Italian puheenjohtajakauden toimintaohjelma
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana neuvoston puheenjohtajan julkilausuma Italian puheenjohtajakauden toimintaohjelmasta.

Berlusconi
, neuvoston puheenjohtaja. (IT) Arvoisa puhemies, yhtenä yhteisön perustajajäsenistä Italialla on pitkä kokemus perustamissopimusten hengen ja kirjaimen noudattamisesta. Muutaman vuosikymmenen aikana nämä sopimukset ovat antaneet meille mahdollisuuden kehittää rauhanomaisesti yhden ihmiskunnan historian merkittävimmistä poliittisista ja institutionaalisista hankkeista. Italia onkin valppaan tietoinen moraalisesta ja älyllisestä vastuusta sekä kunniasta, jotka unionin puheenjohtajuus tällä perustuslain antamiseen johtavalla kaudella tuo mukanaan. Tällä kaudella meidän on tukeuduttava tiukasti menneisyyden antamiin opetuksiin, jotta voimme rakentaa tulevaisuutta, vastata uusiin kehityskulkuihin ja tarttua tilaisuuksiin, jotka aiemmin eivät olleet kuviteltavissakaan. Näin voimme myös voittaa erimielisyydet etsien uusia ratkaisuja, jotka vuorostaan täydentävät yhteistä hankettamme.
Uusien jäsenvaltioiden liittyessä unionin täysjäseniksi meidän on määriteltävä identiteettimme uudelleen, ja tässä yhteydessä on aika tunnustaa neuvottelutaidon arvo. Tuntemamme Eurooppa, jonka ovat rakentaneet Euroopan johtavat sosiaaliluokat, on tulosta valtavasta tarmokkuudesta ja nerokkaasta intuitiosta, jotka ovat antaneet sisällön ja muodon yhteisille arvoille ja tunteille; ne ovat saattaneet yhteen kansallisvaltioiden historian, perinteiden ja kulttuurin erilliset piirteet sekä antaneet niille uutta elinvoimaa.
Nykypäivän Eurooppa on suuri: sen suuruuden taustalla ovat sen saavutukset, sen potentiaali ja sen uljas panostus rauhan ja kansainvälisen oikeuden puolesta. Sen poikkeuksellisen suuruuden taustalla on kuitenkin sen hyödyntämä erityinen tekninen asiantuntemus, jonka avulla se on voittanut monet kriisit, eturistiriidat ja näkemyserot soveltaen yhteistä menetelmää, yhteisiä sääntöjä ja yhteistä lähestymistapaa niin menetelmien kuin sääntöjenkin mukauttamiseksi muuttuvan maailman todellisuuteen.
Me kaikki tiedämme, että toisinaan neuvotteluista on maksettava hinta, joka voi olla korkea. Jos neuvotteluita ei vie eteenpäin yhteisten päämäärien valama innokkuus, ne voivat tuoda erehdyttävästi mieleen byrokraattisen halvaantumisen, pitkän ja liennyttävän prosessin, jonka tavoitteena on välttää ongelmat ja viivyttely. Italian parlamentti, joka ei ole koskaan pelännyt totuutta, on ollut täysin selvillä väsymyksen hetkistä ja Eurooppaa vähättelevistä taipumuksista, jotka ovat toisinaan olleet Euroopan hankkeellemme tunnusomaisia, ja se on tuominnut nämä taipumukset suoralta kädeltä Euroopalle myönteisellä tarmokkuudella. Pitkän kokemuksen luoman itseluottamuksen ja keskeisten poliittisten kysymysten ratkaisemisen vaatiman nöyryyden turvin Italia tekee siis kaiken voitavansa ja tarpeelliseksi katsomansa luodakseen Euroopan parlamentille, komissiolle ja Eurooppa-neuvoston hallituksille toimintaympäristön, jossa on helppoa tehdä tietoon perustuvia, harkittuja ja vastuullisia poliittisia päätöksiä tulevaisuudestamme. Neuvottelujen tarkoituksenahan on mahdollistaa asiaperusteinen päätöksenteko, ja onnistumistamme erimielisyyksiemme ratkomisessa mitataan sillä, voidaanko neuvotteluiden avulla ottaa suuri harppaus eteenpäin ja antaa asteittain yhdentyville talouksille, kulttuureillemme sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikallemme uusi ja toimiva institutionaalinen muoto.
Suuri Eurooppa tarvitsee tasoisensa toimielimet. Jos maailma vaatii Euroopalta sanelupolitiikkaa, jotta voidaan vastata nykypäivän suuriin haasteisiin - terrorismin torjuntaan, epätasa-arvon ja epätasapainon lieventämiseen sekä maailmantalouden elvyttämiseen - on meidän velvollisuutemme vastata pyyntöön luomalla unioni, joka kykenee toimimaan määrätietoisesti ja siten käyttämään vaikutusvaltaansa, unioni, joka osaa tehdä lujia ja selkeitä päätöksiä ottamalla selkeästi huomioon yhteiset edut ja yhteiset vakaumukset, joissa millään partikularismin muodolla ei ole sijaa. Tämä unioni, jota olemme päättäneet rakentaa yhdessä ja jonka muodosta keskusteltiin myös erinomaista työtä tehneessä valmistelukunnassa - jota johti Valéry Giscard d'Estaing ja jonka työtä puheenjohtajavaltio Kreikan sekä komission, Euroopan parlamentin ja kansallisten kansanedustuslaitosten edustajien tarmokkaat kannanotot edistivät - voi perustua ainoastaan niihin arvoihin ja historiallisiin kokemuksiin, jotka jo puolen vuosisadan ajan ovat sitoneet meidät toiseen suureen nykyaikaisen liberaalin demokratian ilmentymään, Yhdysvaltoihin, joka perusti kanssamme Pohjois-Atlantin liiton. Jotta tämä erilaisten - ja poliittisesti eri tasoisesti yhdentyneiden - kumppanuuksien muodostama verkosto voisi saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteensa ja päästä sivistyksellisiin päämääriinsä rauhan ja kansainvälisen turvallisuuden tähden, valtioiden välisiä suhteita on lakattava ohjailemasta yksinpuheluin ja on sen sijaan pyrittävä aloittamaan uudelleen avoin, aito ja rehellinen vuoropuhelu.
Eurooppa voidaan parantaa päättämättömyydestään ja siitä voi tulla vilpitön kansainvälinen toimija; se voi hankkia itselleen diplomaattiset, taloudelliset ja sotilaalliset keinot hoitaakseen tämän tehtävän vakuuttavasti ja vaarantamatta itsemääräämisoikeuttaan, juuriaan tai niitä hienoja vapauden takaavia rakenteitaan, joita se on jo vuosia puolustanut läntisten liittolaistensa kanssa. Kuten äskettäisessä Thessalonikin huippukokouksessa kävi ilmi, tästä vallitsee vankka yhteisymmärrys, joka esitetään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan Javier Solanan koordinoimassa erittäin arvokkaassa asiakirjassa. Siinä omaksutaan uusi strateginen näkemys niiden erimielisyyksien voittamiseksi, voita viime kuukausina on syntynyt Irakin järkyttävästä kriisistä ja Lähi-idän tärkeään kysymykseen liittyvistä tapahtumista.
Italia tietää, ettei se ole yksin uskaltautuessaan vielä kerran lyömään vetoa siitä, että tilanteen edistämiseksi käytävät neuvottelut onnistuvat. Euroopan parlamentissa ja sen puhemiehessä Pat Coxissa sekä poliittisissa ryhmissä, joiden kanssa meillä oli erittäin miellyttävä ja antoisa tapaaminen Roomassa, näemme valppaat ja kärsivälliset yhteistyökumppanit, jotka eivät kuitenkaan epäröisi pitää meitä tilivelvollisina tekemistämme virheistä. Komissiossa ja sen puheenjohtajassa Romano Prodissa näemme olennaisen siteen, joka turvaa hallinnon ja toimielinjärjestelmämme päivittäisen koordinoinnin jatkuvuuden. Eurooppa-neuvostolla on edessään julkiseen infrastruktuuriin tehtäviin laajoihin investointeihin perustuvan kasvusuunnitelman elvyttäminen ja lähestyvän hallitustenvälisen konferenssin antama hieno tilaisuus perustuslain laatimiseen, ja näin ollen Eurooppa-neuvosto toimii foorumina, jossa unionin puheenjohtajavaltio, jona seuraavat kuusi kuukautta toimii Italia, pyrkii pääsemään rohkeaan mutta ei holtittomaan sopimukseen suurista kysymyksistä, joita ovat toimielinten välinen tasapaino, määräenemmistöäänestyksen käyttöalan laajentaminen, yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rajat sekä Euroopan oikeusalue.
Emme voi olla välittämättä siitä, että jäsenvaltioilla on joistakin näistä kysymyksistä edelleen eriäviä näkemyksiä. Puheenjohtajavaltio Italia tekee kaikkensa näiden kantojen lähentämiseksi, vaikka se onkin täysin tietoinen siitä, että keskustelua valmistelukunnan laatimasta ehdotuksesta perustuslakia koskevaksi sopimukseksi ei voida kaikilta osin aloittaa uudelleen. Hallitustenvälisen konferenssin on siten kohdistettava huomionsa yhä avoinna oleviin todellisiin kiistakysymyksiin. Tästä perussuunnitelmasta johtuu myös puheenjohtajavaltion tavoite noudattaa Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa ehdotettua aikataulua. Näin ollen avaamme hallitustenvälisen konferenssin lokakuussa ja pidämme käsittelyssä tiukasti aikataulusta kiinni, jotta sopimukseen päästäisiin joulukuuhun mennessä.
(Suosionosoituksia oikealta)
Euroopan parlamentti otetaan mukaan konferenssin työskentelyyn mitä tarkoituksenmukaisimmalla tavalla. Kehotan Eurooppa-neuvostoa ottamaan Euroopan parlamentin puhemiehen pysyvästi mukaan pääministerien ja hallitusten päämiesten työskentelyyn.
(Suosionosoituksia oikealta)
Kehotan yleisten asioiden neuvostoa ottamaan Euroopan parlamentin jäsenet pysyvästi mukaan sen työskentelyyn. Keskusteluja käydään ylemmällä poliittisella tasolla, jotta vältetään valmistelukunnan antaman sysäyksen hukkaaminen yksityiskohtaisiin diplomaattisiin neuvotteluihin, kuten aiemmissa hallitustenvälisissä konferensseissa. Tämä mielessäni lupaan palata tänne puhumaan teille hallitustenvälisen konferenssin avaamisen ja joulukuun Eurooppa-neuvoston päättymisen jälkeisenä päivänä, jotta voimme tarkastella yhdessä sitä, mitä olemme saavuttaneet.
Tavoitteena on, että tuleva perustuslakia koskeva sopimus voitaisiin allekirjoittaa jossakin vaiheessa vuoden 2004 toukokuun 1. päivän (jolloin kymmenen uutta jäsenvaltiota virallisesti liittyvät unioniin) ja kesäkuussa 2004 järjestettävien Euroopan parlamentin seuraavien vaalien välillä. Neuvottelujen vähäinenkin pitkittyminen noiden määräaikojen yli tarkoittaisi valmistelukunnan kehittelemän arvokkaan perustuslaillisen viisauden häviämistä, ja samalla eurooppalaisia äänestäjiä vaadittaisiin valitsemaan parlamenttinsa epätietoisina tulevan unionin institutionaalisista järjestelyistä.
Lisäksi voin vain iloita siitä, että vuonna 1957 allekirjoitettujen alkuperäisten perustamissopimusten historiallista ja vertauskuvallista jatkuvuutta koskevista varteenotettavista syistä perustuslakia koskevan sopimuksen lopullisen allekirjoittamisen tapahtumapaikaksi on sovittu Rooma. Tämä tulevaisuudenkuva herättää meissä kunnioitusta, ja teemme kaiken voitavamme varmistaaksemme, että jäsenvaltioiden edustajat toivotetaan tervetulleiksi tavalla, joka on tilaisuuden ja luonnollisesti maamme vieraanvaraisten perinteiden arvoinen.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, perustuslakiuudistus on Euroopan yhdentymisen tulevaisuuden kannalta todellakin ensisijainen tavoite, mutta unionin on myös kyettävä vastaamaan kansalaistensa oikeutettuihin ja jokapäiväisiin odotuksiin. Euroopan on täytettävä aiempaa paremmin tehtävänsä talouskasvun ja vaurauden lähteenä. Tällä alalla Euroopalla on vakaa perusta: euro vakauttaa rahaliittoa tukemaan ryhtyneiden jäsenvaltioiden taloutta, ja Lissabonin strategiassa määriteltiin lähentymisprosessi Euroopan kilpailukyvyn lisäämiseksi. Emme kuitenkaan voi sivuuttaa talousrakenteissamme sitkeinä jatkuvia puutteita, joista kertoo ennusteita heikompi kasvuvauhti.
Puheenjohtajavaltio Italia on esittänyt joitakin erityisiä aloitteita, jotka perustuvat yhdessä puheenjohtajavaltio Kreikan kanssa vuoden 2003 alussa esitettyyn vuotuiseen toimintaohjelmaan. Maatalouden uudistaminen, ympäristönsuojelu, kuluttajansuoja ja elintarvikkeiden turvallisuus ovat kansalaistemme ehdottomia vaatimuksia, ja näillä aloilla Italia ohjaa työskentelyä kohti aiempien puheenjohtajavaltioiden asettamia päämääriä.
Tämän vuoksi käsittelen nyt ainoastaan kolmea näkökohtaa, jotka ovat mielestämme ratkaisevia Euroopan kilpailukyvyn kannalta. Ensimmäinen koskee tarvetta tukea taloutta tehokkaammin lisäämällä julkisia ja yksityisiä investointeja Euroopan rahoituslaitosten ja ennen kaikkea Euroopan investointipankin kanssa. Nähdäksemme tällaisen strategian olisi perustuttava erityisesti suuria Euroopan laajuisia infrastruktuuriverkkoja koskevan politiikan tukemiseen. Jos sisämarkkinoiden halutaan toimivan tehokkaasti laajentuneessa unionissa, tavaroiden ja palvelujen liikkuvuutta on parannettava sekä liikenneverkkoa tihennettävä. Nyt on tarpeen saattaa perustellut vaatimukset rahapoliittisesta vakaudesta ja kurinalaisesta varainkäytöstä - joita ei saa miltään osin saattaa kyseenalaisiksi - sopusointuun sen tarpeen kanssa, joka koskee talouskasvun entistä voimakkaampaa vauhdittamista investoimalla tutkimukseen ja teknologiseen innovaatioon sekä infrastruktuuriin, koska uskomme vakaasti, että inhimillinen pääoma on Euroopan talouden tärkein voimavara.
(Suosionosoituksia oikealta)
Toisena ensisijaisena tavoitteena on keskustelu Euroopan eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmien kestävyydestä. Sukupolvien välinen solidaarisuus ja nykyisten järjestelmien mukauttaminen vähitellen ikääntyvän yhteiskunnan tarpeisiin ovat haasteita, joita emme enää voi välttää. Kun muistetaan, että tilanteet vaihtelevat jäsenvaltioittain, on selvää, että on tutkittava tapoja, joilla voidaan nostaa ikääntyneiden työntekijöiden työllisyysastetta ja hillitä varhaiseläkkeen kasvavaa suosiota.
Kolmas ja viimeinen näkökohta on tarve uudistaa työmarkkinoita ja tukea yrittäjyyttä ennen kaikkea pienten ja keskisuurten yritysten osalta. Elleivät EU:n jäsenvaltiot omaksu koordinoitua lähestymistapaa, ne menettävät tälläkin alalla ne hyödyt, joita kymmenellä uudella jäsenvaltiolla laajenevat valtavat sisämarkkinat voivat tarjota. 
Nämä strategiat voidaan panna täytäntöön työmarkkinaosapuolten käymän vuoropuhelun kautta. Euroopan malli perustuu nimittäin markkinatalouteen, jolla pyritään luomaan tasapaino vapaan yrittäjyyden ja toisaalta yhteenkuuluvuutta ja solidaarisuutta koskevien vaateiden välille. Tässä yhteydessä ei voida mitenkään jättää huomiotta niitä Euroopan väestön haavoittuvimpia ja hiljaisia kansalaisia, joita lainsäädännön jähmeys aivan liian usein estää omaksumasta johtoasemaa mutta joiden toiminta kansalaisina ja moraalin lujittajina on edelleen korvaamatonta. Viittaan Euroopan 38 miljoonaan vammaiseen. Euroopan unioni on julistanut vuoden 2003 Euroopan vammaisten teemavuodeksi. Jo järjestettyjen tietoisuutta lisäävien kampanjoiden ja tapahtumien lisäksi puheenjohtajavaltio Italia pyrkii laskemaan perustan syrjintää torjuville lainsäädäntötoimille, jotta saataisiin aikaa väline, jolla vammaisia voidaan suojella kaikissa jokapäiväisen elämän näkökohdissa ja antaa heille tulevaisuuden toivoa.
(Suosionosoituksia oikealta)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni edistää osaltaan myös kansainvälistä vakautta, ja tältä osin unionin vastuu alkaa sen välittömiltä rajoilta ja riippuu sen valmiuksista suhtautua avoimesti naapurimaiden kanssa tehtävän yhteistyön muotoihin, jotka ovat koko ajan edistyksellisempiä. Tässäkin tapauksessa puheenjohtajavaltio Italia aikoo jatkaa aiempien puheenjohtajavaltioiden työtä.
Liittymissopimusten allekirjoittamisen ja voimaantulon välisellä meneillään olevalla kaudella pyrimme varmistamaan, että kymmenen uutta jäsenvaltiota osallistuvat täysimääräisesti neuvoston työhön, minkä ansiosta niiden on helpompaa yhdentyä unionin toimielinjärjestelmään. Samalla pyrimme laatimaan joulukuuhun mennessä Bulgarialle ja Romanialle etenemissuunnitelman, jolla valmistellaan näiden maiden liittymistä vuonna 2007. Jatkamme liittymistä valmistelevaa strategiaa suhteessa Turkkiin viime joulukuussa Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa asetettujen edellytysten pohjalta. Tiedämme, ettei päätöstä neuvottelujen aloituspäivästä tehdä ennen ensi vuoden loppua, mutta kun muistamme tämän, unionilla on mielestämme sitäkin suurempi syy tukea aktiivisesti uudistusprosessia, jonka Turkin nykyinen hallitus on jo pannut alulle. Korostamme edelleen Länsi-Balkanin maiden tulevaisuutta osana unionia Zagrebin prosessin mukaisesti. Thessalonikissa hyväksymämme ohjelma on uusi askel eteenpäin. Jos luomme katseen taaksepäin Euroopan unionin rooliin Balkanilla, voimme olla ylpeitä itsestämme. Jos vertaamme nykytilaa kymmenen vuoden takaiseen tilaan, voimme nähdä, että Euroopan ja Yhdysvaltojen väliintulon ansiosta entisen Jugoslavian veriset selkkaukset - Euroopan viimeinen suuri sisällissota - voitiin saattaa päätökseen, ja toivomme, että tämä osoittautuu myös viimeiseksi kerraksi, jolloin eurooppalaista verta vuodatetaan Euroopan maaperällä.
Mielestämme nyt on aika siirtyä tämänhetkisestä vakautus- ja assosiaatiosopimusten vaiheesta eteenpäin kohti yhdennettyä strategiaa, jolla voidaan lujittaa suhteitamme alueen maihin. Olemme tietoisia tämän lähestymistavan mutkikkuudesta, mutta tiedämme myös, että Eurooppa ainoana tarjoaa näiden maiden hallituksille näkymiä, joiden avulla niitä voidaan tosiasiassa kannustaa etenemään viipymättä uudistusten ja nykyaikaistamisen sekä vapaan markkinatalouden ja oikeusvaltion periaatteiden vakiinnuttamisen tiellä.
Puheenjohtajavaltio Italia pitää hyvin myönteisenä komission esittämää ja jäsenvaltioiden kannatuksen saanutta pyyntöä siitä, että suhteita Euroopan lähialueiden kanssa tiivistettäisiin entisestään, jotta päästäisiin "Laajemmaksi Euroopaksi" nimeämäämme tavoitteeseen. Pyrimme siis lujittamaan suhteitamme Ukrainan, Valko-Venäjän ja Moldovan kanssa. Samoin pyrimme vakiinnuttamaan suhteitamme Venäjän federaatioon erityisen voimakkaasti tiivistämällä vuoropuhelua ja toteuttamalla erityistoimia, jotka tuovat konkreettisesti esiin Venäjän halukkuuden olla osa Euroopan ja länsimaiden poliittista, taloudellista, sosiaalista ja kulttuurista järjestelmää.
Näkemyksemme mukaan Itä-Eurooppaan kommunismin kaaduttua kohdistetun huomion olisi nyt saatava rinnalleen yhtäläinen kiinnostus Euro-Välimeri-vuoropuheluun, koska tämä vuoropuhelu on keskeinen lännen ja islaminuskoisen maailman välisten suhteiden kannalta. Mielestämme tämä kysymys on tänä päivänä aivan yhtä tärkeä kuin Itä-Euroopan kysymys aiemmin. Tavoitteenamme on perustaa Euroopan ja Välimeren vapaakauppa-alue, joka pantiin alulle jo Barcelonan konferenssissa. Välimeren eteläosan taloudellinen ja sosiaalinen kehitys on maailmanrauhan vakauden kannalta välttämätön edellytys, kun otetaan huomioon tämän alueen kulttuuri, politiikka ja väestönkasvu. Euroopan ja arabivaltioiden talouksien yhdentyminen on aikamme suuri haaste sekä avain rauhaan ja turvallisuuteen niin tällä alueella kuin koko Euroopassakin.
Näin ollen aiomme vaalia Euroopan ja Välimeren alueen vuoropuhelua, jota edistämme useilla talous-, kulttuuri- ja sosiaalialan hankkeilla - näihin kuuluu myös kulttuurien ja sivilisaatioiden välisen vuoropuhelun säätiö - ja vaalimme hanketta, jonka tavoitteena on muuttaa tällä hetkellä Euroopan investointipankin alaisuudessa käytettävä rahoitusväline itsehallinnolliseksi elimeksi, toisin sanoen todelliseksi Välimeren alueen pankiksi.
Valenciassa ja Kreetassa järjestetyissä Euro-Välimeri-ministerikonferensseissa tehtyjen ja Thessalonikin Eurooppa-neuvostossa vahvistettujen päätelmien perusteella puheenjohtajavaltio Italia kannattaa Euroopan parlamentin ja kansallisten kansanedustuslaitosten ilmaisemaa pyyntöä, jonka mukaan tällä puheenjohtajakaudella olisi perustettava Euroopan ja Välimeren alueen parlamentaarinen kokous osoitukseksi jatkuvasta sitoutumisesta Euroopan ja Välimeren rannikkovaltioiden väliseen vuoropuheluun.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, kansainvälisen turvallisuuden edellytysten luominen on nyt keskeinen tehtävä niille valtioille, joilla on yhteiset vapauteen, demokratiaan ja rauhaan perustuvat arvot. Euroopan ja Yhdysvaltojen välisiä perustavia transatlanttisia suhteita ja yhteistyökumppanuutta on tällä hetkellä lujitettava pääasiassa tällä alalla. Haluamme tuoda painokkaasti esiin näkemyksemme, jonka mukaan vahva eurooppalainen hanke ja yhtä vahva transatlanttinen solidaarisuus eivät ole millään muotoa ristiriidassa. Tämä mielessämme pyrimme palauttamaan syvyyden ja vireyden unionin ja Yhdysvaltojen välisiin suhteisiin, jotka ovat keskeinen edellytys Euroopan kansainvälisten vaikutusmahdollisuuksien lisäämiseksi. Vakaan ja tasapainoisen transatlanttisen suhteen vakiintuminen riippuu myös siitä, miten merkittäviin toimiin Eurooppa ryhtyy puolustusalalla Naton yhteydessä.
Terrorismin ja joukkotuhoaseiden leviämisen torjunta, tuki demokratian edistämiselle sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien noudattamiselle ovat erityisaloja, joilla voimme kokeilla valmiuksiamme rakentaa yhteistyösuhdetta Atlantin rantojen välille. Tässä yhteydessä päähuomiomme kohteena ovat tarve luoda demokraattinen kansalaisyhteiskunta jälleenrakennettavaan Irakiin sekä Lähi-idän rauhanprosessille annettava tuki.
Tiedämme hyvin, että Lähi-idän tilanne on äärimmäisen hankala. Puheenjohtajavaltio tukee yhdessä Yhdysvaltojen, Venäjän federaation ja Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa työtä etenemissuunnitelman edistämiseksi, jotta voitaisiin asettaa aikarajat ja vahvistaa menettelyt kansainvälisen rauhankonferenssin valmistelemiseksi. Kotimaani on tarjoutunut järjestämään konferenssin Sisiliassa. Aiomme tukea ainakin kahta toimintalinjaa: ensinnäkin on palautettava luottamus Israeliin vastavuoroisen yhteistyön laajentamiseksi ja jäsentämiseksi paremmin, ja toiseksi on pantava täytäntöön suunnitelma - jonka Italia jo esitteli Eurooppa-neuvostossa ja G8-maiden kokouksessa - Palestiinan talouden uudistamiseksi. Tällä suunnitelmalla osapuolten välisiä neuvotteluita pitäisi voida edistää tuntuvalla ja tehokkaalla tavalla.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, ajan säästämiseksi en luettele kaikkia unionin kansainvälisiä tehtäviä, mutta mielestäni minun on mainittava Euroopan taloudelliset, kulttuuriset, kansalaisyhteiskuntaan liittyvät ja - rohkenenko sanoa - hengelliset siteet Latinalaiseen Amerikkaan. Tällä alueella on parhaillaan käynnissä muutos, jonka Eurooppa toivoo synnyttävän vapautta ja oikeudenmukaisuutta. Latinalaisen Amerikan valtiot ovat pyytäneet meitä avaamaan rajamme kaupalle. Latinalaisen Amerikan menestys on toisen Amerikan menestystä, ja tämä manner on yhteydessä Eurooppaan erilaisin muttei lainkaan vähemmän merkityksellisin sitein kuin Pohjois-Amerikka.
Haluan todeta myös, että pyrimme lujittamaan nykyisiä suhteitamme Afrikkaan, johon meidät sitoo tämän mantereen murheellinen menneisyys, sekä suhteitamme Aasiaan, aluejärjestöihin ja Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmiin vastataksemme yhdessä köyhyyden ja sairauksien torjunnan, ympäristönsuojelun ja konfliktieneston suuriin tavoitteisiin. Huomiomme kiinnittyy myös kansainvälisen kaupan tasapainoiseen kehittämiseen hyvinvoinnin lisäämiseksi ja epätasa-arvon vähentämiseksi. Tämä on myös ensi syyskuussa Cancúnissa järjestettävän Maailman kauppajärjestön ministerikokouksen aihe.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan kansalaiset haluavat demokraattiset ja avoimet toimielimet, menestyvän talouden ja vapaan yhteiskunnan, mutta myös vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen. Tampereella, Sevillassa ja äskettäin Thessalonikissa Eurooppa-neuvosto tunnusti tarpeen lisätä Euroopan valmiuksia torjua kansainvälistä järjestäytynyttä rikollisuutta, laitonta maahanmuuttoa ja siihen liittyvää ihmiskauppaa tehostamalla unionin ulkorajoilla suoritettavia tarkastuksia. Pyrimme työstämään näitä kysymyksiä ja kohdistamaan huomiomme tarvittavien rahavarojen saantiin, yhteisen takaisinottopolitiikan asteittaiseen täytäntöönpanoon ja ulkorajojen yhdennettyyn hallintaan. Ennen kaikkea korostamme kuitenkin tarvetta ottaa laitonta maahanmuuttoa koskevat kysymykset huomioon unionin sekä maahanmuuttovirtojen alkuperä- ja kauttakulkumaiden välisissä suhteissa. Meidän on otettava joidenkin naapuriemme ja ennen kaikkea Välimeren ja Balkanin alueen naapureiden kanssa käyttöön tehokkaita yhteistyön muotoja maahanmuuttovirtojen valvonnan ja hallinnan alalla. Toisaalta pyydämme oikeutetusti, että nämä maat tehostaisivat yhteistyötään laittoman maahanmuuton ehkäisemiseksi, mutta toisaalta olemme omalta osaltamme halukkaita ottamaan unionissa laillisesti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset osaksi unionin yhteiskuntaa. Mielestämme unionin kaikkien rikollisuutta torjuvien toimintamekanismien sujuvoittaminen aina Europolin vahvistamisesta alkaen on ensisijainen tavoite turvapaikka- ja viisumipolitiikkaa koskevan lainsäädäntötyön jatkamisen ohella.
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, havainnoistani käy ilmi, miten arkaluonteisten ja mutkikkaiden haasteiden edessä Euroopan unioni on. Puheenjohtajavaltio auttaa etsimään ratkaisua näihin haasteisiin rajoitetulla ajanjaksolla nöyränä ja avuliaana sekä täysin tietoisena siitä, että tulevaisuudessa turvallisuutemme ja vaurautemme riippuu enenevässä määrin Euroopan yhdentymisestä, joka on jo puoli vuosisataa taannut meille rauhan, vapauden, turvallisuuden ja hyvinvoinnin. Nykypäivän Eurooppa ei ole enää mikään todellisuudelle vieras, menneisyyden tuulissa ajelehtiva rakennelma, jollainen se oli Rooman sopimuksen aikoihin. Unionistamme on tullut paljon vankempi, ja sillä on kannettavanaan vastuunsa ja velvollisuutensa yhteistyökumppaneitaan ja muuta maailmaa kohtaan. Toiveeni on, että Italian ja sen jälkeen Irlannin toimiessa puheenjohtajavaltiona onnistumme kaikkien asianomaisten yhteistyön ja uusien jäsenvaltioiden avun ansiosta palauttamaan tälle institutionaaliselle jättiläisellemme jotakin sen keveydestä ja alkuperäisestä tarmokkuudesta.
(Suosionosoituksia oikealta)

