa, mutta meidän pitäisi kulkea siihen suuntaan. Se on tiemme nyt ja tulevaisuudessa. Tuen Marco Cappaton mietintöä.
Marian Harkin
(EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella kollegaani Marco Cappatoa hänen mietinnöstään. On tärkeää, että keskustelemme siitä täällä parlamentissa.
Puhuessamme vastuuvelvollisuudesta ja avoimuudesta meidän on aloitettava itsestämme, ja se tarkoittaa kaikkia EU:n toimielimiä. Olen samaa mieltä mietinnön suuresta osasta. Minulla on pari vastalausetta. Meidän on esimerkiksi varmistettava, että jos annamme tietoa vaikka jäsenten toimista, tiedon on oltava kattavaa. Muuten päädymme siihen, että tiedämme kaiken hinnan emmekä minkään arvoa. Tällä tarkoitan, että työmäärämme on todella sangen laaja. Se ei ole vain läsnäoloa valiokunnissa tai täysistunnossa. Kaikkeen jäsenten toimintaa koskevaan tietoon pitäisi kuulua kaikki toimet. Muuten jokin hyvin arvokas työ, joka ei keskity parlamenttiin, voisi joutua hukkaan, koska se olisi näkymätöntä.
Haluaisin sanoa kollegani Luca Romagnolin huomioiden osalta, että viestimet eivät tarttuneet hänen hyvään työhönsä, koska vain se on uutinen, jos työtä ei tehdä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että asian ydin on siinä, että lainsäätäjänä toimimisemme pitäisi olla avointa. Olen samaa mieltä Michael Cashmanin kanssa siitä, että kaikkien kansalaisten pitäisi tietää, miten heidän ministerinsä äänestävät neuvostossa. Tämä on ratkaisevaa. Muuten me pelaamme "syyttäkää Brysseliä" -joukon pussiin, kun kotona jokin menee pieleen.
Hans-Peter Martin
(DE) Arvoisa puhemies, minun kokemukseni ovat luultavasti hyvin samanlaisia kuin miljoonien muiden eurooppalaisten. Arvoisa komission jäsen, tulin tähän parlamenttiin vuonna 1999 sangen täynnä innostusta, joka ei ollut vähäisempää kuin teidän edelleen esittämä innostuksenne. Sitten tein niin kuin monet kansalaiset tekevät. Halusin tietää jotakin, ja se jokin oli tämä: Miten päätökset tehdään? Minne rahat menevät? Kuka ne saa? Yhä useammat äänestäjät ovat tulleet luokseni ja sanoneet: emme tiedä, missä me tämän EU:n kanssa olemme. Tämä oli myös minun kokemukseni. Valitettavasti sitten joutuu toteamaan, että monien toimenpiteiden takana on harkittu tarkoitus peittää toimielimissämme jatkuva vastuuttomuus, mukaan lukien epäselvästi siirretty lainsäädäntövalta. Voin vain rohkaista teitä pitämään vakaumuksenne ja menemään pidemmälle kuin Marco Cappaton mietinnössä nyt mennään ja antamaan tämän perustiedon saataville. Se olisi saavutus, ja sanon tämän kymmenen vuoden jälkeen.
Carlos Coelho
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja Wallström, hyvät naiset ja herrat, avoimuusperiaate on Euroopan unionin perusperiaate. Sillä vahvistetaan toimielintemme demokraattista luonnetta ja helpotetaan kansalaisten osallistumista päätöksentekoprosessiin ja varmistetaan siten julkisten viranomaisten suurempi legitiimiys tekemällä niistä tehokkaampia ja vastuuvelvollisempia ihmisten suhteen. Tuen periaatetta, jonka mukaan kaikilla demokraattisilla toimielimillä on vastuu taata, että niiden toimet, asiakirjat ja päätökset julkistetaan. Asiakirjojen saatavuus on perusosa vilpitöntä yhteistyötä, joka on välttämätön EU:n toimielinten välillä.