Prodi
Arvoisa puhemies Cox, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, Italian puheenjohtajakausi osuu Euroopan unionin kehityksessä ratkaisevaan vaiheeseen: Italia saa toteutettavakseen vaativan mutta inspiroivan tehtävän saattaa päätökseen unionin perussopimusten tarkistustyö ja siihen liittyvä Euroopan ensimmäisen perustuslain laatiminen. Kuuden kuukauden mittaisella Italian puheenjohtajakaudella aloittaa työnsä myös hallitustenvälinen konferenssi. Se jatkaa perustuslakia koskevan sopimuksen hiomista valmistelukunnan laatimalta pohjalta, joka Thessalonikin Eurooppa-neuvoston päätelmissä todettiin hyväksi. Valmistelukunnan työn yhteydessä unionissa kerättiin ensi kertaa kokemuksia perustuslain laatimiseen liittyvistä menettelyistä. Emme saisikaan aliarvioida perustuslakiaatteen merkitystä EU:n toimielimissä. Tämän uuden kehityksen ansiosta olemme yltäneet tuloksiin, jotka vielä jokin aika sitten näyttivät melko mahdottomilta saavuttaa. EU:n perusoikeuskirja sisällytetään perustuslakia koskevaan sopimukseen. Unionista tulee oikeushenkilö, mikä vahvistaa sen kansainvälistä asemaa merkittävästi. Unionin toimivallanjaon täsmentäminen antaa kansalaisille selkeämmän kuvan tehtävien jakautumisesta unionin ja jäsenvaltioiden kesken.
En ole kuitenkaan missään vaiheessa salannut tyytymättömyyttäni siihen, että eräät välttämättömät uudistukset - joita monet ovat vaatineet - ovat jääneet joko kokonaan toteutumatta tai puolitiehen. Hallitustenvälinen konferenssi aloittaa toimintansa syyskuussa, ja tuolloin komissio antaa lausunnon, jossa kehotetaan ottamaan toistaiseksi vaille ratkaisua jääneet avainkysymykset konferenssin esityslistalle. Määräenemmistöpäätösten soveltamisalaa on jo laajennettu, mutta ei vielä riittävästi, jotta se vastaisi laajentuneen unionin tarpeisiin. On vielä aloja, joilla yksimielisyyden vaatimuksesta on luovuttava. On vaikea kuvitella, miten unioni voisi toimia tehokkaasti, jos päätöksille on saatava 25 jäsenvaltion yksimielinen tuki.
Komission kokoonpanoa koskeva ratkaisu ei täytä edustuksellisuuden ja tehokkuuden vaatimuksia. Eurooppa-neuvoston pysyvä puheenjohtajuus johtaa todennäköisesti päällekkäisyyksiin ja ristiriitaisuuksiin komission toimen kanssa.
Euro, joka on yksi unionin merkittävimmistä poliittisista luomuksista - ehkä jopa merkittävin - ei edelleenkään ole saanut tarvitsemaansa tehokasta ja johdonmukaista edustusta kansainvälisellä tasolla. Perustuslakia koskevaan sopimukseen on myös lisättävä tarkistuslausekkeita, joiden nojalla siihen voidaan tehdä muutoksia vahvistetulla määräenemmistöllä. En todellakaan osaa kuvitella, miten perustuslakia voidaan muokata unionin tuleviin tarpeisiin ilman enemmistöpäätöksiin perustuvaa tarkistusmenettelyä. Yksimielisyyden vaatimus tekee kaikki uudistukset mahdottomiksi. 
Demokraattisempi ja tehokkaampi toimielinkehys, joka hallitustenvälisen konferenssin on määrä luoda, on edellytys myös selkeämmän talous- ja sosiaalipolitiikan sekä ulkopolitiikan toteuttamiselle. Komissiolla on poliittista tahtoa ja vankat perustelut ja - jos sallitte - myös intoa pyrkiä voimakkaasti näihin tavoitteisiin.
Arvoisa puhemies Cox, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, toinen seuraavan puolen vuoden suurimmista haasteista on jatkaa laajemman Euroopan rakentamista ja panna uusi lähialuestrategia täytäntöön. Laajentumisen valmisteluiden rinnalla on toteutettava täysipainoisesti liittymistä edeltävää strategiaa ehdokasmaiden kanssa. Komissio työskentelee tällä saralla aktiivisesti. Tavoitteena on, että prosessi etenee hyvin, niin kansalaisten kuin sekä vanhojen että uusien jäsenvaltioidenkin hyväksi. Thessalonikin Eurooppa-neuvoston antaman sysäyksen voimin voimme jatkaa myös entistä tiiviimpää yhteistyötä Balkanin maiden kanssa, joita ilman nykyinen laajentumisprosessi jää ikuisesti vajaaksi.
Thessalonikissa sovittiin työohjelmasta, jonka mukaan Balkanin maista tulee vähitellen täysivaltaisia unionin jäsenvaltioita. Olen varma, että Italia sitoutuu puheenjohtajakaudellaan säilyttämään tämän alueen yhtenä EU:n toiminnan painopisteenä. Olen iloinen, että ehdottamani strategia, jonka mukaan unionin ympärille muodostetaan ystävällismielisten maiden piiri, alkaa kantaa hedelmää ja että valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat antaneet yksimielisen tukensa tälle unionin pitkän aikavälin politiikalle. Tältä osin on erittäin tärkeää ryhtyä toteuttamaan viipymättä uutta lähialuestrategiaa erityisten toimintasuunnitelmien ja uusien tukijärjestelmien avulla. Komissio laatii parhaillaan asiaa koskevia ehdotuksia, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tarkastella ja kehittää edelleen. Erityisesti Välimeren alueen osalta toivon, että vielä ennen vuoden loppua voidaan perustaa Euro-Välimeri-pankki ja säätiö kulttuurien välisen vuoropuhelun tukemiseksi. Kuten totesitte, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan unionin on myös erittäin tärkeää olla näkyvästi mukana toteuttamassa Lähi-idän etenemissuunnitelmaa, jonka valmisteluun se antoi arvokkaan panoksen yhdessä Yhdysvaltojen, Venäjän ja Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa.
Transatlanttiset suhteet ovat edelleen huomion kohteena. Äskettäin Washingtonissa pidetty EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokous oli kahdenvälisissä suhteissamme tärkeä käännekohta. Sen lisäksi, että itse kokouksen asialista oli painavampi kuin viime vuosina yleensä, kokouksen tuloksista tärkein oli molempien osapuolten ilmaisema vakaa tahto luoda välillemme jälleen yhteistyön ja solidaarisuuden ilmapiiri. Tämä ei tarkoita sitä, etteikö välillämme olisi näkemyseroja tiettyjen kysymysten suhteen, mutta silloinkin kun tällaisia eroja ilmenee, ne eivät saa horjuttaa suhteidemme vakaata perustaa. Kuten korostin huippukokouksessa, meillä on yhteiset päämäärät, vaikka toisinaan pyrimme niihin melko eri teitä. Kenties havainnollisin esimerkki tästä ovat Yhdysvaltain ja EU:n suhteet kansainvälisen kaupan alalla. Molempien tavoitteena on vähentää kaupan esteitä ja parantaa markkinoille pääsyä. Molemmat haluavat myös ottaa käyttöön nykyistä selkeämmät mutta samalla kohtuullisemmat säännöt, joiden avulla voidaan tukea köyhimpiä maita ja siten edistää oikeudenmukaisempaa kaupankäyntiä. 
Eräiden tavoitteiden osalta olemme esittäneet erilaisia käytännön ratkaisuehdotuksia. Tämä ei kuitenkaan estä meitä pitämästä yllä tiiviitä ja jatkuvia suhteita, joiden ansiosta voimme lähentää kantojamme. Samalla voimme jatkaa yhteistyötä positiivisten tulosten varmistamiseksi Maailman kauppajärjestön monenvälisissä neuvotteluissa. Haluan tehdä tämän varsin selväksi, koska kaikki tämä on mahdollista siksi, että kauppapolitiikan alalla EU puhuu ja neuvottelee yhdellä äänellä. Tämä tekee siitä arvokkaan ja vaikutusvaltaisen yhteistyökumppanin, toisin kuin niillä aloilla, missä toimivalta on hajautunut eri toimijoiden kesken. 
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vaikein edessä olevista haasteista liittyy voimakkaan, tasapainoisen ja kestävän kasvun edellytysten luomiseen EU:n taloudelle. Tilanne on vaikea: talouskasvu on hidastunut tuntuvasti, joskaan mielestäni ei ole vielä syytä puhua varsinaisesta lamasta. Meidän on samalla ryhdyttävä uudistamaan eurooppalaista sosiaaliturvajärjestelmää. Se on kauppakumppaniemme kilpailupolitiikan ja Euroopan väestön ikääntymisen vuoksi äärimmäisen kiireellinen tehtävä. Toisaalta meillä on käytössämme valtava ja ainutlaatuinen kilpailuvaltti: yhdentyneet sisämarkkinat, joiden alueella asuu lähes puoli miljardia ihmistä. Emme mielestäni ole ymmärtäneet, miten tehokas väline meillä on käytössämme tulevaisuutta varten.
Tämän vuoksi meidän on ehdottomasti pohdittava käytännössä, miten unionin talous- ja veropolitiikan koordinointivälineitä voitaisiin soveltaa tiukemmin, jotta voimme yhdessä kohdata vaikeudet ja yhdessä hyödyntää unionin tarjoamia valtavia etuja. Näiden haasteiden vakavuuden tiedostaen komissio on jo viime kuukausina käynnistänyt kaksi aloitetta, jotka ovat saaneet Eurooppa-neuvostolta voimakasta tukea. Ensinnäkin komissio on ehdottanut ja saanut neuvoston hyväksynnän sille, että vakaus- ja kasvusopimuksiin sisältyvää joustoa voidaan soveltaa täysimääräisesti kunkin jäsenvaltion veropolitiikan mukauttamiseksi sen omaan taloussuhdanteeseen vakauteen liittyviä tavoitteita unohtamatta ja sopimuksessa määrättyä 3 prosentin alijäämäkattoa ylittämättä. Kuten olen jo eri yhteyksissä todennut, tämä uudistus on välttämätön, mutta ei vielä sinänsä riittävä. Meidän on edettävä kohti tiukemman koordinoinnin jaksoa, ja veropolitiikasta on saatava pitkällä aikavälillä kestävämpää erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa julkinen velka on erityisen suuri. Toiseksi otin Brysselissä viime maaliskuussa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa komission puolesta esiin tarpeen antaa nopeasti uutta pontta eurooppalaiselle tutkimustoiminnalle toteuttamalla uusia infrastruktuureja ja lisäämällä tutkimukselle myönnettävää tukea niin, että se yltää 3 prosenttiin unionin BKT:sta. Tämä on lisäksi Lissabonissa itsellemme asettamien tavoitteiden mukaista. Samaisessa Eurooppa-neuvostossa totesin olevani huolestunut siitä, että jäsenvaltioiden tutkimusinvestoinnit ovat itse asiassa selvästi vähentyneet viime vuodesta ja että eurooppalaiset suuryritykset siirtävät yhä suuremman osan tutkimustoiminnastaan Euroopan ulkopuolelle. Lisäksi Euroopasta siirtyy satoja tuhansia lahjakkaita tutkijoita työskentelemään Yhdysvaltoihin, ja toisin kuin aasialaiset, he eivät palaa kotiin vaan jäävät sinne loppuiäkseen.
Tämän vuoksi komissio on jo ryhtynyt toimiin. Se viimeistelee yhdessä Euroopan investointipankin kanssa aloitetta, jonka tarkoituksena on edistää kokonaisinvestointien lisäämistä ja yksityisen sektorin osallistumista Lissabonin tavoitteiden toteuttamiseksi kahdella keskeisellä alalla eli Euroopan laajuisten verkkojen sekä suurten tutkimus- ja kehityshankkeiden edistämisessä. Haluamme saada koordinoidusti käyttöön kaikki unionin nykyiset rahoituslähteet ja selvittää myös uusia rahoitusmahdollisuuksia jäsenvaltioiden valtiontalouksien tasapainoa kuitenkaan horjuttamatta. Komissio on pannut tyytyväisenä merkille, että Italian hallitus on hiljattain antanut tälle strategialle voimakkaan tukensa.
Nyt on kiirehdittävä niiden ehdotusten hyväksymistä, jotka Kreikka valmisteli puheenjohtajakaudellaan mutta joita ei ole vielä ehditty vahvistaa. Näiden ehdotusten hyväksyminen Italian puheenjohtajakaudella tukee unionin taloudellisten ja sosiaalisten näkymien kehittymistä. Tarkoitan tässä erityisesti seuraavilla aloilla tehtyjä säädösehdotuksia: määräaikaiset työsuhteet, julkiset ostotarjoukset, Prestige-aluksen aiheuttaman öljykatastrofin jälkitoimet, kaasun ja sähkön toimitusvarmuus, toinen rautatiepalveluiden vapauttamista koskeva paketti, ympäristövastuuta koskevat säännöt, Italian puheenjohtajakaudella esitettävän, vammaisia koskevan kymmenvuotisen toimintaohjelman täytäntöönpano, tarjouskilpailuja koskevat säännöt, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luominen, äärimmäisen tärkeä ja kovasti odotettu GMO:ien jäljitettävyyttä koskeva direktiivi, Eurooppa-patenttia koskevan direktiivin viimeistely, turvapaikkamenettelyjen yhdenmukaistaminen, pakolaisaseman määrittely ja lisäksi Euroopan avaruuspolitiikan kehittämistä koskeva sopimus ESA:n kanssa. Luotan siihen, että neuvoston puheenjohtajuutta hoitavan Italian ja teidän, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, henkilökohtaisen tukenne ansiosta voidaan tehdä nopeasti päätökset, joita näiden tavoitteiden toteuttaminen vielä edellyttää. Talouskasvun kohentamiseen tarvitaan muutakin kuin uudistuksia. Siinä on kyse myös luottamuksesta siihen, että ehdotukset toteutetaan nopeasti käytännössä.
Arvoisa puhemies Cox, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, olen nyt käynyt läpi tärkeimmät lähikuukausien haasteet. Olemme laskemassa perustaa täysin uudenlaiselle Euroopalle, emmekä ainoastaan perustuslain osalta vaan myös politiikan ja talouden alalla. Komissio tekee työtä pitääkseen yllä ja vahvistaakseen unionia, joka on voimakas ja vauras, oikeudenmukainen ja osallistava. Euroopan yhdentymishankkeen suuruus on nimenomaan sen kyvyssä vahvistaa ja edistää rauhaa, demokratiaa, oikeutta, vaurautta ja solidaarisuutta.
Lisäksi komissio on täyttänyt velvollisuutensa ja käynnistänyt laajan sisäisen kuulemisen vuoden 2006 jälkeisistä rahoitusnäkymistä. Komissio esittää syksyllä poliittisen toimintasuunnitelman laajentunutta ja uudistunutta Euroopan unionia varten. Suunnitelmasta on tarkoitus keskustella Italian puheenjohtajakauden päätteeksi pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa joulukuussa. Seuraavat rahoitusnäkymät ovat Euroopan yhdentymishankkeen etenemisen kannalta erittäin tärkeät. Vuoteen 2007 mennessä unionilla on uusi perustuslaki ja todennäköisesti 27 jäsenvaltiota, joiden yhteenlaskettu väkiluku on lähes 500 miljoonaa.
Hyvät parlamentin jäsenet, elämme unionin kehityksen kannalta historiallista aikaa. Tämä edellyttää kaikilta EU:n toimielimiltä sekä jäsenvaltioiden hallituksilta yhtenäisyyttä ja voimakasta tahtoa tehdä yhteistyötä. Olen vakuuttunut siitä, että osaamme antaa Euroopan tämänhetkisiin suuriin kysymyksiin oikeat vastaukset. Siihen tarvitaan näkemystä ja vakaumusta. Näkemystä siksi, että olemme tosiaankin luomassa perustaa tulevien vuosikymmenten unionille, eikä meillä ole varaa lyhytnäköisiin ratkaisuihin, joilla vastataan yksinomaan tämänhetkiseen talouden tilaan, vaikka se onkin vaikea. Vakaumusta tarvitaan siksi, että eurooppalaisuus ei ole meille vain yksi mahdollisuus monista. Eurooppalaisuus on ainoa mahdollinen tie eteenpäin: ilman unionia kotimaamme ja yhteiskuntamme jäävät peruuttamattomasti syrjään.
Italia on ollut mukana yhdentyneen Euroopan rakentamisessa alusta asti, ja se on aina toiminut erittäin merkittävänä vaikuttajana. Ajatellaanpa vain Rooman sopimusta, yhtenäisasiakirjan valmistelua ja yleensä sitä intoa ja vakaumusta, jota Italia on osoittanut edistäessään suurten eurooppalaisten tavoitteiden toteuttamista muun muassa täällä Euroopan parlamentissa esimerkiksi Altiero Spinellin ja Emilio Colombon kaltaisten suurten parlamentin jäsenten tukemana. Odotamme luottavaisina, että Italia jatkaa edelleen vakaasti tällä samalla tiellä.
Poettering (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, puheenjohtaja Berlusconi, puheenvuoronne sai voimakkaat suosionosoitukset täällä Euroopan parlamentissa. Toivoakseni tämä ennakoi Italialle menestyksekästä puheenjohtajakautta, jota me kaikki odotamme ja toivomme. Haluaisin esittää kaikille puoluekannasta riippumatta pyynnön, että tiettyjä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa käytäviä keskusteluja ei ulotettaisi Euroopan tasolle, mikä estäisi meitä saavuttamasta tämän tason tavoitteemme. Meidän on nyt tehtävä edessämme olevista suurista ja kunnianhimoisista tavoitteista totta.
(Suosionosoituksia oikealta)
Haluan tehdä selväksi, että ryhmäni tarkkailee Italian toimintaa puheenjohtajavaltiona puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja rakentavan kritiikin hengessä aivan samoin kuin kaikkia muitakin puheenjohtajavaltioita. Toisinaan ihmisillä ei ole minkäänlaista symboliikan tajua. Olen kuitenkin hyvin tietoinen kaikista niistä pätevistä henkilöistä, jotka edustavat Italiaa niin täällä parlamentissa kuin myös Eurooppa-neuvostossa ja komissiossa: te itse, arvoisa puheenjohtaja, Gianfranco Fini, joka on edustanut teitä valmistelukunnassa ja vaikuttanut sen työskentelyyn merkittävällä tavalla, Italian ulkoministeri Franco Frattini, Italian Eurooppa-ministeri Rocco Buttiglione, Euroopan komission puheenjohtaja Romano Prodi ja myös komission italialainen jäsen Mario Monti.
Olen varsin hyvilläni siitä, että omat huomionne ja komission puheenjohtajan huomiot ovat yhteneväiset. Tällä nimenomaisella hetkellä mieleemme tulee pakostakin maaliskuun 25. päivä vuonna 1957, jolloin Rooman sopimus allekirjoitettiin Capitolium-kukkulalla Roomassa. Nyt teitä odottaa hieno tehtävä - joidenkin mielestä se on taakka, mutta tosiasiassa se on upea tilaisuus - oman panoksenne antaminen erityistoimin, jotta tämän vuoden lopulla voimme todeta, että meillä on eurooppalainen Rooman perustuslaki, joka allekirjoitetaan Roomassa, ehkäpä Capitolium-kukkulalla, siihen mennessä, kun kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan valtiota, eli Viro, Liettua, Latvia, Puola, T?ekki, Slovakia, Unkari, Slovenia, Malta ja Kypros sekä niiden kansalaiset ovat osa Euroopan unionia. Kyseessä on historiallinen hetki. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, en tiedä, olisiko minun lausuttava maanne ulkoministerille Frattinille osanottoni vai onnitteluni sen tähden, että tulevina viikkoina ja kuukausina hänellä on harteillaan valtava tehtävä viedä läpi käytännön työ tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja raportoida siitä teille. Haluan vakuuttaa puheenjohtajavaltio Italialle ja kaikille italialaisille ystävillemme, että ryhmäni tekee kaiken voitavansa varmistaakseen, että tässä onnistutaan hyvin ja että saamme Euroopan perustuslain laadittua.
(Suosionosoituksia oikealta)
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin erityisesti kiittää teitä siitä, että toistitte täällä tänään - olettaakseni tässä kohden poikkesitte kirjoitetusta tekstistä - sen, mitä sanoitte viime viikolla Roomassa puheenjohtajakokoukselle. Lupasitte varmistaa, että kun valtioiden ja hallitusten päämiehet tapaavat, puhemiehemme on luonnollisesti läsnä, ja että Euroopan parlamentin edustajat ovat läsnä, kun ulkoministerit kokoontuvat keskustelemaan perustuslaista. Haluan kiittää teitä tästä vakuutuksesta, mutta jäämme tarkkailemaan tilannetta varmistaaksemme, että näin myös tapahtuu.
Haluaisin toistaa vilpittömät kiitokseni, jotka eilen osoitin Euroopan parlamenttia valmistelukunnan puheenjohtajistossa edustaneille Iñigo Méndez de Vigolle ja Klaus Hänschille heidän erinomaisesta työstään. Osoitan kiitokseni myös kaikille valmistelukunnan työskentelyyn osallistuneille parlamentin jäsenille ja Elmar Brokille, joka toimi ryhmämme puheenjohtajana valmistelukunnassa. Luotamme siihen, että parlamentin tuella tuloksiin on mahdollista päästä vuoden loppuun mennessä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte vahvoista eurooppalaisista toimielimistä. Eilen vietimme Italian parlamentin puhemiehen Ferdinando Casinin, Euroopan kunniakansalaisen Helmut Kohlin, Ranskan pääministerin Jean-Pierre Raffarinin ja monien muiden läsnä ollessa ryhmämme viisikymmenvuotispäivää, ja teimme jälleen kerran selväksi, että me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmässä seisomme yhtenäisen Euroopan takana, koska tiedämme, että paluu pelkkään hallitustenväliseen yhteistyöhön olisi askel taaksepäin. Juuri tämän vuoksi Eurooppa tarvitsee vahvoja toimielimiä, ja viime kädessä juuri tähän pitää perustuslaista käytävän keskustelun johtaa.
Samalla me eurooppalaiset kuitenkin tiedämme, että meidän juuremme ovat kotimaissamme ja omilla alueillamme ja että Euroopan kansalaisuutemme on lähtöisin omista kansallisuuksistamme ja kotimaistamme. Vahva Euroopan unioni ei siis ole ristiriidassa kotimaidemme kanssa, vaan se täydentää niitä.
Valitettavasti minulla ei ole yhtä paljon puheaikaa kuin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalla ja komission puheenjohtajalla.
(Naurua, välihuomautuksia)
Käsittelen siis enää yhtä seikkaa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mainitsitte infrastruktuurihankkeet. Tarkastelemme aihetta erittäin huolellisesti. Meitä askarruttaa kuitenkin myös, horjuttaako tämä euroa, joka tarvitsee myös ulkoisen edustuksen - ja arvoisa puheenjohtaja Prodi, nimenomaan tästä olen kanssamme samaa mieltä. Näin emme tahdo käyvän. Haluamme puolustaa vahvaa euroa ja uuden eurooppalaisen valuuttamme vakautta.
Arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, lopuksi haluaisin todeta, että toivomme niin teille henkilökohtaisesti kuin myös rakastetulle kotimaallenne Italialle loistavaa menestystä. Tätä menestystä toivomme ennen kaikkea myös Euroopan unionin tähden. Olen hyvilläni, että kollegani sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmässä ovat samaa mieltä - jos voitte jatkaa samoilla linjoilla, voimme puhua yhteisestä menestyksestä. Jos saavutamme tämän tavoitteen, historiankirjoihimme kirjoitetaan ainiaaksi, että 16. huhtikuuta 2003 kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan maata allekirjoitti liittymissopimukset, ja laadimme Roomassa allekirjoitettavan Euroopan perustuslain, joka tulee voimaan 1. toukokuuta 2004. Toivotan teille menestystä tehtävässämme, ja ryhmäni seuraa teitä tällä tiellä vastaisuudessakin rakentavan kritiikin hengessä.
(Suosionosoituksia oikealta)

Puhemies.
Hieno suoritus niukasta puheajasta huolimatta!
Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, neuvoston puheenjohtaja aloitti puheenvuoronsa mainitsemalla Italian historiallisesti merkittävän roolin Euroopan yhdentymishankkeessa.
Aion puhua hänelle suoraan Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: haluamme Italian ja sen puheenjohtajiston olevan bella figura, joka onnistuu, pikemminkin kuin brutta figura, joka epäonnistuu. Meitä huolestuttaa se, että kun kuulemme presidentti Ciampin puhuvan Euroopasta, olemme vakuuttuneita, mutta kun kuulemme puheenjohtaja Berlusconin puhuvan Euroopasta, meitä huolestuttaa. Tänään olette omaksunut presidentti Ciampin linjaukset. Ongelmia syntyy silloin, kun kerrotte meille, että komissio on lakkautettava ja että Venäjän ja Israelin on liityttävä Euroopan unioniin yhdessä yössä.
Meidänkin mielestämme valmistelukunnan työn tulokset ovat historialliset. Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa valmistelukunnan laatiman perustuslain johdanto-osan ensimmäisestä virkkeestä, joka kirjoitettiin 2 500 vuotta sitten mutta joka on edelleen aiheellinen - se on perustava mottomme - ja se on lainaus Thukydideeltä: "Hallitusmuotoamme nimitetään demokratiaksi, koska valta ei ole harvoilla vaan monilla."
(Suosionosoituksia vasemmalta)
Tämä tarkoittaa, että velvollisuutemme on säätää yleisen edun mukaisia lakeja eikä ratkaista vähemmistöä koskevia erityistapauksia. Tämä on Euroopan yhdentymishankkeen kulmakivi.
(Suosionosoituksia vasemmalta)
Valmistelukunnan ja perustuslain osalta toteaisin panneeni tarkoin merkille halukkuutenne neuvotteluun. Haluaisin sanoa, että me, jotka parantaisimme valmistelukunnan laatimaa tekstiä, katsomme, että tässä yhteydessä voidaan hyväksyä ainoastaan luonteeltaan tekniset muotoilut, toisin sanoen neuvottelut ratkaisemattomista ongelmista, eikä perustuslakia pidä kirjoittaa uudelleen eikä etenkään viedä taaksepäin.
Teitte ehdotuksen parlamentin osallistumisesta. Olen tästä kiitollinen, mutta sanoisin teille kuitenkin yhden asian: näin on asian laita ollut sitten Amsterdamin sopimuksen ja jopa Maastrichtin sopimuksen: parlamentin puhemies voi osallistua Eurooppa-neuvoston kokouksiin ja salaisiin neuvotteluihin, parlamentilla on edustajat hallitustenvälisessä konferenssissa - kutsumme heitä tarkkailijoiksi, mutta haluamme edustajia. Tilanne on nyt kuitenkin jokseenkin erilainen. Valmistelukunta on tosiasia. Ovia ei voida sulkea. Pyydämme myös - ja toivon parlamentin hyväksyvän tämän päätöslauselmassaan - että puheenjohtajavaltio velvoitetaan toimittamaan tietoja säännöllisesti parlamentille ja Giorgio Napolitanon johtamalle perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle ja että meillä olisi myös oikeus kutsua kokouksiin kansallisten kansanedustuslaitosten edustajia, kuten teemmekin. Eilen keskustelimme tästä puhemies Casinin kanssa, ja olemme samaa mieltä, koska suljettujen ovien diplomatiaan ei voida palata.
Puhuitte myös Euroopan taloudesta. Minua hämmästytti se, ettette maininnut Lissabonin strategiaa, koska käsittelitte pääasiassa tämän strategian täytäntöönpanoa. Niin sanotusta Tremontin ehdotuksesta, jossa Delorsin suunnitelma ja van Miertin ehdotus herätetään henkiin, toteaisin kuitenkin, että on mukava kuulla konservatiivisilta poliitikoilta ja konservatiivisilta hallituksilta, että jonkinasteinen keynesiläisyys voidaan hyväksyä. Me olemme vaatineet tätä suunnitelmaa kymmenen vuotta. No, nähtäväksi jää, miten voimme tämän tehdä ja miten te sovellatte kultaista sääntöä?
(Suosionosoituksia vasemmalta)
?miten vakuudet muodostetaan... jopa te menestyneenä liikemiehenä voisitte aloittaa tekemällä ensimmäisen lahjoituksen Messinan sillan rakentamiseksi, jotta päästäisiin Skyllasta ja Kharybdiksesta, joiden vastakkainasettelu on leimannut Euroopan historiaa perustavalla tavalla viimeisten 3 000 vuoden ajan.
Sukupolvien välisestä solidaarisuudesta ja hyvinvointivaltion tulevaisuudesta sanoisin, että meidän on toden totta puhuttava eläkkeistä. En usko, että ehdotatte sosiaaliturvan ja eläkkeiden siirtämistä yhteisön toimivaltaan - tämä menisi ehdotuksiamme pitemmälle - mutta on tärkeää, että ne liitetään väestönkasvuun ja tulevaisuuteemme etenkin maahanmuuton osalta. Tästä aiheesta keskusteltiin hiljattain myös Italian hallituksessa kovan linjan ja älyllisemmän, humaanimman lähestymistavan kannattajien välillä. Nähdäksemme Thessalonikin huippukokous oli merkittävä askel.
On toinenkin perustuslaillinen kysymys, joka huolestuttaa meitä, koska kyseessä oli koko parlamentin ja siis myös Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenten hyväksymä päätöslauselma: viime vuoden lopulla toimme esiin tarpeen panna täytäntöön perusoikeuskirja ilmaisunvapauden ja ennen kaikkea Euroopan laajuisten tiedotusvälineiden osalta, jotta voidaan torjua yrityskeskittymien valvontaa koskevien kansallisten sääntöjen hajanaisuutta ja turvata kansalaisten oikeudet. Vaikka komissio laati aiheesta vihreän kirjan jo kymmenen vuotta sitten, se ei ole vielä tuottanut tulosta. Nähdäksemme on tärkeää - kun otetaan huomioon Euroopan lähestyvä laajentuminen ja näiden perusoikeuksien turvaamista koskeva tavoite - että työskentelemme asian parissa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin myös huomauttaa, ettei tämä liity mitenkään siihen ongelmaan, jonka kohtasimme teidän ollessanne parlamentin jäsen: tämä ongelma oli koskemattomuuden kumoaminen kotimaassani vireillä olleessa oikeudenkäynnissä. Tässä olemme nyt panemassa alulle kaikkia eurooppalaisia koskevaa perustuslaillista oikeutta.
Arvoisa puhemies, lopuksi sana ulkopolitiikasta. Transatlanttisten suhteiden kehittäminen edelleen puheenjohtajavaltio Kreikan viitoittamalla tiellä on meistä myönteinen asia, ja olemme lisäksi sitä mieltä, että kvartetti voi vaikuttaa merkittävällä tavalla Lähi-idän tilanteeseen. Pyytäisin teitä toimimaan Condoleezza Ricen tavoin eli keskustelemaan Lähi-itään saavuttuanne muidenkin kuin israelilaisten kanssa. Rice on keskustellut ongelmitta kaikkien kanssa. Miksi tämä olisi ongelma tärkeälle eurooppalaiselle? Arvostan suuresti sitä, mitä sanoitte toisesta transatlanttisesta aiheesta, Latinalaisesta Amerikasta, ja ennen kaikkea Mercosurista.
Päätän puheenvuoroni kiittämällä teitä jaloudestanne. Italialaisista sanoisin, että kun "Rooman sopimus II" allekirjoitetaan Capitolium-kukkulalla, olen varma, että oman ryhmäni kollega ja Rooman pormestari Veltroni ottaa italialaisen neuvoston puheenjohtajan mielihyvin vastaan.

Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, voin vakuuttaa teille, ettemme arvostele Italian toimintaa puheenjohtajavaltiona puolueellisesti vaan otamme huomioon tosiseikat ja toimintamahdollisuutenne emmekä pelkkiä lupauksia.
(Suosionosoituksia)

Watson (ELDR).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eilisiltaan asti ohjelmanne oli saatavilla ainoastaan Internet-sivustollanne ja ainoastaan italiaksi, ja tälläkin hetkellä se on saatavilla ainoastaan italiaksi ja englanniksi. Itse käytän tietokonetta ja osaan molempia kieliä, mutta kaikki kollegat eivät ole yhtä onnekkaita. Toivottavasti tämä ei ole enne.
Ensisijaisena tehtävänänne on kutsua koolle hallitustenvälinen konferenssi tarkastelemaan ehdotusta perustuslakia koskevaksi sopimukseksi. Ryhmäni kannattaa kunnianhimoista tavoitettanne saada tämä työ päätökseen mahdollisimman nopeasti ja hyvissä ajoin ennen ensi vuoden vaaleja. Luotamme siihen, että takaatte Euroopan parlamentin ja kansallisten kansanedustuslaitosten asianmukaisen edustuksen. Näiden elinten osallistuminenhan takasi myös valmistelukunnan kertakaikkisen menestyksen. Euroopan tulevaisuus on kuitenkin jäsenvaltioiden vastuulla. Jos ne jatkavat kiistelyään, emme saa Rooman sopimusta - emme edes Dublinin sopimusta - vaan ehkäpä Utrechtin sopimuksen, joka ilmentää uuvutustaktiikalla saavutettua sovintoa.
Liberaalidemokraatit ovat samaa mieltä Euroopan taloutta koskevista ensisijaisista tavoitteistanne. Taloutemme on heikoissa kantimissa, ja Euroopan kasvun takaava Saksan talousmoottori on sammumassa. Aloitteet kasvun elvyttämiseksi ovatkin tervetulleita. Euroopan laajuisten liikenneverkkojen loppuun saattamista on kuitenkin pidettävä taloutta - sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa - edistävänä keinona eikä itsetarkoituksena.
Brittiläisenä liberaalien edustajana olen ilahtunut siitä, että ohjelmanne on uskollinen John Maynard Keynesin opeille, ja tälle ilahtuneisuudelleni vetää vertoja ainoastaan hämmästykseni. Toivon kuitenkin, että olette samaa mieltä siitä, että TEN-verkoille ja puolustukselle ehdottamanne rahoituksen on vastattava niitä jäsenvaltioiden sitoumuksia, joista määrätään jo nyt erittäin lujilla olevassa vakaussopimuksessa.
Liberaalien mielestä Keynesin pysyvä arvo on yhteisvastuun vaatimuksessa. Ohjelmassanne puhutaan paljon kuluttajista, mutta ensi kädessä me olemme kansalaisia. Markkinatalouden ihanteet huijaavat ihmiset samastamaan ostovoiman äänivaltaan, ja se vie meiltä kansalaisvapauden, jolla me säätelemme yksittäisten valintojemme sosiaalisia seurauksia. Sääntelyä tarvitaan silloin, kun markkinahäiriöiden korjaamisesta kansalaisille tai ympäristölle koituvat edut ovat valtiovallan väliintulosta aiheutuvia kustannuksia suuremmat. Italian poliittisessa keskustelussa tämä erottaa toisistaan liberalismon, johon me uskomme, ja liberismon, jota me suuresti vastustamme.
Ryhmäni kannattaa ehdotustanne, jonka mukaan yhteistyötä EU:n uusien rajojen tuntumassa sijaitsevien valtioiden kanssa olisi tiivistettävä, mutta emme saa antaa naapureillemme turhia toiveita jäsenyydestä. Näiden maiden ja unionin välisten suhteiden tiivistämisen on oltava sidoksissa demokratiaan, ihmisoikeuksien noudattamiseen ja markkinatalouden kehittämiseen. Ennen kaikkea meitä ilahduttaa Euro-Välimeri-kumppanuudelle antamanne keskeinen sija, koska tämä kumppanuus on pitkään ollut liberaalien ensisijainen tavoite, sekä Albaniaa koskevat suunnitelmat, joiden toteuttamisessa Italia voi varmaankin näyttää tietä.
Ohjelmanne ehdotukset transatlanttisista suhteista, jotka ovat toipumaan päin Irakin kriisin aiheuttaman romahduksen jälkeen, sekä pyrkimyksenne uudistaa suhteet Yhdysvaltoihin ovat tervetulleita. Pyrkiessämme samoille linjoille Yhdysvaltojen kanssa emme kuitenkaan saa epäröidä nousta puolustamaan Euroopan etuja ollessamme eri mieltä. Olemme myös tyytyväisiä vahvaan lausuntoonne Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta.
Myös Lähi-idän osalta unionin on tuotava kantansa kvartetissa painokkaasti ja selvästi esiin. Terrorismin vastaisten toimien on oltava edellytyksenä Palestiinan talouden jälleenrakentamiseen osoitettavalle tuelle, samoin kuin etenemissuunnitelman täytäntöönpanon ja etenkin siirtokuntien purkamisen etenemisen on oltava edellytyksenä Israelin kanssa tehtävän yhteistyön tiivistämiselle.
Maatalouden ja maahanmuuton alalla liberaalien näkemykset eroavat ensisijaisista tavoitteistanne huomattavasti enemmän.
Nämä kaksi politiikan alaa ovat sidoksissa toisiinsa. Ohjelmassa käsitellään hyvin niukasti YMP:n uudistusta, vaikka tällä hetkellä joka ainoa nauta Euroopassa saa tukea 2 euroa päivässä, vaikka koko maailmassa miljardin ihmisen on tultava toimeen alle yhdellä eurolla päivässä. Kehitysmaiden kansalaiset äänestävät jaloillaan, ellemme avaa markkinoitamme niiden maataloustuotteille. Oikeus- ja sisäasioiden alalla ehdottamienne toimenpiteiden tarkoituksena on lähinnä ehkäistä maahanmuuttoa. Ne eivät toimi, koska kysynnän ja tarjonnan lakia, joka toimii työmarkkinoilla samoin kuin muuallakin, ei voida kumota. Kun toteatte meille olevanne huolissanne Euroopan maineesta - Cercheremo di fare bella figura per l'Europa', lei ha detto - voisitte pitää mielessä, että valkoinen rotu on maapallollamme vähemmistönä. Toivomme, että oikeus- ja sisäasioiden alalla teitä ohjaisi mieluummin puheenjohtajavaltio Kreikan tasapainoinen lähestymistapa kuin Sevillan kokouksessa esitetyt ajatukset.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Italiasta tulee puheenjohtajavaltio Kreikan hienosti onnistuneen puheenjohtajakauden jälkeen, jolle oli tunnusomaista kompromissien ja sovun etsintä. Euroopan parlamentin liberaalidemokraatit toivovat, että puheenjohtajan tehtäviä hoitaessanne kunnioitatte sanoissanne ja teoissanne tämän viran arvokkuutta ja annatte arvoa Italian perinteiselle roolille Euroopan tukijana.
Wurtz (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, jotkut meistä tuntevat erityistä kiintymystä Italiaa kohtaan sen yhteiskunnan poikkeuksellisen elinvoiman, sen kansan luovuuden, sen upean kulttuuriperinnön ja sen paikallistason vireän kansalaisdemokratian tähden. Rakastamme työllisyyttä, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja tasa-arvoa vaativien suurten mielenosoitusten Italiaa; tarmokkaiden sodanvastaisten liikkeiden Italiaa; Italiaa, jossa Genovan yhteiskunnallisesti valistuneet mielenosoittajat vaativat kitkemään sosiaalisen ja poliisin harjoittaman väkivallan; ja Firenzessä järjestettävän Euroopan sosiaalifoorumin Italiaa. Tämä Italia on nuori, vaativainen, intomielinen ja taisteluhenkinen: se on keskeisen iskulauseensa sanoin vakuuttunut siitä, että toisenlainen Eurooppaa on mahdollinen, ja se pyrkii sitä kohti määrätietoisesti.
Tämä toisenlainen Eurooppa antaa itselleen voimavarat uusliberalistisen maailmanlaajuistumisen otteen höllentämiseksi, jotta kansalaisille voitaisiin turvata paremmin työllisyys, koulutus, eläke ja sosiaaliturva, jotta voitaisiin taata asianmukaiset julkiset palvelut sekä nostaa elintasoa - lyhyesti sanottuna saattaa ihmisten elämä markkinavaatimusten ulottumattomiin.
Tämä toisenlainen Eurooppa perustuu eettisyyteen ja yhdenvertaisuuteen lain edessä, elitismin ja syrjäytymisen torjuntaan, etuoikeuksien ja alistuksen kieltämiseen sekä suvaitsemattomuuden, rasismin ja muukalaisvihan turmeluksen kitkemiseen yhteiskunnistamme samoin kuin Euroopan muun maailman kanssa solmimista suhteista. Tämä toisenlainen Eurooppa on vapautunut Yhdysvaltojen holhouksesta ja rohkenee korottaa uuden äänen kuuluviin suurissa kansainvälisissä instituutioissa sitoakseen eteläisten liittolaistensa kanssa avoimet haavat, jotka tekevät maapallostamme koko ajan turvattomamman ja asumiskelvottomamman paikan. Nämä haavat tunnetaan köyhyytenä, alikehittyneisyytenä, ympäristökatastrofeina ja sotana.
Tämä hieno, taipumaton Italia ei samastu Euroopan unionin vallitseviin suuntauksiin, kuten emme mekään. Sitäkin suuremmalla syyllä Italiassa tunnetaan vastenmielisyyttä niitä maan hallituksen toimia kohtaan, jotka vievät Euroopan suuntaukset mielivaltaisuuden partaalle. Heidän uusliberalisminsa on hillitöntä, atlantisminsa ehdotonta ja demokratian tavoittelunsa innotonta. Yksi puheenjohtajavaltion ensisijaisista tavoitteista on mammuttimainen infrastruktuurin kehittämishanke. Asiaa olisi tarkasteltava huolellisesti ja tapauskohtaisesti, koska ilmeisiä tarpeita todellakin on, kuten niin sanottujen liikkuvien teiden ohjelma EU:n kannalta asianmukaisen laajuisena. Yksityiseen rahoitukseen tukeutuminen toteutettaessa näitä hankkeita, joista tulee kannattavia vasta erittäin pitkällä aikavälillä, johtaa kuitenkin väistämättä laiminlyönteihin työllisyyden, kasvun ja palvelujen laadun alalla.
Toinen tämän puheenjohtajavaltion ensisijaisista tavoitteista on kiristää tahtia, jolla eläke- ja sosiaaliturvaetuuksia puretaan. Tämähän on kaikkein konservatiivisimpien voimien tavaramerkki. Maahanmuuttoa ja turvapaikkaoikeutta koskevista suunnitelmista, jotka on viimeisteltävä seuraavien kuuden kuukauden aikana, toteaisin, että vastenmielisyys on ainoa mahdollinen reaktio ajatukseen, jonka mukaan raakalaismaiset raivonhuudot, joihin yksi nykyisen kokoomushallituksen hahmoista useasti yhdistetään, saattavat tahria tämän äärimmäisen arkaluonteisen keskustelun.
Saimme vihdoin eilen kuulla, että joulukuuhun mennessä on tehtävä muodolliset päätökset EU:n uudesta strategisesta järjestelmästä. Ne herättivät suurta pelkoa jo silloin, kun ne esiteltiin ennen Italian puheenjohtajakauden alkua. Tulevien kuuden kuukauden aikana tarvitaankin siis kaikilta osin äärimmäistä valppautta. Jos meneillään olevalla perustuslain antamiseen johtavalla prosessilla halutaan olevan jotakin merkitystä, meidän on aluksi varmistettava, että perustuslakiehdotuksen 2 artiklaa noudatetaan. Tämä artikla koskee EU:n arvoja, ja sen sanamuoto on seuraava: "Unionin perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Nämä arvot ovat jäsenvaltioille yhteisiä yhteiskunnassa, jonka ominaispiirteitä ovat moniarvoisuus, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuullisuus ja syrjinnänvastaisuus."
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten tiedämme, Euroopan mantereella on hyvin erilaisia kansoja ja kulttuureita, mutta yksi asia on varma: ei ole mitenkään yllättävää, että kansalaiset ovat huolestuneita, kun te otatte unionin ohjat käsiinne. Italia on saanut tahran, joka voi hyvinkin levitä muualle uuteen unioniin. Tämä tahra on pääasiassa taloudellisen ja mediavallan, mutta myös poliittisen vallan poikkeuksellinen keskittyminen, jonka ansiosta te olette muun muassa lain yläpuolella. Ymmärrämme kuitenkin, ettei jatkuva vastalauseiden esittäminen riitä, ja ryhdymme mieluummin toimiin. Tämän puolen vuoden aikana vaadimme edelleen, että komissio täyttää lupauksensa ja antaa tiedonannon unionin tiedotusvälineiden moniarvoisuuden asteesta sekä toteuttaa tehtävänsä perussopimusten vartijana. Vaikuttaa todellakin siltä, että Italia niin sanoakseni epäröi panna täytäntöön "televisio ilman rajoja" -direktiiviä. Olemme taistelleet sen puolesta, että moniarvoisuus sisällytettäisiin Euroopan uuteen perustuslakiin yhtenä sen perusarvoista, joten puuttuvaa oikeusperustaa ei voida enää käyttää tekosyynä sille, ettei Euroopassa ryhdytä tiedotusvälineiden keskittymistä ja moniarvoisuutta koskeviin toimiin.
Talouskriisin aikana pyritään yleensä löytämään keinoja talouden piristämiseksi. Tiedämme, että Italialla on erittäin luovia ministereitä, jotka selittävät innokkaasti kunnianhimoisia suunnitelmiaan rakentaa siltoja, tunneleita ja moottoriteitä Eurooppaan. Olemme valmiita käymään rakentavaa vuoropuhelua TEN-verkoista ja Euroopan investointipankin asemasta, mutta emme saa elätellä turhia kuvitelmia. Ei pidä paikkaansa, että Essenissä sovitusta 14 hankkeesta olisi toteutettu varojen puutteen vuoksi vain kolme. Yhtenä syynä sijoittajien vähyyteen oli, ettei monien hankkeiden sopivuutta, sosioekonomista kannattavuutta ja - lisäisimme vielä - ekologista kestävyyttä ollut taattu. Meidän on tavoitettava uudelleen Delorsin suunnitelman ja liikennepolitiikkaa koskevaan komission valkoiseen kirjaan sisältyvän kahden voimakkaan periaatteen henki. Valitettavasti tunnumme kaikki jättävän ne toisinaan huomiotta: investointien tarkoituksena ei ole ainoastaan täydentää loputtomiin Euroopan infrastruktuuria vaan edistää myös taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Meidän on luovuttava ajatuksesta, jonka mukaan talouskasvun on kuljettava käsi kädessä liikenteen kasvun kanssa, tai muuten seisomme pian jatkuvassa liikenneruuhkassa. Ei ole mitään järkeä tuhlata 6 miljardia euroa Messinan salmen ylittävän sillan rakentamiseen, jotta ajomatkat lyhenisivät puolella tunnilla, kun tuhannet sisilialaiset ovat ilman juomavettä ja sadan kilometrin junamatka kestää kolme tuntia. Ei ole mitään järkeä investoida 15 työvuotta 54 kilometriä pitkään tunneliin Torinon ja Lyonin välisellä rataosuudella ja porata reikää asbestia täynnä olevan vuoren läpi, kun nykyaikaistamalla ja parantamalla nykyistä rautatielinjaa sillä voitaisiin kuljettaa kaksi kertaa enemmän rahtiliikennettä viidessä vuodessa. Emme halua keskustella suureellisista hankkeista, jotka eivät välttämättä ole toteutettavissa. Haluamme investointeja, joilla edistetään innovaatiota, uusiutuvia energialähteitä sekä maa-alueiden elvyttämistä ja joista asianomaisten alueiden kansalaiset ovat sitä mieltä, että niihin osallistuminen ja niiden hyväksyminen on pikemminkin hyvä asia kuin ärsyttävä haitta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenjohtajakauden ohjelmassanne on selvästi mustaa valkoisella, että meidän on aloitettava uusi kausi ja taisteltava ympäristöbyrokratioita vastaan. Tämä on kiinnostava kiertoilmaus, jonka epäilemme viittaavan pyrkimykseen ulottaa myös Eurooppaan Italiassa kovassa huudossa oleva periaate - sääntelyn täydellinen purkaminen. Vastustamme tätä vientiyritystä, joka on erityisen riskialtis laajentumisen hetkellä. Tämä periaate palvelee nimittäin suoraan politiikkaa, joka korostaa infrastruktuurin ensisijaisuutta, ja se perustuu vanhentuneeseen näkemykseen ympäristöstä kertahyödykkeenä. 
Italia jää ympäristölainsäädännön rikkomisessa toiseksi vain Espanjalle. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hallituksenne on muuttanut jätelakeja niin, että valvonta on entistä vaikeampaa, vaikka 11 miljoonaa tonnia jätettä katoaa Italiassa jälkiä jättämättä ja ekomafian liikevaihto on vuosittain noin 2,5 miljardia euroa. Hallitus on heikentänyt ympäristövaikutusten arviointia koskevia lakeja niin paljon, että vaikutustenarvioinnista on tullut pelkkä muodollisuus. Se on suostunut siihen, että alueviranomaiset edistävät mielivaltaisesti metsästystä puistoissa. Tälle vuodelle se on kohdistanut 56 miljoonaa euroa suojelualueille, eli vähemmän kuin tarvitaan yhden kilometrin pituisen moottoritietunneliosuuden rakentamiseen. Hallitus suunnittelee ympäristörikkomuksista annettavien rangaistusten poistamista kautta linjan. Kaikessa tässä se jättää noudattamatta yhteisön lainsäädäntöä. Tiedotusvälineiden tavoin tämäkin on mielestämme Italialle ominainen tilanne. Arvoisa puheenjohtaja Prodi, unionilla on tällä alalla todellisia toimivaltuuksia ja kansainvälisiä velvollisuuksia, ja pelkäämme, ettei tarpeettoman monimutkainen rikkomismenettely ole enää riittävä. Pitämällä kiinni kohtuuttoman suvaitsevaisesta asenteesta ja kiinnittämällä enemmän huomiota muotoseikkoihin kuin sisältöön olemme suuressa vaarassa edistää yhteisön ympäristölainsäädännön tekemistä täysin tehottomaksi. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ulkopolitiikassa haluaisimme kaikki hyötyä erinomaisista suhteistanne presidentti Bushiin. Emme kuitenkaan halua missään nimessä ryhtyä mahdottomaan kilpaan, jossa sotilasmenoja lisätään ja kehitysapujärjestöjen määrärahoja mahdollisesti vähennetään, jotta rahoitettaisiin Italian läsnäolo Irakissa. Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta on syntynyt Bushin hallinnon kanssa perustavanlaatuinen kiista. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisimme tietää, aiotteko edistää ja päivittää toukokuussa 2002 hyväksyttyä kansainvälisen rikostuomioistuimen toimintasuunnitelmaa. Teillä on myös erinomaiset välit presidentti Putiniin. Toivomme tässäkin yhteydessä voivamme hyötyä ystävyydestänne. Mainitsitte kaikki maailman maat, mutta kuinka voitte unohtaa T?et?enian? Tarvitsemme tehokasta toimintaa tämän konfliktin ratkaisemiseksi. Meidän on tehtävä aloite ja kutsuttava koolle Kaukasuksen alueen konferenssi, jossa kaikkia tämänhetkisiä konflikteja voidaan varmasti käsitellä. Tuemme teitä, jos teette tämän aloitteen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, katsomme lisäksi, että te ja me voisimme kaikki olla ylpeitä, jos onnistutte suostuttelemaan presidentti Putinin ratifioimaan Kioton pöytäkirjan.
Sanon vielä muutaman sanan Euroopan perustuslaista. Tuemme puheenjohtajavaltio Italian pyrkimyksiä saada aikaan lyhyt hallitustenvälinen konferenssi, jottei valmistelukunnan - kaiken lisäksi vähäisiä - myönteisiä tuloksia hajoteta liikaa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän on kuitenkin pidettävä ydinvoima perustuslain ulkopuolella, ja pyydän varapääministeri Finiä auttamaan tässä. Aivan kuten GMO:ien kohdalla, olisi epäviisasta aliarvioida monien Euroopan maiden, myös Italian, kansalaisten kielteisiä reaktioita siihen, että edistetään näin kallista ja vaarallista energialähdettä, kuten perustuslaissa tällä hetkellä tehdään.
(Suosionosoituksia vasemmalta)