CIA:n toimintaa Euroopassa koskevan tutkimuksen aikana arvostelin neuvostoa vahvasti tämän vilpittömän yhteistyön loukkaamisesta, kun se sääti rajoituksia - täysimääräisiä ja osittaisia - olennaisten asiakirjojen saatavuuteen. Siksi myös kiitin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Turco tekemää päätöstä, jossa se totesi, että periaatteessa on olemassa velvoite julkistaa neuvoston oikeudellisen yksikön lausunnot, jotka liittyvät lainsäätämisprosessiin. Kyseiset lausunnot saattaisivat olla ratkaisevia sen ymmärtämiseksi, miksi päätöksentekoprosessi eteni niin kuin se eteni.
Olen samaa mieltä siitä, että vuoden 2001 asetuksen tarkistamista pitäisi jatkaa, ei vain siksi, että tarjotaan vastaus siinä havaittuihin puutteisiin, vaan myös siksi, että liitetään siihen viimeaikaisin oikeuskäytäntö, erityisesti tuomio asiassa Turco. Meidän on kuitenkin selkeästi noudatettava käytössämme olevaa oikeusperustaa. Jotkin esittelijän ehdotuksista ovat paljon laajempia kuin oikeusperustan nojalla on sallittu, kuten Luis Herrero-Tejedor ja Michael Cashman ovat jo maininneet.
Siinä on esimerkiksi kansallisiin parlamentteihin kohdistettuja sääntöjä, joilla ei ole oikeusperustaa. Yhteisöjen tuomioistuin tunnustaa itse asiassa Turco antamassaan tuomiossa, että asetuksen soveltamisessa on kunnioitettava tasapainoa kyseisen asiakirjan julkaisuun liittyvien vaarojen ja yleisen edun palvelemisen välillä. Joissakin tapauksissa Marco Cappato tekee ehdotuksia, jotka minun mielestäni saattavat tämän tasapainon vaaraan.
Călin Cătălin Chiriţă
(RO) Haluaisin korostaa, että kun Marco Cappaton aloitteella oli alun perin laaja tuki, myöhemmin esitetyt 18 tarkistusta ovat johtaneet alkuperäisen tuen kaikkoamiseen.
Tuen kuitenkin sitä, että parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen julkinen saatavuus on elintärkeää, jotta Euroopan unioni saadaan lähemmäksi kansalaisiaan. Haluaisin ennen kaikkea korostaa sitä, että komitologiamenettelyn aikana laaditut tärkeimmät asiakirjat on julkaistava.
Toiseksi katson, että olisi hyvä ajatus, jos Euroopan parlamentin internetsivuilla kunkin Euroopan parlamentin jäsenen toimista yksityiskohtaisesti kertovien henkilökohtaisten profiilien alla julkaistaisiin tarkistukset, jotka kukin jäsen on esittänyt siinä parlamentin valiokunnassa, johon hän kuuluu. Kansalaisten on mietintöjen, päätöslauselmien ja täysistuntokeskustelujen lisäksi nähtävä selkeästi, mitä tarkistuksia Euroopan parlamentin jäsenet ovat esittäneet EU:n päätöksentekoprosessin aikana.
Kolmanneksi, koska Eurooppa-neuvosto toimii yhdessä parlamentin kanssa lainsäätäjänä, sen pitäisi julkaista keskustelunsa aivan samoin kuin parlamentti julkaisee omat keskustelunsa. Neuvoston pitäisi osoittaa avoimuutta julkaisemalla keskustelunsa tästä lähtien ennen kuin se Lissabonin sopimuksella velvoitetaan tekemään niin.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, kansalaisoikeuksiin kuuluu oikeus saada tietoa yhteiskunnan valitsemien ja merkittäviä julkisia tehtäviä suorittavien edustajien toimista. Tämä on erityisen totta Euroopan unionin toimielinten tapauksessa, myös neuvoston, jonka asiakirjoihin on vaikeampi tutustua. Internetissä saatavilla olevien tieto-ohjelmien pitäisi olla käyttäjäystävällisempiä ja niiden pitäisi ohjata kiinnostunut henkilö helposti etsimänsä asiakirjan luo. Mutta vaikka monella ihmisellä on nykyään internetyhteys, kaikilla ei ole. Tarvitaan julkaisuja, joihin voi tutustua kirjastoissa, ja yhteenvetoja, joihin sellaiset ihmiset, jotka eivät mielellään lue tekstejä, voivat tutustua paremmin. Meidän on kuitenkin mietittävä, pitäisikö poliittisten ryhmien keskusteluista julkaista kokonaiset jäljennökset.
Charlotte Cederschiöld
(SV) Arvoisa puhemies, avoimuus on todellakin kokenut mullistavan muutoksen EU:ssa - ja olen varma, että komission jäsen on aika lailla samaa mieltä - sen jälkeen, kun asetus (EY) N:o 1049/2001 ja internetsivut ilmestyivät.
Haluaisin myös korostaa, että minun mielestäni komissio ja komission jäsen ovat viime vuosina antaneet äärimmäisen hyvän ja rakentavan panoksen tähän asiaan. Alusta alkaen se ei ole ollut helppo tehtävä, mutta minun mielestäni viime vuosien yhteistyö on ollut hyvin rakentavaa, sellaista, josta teidän pitäisi saada kiitosta. Kaikki aina valittavat komissiosta, mutta minun mielestäni se ei ole kaikissa suhteissa täysin oikeutettua.
Meillä ei luonnollisesti voi olla tilannetta, jossa oikeus- ja sisäasioita koskeva lainsäädäntö ei ole avointa perustelujen osalta. Alexander Alvaro on täysin oikeassa tässä suhteessa. Se on tietysti mahdotonta. On kuitenkin sangen järjetöntä mennä niin pitkälle, että esimerkiksi virkamiehen tai Euroopan parlamentin jäsenen pitäisi antaa joka päivä raportti siitä, mitä hän on kyseisenä päivänä tehnyt. Loppujen lopuksi he viettäisivät puoli päivää kirjoittamassa raporttia siitä, mitä he ovat tehneet.
Haluaisin päättää sanomalla, että tuemme Marco Cappaton mietintöä edellyttäen, että se johtaa oikeudellisesti varmaan, selkeään lainsäädäntöön, joka ei ole tarpeettoman byrokraattinen.
Bogusław Rogalski
(PL) Arvoisa puhemies, olettaen, että oikeusjärjestykseen perustuvia demokraattisia järjestelmiä pitäisi sitoa niiden kansalaisia sitovat julkaisua koskevat säännökset, meidän pitäisi varmistaa, että toimielinten toimet ovat läpinäkyviä ja avoimia. Käytännössä demokraattisten lainsäädäntöelinten kokousten ja keskustelujen sekä mahdollisuuksien mukaan niiden äänestysten pitäisi olla avoimia, ja lainsäädäntöluonnosten pitäisi olla yleisön saatavilla. Valitettavasti neuvosto toimii usein tavalla, joka vaikeuttaa asiakirjan liittämistä menettelyyn, mikä puolestaan tekee kansalaisille mahdottomaksi näihin asiakirjoihin tutustumisen.
Kuten tiedämme, internetillä on erittäin tärkeä tehtävä mahdollistettaessa kansalaisten tutustumista EU:n asiakirjoihin. Siksi tarvitsemme yhden EU-portaalin, joka helpottaa asiakirjoihin, menettelyihin ja toimielimiin tutustumista. Meidän pitäisi määritellä yhteiset säännöt hallintomenettelyjen täytäntöönpanolle sekä asiakirjojen esittämiselle, luokittelulle, rekisteröinnille ja levittämiselle. Parlamenttimme on oltava esimerkkinä muille toimielimille.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, panin huolellisesti merkille, mitä esittelijä sanoi. Tässä on kaksi kategoriaa: EU:n lainsäätämistyötä koskevan tiedon saatavuus ja muuhun kuin lainsäädäntöön liittyvien asiakirjojen saatavuus. Ensiksi mainitun osalta tuen sitä, mitä kutsutaan aktiiviseksi avoimuudeksi säännönmukaiseen tiedonvapauteen asti ja todellakin, salaisten kokousten ja kokousasiakirjojen hyvin rajattua käyttöä neuvoston tasolla. Minun mielestäni meidän pitäisi tietää, miten ministerit äänestävät, jotta heitä voitaisiin pitää vastuussa tämän kotimaidemme parlamenteissa vallitsevan "syyttäkää Brysseliä" -kulttuurin lopettamiseksi. Haluaisin myös tutustua helposti Euroopan parlamentin jäsenten läsnäolo- ja äänestysrekistereihin parlamentin työn kaikkien vaiheiden aikana.