Muscardini (UEN).
Arvoisa puhemies, jatkuvasti muuttuva yhteiskunta edellyttää, että politiikassa käydään uusia keskusteluja, kyetään tekemään nopeita päätöksiä ja ennen kaikkea ollaan valmiita pohtimaan syvällisesti ja kaikkien tosiasioiden perusteella niitä geopoliittisia, taloudellisia ja kulttuurisia tilanteita, jotka jossakin mielessä syventävät jatkuvasti kasvavaa pohjoisen ja etelän välistä sekä kansalaisten keskinäistä kuilua.
Valmistelukunnan jäsenenä haluaisin ilmaista oman ja valmistelukunnassa edustamani Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän tyytyväisyyden tekstiin, jossa tunnustetaan kansallisvaltioiden arvo uudessa Euroopan unionissa. Toivomme, että uudella unionilla on voimakkaammat ja avoimemmat toimielimet hallitustenvälisen konferenssin jälkeen. Toivottavasti hallitustenvälinen konferenssi osoittaa maailmalle, että Euroopan unioni toimii mallina yhteiskunnasta ja kehityksestä. Eurooppalainen yhteiskunta haluaa, että sen arvot tunnustetaan solvaamatta muiden kulttuurien arvoja; kehityksen on oltava yhdenmukaista ihmiskunnan sopeutumiskyvyn kanssa. Toivomme, että hallitustenvälisessä konferenssissa päästään yksimielisyyteen siitä, että perustuslain johdanto-osassa tunnustetaan unionin juuret. Ei ole mahdollista sivuuttaa antiikin Kreikan ja Rooman historiaa, juutalais-kristillisiä perinteitä ja vähitellen vakiintuneita maallisia, liberaaleja arvoja, sillä juuri niistä Euroopan tulevaisuus saa kulttuurisen ja moraalisen voimansa. Olisi lisäksi syytä harkita jälleen kerran sitä, että kullakin jäsenvaltiolla olisi oma komission jäsen, sillä siten lisättäisiin kaikkien toimielinten yhtenäisyyttä. 
Perustuslaillisen sopimuksen ansiosta syntyy vihdoinkin poliittisesti yhtenäinen, vapaa ja riippumaton Eurooppa, jossa kunnioitetaan jokaisen valtion kieliä ja perinteitä. Puheenjohtajavaltio Italialla on edessään joitakin äärimmäisen työläitä tehtäviä. Luotamme siihen, että se antaa uutta vauhtia Euroopan yhdentymiselle ja Euroopan asemalle maailmassa yhteistyössä muiden unionin toimielinten ja kansalaisten vaaleilla valitsemien edustajien, Euroopan parlamentin jäsenten, kanssa. 
Maahanmuuttokysymys on niin kiireinen, että se edellyttää kokonaisnäkemystä. Kuten kirjoitin Thessalonikin huippukokouksen aattona, ainoastaan Eurooppa voi estää massiivisen laittoman maahanmuuton muuttumisen kollektiiviseksi tragediaksi. Tätä varten sen on ainakin otettava käyttöön uusi Välimeri-politiikka ja omaksuttava viimein uusi yhteistyön periaate köyhimpien maiden kanssa. Odotan eurooppalaista rajapoliisia ja uusia sopimuksia kolmansien maiden kanssa, odotan tiivistettyä yhteistyötä järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja fundamentalismin torjunnassa, mutta on määriteltävä myös eurooppalainen lähestymistapa markkinoiden maailmanlaajuistumiseen, jotta estetään kulttuureja ja perinteitä pirstaloitumasta ja kuolemasta.
Terve sosiaalinen markkinatalous ei kestä viime vuosien hillitöntä taloudellista keinottelua, jota esiintyy ajoittain ja jonka juuria ei ole yritetty tuhota tai syitä poistaa. Talouden terveys riippuu myös toimintaamme ohjaavista mittareista, ja yksi hyvä mittari on se, että finanssitalouden on edettävä samaa vauhtia reaalitalouden kanssa. Eurooppa ei voi jättää huomiotta sitä, että liikkuvuus, jonka ansiosta talous voi kehittyä edelleen, riippuu kahdesta seikasta. Toinen niistä on kulttuurikasvatus, joka antaa kaikkien maiden nuorille valmiudet ymmärtää toisiaan - ja tarkoittaa, että kansallisten hallitusten on vastattava tarpeeseen tiedottaa paremmin Euroopan toimielinten toiminnasta. Toinen on asumiskysymys, joka ei voi kuulua ainoastaan yksilöiden tai yksityisen sektorin vastuulle vaan johon myös toimielinten on yritettävä löytää ratkaisu. Myös infrastruktuuriin ja liikenteeseen liittyvät kysymykset on ratkaistava sekä kansallisella että Euroopan tasolla, ja huomautamme jälleen, että liikennekäytävät 5 ja 8 on saatava nopeasti valmiiksi.
Unionin maissa yhä useammin ilmenevien uusien köyhyyden muotojen torjumiseksi Eurooppa tarvitsee mielestämme tehokkaamman energiapolitiikan, joka perustuu uusien energialähteiden etsimiseen ja nykyisten energialähteiden tehokkaampaan käyttöön sekä niiden ympäristöarvojen säilyttämiseen, joita ilman elämä koko planeetalla olisi uhattuna. Samanaikaisesti on ratkaistava tutkimusrahoitukseen liittyvä kysymys. Jos rahoitusta ei lisätä huomattavasti, eurooppalainen tutkimus ei nouse huipputasolle, ja tämän seuraukset ovat ennustettavissa. Tässä yhteydessä tehokkaampi eurooppalainen elintarviketurvallisuuspolitiikka on erityisen tärkeä tuotteiden laadun takaamiseksi ja niiden alkuperän suojelemiseksi, jotta turvataan kansalaisten terveys, unionin tärkein voimavara. 
Eurooppaa vaaditaan tällä hetkellä paitsi puolustamaan kansalaistensa ja kaikkien ihmisten oikeutta elämään myös viestittämään, että kaikilla on oikeus ihmisarvoiseen elämään. Kolmannella vuosituhannella kaikkia kehittyneimpiä yhteisöjä vaaditaan joka tapauksessa toteuttamaan tarpeelliset poliittiset, kulttuuriset ja taloudelliset toimet niin valtioissaan kuin niiden ulkopuolellakin sen varmistamiseksi, etteivät aikamme murhenäytelmät jatku. Afganistanilaislasten odotettavissa oleva elinikä on tällä hetkellä maailman alhaisin. Miljoonien muiden Afrikassa, Etelä-Amerikassa sekä Lähi- ja Kaukoidässä asuvien lasten tavoin heiltä on riistetty oikeus elämään, ihmisarvoiseen elämään. Peräänantamaton terrorismin torjunta ja rauhan vakiinnuttaminen riippuvat Euroopan kyvystä toteuttaa viime vuosina tekemänsä lupaukset. Arvoisa puhemies, yksi näistä lupauksista on oikeus ihmisarvoiseen elämään, ja sen turvin on ainakin lopetettava moniin naisiin heidän kotimaassaan ja Euroopassa kohdistuvat käytännöt, joihin liittyy ruumiinosien silpomista.
Unioni Euroopan kansakuntien puolesta -ryhmä odottaa puheenjohtajavaltio Italialta toimia eri syrjinnän muotojen torjumiseksi, ase- ja ihmiskauppiaiden toiminnan rankaisemiseksi sekä lasten hyväksikäytön salamyhkäisen mutta vaikutusvaltaisen maailman tuhoamiseksi. Nämä rikollisjärjestöt voivat käyttää Internetiä rajattomasti ja ilman sääntelyä sekä levittää sitä kautta vahingollisia käytäntöjään ympäri maailmaa. Tämän vuoksi vaadimme sääntöjä, joilla estetään kansalaisten keskinäisen yhteydenpidon helpottamiseen tarkoitetun työkalun muuttuminen apuvälineeksi unionin kansallisvaltioiden lakeja rikkoville ryhmille. Tämän estämiseksi jokaiseen tekniseen keksintöön on sovellettava Euroopan tason seulontaprosessia, tieteellistä valvontaprosessia, joka takaa sen käyttöturvallisuuden. 
Arvoisa puhemies, jos vapauden on tarkoitus olla todellista vapautta, tarvitaan sääntöjä: muutamia selkeitä, velvoittavia sääntöjä. Vetoamme näihin sääntöihin siinä toivossa, että puheenjohtajavaltio Italia saa tänään nauttia Euroopan parlamentin, UEN-ryhmän ja kaikkien 25:n suureen Eurooppaan kuuluvan valtion hyvästä tahdosta ja yhteistyötä.
(Suosionosoituksia oikealta)

Bonde (EDD).
Arvoisa puhemies, Italia vaatii hallitustenvälisen konferenssin aloittamista joulukuuhun mennessä, jotta presidentti Berlusconi voi lähettää kutsut Rooman huippukokoukseen ja haudata juhlallisesti Rooman sopimuksen sekä synnyttää Rooman perustuslain. Vakavasti otettavaa perustuslakia ei voida laatia näin nopeasti. Sitten kun EU:ssa on käytössä yhteinen kansalaisuus, perusoikeudet ja kokonainen perusoikeuskirja, johon voidaan vedota suoraan tuomioistuimissa, koko yhteistyöhankkeen luonne muuttuu ja III osaston joka ikistä säännöstä on luettava uudessa valossa, ja ne voivat saada uuden merkityksen. 
Antaakseni vain yhden esimerkin: kun Maastrichtin sopimuksessa otettiin käyttöön yhteinen kansalaisuus, siinä todettiin nimenomaisesti ja kirjallisesti, ettei yhteisellä kansalaisuudella ollut välitöntä oikeusvaikutusta. Yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden seurauksena kansalaisuus sai kuitenkin välittömän oikeusvaikutuksen, ja nyt ihmiset voivat asettua asumaan minne hyvänsä EU:hun ja heidän oikeutensa voidaan edelleen ulottaa sinne perustuslain I osaston ja perusoikeuskirjan II osaston monien perusperiaatteiden ansiosta. Kansalaisten ja vaaleilla valittujen edustajien olisi oltava tietoisia kaikista perustuslain mahdollisista vaikutuksista ennen sen hyväksymistä. Tämä edellyttää lukuisia työryhmiä, mahdollisuuksia jättää tarkistuksia ja avointa demokratiaa. 
Miten perustuslaki vaikuttaisi esimerkiksi Tanskan kesäasuntoja koskevaan pöytäkirjaan? Tanska estää saksalaisia ostamasta kesäasuntoja samalla tavoin kuin tanskalaiset. Tämä on aivan selvästi ristiriidassa 4 artiklan kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltämisen kanssa ja 44 artiklan yhdenvertaisuuden periaatteen kanssa. Voidaanko kaksi näin tärkeää periaatetta sivuuttaa pöytäkirjaan sisältyvän poikkeuksen avulla, joka kohdistuu pääoman vapaata liikkuvuutta ohjaaviin sääntöihin? Onko perusperiaatteiden ja muiden perustuslakiin ja pöytäkirjoihin sisältyvien säännösten välillä jokin arvojärjestys? Otetaan vastaavasti 51 artikla, jolla suojellaan kirkkojen rakennetta. Tanska voi täten säilyttää protestanttisen valtiokirkon, mutta voidaanko 51 artiklan perusteella myös poistaa II osaston 2 artiklan 21 kohtaan sisältyvä uskontoon perustuvan syrjinnän kielto? Onko Tanskan perutuslaki laillinen vai laiton? Olisi mukavaa tietää vastaus ennen kuin Euroopan unionin perustuslaki allekirjoitetaan. Euroopan unionin perustuslain 12 artiklan 2 kohdan perusteella suurin osa kansainvälisistä sopimuksista on laittomia, sillä EU:lla olisi jaetun toimivallan lisäksi yksinomainen toimivalta tehdä mikä hyvänsä sopimus, jos se vaikuttaa vain unionin sisäiseen säädökseen. Eikö olisi edes syytä todeta kirjallisesti, että kaikki nykyiset sopimukset pysyvät voimassa, kunnes niitä muutetaan? 
Pannella (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvä komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, tarkastelkaamme käytännössä sitä, mitä jo tapahtuu. Meidän on mitattava sanojen ja tekojen välistä eroa tällä tavoin, älyllisen rehellisyyden ja tämänkaltaisen yhteistyön avulla. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, 7. kesäkuuta totesitte Jerusalemissa: "Tulevaisuudessa Israelin on kuuluttava Eurooppaan. Pidämme Israelia käytännöllisesti katsoen eurooppalaisena valtiona - kulttuurisesti, taloudellisesti ja poliittisesti." Sen jälkeen luonnehditte Israelia Lähi-idän ainoaksi todelliseksi demokratiaksi. Toistan: "Tulevaisuudessa Israelin on kuuluttava Eurooppaan. Pidämme Israelia käytännöllisesti katsoen eurooppalaisena valtiona." Tämä on saamamme kirjallisen asiakirjan virallinen sanamuoto. Lainaan sanojanne: "Tässä yhteydessä (Euro-Välimeri-kumppanuus) emme aio vähätellä tarvetta lujittaa suhteita Israeliin tavoitteena luoda kattavampi ja järjestäytyneempi vastavuoroinen yhteistyö." Tämän linjan omaksuvat ne, jotka vastustavat Israelin liittymistä Euroopan unioniin. Vastustajat eivät tietenkään sano: "Emme halua juutalaisia." He sanovat: "Yhteistyö riittää." Tuemme Berlusconia, joka ei tuolloin ollut vielä neuvostomme puheenjohtaja.
Sama koskee myös Turkkia, sillä olemme aina kuulleet Venäjän, Turkin ja Israelin mainittavan erikseen. Tekstissänne kielletään nimenomaisesti Turkin liittymistavoite. Siinä todetaan: "Puheenjohtajavaltio Italia pitää lisäksi tärkeänä sitä, että suhteille Venäjän federaatioon annetaan konkreettinen sisältö." Tämä on aivan selvää. Turkista sanotaan: "Olemme sitoutuneet tarkastelemaan yhdessä Turkin kanssa eri vaiheita, joiden kautta Turkki etenee kohti yhdentymistä, ja kannustamme Turkin hallitusta jatkamaan ponnisteluja keskeisten sisäisten uudistusten toteuttamiseksi." Tämänkö on tarkoitus ennakoida Turkin liittymistä! Pitää paikkansa, että Eurooppa-asioista vastaava ministeri Buttiglione on sanonut viime päivinä Turkin olevan sotilasvaltio, josta ei voi ikinä tulla Euroopan unionin jäsentä, mutta ilman sotilaita siitä tulee teokratia. Tämä on kristillinen Eurooppa! Haluaisin vielä sanoa hyvin lyhyesti yhden asian, joka meidän on myönnettävä. Ei pidä paikkaansa, että Euroopalla on historia - sillä on monta historiaa. Euroopan historiaan kuuluvat uskonpuhdistus, vastauskonpuhdistus ja voitokkaat kommunismin sekä fasismin ja natsismin aatteet, jotka synnyttivät ja synnyttävät edelleen demokratianvastaisuutta. Sitten on toinen historia, jonka puolalainen paavimme on valitettavasti tuominnut tuomitsemalla liberalismin. Arvoisa jäsen Watson, kyseessä on muuten liberalismo eikä liberismo: meillä on ollut täällä liberalismia jo vuosisadan ajan. On Eurooppa, jossa paavin eurooppalaiset ja ranskalaiset henkivartijat vastustavat Italian yhdentymisprosessia, risorgimentoa. On Eurooppa, joka on vastakkainen Altiero Spinellin ja Ernesto Rossin Euroopalle ja sille Euroopalle, jota pääministeri Berlusconi kannatti G8-maiden kokouksessa niin, että minä osoitin sille suosiotani. Me radikaalipuolueen jäsenet osoitimme sille suosiotamme! Haluamme viedä Eurooppaa kohti maailmanlaajuista demokratiajärjestöä ja keskittyä aktiivisesti demokraattisten valtioiden yhteisöön. Me taputimme G8-maiden kokouksessa! Tänään jäsen Watson halusi tietenkin kärkkäästi korostaa puheenne keynesiläistä luonnetta, mutta olen aina väittänyt, että kulttuurisesti teillä ja puheenjohtaja Prodilla on loppujen lopuksi paljon yhteistä tekemienne poliittisten valintojen osalta. Giulio Tremonti puhuu colbertilaisuudesta mieluummin kuin keynesiläisyydestä, mutta loppujen lopuksi?
Haluamme pyytää teiltä näin ollen vain kahta asiaa. Pyydämme ensinnäkin, että Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa Euroopan unioni vaatii kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanon lykkäämistä tai edistää sitä, kuten Fini ilmoitti. Toiseksi pyydämme, että YK:n tapahtumista alkaen Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja kutsuu kokoon demokraattisen vaalikokouksen edustajat. Jos suostutte näihin kahteen pyyntöön, olemme enemmän kuin tyytyväisiä. Kaiken muun osalta toivotan teille ja meille onnea.

Tajani (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, kun valmistelukunta aloitti työskentelynsä puolitoista vuotta sitten, vain harvat uskoivat, että unelmasta voisi todellakin tulla totta. Harva uskoi, että Eurooppa voisi - kuten nyt tapahtuu - luoda toimielinrakenteen, jonka avulla se voi ottaa hoitaakseen entistä suurempia velvollisuuksia kansainvälisissä yhteyksissä. Näistä harvoista on nyt tullut suuri enemmistö. Tämä erinomainen lopputulos - jota teidän hallituksenne kiihkeästi toivoi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja - on alku puheenjohtajakaudelle, johon liittyy enemmän lupauksia ja odotuksia kuin mihinkään muuhun viime vuosina. Unionin maat valtuuttivat Thessalonikissa Italian, yhden Euroopan unionin perustajavaltioista, viemään valmistelukunnan työn loppuun. Eikä siinä kaikki. Eurooppa on valinnut Rooman ensimmäisen perustuslain allekirjoituspaikaksi. Tämä on merkittävä poliittinen lopputulos, historiallinen tunnustus Italialle ja sen vapain vaalein valitulle hallitukselle. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä tunnustus kannustaa ja tukee Italiaa sen työskentelyssä seuraavien kuukausien aikana, ja uskon, että tämän työskentelyn ansiosta saavutamme teidän tässä parlamentissa asettamanne tavoitteet. 
Valmistelukunnan työskentelyn päätteeksi hyväksytyssä tekstissä on toki parantamisen varaa, mutta kuten totesitte, se muodostaa työskentelylle keskeisen perustan, jota ei voida tulkita väärin. Teidän ohjelmassanne, jota Euroopan kansanpuolue kannattaa, esitellään tulevaisuuden jälleenyhdistynyt Eurooppa, joka on Yhdysvaltojen liittolainen mutta pystyy hoitamaan velvollisuuksia, jotka olivat sille ennen mahdottomia. Uudessa perussopimuksessa määritellään neuvoston, komission ja parlamentin tasapainoinen järjestelmä - arvoisa neuvoston puheenjohtaja, me parlamentin jäsenet tunnustamme, että olette korostanut Euroopan parlamentin merkitystä nyt ja vastedes hallitustenvälisessä konferenssissa. Uudessa perussopimuksessa määrätään myös neuvoston presidentistä ja ulkoministeristä. Samalla siinä vastataan kysymykseen, jonka kuka tahansa selkeitä keskustelukumppaneita mantereeltamme etsivä saattaisi esittää: "Kuka edustaa Eurooppaa?". 
Yksimielisyyden periaatteen hylkääminen on toinen vaihtoehto, jonka avulla voimme ylittää eurooppalaisten aloitteiden tielle aivan liian usein tulleet esteet. On siis toivottavaa, että hallitustenvälisessä konferenssissa lisätään enemmistöpäätösten piiriin kuuluvia aloja. Perustuslaki on kuitenkin vain väline; sen säännöksillä ei ole vaikutusta, jos poliittinen tahto puuttuu.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puheenne perusteella Italia on päättänyt antaa paljon painoarvoa unionin toimille ulkomailla. Niin halutessamme Eurooppa, joka kääntää kasvonsa idän lisäksi myös etelään, voi olla johtavassa asemassa rauhan, edistyksen, turvallisuuden, kehityksen ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden edistämisessä varsinkin heikkojen ja vammaisten osalta, kuten mainitsitte.
Perustuslaki ja poliittinen tahto eivät kuitenkaan yksistään riitä Konrad Adenauerin, Robert Schumanin, Alcide De Gasperin, Jean Monnet'n, Gaetano Martinon, Altiero Spinellin ja muiden heidän kaltaistensa luoman hankkeen toteuttamiseksi. Eurooppa ei menesty, jollei se kykene puhuttelemaan kansalaistensa sydämiä. Euroopasta tulee arvojen Eurooppa, sillä arvot ovat Euroopan peruslähtökohta. Toivottavasti hallitustenvälinen konferenssi on halukas sisällyttämään nimenomaisen maininnan juutalais-kristillisistä juuristamme Euroopan maallisen perustuslain johdanto-osaan, sillä jos kadotamme yhteyden alkuperäämme, emme onnistu kulkemaan uusia polkuja tai suuntaamaan katsettamme niihin uusiin tavoitteisiin, jotka huomisen Euroopan on saavutettava.
Napoletano (PSE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämänhetkiset ongelmat ovat erittäin tärkeitä unionin tulevaisuuden kannalta, ja aiomme asettaa ne etusijalle. Arvioimme niiden perusteella puheenjohtajakautenne työtä. Puheenjohtajakautta koskevat huolenaiheet eivät kuitenkaan kaikki johdu ennakkoluuloista. Ratkaisematon eturistiriita on edelleen oikeutettu huolenaihe, joka ulottuu paljon oman maamme ulkopuolelle. Ulkoministeri Ruggieron ero vaikutti lisäksi suuresti ihmisten käsitykseen Italian roolista Euroopassa - samaisessa Euroopassa, jota ministeri Bossi kutsui ankaruutensa vuoksi nimellä Forcolandia (hirsipuuvaltio) ja jonka hän on tänään leimannut uusjakobiiniseksi ja perustavalla tavalla autoritaariseksi sekä maailmanlaajuistumista edistäväksi hankkeeksi. Kenties tämä selittää viileän suhtautumisenne siihen, että työskenneltäisiin vakavasti oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan eurooppalaisen alueen luomiseksi alkaen joulukuuhun 2003 mennessä hyväksyttävästä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä.
Olin sanomassa, että meillä on merkittäviä ongelmia: ensinnäkin perustuslaki. Pyydämme, ettei seuraava hallitustenvälinen konferenssi luovuta valmistelukunnan tuloksia eteenpäin lisäkeskustelua varten ja että Italia pyrkii kaikin tavoin parantamaan tekstiä sen olennaisilta osin, esimerkiksi enemmistöpäätösten lisäämiseksi. Taloudellisissa kysymyksissä puheenjohtajavaltio Italia aikoo ilmeisesti ottaa uudelleen esille ajatuksen infrastruktuuriin kohdistuvista julkisista investoinneista. Lisäämme tähän myös koulutuksen, tutkimuksen ja ympäristön. Tämä ehdotus voi saada kannatusta vain, jos siinä omaksutaan aidosti eurooppalainen näkökulma, se perustuu tiiviisti yhteisömenetelmään ja on taloudellisesti toteutettavissa. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eläkkeistä puheen ollen tiedätte hyvin, ettei Euroopalla ole lainkaan toimivaltaa sosiaaliturvajärjestelmiä koskevissa asioissa, sillä sosiaaliturvajärjestelmät ovat kovin erilaisia ja liittyvät tiiviisti hyvinvointia koskevaan politiikkaan. Aikooko puheenjohtajavaltio todella tukea talous- ja sosiaalialan eurooppalaista aloitetta? Siinä tapauksessa sen olisi tehtävä parhaansa, jotta verotus ja sosiaalipolitiikka saatetaan uudessa perussopimuksessa yhteisön toimivaltaan. Tämän olisi perustuttava talouden aitoon eurooppalaiseen valvontaan, jota parlamentti on vaatinut jo jonkin aikaa. Näissä asioissa on kuitenkin noudatettava Lissabonin strategian mukaista menetelmää ja kuultava työmarkkinaosapuolia. 
Maahanmuuttoon liittyvässä kysymyksessä ei voida vedota ainoastaan yhteen yhteisön politiikan alaan, rajavalvontaan laittoman maahanmuuton torjumiseksi, ja sivuuttaa kaikkia muita, kuten maahanmuuttajien tulvan hallitsemista ja niiden maahanmuuttajien vastaanottoa ja oikeuksia, jotka tulemalla tänne ja hakemalla töitä edistävät talouden kasvua jäsenvaltioissa. Tehtäköön vielä selväksi, että näitä samaisia henkilöitä uudistusministerinne on luonnehtinut "bingobongoiksi". 
Ulkopolitiikasta totean lopuksi, että voimme olla sekä eurooppalaisia että Yhdysvaltain ystäviä. Ystävyys ei kuitenkaan saa muuttua alistussuhteeksi. Vaikean Irakin kriisin jälkeen onkin entistä kiireellisempää määritellä kestävä yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ja hylätä veto-oikeus. Thessalonikissa laadittiin selkeä kehys unionin ulkosuhteille ja erotettiin tulevat laajentumismahdollisuudet tiiviimmistä suhteista naapureihimme. Tässä yhteydessä toivomme, että teidän ja Euroopan yhteisön politiikoista vastaavan ministerinne ristiriitaisten Turkkia koskevien lausuntojen jälkeen se, mitä totesitte meille tänä aamuna, pätee. Vastaavasti toivomme, että puheenjohtajavaltio Italia tukee Lähi-idän rauhanprosessia, mutta rauhan saavuttamiseksi on välttämätöntä puhua kaikille asianosaisille ja ottaa heidät huomioon. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivotan teille onnea työssänne! 
Rutelli (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, puhumme tänään eurooppalaisina; emme tuo tähän istuntosaliin maidemme sisäpolitiikkaa. Seuraavien kuuden kuukauden aikana Euroopan on edettävä nopeammin. Unionin 25 jäsenvaltiolle laaditun perustuslaillisen sopimuksen olisi osoitettava koko maailmalle, onko mantereemme edelleen talous- ja yhteiskuntakehityksen moottori ja hankkiiko se itselleen vakavan Irakin kriisin jälkeen tehokkaat keinot ottaakseen johtavan aseman turvallisuutta ja vapautta edistävissä asioissa yhdessä Yhdysvaltojen kanssa ja osana uutta monenkeskistä yhteistyötä. Eurooppalaisena toivon siis Italialle menestyksekästä puheenjohtajakautta tiiviissä yhteistyössä Romano Prodin johtaman komission ja Euroopan parlamentin kanssa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette ollut tänään varovainen ja pyrkinyt esittämään ohjelmanne yhteistyössä muiden maiden kanssa ja Italian perinteisen Eurooppa-politiikan mukaisesti. Meidän on kuitenkin oltava rohkeampia, mikäli emme halua kompromissien liukuvan käsistämme erityisesti talouden valvonnan, ulkopolitiikan ja välttämättömän uuden puolustuspolitiikan alalla. Tämä on välttämätöntä, jotta yksimielisyyden vaatimuksesta johtuva lamaantumisen vaara on mahdollisimman pieni. Odotamme seuraavalta puolelta vuodelta perinpohjaista muutosta, joka poistaa syyt siihen arvosteluun, epäilykseen ja huoleen, joka on ollut tunnusomaisia puheenjohtajakautenne ensimmäisille päiville. Eturistiriitojen ja tiedotusvälineiden keskittymisen poistamista ei vaadita itse asiassa vain yhden maan sisäpolitiikassa vaan koko Euroopassa. Tässä ovat kyseessä vallanjaon ja vallan tasapainon liberaalit perusperiaatteet sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan perustamissopimuksissa, jotka olemme vapaasti allekirjoittaneet ja jotka sitovat meitä. Vuoden 1957 perustamissopimuksen Rooman henki perustui rohkeaan näkemykseen tulevaisuudesta ja loi perustan viidellekymmenelle demokratian, vaurauden ja rauhan vuodelle. Jos annamme tämän näkemyksen ohjata meitä, vaikka edustammekin erilaisia poliittisia kantoja, saamme myönteisiä tuloksia Euroopan ja sen tulevaisuuden hyväksi. 
Bertinotti (GUE/NGL).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vastenmielisyytemme politiikkaanne ja hallitustanne kohtaan on, kuten tiedätte, syvään juurtunutta, eikä meillä ole mitään syytä tehdä täyskäännöstä nyt, kun politiikkaanne sovelletaan Italian lisäksi Eurooppaan. Mielestäni valtioiden kuuden kuukauden pituista puheenjohtajakautta ympäröi tietty korusanaisuus, jolla ei voida peittää poliittista todellisuutta. Todellisuus on, että jokaista puheenjohtajuutta hoitaa tietyn hallituksen, ei maan, johto. Jos ihmiset siis vastustavat Bushin hallintoa, he eivät ole Yhdysvaltain vastaisia, ja jos ihmiset Italiassa ja Euroopassa vastustavat Italian hallitusta, se ei tarkoita, että he vastustaisivat Italiaa. 
Eurooppa on tietenkin tärkeä vaihe; se on haaste, jota on aivan oikein kutsuttu historialliseksi. Pelkäämme, että hallituksenne pikemminkin vaikeuttaa välttämättömien valintojen tekemistä kuin helpottaa niitä. Teillä on heti alussa esteitä vastassanne: Italiassa ei ole yksimielisyyttä, suurin osa Euroopan kansalaisista vastustaa teitä (ja käsittääkseni syy siihen on nimenomaan politiikassanne), maan taloudellisen kriisin lähtökohtia on vääristelty, koska se on ollut huomattavan paineen alaisena eturistiriidan ja vakiintuneiden valtarakenteiden konfliktin vuoksi. Henkilökohtaisesti katson, että suurinta tuhoa on aiheuttanut hallituksenne ministeri, jonka mielestä on tarpeen avata tuli mereltä saapuvia maahanmuuttajien saattueita vastaan. 
Emme kuitenkaan aio vastustaa hallituksenne puheenjohtajakautta, vaan tyydymme arvostelemaan politiikkaanne, joka perustuu pääasiassa Yhdysvaltojen ja markkinoiden ensisijaiseen asemaan. Molemmat saattavat aiheuttaa kriisin Euroopassa: ensinnäkin Yhdysvallat, joka noudattaa tällä hetkellä ennalta ehkäisevän sodan oppia, ja toiseksi markkinat, joilla on edessään selvästi kehittyvä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kriisi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olette ehdottanut transatlanttista, uusliberalistista, jälkidemokraattista Eurooppaa. Mielestämme tämä ehdotus on vastoin tämän päivän Euroopan tavoitetta ja historiallista tehtävää, sillä Eurooppa tarvitsee toisenlaisen näkökulman. Joku mainitsi keynesiläisen politiikan. Pyydän saada olla eri mieltä. Laaja-alaiset infrastruktuurihankkeet eivät ole keynesiläisyyttä; ne voivat sen sijaan muodostaa sääntelyn vapauttamisen kautta ympäristöuhan, minkä lisäksi vaarana on, ettei hankkeita saateta rahoitusvaikeuksien takia loppuun.
Politiikallanne on kuitenkin toinenkin, läpeensä uusliberalistinen puoli: se, mitä me kutsumme työn epävarmuudeksi ja te joustavuudeksi, se, mikä ilmenee sosiaaliturvajärjestelmään kohdistuvana hyökkäyksenä - kuten toki muissakin Euroopan maissa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä ei ole Eurooppaa. Todellinen Eurooppa vaatii riippumattomuutta Yhdysvaltain politiikasta erilaisen poliittisen kulttuurin vuoksi sekä erilaista yhteiskuntamallia. Teidän vahvuutenne tänään on poliittisen Euroopan heikkous, koska totuus on, että tämä poliittinen Eurooppa perustuu demokratiavajeeseen. Mielestäni myös valmistelukunta on monitulkintainen ja heikko, kaikkea muuta kuin suuret edistykselliset perustuslait. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, emme näin ollen vastusta teitä tämän Euroopan vuoksi vaan toisen Euroopan, sosiaalisen ja demokraattisen Euroopan vuoksi. Sen vuoksi toivomme, että - älkääkä nyt ymmärtäkö tätä osoituksena vihamielisyydestä - kansanliikkeiden merkitys ja niihin osallistuvien ihmisten määrä lisääntyvät Euroopassa Italian puheenjohtajakauden aikana. Haluaisimme päästä yksimielisyyteen kanssanne vain yhdestä asiasta: Euroopan on vaadittava äänekkäästi kuolemantuomion täytäntöönpanon lykkäämistä. Se olisi ainakin merkki sivistyneisyydestä.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Italian puheenjohtajakausi on otettu vastaan sekavin tuntein. Mainitsitte, että Italia on edistänyt ylpeästi rauhaa ja kansainvälistä oikeutta, ja kysymmekin teiltä, jääkö puheenjohtajakautenne tässä mielessä virstanpylvääksi. Miten esimerkiksi puuttuisitte siihen, että Yhdysvallat painostaa parhaillaan Serbiaa olemaan allekirjoittamatta kansainvälisen rikostuomioistuimen perussääntöä, vaikka samaan aikaan Eurooppa haluaa antaa Balkanin maille mahdollisuuden liittyä EU:hun? Välimeren rannoille huuhtoutuvat pakolaiset ovat syyte järjestelmämme epäinhimillisyyttä vastaan. Se ei ikinä toimi ilman laillisia vaihtoehtoja maahanmuuttajille. 
Mainitsitte ennen kaikkea valvontamenetelmät ja ihmisten palauttamisen lähtömaahan. Lähitulevaisuuden ensisijaisena tavoitteena on kuitenkin oltava kestävän kehityksen ja rauhan saavuttaminen pakolaisten lähtömaissa. Tämä edellyttää kauppaan liittyvien toimien lisäksi kyseisten maiden ympäristön ja kehitysmahdollisuuksien kunnioittamista. Nyt näiltä mailta ryöstetään kaikki, ja ihmisille annetaan sen sijaan aseita. 
Rauha Euroopan alueilla on myös tärkeä. Kaikissa liittymiseen valmistautuvissa valtioissa on alueita, jotka odottavat mahdollisuuksia ja kestävää kehitystä, koska ne kärsivät köyhyydestä ja autioitumisesta. Näin on myös joillakin meidän alueistamme. Pyydämme, että alueet olisivat paremmin edustettuina perustuslaissa. Perustuslailliset alueet haluavat erityisesti saada jäsenvaltiolta kunnioitusta ylimielisen kohtelun sijaan, sillä jäsenvaltioilla on joka asiassa viimeinen sana. Tämä vain lisää perustuslaillisten alueiden turhautumista. Toivon, että puheenjohtajavaltio Italia osoittaa ymmärrystä tätä kohtaan.

Speroni (NI).
Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, mielestäni Italian puheenjohtajakauden tärkein tehtävä liittyy uuteen perustuslailliseen sopimukseen. Muistakaamme, ettei se sisällä vain ajatuksia tai käsitteitä vaan koskee tiettyä aluetta ja siellä asuvia kansalaisia. Valmistelukunta on tehnyt hyvää työtä: alustava perusta on vakaa, ja siihen tarvitaan kenties vain muutamia muutoksia. On esimerkiksi löydettävä parempi tasapaino Euroopan unionin ja yksittäisten jäsenvaltioiden lainsäädännöllisten toimivaltuuksien välillä. Mitä tulee enemmistöpäätöksiin tai yksimielisyyteen päätöksenteossa, meidän on sovitettava yhteen kaksi tarvetta: tehokkuuden tarve ja tarve kunnioittaa unionin valtioiden itsemääräämisoikeutta ja intressejä. Puheessanne toistitte sanan "neuvottelu" moneen kertaan. Mielestäni tällä alalla tarvitaan myös jonkin verran halua sovittaa yhteen erilaiset tarpeet.
Lopuksi haluaisin mainita erään asian, jota en usko olevan mahdollista saavuttaa mutta jota minun on korostettava. Komission yksinoikeutta tehdä lainsäädäntöaloitteita on rajoitettava parlamentin hyväksi. Euroopan parlamentilla ei ole oikeutta ehdottaa lainsäädäntöä - uskoakseni ainoana maailmassa. Jopa kaupunginvaltuutetut voi tehdä ehdotuksia, mutta Euroopan parlamentin jäsenillä ei tätä oikeutta ole. Mielestäni ainakin tämä kysymys ansaitsee huomionne. Minäkin toivotan onnea puheenjohtajakaudellenne.

Galeote Quecedo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, joidenkin olisi syytä muistaa, että keskustelemme tänään Italian puheenjohtajakauden ohjelmasta. Haluan korostaa, että olen siitä pääosin samaa mieltä. 
Toivon, että tämän puolen vuoden aikana ja itse asiassa kaikkina aikoina pystymme erottamaan toisistaan jäsenvaltioiden sisäiset ideologiset erimielisyydet ja toimielimiin liittyvät velvollisuudet, jotka Italia ottaa nyt hoitaakseen. Panemme tässä suhteessa merkille Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän sitoumuksen. 
Italian hallituksen päätehtävänä on järjestää onnistuneesti hallitustenvälinen konferenssi ja käyttää kaikkia vuoropuhelutaitojaan yhdistääkseen jäsenvaltioiden kannat. Tässä suhteessa olemme kiitollisia neuvoston puheenjohtajavaltion sitoutumisesta. Tavoitteena on joka tapauksessa, että hallitustenvälinen konferenssi aloitetaan ja päätetään Roomassa. 
Arvoisa puhemies, aikataulut ovat tässä yhteydessä hyvin tärkeitä, jotta ne maat, jotka päättävät järjestää Rooman perustuslain ratifioinnista kansanäänestyksen samaan aikaan Euroopan parlamenttivaalien kanssa 13. kesäkuuta 2004, ehtivät sen myös tehdä. Toivon kaikkien jäsenvaltioiden toimivan näin. Arvoisa puhemies, saanen tässä yhteydessä käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kehottaa maani poliittista oppositiota suostumaan uudistamaan yksimielisesti kansanäänestystä koskevia sääntöjä, jotta tällainen äänestys olisi meidän kaikkien toiveiden mukaisesti mahdollinen. 
Haluaisimme myös, että tällä puolivuotiskaudella vauhditettaisiin Romanian ja Bulgarian liittymisneuvotteluja, ja kehotamme puheenjohtajavaltiota tekemään kaikkensa, jotta neuvottelut saataisiin päätökseen Euroopan parlamentin nykyisen vaalikauden aikana. 
Euroopan unionin sisäpolitiikassa tuemme täysimääräisesti sitä, että jatketaan Lissabonin strategian täytäntöönpanoa ja edetään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa erityisesti torjuttaessa laitonta maahanmuuttoa. Ulkopolitiikassa toivomme, että puheenjohtajavaltio Italia käynnistää uudelleen Euro-Välimeri-vuoropuhelun Napolissa, ja suhtaudumme tässä mielessä myönteisesti sen suunnitelmiin perustaa Euro-Välimeri-alueen parlamentaarinen edustajakokous ja erityisesti ottaa uudelleen esiin ajatus Euro-Välimeri-pankista. 
Kehottaisin teitä myös edistämään Mercosurin kanssa käytäviä neuvotteluja, joita WTO tukee ja joihin Argentiinan italialaiset maanmiehenne suhtautuvat epäilemättä myönteisesti.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivotamme teille onnea, sillä menestys tällä puolivuotiskaudella merkitsee menestystä Euroopalle. 
Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, koskaan aikaisemmin ei puheenjohtajakauteen ole kohdistunut yhtä paljon arvostelua ja epäilyksiä kuin Italian puheenjohtajakauteen. Kiivasta arvostelua on esitetty vasemmiston tiedotusvälineiden lisäksi myös paljolti konservatiivisissa tiedotusvälineissä. Me sosiaalidemokraatit emme kuitenkaan nauti tästä tilanteesta sen suuremmin, koska emme halua emmekä voi korvata Italian sisäistä oppositiota. Euroopan etujen nimissä toivomme Italian hallitukselle menestyksekästä puheenjohtajakautta. Tässä on pelissä liian paljon, jotta voisimme muutakaan.
Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, ongelma on siinä, että Italiasta on tullut niin paljon ristiriitaisia väitteitä viime kuukausina. Otetaan esimerkiksi ulkopolitiikka. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, totesitte tänään puheessanne, että Euroopan on oltava aktiivinen toimija kansainvälisissä asioissa ja että tarvitsemme myös diplomaattisia ja sotilaallisia välineitä. Puhuitte myös lujasta kumppanuudesta Euroopan ja Yhdysvaltojen välillä. Olette näissä kolmessa asiassa aivan oikeassa! 
Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, ongelma on, että viime kuukausina olemme nähneet teidät pääministerinä, joka ei ole ollut Yhdysvaltojen kumppani vaan sille alisteinen ja sokeasti kuuliainen. Olemme saaneet nähdä pääministeri Berlusconin, joka oli kovin vaitelias Euroopan sotilaallisen ulottuvuuden perustamisesta. Arvoisa Berlusconi, kaiken lisäksi toivon, että omaksutte tasapainoisemman kannan Lähi-itään ja kehotatte painokkaasti molempia osapuolia olemaan sortumatta väkivaltaan. Meidän on torjuttava terrorismia Lähi-idässä yhtä voimakkaasti kuin meidän on vaadittava Israelin joukkojen vetäytymistä ja sen muurin purkamista, joka jakaa Palestiinan julmasti kahtia. 
Puheenjohtajavaltio Italian lausunnot tärkeästä talous- ja rahapolitiikasta ovat toistaiseksi olleet nekin ristiriitaisia. Teidän ja valtiovarainministeri Tremontin ehdottama infrastruktuurihankkeita sekä tutkimusta ja kehitystä koskeva investointiohjelma on sinänsä hyvä ajatus. Ei ole kuitenkaan vielä selvää, onko tässä kyse talousarviota koskevan kurinalaisuuden höllentämisestä, vai hakeeko Italia Euroopalta tukea hankkeille, joita sillä on vaikeuksia rahoittaa. Siinä tapauksessa minäkin vaadin teiltä enemmän selkeyttä ja avoimuutta, mikäli meidän on määrä panna yhdessä täytäntöön Delorsin valkoiseen kirjaan ja komission ehdotuksiin sisältyvä lähestymistapa. Tarkoitan erityisesti komission hyväksymiä ehdotuksia Karel Van Miertin toimikaudella. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos saavutatte tämän ja esitätte johdonmukaisen ja yksityiskohtaisen ehdotuksen, saatte myös sosiaalidemokraattien tuen. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jokainen puheenjohtajavaltio on vaarassa sekoittaa keskenään kansalliset ja eurooppalaiset edut. Kansalaiset ovat valitettavasti saaneet viime kuukausina kuvan, että teidän tapauksessanne mukana ovat myös henkilökohtaiset ja poliittiset edut. EU:n puheenjohtajuuden kannalta on vaarallista, jos henkilökohtaiset, kansalliset ja eurooppalaiset edut sekoitetaan kaikki yhteen?

... ja toivon, että teette puheenjohtajakaudellanne parhaanne sen selventämiseksi, ettette puhu Italian pääministerinä, jolla on oma poliittinen lehmä ojassa, vaan Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajana. Jos teette sen, tuemme teitä joka tapauksessa työssänne, vaikka saatammekin seurata edistymistänne kriittisesti. 
(Suosionosoituksia)

Di Pietro (ELDR).
Arvoisa puhemies, italialaisena parlamentin jäsenenä olen kiusaantunut ja huolissani mutta samaan aikaan ylpeä siitä, että kotimaani Italia ottaa tänään Euroopan unionin johdon käsiinsä. Olen kiusaantunut kaikesta maatani kohtaan esitetystä arvostelusta, sensuurista, sarkasmista ja ivasta. Se kohdistuu seikkaan, jota on ikävä kyllä aivan oikein kutsuttu italialaiseksi poikkeukseksi, eli pääministeriimme liittyvään vakavaan eturistiriitaan. Tunnen itseni myös nöyryytetyksi, sillä tunnustan toki, että aina kun pääministerimme esittää jonkin ajatuksen, kuvaa ehdotusta tai ehdottaa jotakin taloutta, rahoitusta, viestintää tai etenkin oikeutta koskevaa toimenpidettä, emme koskaan tiedä, tekeekö hän sen meidän etujemme, omien etujensa vai ystäviensä etujen vuoksi. Tosiasiassa me italialaiset tiedämme sen valitettavan hyvin, kun otetaan huomioon hänen tähänastiset tekonsa. 
Olen huolissani, koska en halua Italian demokratian kannalta nöyryyttävän eturistiriitaviruksen leviävän Eurooppaan, koska juuri se on todellinen demokratian syöpä eivätkä tuomareiden teot, kuten muutama päivä sitten naurettavasti totesitte, arvoisa puheenjohtaja Berlusconi. Olen kuitenkin myös ylpeä - todellakin - sillä kaikeksi onneksi Italian instituutiot eivät koostu yhdestä pääministeristä ystävineen, ei etenkään Italian parlamentti. Tämän vuoksi olen varma, että Euroopan unionin puheenjohtajavaltio Italia nousee kokonaisuudessaan kaikkien instituutioiden, myös oppositioiden, osallistumisen ja yhteistyön avulla tilanteen tasalle italialaisesta poikkeuksesta huolimatta. Voin ilokseni todeta, että tämä poikkeus on ohimenevä.

Cossutta (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Italialla, joka niin kauan aikaa sitten oli yksi Euroopan yhteisön perustajajäsenistä, on tänään suuri tehtävä johtaa Eurooppa tähän Euroopan mantereen historialliseen laajentumiseen ja sen ensimmäisen perustuslain käyttöönottoon. Tätä toivomme ja tähän olemme sitoutuneet, mutta on suoraan sanottuna huono asia Italian ja Euroopan kannalta, että meitä seuraavalla puolivuotiskaudella edustava henkilö on Silvio Berlusconi. Koko Eurooppa tietää, että hän on muualla maailmassa tuntematon poikkeus. Berlusconia ja hänen toimiaan varjostaa raskaasti meneillään oleva konflikti hänen henkilökohtaisten etujensa sekä Italian ja koko Euroopan kansalaisten etujen välillä. Hän on Italian rikkain mies. Hänen suunnaton taloudellinen valtansa ja hänen joka alalle ulottuvat yksityisasiansa ovat ristiriidassa valtion lakien, normien ja perusperiaatteiden kanssa. Totuus on, että ne ovat ristiriidassa oikeuden kanssa. On ikävää Italian ja Euroopan kannalta, että häntä arvostellaan kiivaasti kunkin valtion arvovaltaisimmissa sanomalehdissä. Arvoisat kollegat, olette kaikki lukeneet tätä arvostelua, joten en toista sitä. Se on ankaraa, mutta todenmukaista. 
Meillä on kaikilla syytä olla erittäin huolissamme siitä, että neuvoston johdossa on henkilö, joka ei Irakin sodan aikana suinkaan pyrkinyt yhdistämään Eurooppaa vaan jakamaan sen. Hän on esittänyt ajatuksia, jotka ovat vastoin Euroopan kansalaisten suuren enemmistön tuntemuksia ja ottanut jälleen kerran alisteisen kannan Yhdysvaltoihin nähden. Kansainvälisissä asioissa hän poikkeaa Euroopan linjasta esimerkiksi Israelin ja Palestiinan suhteissa tai kohtalokkaassa maahanmuuttokysymyksessä, ja talous- ja sosiaalikysymyksissä hän on ensi töikseen hyökännyt eläkkeitä vastaan ja omaksunut voimakkaasti laissez-faire-asenteen mukaisen ja täysin kansanvastaisen linjan.
Berlusconi edustaa oikeistoa, kaikkein pahinta ja vaarallisinta eurooppalaista oikeistoa, eikä minulla sen vuoksi ole harhakuvitelmia. Suoraan sanottuna odotan, että Berlusconin virkakaudesta tulee täysi katastrofi. Toivon ainakin, että Euroopan ja kotimaani Italian etujen vuoksi haitat voidaan pitää mahdollisimman pieninä. Olkoon tämä selvää: tästä syystä aiomme toimia päättäväisesti puhtaasta kansallisesta vastuuntunnosta ja uskollisuudesta Euroopan hengelle. Juuri tästä syystä aiomme vastustaa häntä ja hänen politiikkaansa.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, tässä parlamentissa ja eurooppalaisessa yhteiskunnassa on syvä epäluottamus Italian puheenjohtajakautta kohtaan. Tämä ei johdu tietenkään Italiasta, joka on kulttuurimme, monien kieltemme ja jopa Euroopan ajatuksen kehto, vaan puheenjohtaja Berlusconin poliittisesta persoonallisuudesta.
Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, olette yksi aikamme huomattavimmista autoritaarisen oikeiston edustajista ja rikkaiden sekä köyhien ja työläisten luokkataistelun johtohahmo niin omassa maassanne kuin koko maailmassa. Kutsutte kommunisteiksi jopa puheenjohtaja Prodia, kriittisiä toimittajia tai tuomareita, jotka tuomitsevat teidät. Käytätte vanhahtavaa, jopa sivistymätöntä kieltä ja unohdatte, millä vuosisadalla elätte. Olette Sharonin puolella Arafatia vastaan.
Tämä epäluottamus sai oikeutuksen tämänpäiväisen puheenne pääkohdista. Asetatte suhteet Yhdysvaltoihin etusijalle ennen Euroopan unionin perustuslakia. Olette epätietoinen Irakin kaoottisesta ja traagisesta tilanteesta, jonka teidän kanssanne ystävällisissä väleissä olevat hallitukset ovat aiheuttaneet. Unohdatte Prestigen onnettomuuden, joka vaikutti pääasiassa kotiseutuuni Galiciaan. Väheksyitte maahanmuuttajien jatkuvia kuolemantapauksia niin meidän rannikoillamme kuin Sisilian rannikollakin. Ette puuttunut sanallakaan sosiaaliseen Eurooppaan tai sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen edes tulevan laajentumisen yhteydessä. Ette puolustanut myöskään selkeästi perustuslakiluonnosta. 
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Italiassa teille myönnettiin koskemattomuus. Täällä, neuvoston puheenjohtajana, te ette sitä saa.

Abitbol (EDD).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, suhtaudun myönteisesti - mikä on ainoastaan perusteltua - siihen, että te otitte Euroopan unionin johdon käsiinne. Minun on kuitenkin välittömästi todettava olevani täysin eri mieltä puheenjohtajakaudellenne antamastanne painotuksesta, jonka varjolla asetatte Euroopan unionin toiseksi Yhdysvaltain jälkeen. Euroopan kansat eivät halua tätä, ja ne ilmaisivat mielipiteensä Irakin sodan aikana. Euroopan toimielimet eivät myöskään kannata tätä vaihtoehtoa. Parlamentin esimerkin mukaisesti komissio on ilmaissut komission jäsenten Pattenin ja Prodin hahmossa - edellistä voi tuskin pitää vaarallisena vasemmistolaisena, jälkimmäistä kenties hieman enemmän - haluavansa sitoutua monenväliseen maailmaan Yhdistyneiden Kansakuntien eikä Yhdysvaltojen suojeluksessa. Jopa neuvosto on kaikesta päätellen ilmaissut samaa.
Eurooppalaiset odottavat, että heidän eurooppalaista identiteettiään vahvistetaan. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, yleinen mielipide on päässyt tässä asiassa oikeuksiinsa. Älkää pettäkö sitä. Tämä perustuslaiksi tarkoitettu teksti - oli se sitten syy riemuun tai suuttumukseen - on huomattava askel kohti Euroopan itsemääräämisoikeutta. Mitä hyötyä siitä olisi, jos mantereemme päätyy Yhdysvaltain vasalliksi? Arvoisa puheenjohtaja, tämä perussopimus on määrä allekirjoittaa Roomassa toukokuun alussa 2004. Toivon, että ehdotatte hallitustenvälisessä konferenssissa innokkaasti kollegoillenne, että Euroopan kansalaiset äänestäisivät tästä perustuslaista kansanäänestyksessä. Euroopan kansalaiset ovat ainoita, joilla on oikeus käyttää itsemääräämisoikeutta ja näin ollen ainoita, jotka voivat luovuttaa sen eteenpäin. 
Lopuksi totean, että "Maailman kaupallisen järjestön" -joka on mielestäni paljon osuvampi nimi kuin Maailman kauppajärjestö - ministerikokous pidetään Cancunissa teidän puheenjohtajakaudellanne. Samaan henkeen totean, etten halua vanhan Euroopan, johon olemme loppujen lopuksi varsin kiintyneitä, uhraavan tässä yhteydessä kulttuuriansa, elämäntapaansa ja yhteisöänsä rajattoman vapaakaupan alttarille. Maataloutemme on jo nyt enemmän tai vähemmän muokattu uusiksi WTO:n sääntöjen mukaan. Pelkään, että kulttuurimme, identiteettimme ja erityispiirteemme, jotka ovat olleet perustana maailman kulttuureille, kokevat saman kohtalon.

Dillen (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa pääministeri, haluaisin ensinnäkin pyytää tänään anteeksi niitä lukuisia loukkauksia, joita Belgian ministerit ja puolueiden puheenjohtajat ovat syytäneet Italian hallitusta ja sen pääministeriä kohtaan. Tarkoitan erityisesti ulkoasiainministeri Louis Micheliä ja Wallonian Parti Socialiste -puolueen puheenjohtajaa Elio di Rupoa. Italialaisten on syytä tietää, että suurin osa flaamilaisista häpeää näitä herroja, jotka ovat halunneet esiintyä yleismaailmallisina moraalinvartijoina, vaikka heidän kannattaisi ennemmin siivota omat sotkunsa. 
Tästä huolimatta emme ole kaikissa asioissa samaa mieltä Italian hallituksen politiikasta. Tällainen on esimerkiksi suhtautumisenne Turkin liittymiseen Euroopan unionin jäseneksi. Puolueeni Vlaams Blok toivoo silti, että Italian puheenjohtajakaudella työskennellään tiukan maahanmuuttopolitiikan puolesta ja otetaan käyttöön selkeitä toimia jatkuvasti lisääntyvän laittoman maahanmuuton ja kaiken siihen liittyvän rikollisuuden ja yhteiskunnallisen korruption torjumiseksi. 
Eurooppa ansaitsee ennakoivia poliitikkoja, jotka eivät suostu taipumaan poliittisen korrektiuden paineen alla. Jos puheenjohtajavaltio Italia onnistuu laatimaan käytännön eurooppalaista politiikkaa kaikilla näillä aloilla, voitte luottaa tukeemme.

Evans, Jonathan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan ensimmäiseksi toivottaa teille vilpittömästi menestyksekästä puheenjohtajakautta. Viime aikoina Euroopan unionin rakennetta, toimivaltuuksia ja toimielimiä koskevat kysymykset ovat hallinneet lähes jokaista eurooppalaista keskustelua. Tämän vuoksi on kuin tuulahdus raikasta ilmaa huomata, että olette asettanut Lissabonin strategian toteuttamisen yhdeksi ensisijaisista poliittisista tavoitteistanne.
Meidän on kohdattava talouden muutokseen ja uudistamiseen liittyvät haasteet. Hetkellä, jolloin deflaatio ja stagnaatio uhkaavat Eurooppaa, on kannustavaa huomata, että tunnustatte tarpeen aloittaa uudelleen Euroopan maiden talouksien huomattava vapauttaminen. Tarvitsemme todellisia toimia Lissabonin strategian toteuttamiseksi emmekä tyhjää retoriikkaa. 
Euroopan miljoonat työttömät kaipaavat pysyviä työpaikkoja eivätkä meidän ilmeistä pakkomiellettämme, joka koskee toimielinten suunnittelua ja rakennetta. Työpaikat ja vauraus vaikuttavat suoremmin ja todellisemmin meidän täällä edustamiemme ihmisten elämään kuin EU:n toimielinten kanssa puuhastelu.
Hallitustenvälisen konferenssin ja uuden perustuslaillisen sopimuksen osalta kehotan teitä ja muita valtionpäämiehiä palaamaan Laekenissa asetettuihin tavoitteisiin. Te olitte niitä Euroopan päättäjiä, jotka vaativat valmistelukuntaa lähentämään EU:ta kansalaisiin. Jotkut meistä kyseenalaistavat vakavasti sen, toteutuuko tämä valmistelukunnan lopputuloksen myötä. Euroopan hallitusten olisi pidettävä Laekenin julistus tiukasti mielessään aloittaessaan hallitustenvälisen konferenssin neuvottelut. 
Maidemme poliittinen eliitti on aina olettanut, että Eurooppa menestyy ainoastaan muuttamalla säännöllisesti toimielinrakennettaan. Laajentuneessa 25 jäsenvaltion Euroopassa kansallisvaltioiden monimuotoisuuden asianmukaista kunnioittamista olisi kuitenkin ylläpidettävä ja puolustettava. Yhdenmukaisuuteen pakottaminen ainoastaan vahingoittaa todellisia yhtenäisyyden etuja EU:ssa.
Suhtaudun myönteisesti myös siihen, mitä totesitte ensisijaisissa tavoitteissanne, nimittäin että hallitustenvälisen konferenssin työskentely saatetaan loppuun demokratian ja avoimuuden arvoja kunnioittaen. Luotamme siihen, että pidätte tästä kiinni tulevissa hallitustenvälisissä neuvotteluissa. 
Haluaisin myös selventää erästä seikkaa, jonka otin eilen parlamentissa esille puhemies Coxin kanssa. Hallitustenvälisen konferenssin lopputulos vaikuttaa liittymiseen valmistautuviin maihin samalla tavoin kuin nykyisiin 15 jäsenvaltioon. Huomautan, että ne osallistuvat hallitustenväliseen konferenssiin tasavertaisina nykyisten jäsenvaltioiden kanssa. Puhemies Cox toisti sen minulle eilisen puheenvuoroni jälkeen. Mitä se tarkoittaa käytännössä? Eikö sen pitäisi tarkoittaa, että liittymiseen valmistautuvilla mailla on täysi ja tasavertainen oikeus äänestää neuvostossa hallitustenvälisen konferenssin lopputuloksesta? Kenties voitte vahvistaa, ymmärrättekö tekin tämän samalla tavalla. 
Suhtaudun myönteisesti myös sitoutumiseenne elvyttää transatlanttinen kumppanuus ja piristää sitä. Viimeaikaisten tapahtumien vuoksi Euroopan ja Yhdysvaltojen lujat siteet ovat vahingoittuneet. Eilisessä sanomalehdessä totesitte, että lännen on oltava yhtenäinen. Euroopan ja Yhdysvaltojen välillä ei voi olla kilpailua. Koska Yhdysvaltojen ja joidenkin muiden maiden väliset jännitteet ovat viime aikoina kasvaneet, luotamme siihen, että teette tästä tavoitteesta ensisijaisen tavoitteen. Meidän on varmistettava, ettei Euroopan unioni aseta puolustusalalla itselleen tavoitteita, jotka johtavat vastakkainasetteluun Naton toimielinten kanssa. 
Schulz (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan ensin vastata jäsen Poetteringille, joka heittäytyi suorastaan runolliseksi luetellessaan tänään Italiasta saapuneita puheenjohtajavaltion edustajia: Berlusconi, Fini, Frattini, Buttiglione - olin jopa huolissani, että hän jatkaisi luetteloa: Maldini, Del Piero, Garibaldi ja Cavour! Hän kuitenkin unohti yhden henkilön, nimittäin Umberto Bossin. Hänkin on Italian hallituksen jäsen, ja yksikin sana tämän miehen suusta on paljon pahempi kuin ne syyt, joiden vuoksi parlamentti moitti Itävaltaa ja vastusti Vapauspuolueen ottamista Itävallan hallitukseen. Meidän pitäisi puhua myös hänestä! 

Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ymmärrän kyllä, ettette ole vastuussa ministereidenne älykkyysosamäärästä, mutta olette vastuussa heidän sanoistaan. Mainitsitte puheessanne maahanmuuttopolitiikasta vastaavan ministerin Bossin kommentit, jotka ovat täysin ristiriidassa EU:n perusoikeuskirjan kanssa. Teidän tehtävänne neuvoston puheenjohtajana on puolustaa niitä arvoja, joten vaadin teitä puolustamaan niitä oman hallituksenne ministeriä vastaan! 
Haluaisin puuttua erääseen jäsen Di Pietron huomautukseen. Hän sanoi, ettemme saa antaa eturistiriidan saastuttaa Eurooppaa. Hän on aivan oikeassa, ja olemme nyt muutamien päivien ajan olleet vaikeassa tilanteessa aina, kun puhumme parlamentissa Italian puheenjohtajakaudesta. Joka kerta meille sanotaan: "Kannattaa varoa, ettei arvostele Berlusconia siitä, mitä hän tekee Italiassa, koska Euroopan parlamentti ei ole oikea paikka sitä varten." Miksei olisi? Eikö Italia ole Euroopan unionin jäsen? 
(Suosionosoituksia)
Totta kai Euroopan parlamentti on oikea paikka, ja kerron teille miksi. Italian parlamentin jäsenet on valittu tehtäväänsä, jotta he puuttuvat toimiinne Italian pääministerinä, ja meidät on valittu keskustelemaan siitä, mitä te teette Euroopan neuvoston puheenjohtajana - se on velvollisuutemme. Mainitsitte vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen ja Tampereen prosessin. Käytitte yhtä sanaa, Europolia, mutta ette käyttänyt näitä kolmea sanaa. Halusin muistuttaa teitä siitä ja pyytää, että sanoisitte muutaman sanan näistä kolmesta käsitteestä. Mitä aiotte tehdä Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamisen nopeuttamiseksi?
(Suosionosoituksia)
Mitä aiotte tehdä eurooppalaisen pidätysmääräyksen käyttöönoton nopeuttamiseksi? Mitä aiotte tehdä asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen eteen valtioiden rajat ylittävissä rikosoikeudenkäynneissä? Mielestäni omassa maassanne olisi paikallaan tehdä hieman uudistuksia asiakirjojen aitouden suhteen. Jos toteuttaisitte tämän uudistuksen omassa maassanne, eurooppalainen pidätysmääräys voisi tulla voimaan paljon nopeammin. 
Olen kuitenkin tyytyväinen siihen, että olette tänään paikalla ja että voin käydä tätä keskustelua kanssanne. Olemme siitä velkaa ainakin Nicole Fontainelle, sillä ellei hän olisi venyttänyt Berlusconin ja Dell'Utrin koskemattomuusmenettelyjä niin pitkään - Dell'Utri on oikea kätenne, joka on nyt kerrankin poikkeuksellisesti paikalla - teillä ei enää olisi tarvitsemaanne koskemattomuutta. Tämä on jälleen yksi tosiasia, joka on tuotava tänään esiin!
(Välihuomautuksia)

Sbarbati (ELDR).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, italialaisena parlamentin jäsenenä ja ELDR-ryhmän Movimento Repubblicani europei -puolueen ja jäsen Martellin liberaalien sosiaalidemokraattien edustajana toivon vain, että nämä kuusi kuukautta osoittautuvat varmaksi menestykseksi Euroopalle ja Italialle. Voidaksenne ratkaista edessänne olevat vaikeat haasteet suurista infrastruktuurihankkeista eläkkeisiin ja laittomaan maahanmuuttoon ette tarvitse sensaatiohakuisia television ohjelmamuotoja vaan älykästä ja luovaa poliittisen välittäjän työtä. Täten kunnioitatte tämän parlamentin edessä tekemäänne sitoumusta. Toimintanne on siis oltava erittäin näkyvää ja siinä on keskityttävä keskeisiin kansainvälisiin vaihtoehtoihin, ennen kaikkea 25 jäsenvaltion uuteen perustuslakiin, jonka kohdalla jokainen askel eteenpäin on tervetullut, mutta yhtäkään taka-askelta ei sallita.
Luotaessa uudelleen todellista kumppanuutta Yhdysvaltain kanssa on aloitettava Yhdysvaltojen suorasta suhteesta Euroopan unioniin. Euroopan on otettava vähitellen vastuuta ja johtotehtäviä Natossa, ja sen on suhtauduttava kumppanuuteen maltillisesti eikä vihamielisesti tai alistuvasti. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämän vuoksi on mielestämme on tärkeää kannustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa liittymään rahaliittoon, jotta vahvistetaan Eurooppaa kansainvälisesti. 
Toinen edessänne oleva vaikea koe on Lähi-idän ongelman ratkaiseminen. Lähi-idän etenemissuunnitelma edellyttää hyvin puolueetonta asennetta, eikä Euroopan väliintulo saa sen vuoksi kohdistua vain toiseen osapuoleen. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, nämä ovat suuria haasteita, ja toivotan omasta ja maani puolesta teille paljon onnea niiden kohtaamisessa.

Fiori (PPE-DE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jos Euroopan tilanteessa on jokin minua huolestuttava asia - ja olemme tänä aamuna saaneet kuulla joitakin esimerkkejä - se on politiikka, joka tuntuu aivan liian usein itsensä selittävältä. Olen tämän vuoksi varma, ja tosiasiat vahvistavat tämän, että teidän sitoumuksenne vastata Euroopan kansalaisten odotuksiin joka ikinen päivä määrittää puheenjohtajakauttanne. Puheenvuorojamme koskeva sääntö on, että meidän olisi pyrittävä lisäämään jotakin mietintöihin. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä on hyvin vaikeaa, sillä käsitellyt aiheet ovat ylittäneet kaikki odotuksemme. Haluaisin kiinnittää huomionne ainoastaan yhteen seikkaan. Italian puolivuotisen puheenjohtajakauden aikana laaditaan uudet koheesiopolitiikkoja koskevat säännöt. Tässä yhteydessä puheenjohtajavaltio Italian olisi mielestäni muistutettava Euroopan unionia lukuisista erityisistä velvollisuuksista. On vahvistettava taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, vähennettävä unionissa vielä havaittavia monien alueiden kehitystason välisiä eroja, jotka korostuvat entisestään laajentumisen myötä, sekä pantava täytäntöön maantieteellisen solidaarisuuden ajatus etenkin syrjäisemmillä alueilla. Tämä perustuu erityisesti kolmeen periaatteeseen. Ensinnäkin koheesiopolitiikan täytäntöönpano on vaikeaa ilman määrärahoja. Toiseksi unionin kehittämillä alakohtaisilla toimilla - ajatelkaa vaikka maatalouspolitiikan uudistuksen vaikutuksia - olisi edistettävä huomattavasti Euroopan yhteenkuuluvuuden suurta ihannetta. Kolmanneksi uuteen Euroopan yhteenkuuluvuuden ajatukseen pitäisi sisältyä myös joustavuuden peruste. 
Esitän vielä viimeisen huomautuksen, jota kollegani Tajani jo sivusi. Kaikki nämä politiikat yhdistyvät hallitustenvälisen konferenssin työskentelyssä, jonka yhteydessä valmistelukunnan työ vahvistetaan. Mielestäni viittaus Euroopan perustaviin arvoihin, selkeä viittaus kristillisiin arvoihin, olisi kunnianosoitus historiallemme.

Titley (PSE).
Arvoisa puhemies, olen ollut Euroopan parlamentin jäsen 14 vuotta. Sinä aikana olen saanut puolen vuoden välein tulevalta puheenjohtajavaltiolta valtavat määrät asiakirjoja, joissa kerrotaan sen tavoitteista - mutta en tällä kertaa. En ole saanut mitään. Eilen, puheenjohtajakauden ensimmäisenä päivänä, menin puheenjohtajavaltion Internet-sivuille katsoakseni, mitkä sen tavoitteet olivat, mutta siellä ilmoitettiin, ettei mitään olisi saatavilla ennen kuin klo 16.30. Niinpä ajattelin: "Salamyhkäisyys johtuu siis siitä, että meille ilmoitetaan jotakin suurta." Odotin henkeä pidättäen, mutta saimme kuulla vain tavanomaisia kohteliaita sanoja. 
Tästä voi mielestäni päätellä, että todellinen syy tähän viivästykseen ja tiedonpuutteeseen on yksinkertaisesti se, ettei puheenjohtajavaltio ole valmis. Se huolestuttaa minua. Euroopalla on nyt edessään yksi suurimmista haasteistaan, valmistautuminen ensi vuoden laajentumiseen, ja puheenjohtajavaltio tuntuu olleen niin keskittynyt sisäisiin asioihinsa, ettei se ole valmistautunut asianmukaisesti puheenjohtajakauteensa. Onkohan tämä peräti huonoiten valmisteltu puheenjohtajakausi minun aikanani parlamentissa? 
Minua huolestuttaa myös johdonmukaisuuden puute. En aio toistaa jäsen Swobodan sanoja, vaikka olenkin hänen kanssaan samaa mieltä. Tänään olemme kuitenkin saaneet kuulla, kuinka innokas puheenjohtajavaltio on kehittämään eurooppalaista puolustusta. Huomautan, että samainen hallitus hylkäsi A-400 M -ohjelman, joka on eurooppalaisen puolustusvalmiuden keskeinen tekijä. Se saa minut ihmettelemän, kuinka monet näistä kohteliaista sanoista toteutetaan käytännössä. 
Minua huolestuttavat myös hallituksen ristiriitaiset maahanmuuttoa koskevat lausunnot. Olemme kuulleet joitakin hyvin tunnepitoisia puheenvuoroja tästä aiheesta. Suoraan sanottuna emme voi hoitaa turvapaikkaan ja maahanmuuttoon liittyvää tärkeää kysymystä kuluneilla puheilla, jotka ainoastaan tekevät kansalaisemme levottomiksi ja ruokkivat heidän ahdistustaan. Meidän on osoitettava poliittista johtajuutta ja omaksuttava tasapainoinen lähestymistapa, kun tarkastellaan sekä maahanmuuttajien integraatiota että maahanmuuton hallintaa taloudellisten etujemme ja maahanmuuttajien etujen perusteella. Euroopan parlamentti tarkastelee maahanmuuttajien integraatiota ensi kerran tällä puheenjohtajakaudella. Toivon, että puheenjohtajavaltio osoittaa juuri tällaista poliittista johtajuutta tässä asiassa.

Schmidt, Olle (ELDR).
Arvoisa puheenjohtaja, te väitätte usein joutuvanne arvostelijoidenne poliittisen vainon kohteeksi Italiassa. Näin ei tapahdu täällä. Teidän työtänne sen sijaan tarkastellaan huolella, sillä täällä ei ole koskemattomuutta poliittisia virheitä tai rikkomuksia vastaan. Tänä syksynä EU:n on määrä päästä yhteisymmärrykseen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikasta, joka perustuu inhimillisyyteen ja lähimmäisyyteen. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, ette sanonut tästä kovinkaan paljon puheessanne. Onnistuminen edellyttää selkeää johtajaa, joka voi toimia oikeutetusti ja arvovaltaisesti. Joudun valitettavasti kysymään itseltäni, pystyykö Italian hallitus todella ottamaan tämän vastuun harteilleen tällä hetkellä. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, yksi jo aiemmin mainittu ministerinne vaatii, että poliisin on ammuttava pakolaisia, jotka etsivät vapautta maastanne. Tällainen kanta teidän on selkeästi hylättävä.
Oma asemanne italialaisena mediaomistajana on johtanut siihen, että hallitus ohjaa sekä yksityisen lehdistön että julkisen television sisältöä. Tämä erittäin huolestuttava tilanne koskettaa koko EU:ta, eikä sitä olisi hyväksytty yhdessäkään EU:n uusista jäsenvaltioista. Joudumme tänään esittämään synkän kysymyksen, täyttääkö Italia Kööpenhaminan poliittiset kriteerit. Osoittakaa meidän kriitikoiden ja epäilijöiden olevan väärässä. Toivotan teille lopuksi kuitenkin onnea seuraavan puolen vuoden aikana.

Sudre (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, sallinette, että sanon teille, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, että luotamme Italian puheenjohtajakauteen. Tiedämme, että pystytte yhdistämään poliittisen tahdon ja sovitteluhengen viedäksenne Euroopan yhdentymistä askeleen eteenpäin.
Kansainvälisten asioiden osalta transatlanttiset suhteet ovat tietysti keskeisen tärkeät. Äskettäin Washingtonissa pidettyjen keskustelujen kaltaisia Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisiä keskusteluja on käytävä entistä säännöllisemmin. Ympäristönsuojelun kaltaisia kysymyksiä, joista Atlantin eri puolilla ollaan eri mieltä, pitäisi lähestyä nykyistä pragmaattisemmalta pohjalta.
Jaamme puheenjohtajavaltio Italian näkemyksen, jonka mukaan pitäisi järjestää lyhyt hallitustenvälinen konferenssi, jossa mahdollisuuksien mukaan tutkitaan Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan laatimaa Euroopan perustuslakiluonnosta sellaisena kuin se tällä hetkellä on ja ennen kaikkea avaamatta kansallisilla vaatimuksilla täytettyä Pandoran lipasta uudestaan. Olemme hyväksymässä täysin avoimesti laadittua yhteistä perustuslakia. Käyttäkäämme hyväksemme tämä ainutlaatuinen tilaisuus ja olkaamme valmiit uuteen perustuslain omaiseen Rooman sopimukseen.
Samalla kun EU:n laajenee, ihmiset haluavat tuntea olonsa turvalliseksi sellaisen EU:n rajojen sisällä, joka on valppaana ulkoisten uhkien varalta. Tällaisia ulkoisia uhkia ovat muun muassa laiton maahanmuutto, järjestäytynyt rikollisuus ja terrorismi. Tästä eteenpäin meidän on osoitettava riittävää määrätietoisuutta, jotta voisimme täyttää Thessalonikin Eurooppa-neuvoston esittämät toiveet.
Talouden osalta puheenjohtajavaltio Italian suunnitelma uuden sysäyksen antamisesta sekä Euroopan laajuiselle maantie-, rautatie- ja merikuljetusverkolle että tutkimus- ja kehityshankkeelle on välttämättömyys. Kuten Ranskan pääministeri Raffarin totesi, eurooppalaiset toisiinsa yhdistävää sopimusta kutsutaan vakaus- ja kasvusopimukseksi. Tästä syystä kannatamme, että Euroopan unioni tekee kasvuun liittyviä aloitteita.
Merentakaisten alueiden edustajana haluaisin korostaa sitä, kuinka tärkeää EU:n sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta on, että kaikki mahdollinen tehdään kaukana Euroopan keskuksesta olevien alueiden integroimiseksi muuhun Eurooppaan. Eurooppalainen yhteisvastuullisuus edellyttää tällaisia toimia.
Voimme vain kannustaa puheenjohtajavaltiota Napolissa 2. ja 3. joulukuuta 2003 pidettävän Euro-Välimeri-konferenssin valmistelujen aikana kehittämään suhteitaan Välimeren alueen maihin erityisesti kaupan, maatalouden, infrastruktuurien ja maahanmuuton alalla sen varmistamiseksi, ettei Barcelonan prosessista lopu puhti.
Lopuksi haluaisimme innokkaasti tukea eurooppalaisia tai kansallisia politiikkoja, joilla on tarkoitus edistää kielellistä monimuotoisuutta. Eurooppaa, jonka rikkautena on 20 kieltä ja yhtä monta kulttuuria, ei saa supistaa vain yhden kielen Euroopaksi. Tämä edellyttää kuitenkin kaikkien meidän toimia, ja odotamme uudelta puheenjohtajavaltiolta käytännön aloitteita tällä alalla.

Berès (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kerron teille salaisuuden: pidän enemmän teidän rauhoittavasta esityksestänne kuin Ranskan pääministerin eilen täällä Strasbourgissa pitämästä puheesta, sillä hän haluaa saada kansan jakautumaan kahteen eri leiriin. Tästä syystä - ja uskoakseni olette ymmärtäneet asian tämän keskustelun aikana - tuomitsemme teidät tekojenne emmekä pelkkien sanojenne perusteella. Tiedätte varmaan myös, että parlamentilla on kunnianhimoinen tavoite, hallitustenvälisen konferenssin onnistuminen, ja puheenjohtajavaltiona teidän on saatava tavoite täyttymään. Tämä on parlamentin ja poliittisen ryhmäni tavoite, ryhmän, joka on kaikilla tasoilla - unionin tasolla ja kansallisella tasolla kussakin jäsenvaltiossa - toimivan eurooppalaisen demokratian palveluksessa, demokratian, joka kunnioittaa perusoikeuskirjaa, jonka me juuri liitimme perustuslakiluonnokseen.
Olen juuri, varsin myöhään, tutustunut ohjelmaanne englannin kielellä - en valitettavasti osaa lukea italiaa - ja näen, että siinä puhutaan jälleen Jacques Delorsin valkoisesta kirjasta. Olen siihen erittäin tyytyväinen, koska uskon, että Jacques Delors oli oikeassa. Siitä lähtien kun hän ehdotti, että EU toteuttaisi tämän rajatylittäviä verkkoja ja Euroopan infrastruktuureja koskevan suuren hankkeen, meillä on aivan yksinkertaisesti ollut sama ongelma, nimittäin rahoitusongelma. Ehdotatte rahoittamista EIP:stä, mutta EIP on vain pankki. Ette keksi muuta ratkaisua kuin eurooppalainen laina. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, oletteko valmis taistelemaan eurooppalaisen lainan puolesta tämän suuren hankkeen rahoittamiseksi? Muuten kyse on vain sanoista, sanoista ja sanoista. Edistääkö tämä uudelleenelvytys loppujen lopuksi Euroopan talouden kasvua vai pelkästään Italian taloutta sen kamppaillessa vakaus- ja kasvusopimuksen edellytysten täyttämiseksi?

Bodrato (PPE-DE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Italian puheenjohtajakauden esityslistan asioista parlamentti on kiinnittänyt luonnollisesti erityistä huomiota hallitustenväliseen konferenssiin, jonka pitäisi hyväksyä valmistelukunnan perustuslakiluonnos. Perustuslaki on historiallisen kehityksen tulos, joka muistuttaa vuonna 1957 laadittua Rooman sopimusta. Parlamentti kuitenkin odottaa edistymistä enemmistöäänestystä ja yhteistä ulkopolitiikkaa koskevissa asioissa. Jälkimmäinen on sen mielestä ainoa vaihtoehto amerikkalaiselle unilateralismille ja hienoin perusta euroatlanttiselle yhteisymmärrykselle. Toivon, että harkittaisiin jonkin verran myös sitä, että inhimillisillä perusarvoilla, jotka mainitaan selvästi perustuslain lausekkeissa ja joilla suojellaan Euroopan kansalaisuutta, on kristilliset juuret. Kristillisyys ei rajoita politiikan maallisuutta.
Italian puheenjohtajakaudella on mahdollisuus sisällyttää Euroopan laajuiset verkot - ne on komission ensisijaisten hankkeiden yhteydessä vahvistettu tavoitteeksi, jonka avulla lujitetaan Euroopan alueellista yhteenkuuluvuutta - osaksi laajempaa ohjelmaa. Meidän on kuitenkin osoitettava lisää voimavaroja tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaan, kuten te, puheenjohtaja Berlusconi, olette todennut ja komission puheenjohtaja Prodi vahvistanut, sillä Euroopan talouden kilpailukyky riippuu erityisesti tästä investoinnista.
Puheenjohtajavaltion pitäisi lisäksi panna täytäntöön Thessalonikissa hahmoteltu maahanmuuttopolitiikkaa koskeva aloite, jolla luodaan vakaa tasapaino laillisuuden ja vastaanoton välille. Tällaisella maahanmuuttopolitiikalla vaalitaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa mainittuja arvoja.
Lisäksi Euroopan Välimeri-politiikan elvyttämiseksi on ymmärrettävä, ettei yksikään eteläisen Välimeren maita koskeva aloite voi onnistua, ellei se perustu vahvaan rauhanpolitiikkaan, joka takaa Israelin turvallisuuden mutta myös palestiinalaisille kotimaan. Toivotan teille menestystä työhönne!

Goebbels (PSE).
Arvoisa puheenjohtaja, puheenjohtajavaltio Italia ehdottaa talouspoliittisia aloitteita, jotka ovat samanaikaisesti sekä mielenkiintoisia että hämmentäviä. Italian parlamentti näyttää nimittäin harjoittavan gelato caldo -strategiaa, eli se puhuu ristiriitaisesti. Vakaus- ja kasvusopimuksesta pitäisi näin tulla samanaikaisesti sekä ankarampi että joustavampi. Puhutaan "eläkkeiden Maastrichtista", joka on iskulause, joka ensi näkemältä tuntuu olevan vailla merkitystä.
Puheenjohtaja Berlusconi on juuri pyytänyt meitä pohtimaan Euroopan sosiaalisen hyvinvoinnin kestävyyttä. Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä on täysin tietoinen ongelmista, joita tällä hetkellä aiheutuu sukupolvien välisestä sopimuksesta. Odotettavissa olevan eliniän piteneminen on myönteistä, mutta se yhdistettynä työiän lyhentämiseen on johtanut työssäkäyvien ihmisten määrän vähenemiseen eläkeläisten määrään verrattuna. Tämä luonnollisesti aiheuttaa ongelman jakoperiaatteella toimivan julkisen järjestelmän rahoitukselle. Voidaan kuitenkin nähdä, kuinka rahastoivan järjestelmän mukaisesti toimivilla yksityisillä eläkerahastoilla on ollut samankaltaisia ongelmia. Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muuallakin eläkerahastojen tappiot kasvavat ja niillä on vakavia likviditeettiongelmia. Yhtiöt ovat kaikkialla muuttamassa eläkerahastojen perustaa kiinteän etuustason järjestelmästä kiinteiden eläkemaksujen järjestelmään. Toisin sanoen työntekijät tietävät, mitä heidän pitää maksaa, mutta eivät enää ole tietoisia siitä, kuinka suureen eläkkeeseen heillä on oikeus saavutettuaan eläkeiän. Eikö tällä "eläkkeiden Maastrichtilla" peitellä halua vähentää julkista sitoumusta eläkkeiden osalta? Puheenjohtajavaltion on selvennettävä todellisia aikomuksiaan tässä asiassa mahdollisimman nopeasti. PSE-ryhmä ei missään tapauksessa hyväksy eläkkeiden Waterloota.
Ministeri Tremontin ehdotukset Euroopan laajuisen liikenneverkon edistämiseksi ovat yhdenmukaisia niiden ensisijaisten poliittisten tavoitteiden kanssa, joita ryhmämme on puolustanut jo vuosia. Koska konsepti ei ole kovin selvä ja koska rahoitus ei millään muotoa ole varmistettu, on kuitenkin vaikeaa nähdä, mikä voisi olla tulevien Euroopan laajuisten verkkojen perustamisen vaikutus Euroopan taloudelliseen tilanteeseen.
Kuten Italian presidentti Ciampi sanoi - ja haluaisin lopettaa tähän kohtaan - vakautta ei ole ilman kasvua eikä kasvua ilman vakautta. Kasvu ja vakaus ovat ne kaksi moottoria, jotka mahdollistavat Euroopan talouden kehittymisen.

De Sarnez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, toivotan puheenjohtajavaltio Italialle parhainta mahdollista menestystä. Toivon, että tämä puheenjohtajakausi, joka osuu erittäin merkittävään aikaan Euroopan tulevaisuuden kannalta, osoittautuu samanaikaisesti sekä sopusointuiseksi että tehokkaaksi. Kannatan sitä, mitä monet muut puhujat ovat jo esittäneet, eli haluan, että uusi perustuslakisopimus syntyy tämän puheenjohtajakauden aikana. Italia on suuri eurooppalainen valtio. Se on myös suurten eurooppalaisten valtio, ja olen varma, että uskollisena tälle perinteelle neuvoston puheenjohtaja, komission puheenjohtaja ja valmistelukunnan varapuheenjohtaja ovat innokkaita pääsemään yksimielisyyteen keskeisistä kysymyksistä, jotta Euroopalle voitaisiin antaa uudet kasvot.
Tällä uudella perustuslailla, jonka toivottavasti hyväksymme kansanäänestyksellä, on mielestäni yksi suuri hyve: se, että se on vihdoin olemassa. Tämän perustavanlaatuisen tekstin on kuitenkin oltava lähtöpiste uudelle Euroopalle eikä itsetarkoitus. Mielestäni myös seuraavat vaalit ovat kansalaisillemme tilaisuus osoittaa halunsa tiivistää vielä entisestään Euroopan yhteistä politiikkaa, oli kyse sitten talous-, budjetti-, vero- tai sosiaalipolitiikan koordinoinnista, eurooppalaisen puolustus- tai tutkimuspolitiikan luomisesta taikka sellaisen yhteisen ulkopolitiikan luomisesta, josta voi lopulta olla jotain hyötyä maailmassa. Tämä on seuraava haaste niille, jotka haluavat ajatella Euroopan sekä yhdistävän meitä että kohoavan meidän yläpuolellemme.
Puheenjohtajavaltio Italialla on myös suuri vastuu edistymisestä koulutuksen ja kulttuurin alalla. Teidän on annettava lisäsysäys tietoon perustuvan Euroopan rakentamiselle, ja haluan meidän olevan valmiit hyväksymään Erasmus Mundus -ohjelman mahdollisimman nopeasti, jotta se voitaisiin panna täytäntöön jo vuonna 2004.
Lopuksi otan itselleni vapauden kiinnittää teidän huomionne lokakuussa 2003 pidettävään UNESCOn yleiskokoukseen, jossa on tarkoitus käsitellä luonnosta kansainväliseksi yleissopimukseksi kulttuurisesta monimuotoisuudesta. On enemmän kuin toivottavaa, että EU vahvistaa selkeän ja julkisen kannan tähän luonnokseen.
Lopuksi haluan esittää toivomuksen, että puheenjohtajavaltio Italia olisi tietoinen Rooman sopimuksen allekirjoittajien hengestä.