Kansalaiset ovat valinneet meidät tekemään työtä, ja he voivat pitää meitä vastuuvelvollisina. Toisaalta sen ehdottaminen, että kaikkien poliittisten ryhmien tai puolueiden kokousten pitäisi olla avoimia julkiselle valvonnalle, on pelkkää hölynpölyä, ja hukkaan heitettävä ohje. Minä en pelkää avoimuutta. Teemme täällä kunniallista työtä poliitikkoina, ja meidän on puolustettava ammattimme arvokkuutta.
Carlo Fatuzzo
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen ehdottoman varma, että Marco Cappaton mietinnössä on huolellisesti vältetty astumasta niiden julkisten virkamiesten varpaille, jotka ovat huolissaan yksityisyydestään ja tarpeesta säilyttää luottamuksellisuus tietyissä tapauksissa, joiden on säilyttävä sellaisina. Tämä on ehdottomasti hyvin tärkeä syy hänen mietintönsä hyväksymiseen, mutta haluaisin myös kumota niiden täällä olevien huolet, jotka pelkäävät, että oikeuttamme toiminnan vapauteen ja yksityisyyteen loukataan.
Katsotaan, mitä tapahtuu, kun osat vaihdetaan, ja julkinen hallintovirkamies haluaa selvittää, mitä me kansalaiset teemme. Meillä ei voi olla mitään salaisuuksia: joissakin jäsenvaltioissamme yksityiset puhelut katkaistaan jopa miehen ja vaimon, vanhempien ja lasten ja niin edelleen välillä. Emme ehdottomasti saa pelätä sitä, että kansalaiset tietävät tarkasti, miten lakeja tehdään ja miten päätökset saapuvat komissiolle tai neuvostoon, ja se koskee myös parlamenttimme tekemiä lainsäädäntöä koskevia päätöksiä. Pidän tätä aloitetta myönteisenä.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Selkeyden ja avoimuuden pitäisi olla Euroopan unionin toimielinten toiminnan perustana. Vain, jos saavutamme sopivan avoimuuden tason, toiminnastamme tulee ymmärrettävämpää ja siten läheisempää kansalaisille. Unionin institutionaalinen kriisi osoittaa meille kaikki seuraukset, joita tätä asiaa koskevan väärän lähestymistavan hyväksymisestä on. Minun mielestäni juuri tämän Euroopan unionin kansalaisia kohtaan osoitetun välinpitämättömän asenteen takia toimielinten uudistukset päätyivät fiaskoon ja Lissabonin sopimuksen ratifioinnin epäonnistumiseen Ranskassa, Alankomaissa ja Irlannissa.
Meidän pitäisi siksi vetää asianmukaiset johtopäätökset ja muistaa, että Euroopan unionin toimien yhteiskunnallisen hyväksynnän pitäisi olla ensisijainen painopistealamme. Tämän hyväksynnän saavuttamiseksi kansalaisten pitäisi olla tietoisia siitä, mitä me teemme, miten me toimimme ja lopuksi, mitä päätöksiä me teemme. Tarvitsemme selkeän, johdonmukaisen ja helposti ymmärrettävän tietolähteen kaikista Euroopan unionin toimielinten toimista. Euroopan parlamentin paikka on ehdottomasti tämän muutoksen etulinjassa, sillä se on Euroopan unionin kansalaisia lähinnä oleva toimielin. Meidän pitäisi muistaa, että unioni luotiin juuri näitä kansalaisia varten.
Margot Wallström
komission varapuheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitos tästä vuoropuhelusta ja keskustelusta. Luulen, että on vaikeaa tehdä yhteenveto, mutta jos tekisin sen, toistaisin sen, mitä teistä jotkut ovat sanoneet siitä, että tämä on kaikkien demokratioiden perusosa.