Terrón i Cusí (PSE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, aikataulumme on sellainen, että puheenjohtajuus osuu teihin niiden kuuden kuukauden aikana, jotka ovat tärkeimpiä eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanon kannalta - joka oli tämän parlamentin ja oman maani Espanjan vaatimus. Haluaisin pyytää teiltä, että tekisitte kaiken mahdollisen, että se onnistuisi. Euroopan unionin on otettava käyttöön oma lähestymistapansa terrorismin torjumiseksi erityisesti siitä syystä, että olemme viime aikoina nähneet, että sotilaallisella lähestymistavalla on omat rajoituksensa.
Euroopalla on omat rajoituksensa myös suhteessa maahanmuuttokysymykseen. Sotilaallisin keinoin emme ratkaise mitään, enkä nyt puhu oikeuksista vaan tehokkuudesta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ei ole mitään helpompaa kuin istuvan hallituksen maahanmuuttopolitiikan arvosteleminen. Teidän maanne Italia on tästä hyvä esimerkki. Edellinen hallituksenne epäonnistui maahanmuuttokysymyksen käsittelyssä, ja nyt teillä on edessänne samat tai vielä pahemmat ongelmat ettekä edes tarvitse oppositiota kertomaan asiaa: he sanovat sen oman hallituksenne sisältä.
Pyydätte meitä, ettemme toisi esiin italialaisia perusteluja. Tehkäämme sopimus: pyydän teiltä aivan samaa. Älkää korottako ääntä tuomalla Euroopan unionin käsiteltäviksi ongelmia, joita ette pysty kansallisesti ratkaisemaan. Älkää tuoko Italian maahanmuuttokeskustelua tänne. Emme tarvitse sitä. Emme tarvitse lisää lehtiotsikoita.
Sen sijaan meidän on jatkettava Thessalonikin päätelmien viitoittamalla tiellä niiden sisältöä ja sävyä noudattaen. Meidän on luotava maahanmuuttopolitiikka, rajavalvontapolitiikka ja integraatiopolitiikka - sana, joka on kadonnut ohjelmastanne - sekä käynnistettävä vuoropuhelu kolmansien maiden kanssa, ei laittomasta maahanmuutosta, vaan maahanmuutosta, sen kaikista näkökulmista, ja meidän on keskusteltava rauhalliseen ja rationaaliseen sävyyn. Emme saa sekoittaa laittomuutta, turvallisuutta ja laillisuutta emmekä saa esittää vihjauksia, jotka toimivat aina - ei siksi, ettei se ole poliittisesti korrektia, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vaan siksi, että näin toimimalla epäonnistuisimme maahanmuuton käsittelyssä ja rikollisuuden torjunnassa, eikä meillä ole varaa siihen.
Podestà (PPE-DE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, puhuitte suuresta Euroopasta, ja todellakin uusien maiden liittyessä unioniin elämme hetkeä, jolloin Eurooppa tekee sovinnon oman historiansa ja oman kulttuurinsa kanssa. Eurooppa voi kuitenkin olla suuri vain, jos se voi säilyttää kykynsä kilpailla taloudellisesti. Kuten sanoitte, Eurooppa kykenee käyttämään vaikutusvaltaansa, jos se toimii päättäväisesti. Jos jokin vaara vaanisi tänään Eurooppaa, se olisi juuri vaara menettää maailmanlaajuinen kilpailuasema. Tästä syystä osoitan voimakkaasti suosiotani siitä syystä, että mainitsitte Lissabonin strategian ja että ohjelmassanne viitataan kilpailukykyyn jaetun vaurauden edistämiseksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Lissabonin jälkeen on tuhlattu kolme vuotta - ja tarkoitan todella tuhlattu. Tästä syystä on oikea ratkaisu etsiä uusia kehityslinjoja ja uusia taloudellisia välineitä, kuten olette tehnyt. Tarvitsemme mielikuvitusta, tarvitsemme kykyä nähdä sen taakse, mikä on ilmeistä, ja tästä syystä ehdotus oman infrastruktuurin, sekä konkreettisen että abstraktin (kuten henkilöstöresurssit ja tutkimus), rakentamisesta ottamalla käyttöön sekä yksityisiä että julkisia varoja, on oikeansuuntainen.
On niin ikään välttämätöntä tuoda kestävää eläkejärjestelmää koskevan kysymyksen käsittely Euroopan unionin tasolle. Monet meistä, täällä parlamentissa ja sen ulkopuolella, ovat vakuuttuneita siitä, että Italian puheenjohtajakausi on avain menestykseen yhtenäisen Euroopan rakentamisen kannalta kriittisen kauden aikana. Haluaisin muistuttaa niille, jotka ovat tänään täällä tehneet myrkyllisiä huomautuksia keskinkertaisesta italialaisesta politiikasta, että demokratiassa kansalaisten äänet antavat legitimiteetin eikä mikään muu. Heille demokratian konsepti on ehkä liian uusi, jotta he olisivat sen täysin omaksuneet. Me italialaisina ja eurooppalaisina olemme ylpeitä siitä, että johdatte Eurooppaa seuraavien kuuden kuukauden ajan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivotan teille menestystä tehtävässänne!

Roth-Behrendt (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Italian puheenjohtajakauden ohjelma ei ole vielä saatavilla. Minun piti tänä aamuna hakea se Internetistä ja lukea se englanniksi. Onneksi ymmärrän englantia, mutta olen pahoillani siitä, etten ymmärrä italiaa. En olisi kuitenkaan tarvinnut kovin suurta englannin kielen taitoa ymmärtääkseni, mitä ympäristöpolitiikasta sanotaan ohjelmassanne, koska siitä ei ohjelmassanne sanota juuri mitään. Kerroitte joitakin hauskoja asioita, jotka olisi hyvin voitu kopioida sanomalehdestä. Koska viittasitte Lissabonin prosessiin, haluaisin kysyä teiltä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, oletteko tietoinen siitä, että Lissabonin prosessissa vedotaan kestävän kehityksen puolesta ja vaaditaan ympäristökysymysten sisällyttämistä muihin politiikan aloihin. Jos olette tietoisia asiasta, voisitteko ystävällisesti kertoa minulle, miten aiotte tavoitteen saavuttaa. Olisin myös kiitollinen, jos voisitte vahvistaa, että hallituksenne on laatinut asiakirjan nimeltä Environment as an Opportunity, jossa ehdotetaan, että puheenjohtajavaltio Italian pitäisi käyttää seuraavat kuusi kuukautta rajoittaakseen ja heikentääkseen EU:n ympäristölainsäädäntöä. Puheenjohtaja Berlusconi, mikäli tämä pitää paikkansa, oletan, että tuhoatte asiakirjan välittömästi ja tuomitsette sen laittomaksi.
Olisin myös kiitollinen, jos voisitte kertoa minulle, aiotteko hyödyntää puheenjohtajakauttanne varmistaaksenne, että EU:n nykyinen lainsäädäntö, esimerkiksi ympäristövaikutusten arviointia koskeva EU:n lainsäädäntö, saatetaan osaksi Italian lainsäädäntöä. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, olisin myös kiitollinen, jos kertoisitte meille, nostetaanko niitä henkilöitä vastaan rikossyyte, jotka eivät noudata kyseistä lakia, koska lain noudattamatta jättäminen on rikos, ja haluaisin vedota myös komissioon, jotta se toteuttaisi tarvittavat toimenpiteet, jos se on tietoinen tällaisesta lain noudattamatta jättämisestä.
Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, lopuksi olisin kiitollinen, jos voisitte kertoa minulle, aiotteko puheenjohtajakautenne aikana noudattaa ympäristölainsäädäntöä, josta olette vastuussa, ja erityisesti onko ympäristövastuu asialistalla puheenjohtajakautenne aikana. Olisin kiitollinen, jos voisitte selittää, miten aiotte edetä tässä asiassa.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä parlamenttia siitä, että se antoi neuvoston puheenjohtajan esittää tärkeän viestinsä keskeytyksittä. Olen suuri Italian ystävä sekä Alleanza nazionalen ja Forza Italian ystävä parlamentissa.
Puheenjohtaja Berlusconi puhuu viisaasti, kun hän viittaa myönteisesti laajempaan eurooppalaiseen keskusteluun. Olen samaa mieltä ja olen tyytyväinen siihen, että yhteyksiä erityisesti Ukrainan ja Moldovan kanssa vahvistetaan. Haluaisin pyytää virallista tunnustusta sille, että nyt ensimmäistä kertaa perustamissopimuksen 49 artiklan nojalla kyseiset maat ovat oikeutettuja anomaan EU:n jäsenyyttä. Kuitenkin Chisinaun puuttuminen Euroopan komission valtuuskunnasta ja se, että Italialla, toisin kuin Yhdistyneellä kuningaskunnalla, Ranskalla ja Saksalla, ei ole suurlähetystöä Moldovassa - huolimatta yhteyksistä romaniaa puhuvaan väestöön - on valitettavaa. Painostusta on harjoitettava, jotta Transnistrian kysymys saataisiin viimeinkin ratkaistua. Kysymys heikentää ja turmelee Moldovan hallintoa. Maan hallitus esti äskettäin töykeästi tämän parlamentin jäsenistä koostuvaa valtuuskuntaa saapumasta miehitetylle alueelle. Venäjän ja Ukrainan painostaminen voisi auttaa ratkaisemaan asian.
On myös tärkeää, että EU sitoutuu toimimaan rakentavalla tavalla Valko-Venäjän kanssa, jonka kanssa meidän on erimielisyyksistämme huolimatta toteutettava myönteisiä toimia molempia osapuolia kiinnostavilla aloilla, kuten rajavalvonnassa, jotta maan uudistukset edistyisivät ja demokratia maassa kehittyisi ja jotta maa saataisiin luopumaan eristäytymisestään.
Vetoan neuvostoon, että se myöntäisi ensimmäistä kertaa poliittiset valtuudet EIP:lle, jotta se voisi laajentaa toimintaansa Ukrainaan ja Moldovaan odotettaessa niiden mahdollista EU-ehdokkuutta. EIP toimii joka tapauksessa jo Venäjällä, jonka osalta olen tyytyväinen puheenjohtaja Berlusconin kiinnostukseen ja sitoutumiseen. Olen tyytyväinen Euroopan laajuisten verkkojen vahvistamiseen, ja hyvä alku voisi olla nopean junayhteyden avaaminen Brysselin ja Strasbourgin välille, mikä tekisi meidän Euroopan parlamentin jäsenten elämästä huomattavasti siedettävämpää.
Olen tyytyväinen myös Lissabonin asialistan elvyttämiseen, jota ilman mantereemme menettää idän kehittymässä olevat markkinat ja ehdotetut vapaakauppa-alueet Amerikassa.
Lopuksi totean olevani tyytyväinen Italian päättäväisiin toimenpiteisiin Euroopan etelärajan turvaamiseksi laittomalta maahanmuutolta. Kuinka ihmeessä tämä voidaan yhteensovittaa laajempaa Eurooppaa koskevaan komission tiedonantoon, jossa tunnutaan ristiriitaisesti luvattavan mahdollinen liikkumisen vapaus Euro-Välimeri-kumppanuusmaiden asukkaille?

De Rossa (PSE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minä, kuten kaikki muutkin tässä parlamentissa, haluaisin toivottaa puheenjohtajavaltio Italialle menestystä seuraavien kuuden kuukauden ajaksi. Edessä on tärkeä työ, ja olen toiveikas EU:n asialistan etenemisen osalta huolimatta huolenaiheista, joita monilla meistä on siitä, miten käytätte valtaa Italiassa.
Tuomio, jonka tämä parlamentti antaa työstänne neuvoston puheenjohtajana, perustuu siihen, kuinka saatte EU:n asialistan etenemään. Italialaiset äänestäjät ja oletettavasti myös Italian tuomioistuimet käsittelevät sitten aikanaan muita asioita. Tärkein tehtävämme ja tärkein kysymys, johon teidän on keskityttävä, on kuitenkin hallitustenvälinen konferenssi.
On ehdottoman tärkeää, ettei hallitustenvälisen konferenssin anneta kokoontua suljettujen ovien takana. Euroopan tulevaisuutta käsittelevä valtuuskunta on kokoontunut julkisesti, se on keskustellut julkisesti ja kaikki kysymykset on käsitelty julkisesti. Diplomaattien, joita ei ole vaaleilla valittu, ei pitäisi antaa vetäytyä suljettujen ovien taakse tuhoamaan valmistelukunnan hyvää työtä.
Tästä syystä teillä on puheenjohtajakaudellanne erittäin tärkeä vastuu sen varmistamisessa, että hallitustenvälistä konferenssia koskeva asiakirja-aineisto sekä kaikki näihin asiakirjoihin annetut vastaukset ovat julkisesti saatavilla. Ei riitä, että seuraavien kuuden kuukauden aikana ainoastaan silloin tällöin esitetään satunnaisia huolellisesti laadittuja mietintöjä tälle parlamentille. Meidän on tiedettävä tarkoin, missä tilanteessa olemme. Kansalaiset haluavat tietää, kansalliset parlamentit haluavat tietää ja Euroopan parlamentti haluaa tietää, mistä hallitustenvälisessä konferenssissa keskustellaan. Emme voi varmistaa eurooppalaisten äänestäjin tukea hallitustenvälisen konferenssin tuloksille, elleivät kansalaiset ole täysin sitoutuneita siellä käytävään keskusteluun.

Brienza (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, puheenjohtaja Berlusconin puheessa korostui kaksi kultaista sääntöä: ulko- ja turvallisuuspolitiikan jatkuvuus sekä vetoomus tosiseikkoihin perustuvan tuomitsemisen puolesta. Puheenjohtaja Berlusconin julkistama neuvotteluihin perustuva lähestymistapa on viisauden ja todellisen kovan työn lähestymistapa, jota Eurooppa tarvitsee ja joka on kaikkien etujen mukainen. Tosiasiat puhuvat puolestaan. Eurooppa on historiallisessa käännekohdassaan, se on laatimassa itselleen perustuslakia. Esitetty luonnos on saanut yleisen hyväksynnän, joka on toistaiseksi sivuuttanut useiden hallitusten esittämän vastustuksen, ja tämä vastustus nousee esiin hallitustenvälisessä konferenssissa. Neuvottelut ovat ainoa keino päästä myönteiseen lopputulokseen.
Ulkopolitiikassa on neljä tavoitetta: Lähi-idän rauhanprosessi, Irakin kriisin heikentämien transatlanttisten suhteiden palauttaminen ennalleen, eurooppalaisten joukkojen Euroopan lipun alla toteuttamien uusien operaatioiden käynnistäminen sekä eteläisen Välimeren alueen maiden kanssa käytävä vuoropuhelu, joka on yksi keskeisistä kohdista Romano Prodin erinomaisesti johtaman Euroopan komission toimintalinjan mukaisesti. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, myös näissä tapauksissa neuvottelut, joihin viittasitte, ovat erittäin tärkeitä. Sen jälkeen kun ensimmäistä kertaa esiinnyitte täällä parlamentissa, teidän on pitänyt selventää Italian puheenjohtajakauden ensisijaisten tavoitteiden lisäksi myös keinoja, joita Italia aikoo käyttää, ja olette tehnyt sen hyvin selkeästi, johdonmukaisesti ja todellista demokratian henkeä osoittaen, varsinkin kun ilmoititte Euroopan parlamentin nykyistä suuremmasta sitoutumisesta näiden asioiden käsittelyyn.
Lisäksi arvostamme sitoumusta Euroopan talouden vauhdittamiseen ja yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuuden määrittelemiseen sekä korostamme yhteistyöhenkeänne maahanmuutto- ja turvallisuuspolitiikan kaltaisissa visaisissa kysymyksissä.
Haluan lopettaa puheeni ilmaisemalla italialaisena parlamentin jäsenenä ylpeyteni siitä - tämän tunteen jakaisivat näissä olosuhteissa kaikki muutkin Euroopan parlamentin jäsenet - että Italia on saanut olla mukana perustamassa Euroopan unionia, jota tällä hetkellä johtaa kaksi italialaista, Silvio Berlusconi ja Romano Prodi. Olemme varmoja siitä, etteivät he tuota meille pettymystä vaan päin vastoin osoittavat toimivansa Italian historialle ja Euroopan yhteisön perustamiselle ominaisen arvon mukaisesti. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, puheenjohtajuuskautenne tulee olemaan menestyksekäs huolimatta italialaisista ja eurooppalaisista tyytymättömistä, jotka tänään paasaavat ja parjaavat, ja teillä on parlamentin kristillisdemokraattisen ryhmän täysi tuki. Toivotan teille menestystä, ja menestys tästä Euroopalle myös tulee!

Santos (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, Italian puheenjohtajakausi Euroopan unionissa alkaa sekavassa monimutkaisten ja vaikeiden taloudellisten valintojen ilmapiirissä. Jotta tämä puheenjohtajakausi osoittautuisi menestykseksi, on lopullisesti päästävä eroon euroskeptisyydestä, joka vain vähän aikaa sitten sai Italian hallituksen ilmaisemaan yhtenäisvaluuttaan liittyviä varauksia.
Samalla myös tavoite, jonka puheenjohtajavaltio Italia on asettanut ensisijaiseksi tavoitteekseen, pitäisi vastedes myöntää positiiviseksi. Tämä tavoite on Euroopan talouden elvyttäminen. Euroopan talous polkee tällä hetkellä paikallaan ja vaikuttaa olevan liian riippuvainen Yhdysvaltojen talouden elpymisestä. Tästä syystä on tärkeää hankkia yksityiskohtaista tietoa uuden puheenjohtajavaltion konkreettisista ehdotuksista, joita ovat muiden muassa Euroopan investointipankin (EIP) tukeman, infrastruktuureihin tehtäviä investointeja koskevan laaja-alaisen ohjelman käynnistäminen sekä keskustelun käynnistäminen vakaus- ja kasvusopimuksen joustavuudesta. Vakaus- ja kasvusopimus pakottaa Euroopan taloudet budjettirajoitusten pakkopaitaan, vaikka niiden kasvuaste on negatiivinen tai erittäin lähellä nollaa, kuten tällä hetkellä on.
Riippumatta siitä, kuka ruorissa on, tämä puheenjohtajakausi voi onnistua täysin vain, jos kaikki haluavat Euroopan yhdentymisen onnistuvan. Toivotan neuvoston puheenjohtajalle menestystä.

Jarzembowski (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, on valitettavaa, että puheenjohtajavaltio Italian liikennealaa koskevassa työohjelmassa, sellaisena kuin se tällä hetkellä on, on unohdettu kaksi keskeistä asiaa. Ensimmäinen on toista rautatiepakettia koskevan sovittelumenettelyn nopeuttaminen ja täydentäminen ja toinen on satamadirektiiviä koskeva sovittelumenettely.
Euroopan parlamentin esittelijänä pyydän puheenjohtajavaltio Italiaa asettamaan etusijalle nämä kaksi lainsäädäntöehdotusta, koska rautatieliikenteen edistäminen ja satamien kehittäminen voi hyvin olla myös Italian etujen mukaista. Erityisesti Italian hallituksen etujen mukaista saattaisi olla, että rautatieverkostoa avataan asteittainen vielä lisää ja näin elvytetään rautatiesektoria ja siirretään tavaroiden ja ihmisten kuljetusta maanteiltä nykyistä enemmän rautateille. Parlamentin esittelijänä haluan esittää puheenjohtajavaltiolle varhaista sovittelumenettelyä parlamentin toisen käsittelyn yhteydessä, jotta voimme täydentää toisen rautatiepaketin Italian puheenjohtajakauden loppuun mennessä.
Satamapalvelujen tehostaminen lisäämällä kilpailua ja avoimuutta voisi myös olla koko unionin etujen mukaista sekä Italian etujen mukaista, onhan Italialla pitkä rantaviiva ja keskeinen asema Välimerellä. Tästä syystä toivon, että puheenjohtajavaltio Italia ottaa tämän sovittelumenettelyn vakavasti ja hyväksyy sen ensisijaiseksi tavoitteeksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluaisin pyytää teitä, koska olette ryhmämme entinen jäsen ja ryhmämme ystävä, työskentelemään tehokkaasti kanssamme ja auttamaan meitä nopeuttamaan näiden kahden tärkeän liikennealan hankkeen toteuttamista, eli rautatieverkoston avaamista ja satamapalveluiden avaamista kasvavalle kilpailulle sekä tehokkuuden parantamista. Kiitos paljon!
Napolitano (PSE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, koska minulla on onni olla puhujakorokkeella tämän keskustelun lopussa, haluan ensiksi ilmaista italialaisena tyytyväisyyteni siitä, että monet ovat tunnustaneet Italian historiallisen aseman Euroopan yhdentymisprosessissa: haluan vielä lisätä, että tässä asemassa Italia on aina antanut eritystä arvoa alkuperäisille ylikansallisille toimielimille, Euroopan komissiolle ja Euroopan parlamentille. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, olen varma, että te italialaisena jaatte tämän tyytyväisyyden ja ymmärrätte, että kaikenlaiset teille esitettävät varaukset, huolenaiheet ja vaatimukset ilmentävät niitä odotuksia, joita asetetaan Euroopan yhteisön suuren perustajavaltion ja sen jäsenvaltion puheenjohtajakaudelle.
Ilmaisen nyt huoleni ja odotukseni perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajana. Euroopan tulevaisuutta käsittelevä valmistelukunta on ollut äärimmäisen tärkeä uudistus. Valmistelukunnan hyväksymään perustuslakiluonnokseen viitataan varmasti perustamissopimuksessa, kun valtioiden ja hallitusten päämiehet tekevät lopullisia päätöksiä, mutta olisi hölmöä asettaa kyseenalaiseksi perustuslakiluonnoksen merkittävimpiä uudistuksia hallitusten, kansallisten kansanedustuslaitosten ja Euroopan parlamentin edustajien kuudentoista kuukauden kovan työn jälkeen. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, te olette puhunut mielipide-eroista ja näin ollen neuvottelujen tarpeesta, mutta valmistelukunnassa ja erityisesti sen puheenjohtajistossa on jo käyty merkittäviä neuvotteluja. Puheenjohtajavaltio Italian johtaman hallitustenvälisen konferenssin valmisteluja ja vetämistä koskevien neuvottelujen tavoitteena on oltava perustuslakiluonnoksen edistyminen edelleen niin, että tuodaan selvästi esiin vielä ratkaisematta olevat keskeiset vaihtoehdot, joita komission puheenjohtaja korosti tänään ja myös eilisaamuna täällä parlamentissa. Parlamentti on täysin samaa mieltä komission suositusten kanssa.
Äänestämme täällä pian PPE-DE-ryhmän, PSE-ryhmän ja ELDR-ryhmän jäsenten esittämästä päätöslauselmasta, jossa vaaditaan perustuslain III ja IV osien rohkeaa muotoilua ja erityisesti määräenemmistöpäätösmenettelyn soveltamisen lisäämistä. Parlamenttina meidän on tehtävä osuutemme hallitustenvälisessä konferenssissa siten kuin perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta on meitä neuvonut ja sillä tavalla kuin olette ottanut tehtäväksenne ehdottaa neuvostolle. Olen luonnollisesti myös tyytyväinen kantaanne ja toivon, että kantaa laajennetaan muihin jäsen Barón Crespon esiin tuomiin näkökohtiin. Arvoisa puheenjohtaja Berlusconi, toivon, että suhtaudutte vuoropuheluun parlamentin kanssa kiihkottomasti ja avoimin mielin.

Gemelli (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, olen vilpittömästi tyytyväinen Italian puheenjohtajakauden ohjelmaan ja tietyin varauksin uskon, että italialaisille ominaisen nöyryyden ja sen ansiosta, että meillä on lähes ainutlaatuinen kyky saattaa hyvät ideamme ja älykkyytemme monien palvelukseen, pääsemme perille uudenlaisen Euroopan satamaan. Politiikan todellinen tavoite on kansalaisten tarpeisiin vastaava jalo hallinto koko ajan yhä kiihtyvällä tahdilla muuttuvassa yhteiskunnassa. Tässä onnistumiseksi tarvitaan suurta poliittista vaistoa, jotta pystytään hallitsemaan teknostruktuuria ja vastustamaan teknokratiaa. Tällä tavoin hallinnoitu yhteiskunta tarkoittaa yksinkertaisesti suurta määrää tavallisia hyviä ihmisiä, miehiä, naisia, vanhoja, nuoria, lapsia, ihmisiä, joilla on erilaisia valmiuksia, jotka tekevät työtä ja viettävät tavallista elämää, mutta joita ohjaa hyvä ja yksinkertainen tunne solidaarisuudesta ja rakkaudesta. Tällainen on se meille tärkeä Eurooppa, jossa meidän on toimittava muovaamalla talouden rakenteita näiden tavallisten ihmisten kasvun edistämiseksi. Heidän ei pitäisi elää turvattomissa ja epävakaissa oloissa maailmanlaajuistuneen talouden loukussa.
Euroatlanttinen kumppanuus koko Amerikan mantereen kanssa ei ole pelkästään taloudellinen ja poliittinen välttämättömyys tai valinta; se on kulttuurinen tosiasia, joka perustuu yhteisiin juuriimme ja yhdessä jakamiimme arvoihin. Kumppanuutta pitäisi vahvistaa, sitä pitäisi kehittää etenkin muuttamalla NATO kansainvälisen politiikan välineeksi uudistuneen Yhdistyneiden Kansakuntien palveluksessa, mikä menisi Jaltassa vahvistettuja perusteita pidemmälle.
Viimeinen ajatukseni koskee maailman köyhyyttä. Maailmassa on liikaa köyhyyttä, ja sen poistamiseen tarvitaan apua. Tästä syystä keskustelussa unionin taloudellisista tulevaisuudennäkymistä meidän pitäisi rohkeasti ja päättäväisesti asettaa itsellemme tavoite kehitysapumme lisäämisestä 2 prosenttiin BKT:sta, koska markkinoidemme avaaminen ja toimielimiemme uudistaminen eivät riitä kansainvälisille järjestöille.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että Italialla on puheenjohtajakaudellaan runsaasti taitoa kuunnella, koska se on ainoa oikea tapa, jolla se voi juhlistaa uuden Euroopan perustuslain syntymistä ja tyydyttää myös komission, jota johtaa yhteisömetodin ja haluamamme Euroopan vankka kannattaja Romano Prodi.