Tarkastelen sitä mieluummin kansalaisten näkökulmasta: kansalaisten oikeutta tietää, mitä tapahtuu, ja voida tutustua tietoon ja asiakirjoihin ja sitten tehdä valistunut valinta. Meillä kaikilla on tärkeä vuosi, koska 7. kesäkuuta EU:n kansalaiset äänestävät vaaleissa. On tietysti ehdottoman tärkeää, että he saavat tietoa.
Me kannamme edelleen taakkaa, joka liittyy historiallisiin eroihin kulttuurissa ja näkemyksissä sen osalta, mitä pitäisi julkaista ja mitä ei. Luulen, että kamppailemme edelleen joissakin tapauksissa sen kanssa. Tulen maasta, jossa meillä on hyvin pitkät perinteet avoimuutta ja asiakirjojen saatavuutta koskevasta periaatteesta, kun taas muissa jäsenvaltioissa asia on ollut päinvastoin. Se on ensin salaisuus, ja vain ne asiat, joista te päätätte, että ne eivät ole salaisia, pitäisi julkaista. Mielestäni tämä on jotain, johon meidän on yritettävä puuttua ja jota meidän on käsiteltävä. Mielestäni mietintö on myös osoittanut kaikki yhteydet ja risteävät yhteydet kaikkien näiden asioiden välillä, ja meidän on tarkasteltava sitä poliittisesta näkökulmasta.
Jälleen kerran Lissabonin sopimuksen kauneus on siinä, että sillä todella laajennettaisiin oikeutta tietoon ja asiakirjojen saatavuuteen, ja toivottavasti sillä autettaisiin lopettamaan "syyttelypeli", koska sen avulla voisimme seurata, mitä Eurooppa-neuvostossa tapahtuu. Michael Cashman ja muut mainitsivat tämän, ja mielestäni se on tärkeää meille kaikille.
Toivon, että tiedätte, että voitte luottaa minun jatkavan päivittäin ponnisteluja sen varmistamiseksi, että komissio parantaa asiakirjojensa saatavuutta. Voimme tarkastella sitä, mitä teemme valiokunnissa, voimme parantaa sitä, mitä teemme rekisterien ja monien muiden Marco Cappaton esiin nostamien asioiden osalta, asioiden, jotka ovat meille hyödyllisiä. Luulen, että teidän pitäisi jatkaa komission painostamista, mutta olette osoittaneet, että se koskee myös parlamenttia. Voitte myös parantaa ja lisätä avoimuutta ja läpinäkyvyyttä. Tämä on ehdottomasti osa demokratian vahvistamista Euroopassa. Meillä on tilaisuus tehdä tämän osalta työtä valmistauduttaessa Euroopan parlamentin vaaleihin. Se on yksi äärimmäisistä testeistä meille kaikille.
Kiitos paljon keskustelusta, ja palaamme siihen hyvin pian, kun keskustelemme asetuksesta (EY) N:o 1049/2001.
Marco Cappato
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, kiitän hyvin lämpimästi komission jäsentä. En maininnut tätä aikaisemmin, mutta mietinnössä tunnustetaan, että asiakirjojen tehokkaassa saatavuudessa, asiakirjojen saatavuutta koskevien hakemusten myönteisissä vastauksissa on edistytty. Olen yrittänyt korostaa, että on muutettava ajattelutapaa, saattaisitte sanoa, paradigmaksi, jossa tieto on jo suunnattu yleisölle silloin, kun se tuotetaan.
Hyvä Charlotte Cederschiöld, en pyydä enempää paperityötä, jotta paljastettaisiin ja julkistettaisiin kaikki, vaan järjestelmää, joka on jo laadittu varmistamaan, että emme vain saa asiakirjaa, kun pyydämme sitä, vaan että me saamme myös tietoa silloin, kun se tuotetaan, luonnollisesti kunnioittaen poliittisten ryhmien ja poliittisten ryhmien kokousten luottamuksellisuutta. Tämä on suunnattu myös Avril Doylelle ja Luis Herrero-Tejedorilla, joka on lähtenyt.
Puhun nyt tietojen laajemmasta ja helpommasta saatavuudesta. Tämä ei tietysti tarkoita, että ryhmät eivät enää voisi pitää kokouksiaan suljettujen ovien takana. En puhu ehdottomasta ja ideologisesta velvoitteesta, jota sovelletaan kaikkiin kokouksiin, vaan sen varmistamisesta, että rakenteet ovat olemassa, kun tarvitsemme niitä. En usko, että on totta, kuten Luis Herrero-Tejedor sanoi, että tietoja läsnäoloista, äänestyksistä ja niin edelleen ylläpidetään täysimääräisesti ja että ne ovat täysimääräisesti saatavilla. Se ei ole totta. Pöytäkirjat ovat saatavilla yksittäisten valiokuntien osalta, ja tiedot voidaan koota ainoastaan tekemällä kokouskohtainen tutkimus.
Minä olen henkilökohtaisesti ollut tämän välitön uhri. Italialainen sanomalehti julkaisi suuret otsikot, joissa sanottiin, että olin ollut poissa enemmän kuin kukaan muu yksinkertaisesti siksi, että aloitin toimikauden puolivälissä, ja lehti perusti laskelmansa muutamaan liittymistäni seuranneeseen kuukauteen ja vertaili läsnäoloja kolmeen edeltävään vuoteen. Tämä esimerkki osoittaa, että meidän on itse annettava tieto saataville mahdollisimman suuren avoimuuden mahdollistamiseksi, jotta tämän tiedon vääristely ja väärinkäyttö voidaan estää.
Olen hyvin tietoinen siitä, että Euroopan parlamentin jäsenen työn arvo ei ole pelkästään läsnä- tai poissaoloissa, mutta en voi ymmärtää, miksi meidän itsemme pitäisi puoliksi piilottaa nämä tiedot ja mahdollistaa pahimmat ja demagogisimmat vääristelyn muodot. Siksi toivon, että näistä näkökulmista ja vammaisten henkilöiden tietojen saatavuudesta - en ymmärrä, miksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä on pyytänyt tästä kohta kohdalta -äänestystä - toivon todella, että emme koe mitään viime hetken yllätyksiä, koska minun mielestäni tämä on äärimmäisen tärkeä asia kaikille. Arvoisa puhemies, kiitos ymmärtäväisyydestänne.
Puhemies
- (IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 14. tammikuuta 2009 klo 12.00.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
John Attard-Montalto  
kirjallinen. - (EN) Viimeksi mainittuun asiaan viitaten, tämä ei koske kaikkia komission jäseniä, ja on valitettavaa, että me emme tällä hetkellä pysty julkaisemaan muita saatuja varoja koskevia tietoja. Tuloistamme on kuitenkin vallalla yleinen väärinkäsitys.
Ensinnäkin tällä hetkellä kaikki Euroopan parlamentin jäsenet saavat samaa palkkaa kuin kotimaidensa kansallisten parlamenttien jäsenet. Tämä tarkoittaa, että Maltan valtuuskunta Euroopan parlamentissa saa täsmälleen saman palkkion kuin parlamentin jäsenet virkamme hoitamiseen niin Brysselissä kuin Maltassakin.
Olisi kenties hyvä ajatus, että komission ja parlamentin jäsenten olisi täytettävä vuosittain tarkastettu tilinpäätös kaikista saamistaan tuloista. Näiden asiakirjojen olisi oltava julkisia. Katson, että tämä ehdotus voisi tuoda tasapainon kahden merkittävän seikan, tietosuojan ja avoimuuden, välille.
Anneli Jäätteenmäki  
kirjallinen. - (FI) Arvoisa puhemies, olen tämän torstaina äänestettävän mietinnön kanssa monista asioista samaa mieltä. Neuvoston on jatkossa varmistettava, että sen kaikki keskustelut, asiakirjat ja tiedot ovat julkisia.
Tuen myös mietinnön ehdotusta siitä, että parlamentin omilla sivuilla olisi jatkossa enemmän tietoa edustajien toiminnasta ja läsnäoloista.

{'language': 'fi'}