Lisi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, monet parlamentin jäsenet ovat korostaneet puheenjohtajakaudellenne ajoittuvien Euroopan poliittisten tapahtumien ja käännekohtien ainutlaatuista luonnetta. Ne ulottuvat perustuslaillisesta sopimuksesta Lähi-idän rauhansuunnitelmaan sekä laajentumisen valmisteluista Lissabonin strategian uudelleenkäynnistämiseen. Haluan todellakin tunnustaa näiden tapahtumien historiallisen luonteen, mutta haluaisin kiinnittää huomionne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan toimielinten tekemän työn erittäin ainutlaatuiseen luonteeseen. Meidän on edistyttävä asteittain monien merkittävien asioiden osalta, ja tarkoitan erityisesti liikenne- ja kuljetussektoria, jonka jäsen Jarzembowski on jo maininnut. Van Miertin esittämän ehdotuksen myötä tämän sektorin tilanne on hyvä, sillä ehdotuksessa on viimein esitetty meille uusi ohjelma uusista hankkeista, jotka vastaavat mantereena kohtaamiamme haasteita. Samoin siinä on esitetty hallituksenne ehdotus nerokkaasta tavasta rahoittaa nämä hankkeet ja komission ehdotus lisätä Euroopan rahoitusta 20 prosenttiin. Tämä on varmasti suunnitelma, johon sisältyy merkittäviä mahdollisuuksia, mutta arvoisa neuvoston puheenjohtaja, meidän on saatettava asia päätökseen.
Neuvosto on ollut hieman huolimaton satamapalvelujen vapauttamisessa, rautatiepaketissa sekä vaikean ja ikuisen alppisolia koskevan ongelman käsittelyssä. Huomenna parlamentti äänestää ties kuinka monennen kerran vetoomuksesta lykätä ekopistejärjestelmää koskevan kysymyksen käsittelyä, ja toivon, että tällä kertaa neuvosto suostuu toimimaan johdollamme. Lisäksi meidän on käsiteltävä vielä lentoliikennettä ja meriturvallisuutta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, esimerkkinä voisin muistuttaa teitä sitoumuksesta, jota olette varmasti puheenjohtajakaudellanne valmis noudattamaan näillä aloilla, erityisesti sen vuoksi, että joka kerta kun onnistumme saavuttamaan edistystä näillä aloilla, osoitamme Euroopan kansalaisille konkreettisesti, että Eurooppa tarjoaa suuria mahdollisuuksia, hyvinvointia ja vaurautta kaikille.

Gawronski (PPE-DE).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, eräiden ulkomaalaisten - ja myönnettäköön, myös joidenkin italialaisten - lehtien törkeät ja tarkoitusperäiset hyökkäykset, joista on kuultu kaikuja joidenkin parlamentin jäsenten puheissa sekä säälittävissä mielenilmauksissa, ovat antaneet tälle Italian puheenjohtajakaudelle tarpeettoman poleemisen sävyn. Paradoksaalisesti uskon, että tämä on hyvä merkki, arvoisa puheenjohtaja Berlusconi: muistakaa, että tällainen pahanilkisyys oli äänekästä vuonna 2001 ja vain edesauttoi loistavaa voittoanne niissä vaaleissa. Toivoisin, että tämän alkumetelin jälkeen Italian puheenjohtajakauden onnistumista ei arvioida kansalainen Berlusconin henkilökohtaisten asioiden taikka omien eturistiriitojenne - joita yritätte ratkaista ja jotka toivon teidän ratkaisevan pian - perusteella vaan sen perusteella, kuinka paljon teillä on valmiuksia jakaa tätä niin kipeästi kaivattua johtajuutta ja vauhtia Euroopan rakentamiseen, ja tänään pidetty ohjelmapuhe oli oivallinen ensiaskel juuri siihen suuntaan.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan jäsenenä olen varma, että tällä minua kiinnostavalla alalla joitakin ongelmia voidaan ratkaista, esimerkiksi parantaa huonontuneita suhteita Yhdysvaltoihin. Kehitystä tapahtuu myös muilla aloilla, kuten Lähi-idässä, jossa Italia on jo osoittanut suuria diplomaattisia taitoja, sekä unioniin liittymässä olevien uusien maiden sulauttamisessa. Nämä uudet maat näkevät aivan oikein puheenjohtaja Berlusconissa etujensa ja periaatteidensa suojelijan, poliittisen johtajan, joka toisin kuin muut on ymmärtänyt, ettei eurooppalaisen sitoutumisen ja atlanttisen solidaarisuuden välillä ole ristiriitaa.
Puheenjohtaja Berlusconi, tämän sanottuani uskon, että tehtävänne on vaikea, koska teille ei tehdä myönnytyksiä: kaikkia päätöksiänne ja elkeitänne arvioidaan ja tutkitaan tarkasti, eikä teille anneta anteeksi ensimmäistäkään virheliikettä. Tämä ei kuitenkaan ole ensimmäinen kerta, kun joudutte tällä tavalla tarkkailun alaiseksi: onnea matkaan puheenjohtaja Berlusconi!

Brunetta (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, tämän päivän Euroopan perustuslaillinen uudistus ja taloudelliset uudistukset ovat vain saman kolikon kaksi eri puolta. Kilpailukyky, sosiaalinen yhteenkuuluvuus, sukupolvien välinen solidaarisuus, inhimillisen pääoman arvostaminen sekä solidaarisuus monilla maailman eteläisillä kolkilla sijaitsevia maita kohtaan eivät ole pelkästään saavutettavissamme olevia tavoitteita, vaan ne ovat myös kansojemme historian parhaiden aikakausien keskeisiä arvoja. Tänään meillä on suuri tilaisuus yhdistää perustuslaillinen prosessi sekä uudistushalu ja -tarve - yhdistää säännöllinen meneillään oleva prosessi, joka on ja tulee olemaan virallinen perustuslakimme, sekä päivittäistä täytäntöönpanoa koskeva uudistus. Edellytykset, sekä myönteiset että kielteiset, ovat koossa, ja ne ovat muutettavissa mahdollisuuksiksi: yhdentyneet sisämarkkinat, jotka ovat - kuten puheenjohtaja Prodi mainitsi - maailman laajimmat ja vauraimmat, alhainen korkokanta, mutta myös kielteiset asiat, jotka voivat muuttua mahdollisuudeksi, eli yhä korkea työttömyys, yhä liian joustamattomat työmarkkinat ja riittämätön infrastruktuuri. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ehdottamanne toimintaohjelma suuren Euroopan laajuisen infrastruktuuriverkoston kehittämiseksi julkisen ja yksityisen rahoituksen avulla on askel tähän suuntaan. Kuten hyvin tiedetään, investoinneilla infrastruktuuriin saadaan parempi tuotto Keynesin kertoimen ansiosta, parempi kilpailukyky sekä parempi taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus pohjoisessa, etelässä, idässä ja lännessä.
Samaa voidaan sanoa tavoitteesta tehdä hyvinvointijärjestelmästämme kestävä uudistuksilla, ei ottamalla pois vaan antamalla oikeudenmukaisesti lisää (etenkin lapsillemme), sekä takuilla ja turvallisuudella. Investoinnit infrastruktuuriin ja hyvinvointijärjestelmän uudistus vaativat kuitenkin tehokkaat, joustavat ja rakenteellisesti toimivat työmarkkinat, jotka ovat hyvin säännellyt ja nykyistä oikeudenmukaisemmat.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voititte Italian vaalit uudistusohjelmalla, aivan kuten tänäänkin esittelemänne ohjelma on uudistusohjelma. Ei ole epäilystäkään siitä, ettettekö veisi molempia ohjelmia loppuun. Toivotan teille onnea ja menestystä työssänne.

Mauro (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minun puheeni on viimeinen ja siksi jollain lailla myös sekavin. Hämmennykseni johtuu suuresti joidenkin aiemmin pidettyjen puheiden älykkyydestä. En enää tiedä, toimiiko neuvoston puheenjohtaja Roomassa pidettävän hallitustenvälisen konferenssin puheenjohtajana valtaoikeuksiensa mukaisesti vai onko hän, niin kuin Enrique Barón Crespo vaatii, vain Rooman kaupunginjohtajan satunnainen vieras. Ennen kaikkea en kuitenkaan tiedä, pitäisikö lisänimitystä "inhimillinen atomipommi" käyttää unohtumattomasta Rita Hayworthista, niin kuin historiallisesti on tehty, vai pitäisikö, kuten jäsen Frassoni haluaisi, termiä ryhtyä käyttämään varapuhemies Finistä.
Tehdäkseni arvoni selväksi olen päättänyt pitää tylsän mutta selkeän puheen - jotain tyyliin "koti, uskonto ja isänmaa" - joka perustuu Euroopan kristillisiin juuriin. Kristilliset juuret eivät ole ideologinen aihe vaan demokraattisiin menettelyihin liittyvä aihe. Tämä viittaus ei todellakaan ole kannanotto joidenkin sosiaaliryhmien huolestumiseen kirkon asemasta vaan historiallinen muistutus toimielintemme todellisesta merkityksestä. Demokraattiset toimielimemme ovat itse asiassa tulos vapaussopimuksesta kansalaisten kanssa, jotka siirtävät osan suvereniteetistaan toimielimille ja saavat vastineeksi takuita ja palveluja. Tältä kannalta valtiot ja erityisesti ylikansalliset toimielimet ovat takaajia yrityksille, joita me kansalaiset teemme tarpeisiimme vastaamiseksi. Toimielimet ovat takaajia, eivät päälliköitä, ja ne ovat takaajia siksi, että ne ovat hyvin tietoisia siitä, etteivät ne ole lopullinen vastaus kansalaisten hartaisiin toiveisiin. Viittaus Euroopan kristillisiin juuriin osoittaa ainoastaan, että tämän päivän Eurooppa ymmärtää, että ilman siteitään yhdistävän ja yksilöllisen kristillisyyden jännitteeseen se on aina heikompi ja alttiimpi totalitaaristen hallitusten yksinkertaisille poliittisille ratkaisuille. Tehdessään kaikkensa inhimillisyyden kieltämiseksi tällaiset hallitukset ovat aina aloittaneet Jumalan kieltämisellä, vaikkakin vähemmän yksiselitteisistä syistä kuin mitä tämän päivän poliittisesti korrektit syyt ovat.

Berlusconi
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä jäsen Poetteringia sanoista, joita hän sanoi tukeakseen ja kannustaakseen minua ja toivottaakseen minulle onnea, sekä kaikkia PPE-DE-ryhmän jäseniä, jotka ovat esittäneet puheissaan meille vaatimuksia yhdestä jos toisestakin asiasta mutta jotka ovat osoittaneet tukevansa meitä näiden tulevien kiireisten kuukausien aikana. Kiitän myös ELDR-ryhmän puheenjohtajaa ja laajennan kiitokseni koskemaan myös PSE-ryhmän puheenjohtajaa Barón Crespoa, joka ilmaisi kriittiset vaatimuksensa erittäin kohteliaasti ja hienostunutta huumorintajua osoittaen. Haluaisin kertoa hänelle, että olen yhä vakuuttunut, että tulevaisuuden suuren Euroopan, jos se todella haluaa olla maailmanpoliittinen johtaja ja istua neuvottelupöydässä tasavertaisena Yhdysvaltojen kanssa, on oltava sellainen suuri Eurooppa, johon voivat kuulua myös Ukraina, Valko-Venäjä, Moldova, Israel ja sotilaallisesti voimakas Venäjän federaatio. Tämä on varmasti visio, jonka Italian pääministeri on esittänyt ja jonka hän voi luonnollisesti vapaasti esittää puhuessaan omasta ja hallituksensa puolesta, mutta kun pääministeristä tulee Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, hänen on yhdyttävä Eurooppa-neuvostossa vallalla olevaan mielipiteeseen. Siksi on selvää, että sen, mitä hän sanoo, ja että toimien, joille hänen on omistauduttava, on vastattava toimivaltuuksia, jotka neuvoston muut jäsenet ovat hänelle antaneet.
(Suosionosoituksia oikealta)
Haluan vastata myös toiseen sukkeluuteen, siihen, että tinkimätön liberaali olisi viimeinkin hyväksynyt opin, joka muodostaa osan sosialistien ajattelusta eli keynesiläisyyden. Olen samaa mieltä kanssanne, että joku voisi löytää keynesiläisen tai colbertlaisen sävyn vaatimuksesta, joka koskee Euroopan osallistumista rahoitukseen EIP:n kautta taikka yksityisen pääoman määrän korottamisesta Euroopan laajuista infrastruktuuria koskevan hankkeen toteuttamiseksi, jota ehdotti Delors jo niinkin kauan kuin 10 vuotta sitten, mutta kuten näette, olemme nyt tilanteessa, jota kukaan ei voi kiistää. Mitä maailmassa on tapahtunut syyskuun 11. päivän jälkeen? Afganistanissa on ollut sota, Irakissa on ollut sota, mutta ennen kaikkea maailman pörssikurssit ovat romahtaneet. Tämä on vähentänyt omistusosuuksiin sijoitettujen varojen määrää ja leikannut dramaattisesti voittoja. Jos sijoitusten arvo oli 100, se on nyt 35; jos sijoitustesi tuotto oli 8 tai 10 prosenttia varoistasi, tuottosi on nyt 1 prosentti. Tämä on johtanut yksityisen sektorin kysynnän pienentymiseen kulutustavaroiden sekä korkealaatuisten kulutustavaroiden markkinoilla, ja kun yksityisen sektorin kysyntä vähenee ja kun kulutus vähenee, ei voida tehdä muuta kuin vedota julkisen sektorin kysyntään talouden tukemiseksi. Tämä julkisen sektorin kysyntä ei voi olla peräisin yksittäisiltä jäsenvaltioilta, koska yksittäiset jäsenvaltiot eivät enää voi euron käytön takia soveltaa omaa rahapolitiikkaa. Ne eivät voi vaihtaa valuuttakursseja eivätkä ne voi luoda omaa kehitysyhteistyöpolitiikkaa siitä yksinkertaisesta syystä, että niiden on noudatettava Maastrichtin kriteerejä. Näin ollen Euroopan on vihdoin luotava itselleen omat talouspoliittiset valmiudet. Italian ehdotus on, että Euroopan on yhden oman toimielimensä, EIP:n, kautta nostettava näiden markkinoilla olevien yksityisten pääomavarojen määrää matalakorkoisilla lainoilla kysynnän edistämiseksi. Kysyntä lisääntyy kansainvälisillä infrastruktuuritöillä ja investoinneilla uuteen sotilasteknologiaan sekä tutkimukseen ja koulutukseen. Se, että olemme nyt muuttuneessa taloudellisessa tilanteessa, on ainoa syy turvautua julkisiin investointeihin eli tässä tapauksessa Euroopan unionin investointeihin.
(Suosionosoituksia oikealta)
Mikäli mahdollista, haluaisin myös vastata siihen kohtaan, kun sanoitte "toivon, että puheenjohtaja Berlusconin italialaista tyyliä laatia lakeja vain tiettyjä tapauksia varten, jotka ehkä jollain lailla koskevat häntä läheisesti, ei laajenneta Euroopan tasolle." Haluaisin esittää teille joitakin lukuja muistuttaakseni, että hallitukseni, joka on Italian 57. hallitus 50 vuoden sisällä ja jolla on vastuu - ja myös tilaisuus ottaen huomioon, että sillä on laaja enemmistö parlamentin molemmissa kamareissa - tehdä töitä viiden vuoden ajan, on panemassa täytäntöön 24:ää erilaista uudistusta. Itse asiassa se peri maan, jossa yksikään aikaisemmista hallituksista, jotka ovat kyenneet työskentelemään keskimäärin vain alle viisi vuotta, ei ollut kyennyt samaan. Muistutan teitä siitä, että hallitukseni on esittänyt ennätykselliset 350 laki- ja asetusaloitetta, joista 200 on jo hyväksytty enemmistöllä parlamentissa. Tästä syystä, sen lisäksi etten hyväksy väitettänne, voin kertoa teille, että kyseiset kolme lakialoitetta olivat vastaus - demokraattista menettelyä eli parlamentin äänestystä käyttäen - henkilölle, joka hyödyntää asemaansa oikeusviranomaisena käyttääkseen tuomioistuimia hyökkäyksissä poliittisia vastustajiaan vastaan; uskon, että näin on tapahtunut, mutta se on tapahtunut vain kolmessa tapauksessa 350:stä, eli yhdessä prosentissa tapauksista, jäsen Barón Crespo.
Vahvistan kuitenkin - Jumala antaa teille anteeksi, jos ette asiaa tiennyt - että meidän on tiedotettava parlamentin jäsenille ja itse parlamentille edistymisestä neuvotteluprosessissa, jota ei ole helppo saattaa päätökseen käytettävissä olevan lyhyen ajan kuluessa. Käytämme tämän päivän ja noin 15. lokakuuta välisen ajan yhteyden ottamiseen Euroopan unionin 24 muun jäsenvaltion pääministereihin ja ulkoministereihin, jotta voisimme jo hallitustenvälisen konferenssin alussa esittää joitakin mahdollisia ratkaisuja, joihin kaikki voivat suostua.
Haluaisin luonnollisesti kiittää myös muita jäseniä - Graham Watsonia, Monica Frassonia, Francis Wurtzia - jotka ovat toivottaneet minulle menestystä työssäni. Minun on kuitenkin vastattava heille ja kaikille niille, jotka ovat antaneet Italiasta täysin vääristyneen kuvan, että kuva on kaukana totuudesta. Kehotan heitä tulemaan ja nauttimaan jostakin, jota Berlusconin hallitus ei selvästikään ole onnistunut tuhoamaan, nimittäin Italian auringosta, sen kauneudesta, sen 100 000 monumentista ja kirkosta, meidän 3 500:sta museostamme, meidän 2 500 arkeologisesta kohteestamme, 40 000 historiallisesta rakennuksesta, joita emme ole onnistunut tuhoamaan viimeisten kahden vuoden aikana. Hyvä jäsen Schultz, tiedän, että Italiassa on elokuvatuottaja, joka on tekemässä elokuvaa natsien keskitysleireistä. Suosittelen teitä vartijan rooliin. Sopisitte siihen täydellisesti!
(Naurua, vastalauseita vasemmalta)
Päätän tämän hyökkäyspuheen sanomalla, että sosiaalidemokraattisten ystävieni ja kollegojeni pitäisi kenties laajentaa tuttavapiiriään niin, että he tutustuisivat myös muihin kuin täällä parlamentissa tapaamiinsa italialaisjäseniin, ja heidän pitäisi laajentaa lukutottumuksiaan ja lukea muutakin kuin äärivasemmistolaisia lehtiä, jotka ovat ilmeisesti muovanneet heidän vakaumustaan.
Haluaisin vastata myös jäsen Pannellalle, joka kommentoi Israelin - jonka mainitsin hetki sitten - ja Turkin suhteen noudattamaani linjaa, jota olen johdonmukaisesti seurannut ja johon uskon. Minun on kerrottava hänelle, että seuraavien kuuden kuukauden aikana minun on selitettävä Eurooppa-neuvoston linjaa; tämän jälkeen minulla on Eurooppa-neuvostossa tilaisuus puolustaa näkökantojani, jotka eivät luonnollisestikaan ole näkökantoja seuraaviksi kuudeksi kuukaudeksi eivätkä näkökantoja, jotka voidaan panna täytäntöön yhden toimikauden aikana, vaan visioita, jotka vaativat paljon pidemmän ajan toteutuakseen. Voin kuitenkin antaa hänelle vakuutukseni kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon lykkäämisen osalta. Olen aina puolustanut tarvetta puuttua kuolemantuomioihin, ja tästä syystä aion esittää tämän vaatimuksen Yhdistyneiden Kansakuntien istunnossa syyskuussa, ja esitän sen myös Euroopan parlamentin vaatimuksena.
(Suosionosoituksia oikealta)
Toinen asia, joka on laitettu tililleni, on alistuminen Yhdysvaltojen tahtoon. Olen muistuttanut useaan otteeseen, että näen Euroopan yhteisenä johtohahmona turvallisuuden ja rauhan säilyttämisessä sekä hyvinvoinnin kehittämisessä kaikkialla maailmassa, mutta tässä onnistuakseen Eurooppa ei voi olla pelkkä talousjättiläinen vaan talousjättiläinen, joka pystyy myös ilmaisemaan itseään yhdellä äänellä ulkopolitiikasta ja joka voi myös investoida nykyistä enemmän asevoimiinsa. Yksikään diplomatia tai politiikka ei ole koskaan historiassa ollut menestyksekästä ilman asianmukaista sotilaallista voimaa. Yhdysvaltojen osalta uskon, että meidän pitäisi olla sen ystävä, mutta en usko, että Italian hallituksen käyttäytymisessä on ollut mitään sellaista, jota voitaisiin pitää alistumisena Yhdysvaltojen tahtoon. Yritin toistuvasti saada henkilön, jonka on täällä mainittu olevan ystäväni eli presidentti Bushin, taivutetuksi luopumaan sotilaallisen operaation käynnistämisestä Irakissa. En onnistunut, minkä jälkeen korostin - jopa allekirjoittamalla Euroopan unionin seitsemän muun jäsenvaltion kanssa kirjeen, johon yhtyi 10 muuta valtiota, mukaan lukien ennen kaikkea joitakin Euroopan unionin uusia jäsenvaltioita - että yhtä pahaa asiaa, Irakin sotaa, ei saa seurata muita pahoja asioita, ja erityisesti ettei sitä saa seurata Yhdistyneiden Kansakuntien arvovallan horjuttaminen, mikä valitettavasti tapahtui, koska järjestö osoittautui kyvyttömäksi. Korostin myös, ettei Irakin sota saa aiheuttaa kriisiä transatlanttisissa suhteissa, mikä tapahtui myös, eikä lopullista pahaa, Euroopan maiden jakautumista, joka tapahtui, jonka haluamme kaikki korjata ja josta haluamme selvitä yhdessä.
Eturistiriitojen osalta, joista monet ovat puhuneet: no, ehkä ette tiedä tätä, mutta yritykselleni ja perheelleni yhä kuuluvat sanomalehdet ja televisiokanavat ovat kovimpia arvostelijoitamme. Miksi? Ette selvästikään ole koskaan kokeneet Italian aurinkoa; ette ole koskaan ollut Italiassa ettekä ole koskaan virittänyt televisiotanne italialaiselle kanavalle. Teidän pitäisi tietää - ja monilla teistä onkin lehtimiestausta - että kaikkien lehtimiesten suurin huolenaihe on se, miten he voivat vaikuttaa kollegojensa mielestä riippumattomilta. Tämä riippumattomuus saa heidät alituisesti kritisoimaan sitä, jota he pitävät esimiehenään. Jos tämä on sellaista demokratiaa, jota käytätte Euroopan neuvoston puheenjohtajan vaientamiseksi, teidän pitäisi tulla Italiaan turisteina, sillä täällä näytätte vain demokratian turisteilta.
(Hälinää vasemmalta)
Olin Italian oppositiojohtaja kuuden vuoden ajan, joten nämä puheet eivät pelota minua: olen tottunut vastaväitteisiin. Maahanmuuttopolitiikan osalta haluaisin muistuttaa teitä, että jos maailmassa on yksi maa, johon kristinusko on syvään juurtunut, joka on jalomielinen, joka on avoin niille, joilla on vähiten ja jotka kärsivät, olen ylpeä voidessani sanoa, että kyseinen maa on juuri minun maani Italia. Älkäämme tästä syystä sekoittako sotaa, jota meidän on kaikkien käytävä orjien kauppaajia eli uutta orjakauppaa vastaan, vastaanottoon, joka meidän on annettava niille, jotka saapuvat Euroopan mantereelle paremman elämän toivossa. Nämä ihmiset me toivotamme lämpimästi tervetulleiksi, ja teemme sen jalomielisesti. Haluamme taistella tätä uudenlaista orjuutta vastaan, jota on paljastunut lukuisten kansainvälisien järjestöjen kautta: vain tätä orjakauppaa vastaan on taisteltava, eikä tässä taistelussa ole mitään, mikä voisi asettaa epäilyksenalaiseksi Italian jalomielisyyden.
Ympäristöpolitiikan osalta vihreät eivät ehkä ole tietoisia siitä, että puheenjohtaja Berlusconin lempiharrastus on kukkien, luonnon, puutarhojen ja puistojen kanssa puuhastelu. Se on käytännössä ollut ainoa harrastukseni sen jälkeen, kun jalkapallo jäi. Jäsen Frassoni, jos luette ohjelmastamme sivun 49, huomaatte, että haluamme korottaa ympäristönsuojelun tasoa; ympäristöpolitiikkaamme on vääristelty, vaikka se on kohdistettu nimenomaan ympäristönsuojelun tason parantamiseen, ja olemme ensimmäisinä hämmästelleet sitä, että aivan liian usein tuotannon ja teollisuuden kasvu on tapahtunut ympäristön kustannuksella. Myös Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanon osalta pyrimme vakuuttamaan ne, jotka eivät sitä ole allekirjoittaneet, tekemään sen.
Lopuksi haluaisin sanoa vastustajilleni hymy huulessa, ettei heidän kannattaisi pitää puheenjohtajakauttamme tragediana; kaikesta huolimatta kuusi kuukautta kuluu erittäin nopeasti. Ystävilleni, jotka ovat kannustaneet meitä ja kannustavat meitä vastaisuudessakin, haluaisin kuitenkin sanoa, että miehen menneisyys ja mies huomioon ottaen ei mielestäni tärkeintä ole se, mitä mies sanoo - politiikassa on usein tapana muuttaa sanomisiaan - vaan se, millainen hänen ansioluettelonsa on eli se, mitä hän on tehnyt. Uskon, että ansioluettelossani on ainoastaan onnistumisia ja että toimenpiteideni taustalla on ainoastaan hyviä aikomuksia. Tästä syystä teemme näistä kuudesta kuukaudesta hedelmällisiä ja yritämme löytää ratkaisun, joka antaa Euroopalle mahdollisuuden toimia myönteisenä tekijänä maailmanrauhan, turvallisuuden ja vaurauden edistämiseksi. Arvoisa puhemies, ryhdymme töihin nöyrällä mielellä, asiallemme omistautuneina ja vakaumusta osoittaen; ryhdymme töihin, jotta voisimme löytää eri jäsenvaltioiden yhä erittäin suuresti toisistaan eroavien kantojen välille sellaisen välitysratkaisun, joka tekee Euroopasta vahvemman, jonka ansiosta Eurooppa kykenee tekemään ratkaisuja kansainvälisellä tasolla ja jonka ansiosta saamme uudella perustuslailla kansalaisiaan nykyistä lähempänä olevan Euroopan. Tätä me toivomme, tähän me pyrimme ja tämä on tavoitteemme.
Kiitän teitä vielä siitä, että toivotitte onnea työllemme, ja toivotan teille parasta menestystä työssänne. Toivottavasti onnistutte tekemään hartaista toiveistanne totta. Toivotan vielä kerran teille kaikille onnea työssänne!
(Suosionosoituksia oikealta, hälinää vasemmalta)

Puhemies.
Tarmokkaassa ja värikkäässä vastineessaan puheenjohtaja Berlusconi esitti kommentin eräästä kollegastamme, jäsen Schulzista, jolla on työjärjestyksen mukaan oikeus antaa halutessaan parlamentille lausuma. Haluan tehdä tämän selväksi, ennen kuin annan puheenvuoron puheenjohtaja Prodille. Työjärjestyksen mukaisesti annan ensin puheenvuoron puheenjohtaja Prodille, minkä jälkeen, mikäli jäsen Schulz niin haluaa, hän saa keskustelun päätteeksi antaa työjärjestyksen 122 artiklan mukaisesti henkilökohtaisen lausuman.
Barón Crespo (PSE).
Arvoisa puhemies, puhun nyt pyytääkseni teitä puolustamaan parlamentin jäsenten oikeuksia ja erityisesti jäsen Schulzin kunniaa.

Olette tehnyt ehdotuksen. Sen lisäksi, että annatte puheenvuoron jäsen Schulzille, pyydän teitä vetoamaan neuvoston puheenjohtajaan Berlusconiin, että hän peruu huomautuksensa, jotka eivät olleet niiden arvojen mukaisia, jotka me kaikki eurooppalaisina jaamme.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Olisi ehkä parempi, että käsittelemme asian välittömästi. En halua, että tästä syntyy kokonainen keskustelu. Tämä asia on nostanut tunteet pintaan. On selvää, että parlamentin jäsenellä on oikeus osallistua keskusteluun ja saada asiallinen vastaus. Tässä tapauksessa puheenjohtaja Berlusconi, kenties vastauksensa tarmokkuuden ja vauhdin huumassa, salli itselleen tavanomaisten käytössääntöjen ylityksen.
(Vaihtelevia reaktioita)
Kuuntelemme ensin jäsen Schulzia, jolla on oikeus puheenvuoroon, minkä jälkeen annan neuvoston puheenjohtajalle vastausoikeuden, mikäli hän haluaa vastata. Päätämme keskustelun puheenjohtaja Prodin puheenvuoron jälkeen.

Schulz (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitän teitä tästä puheenvuorosta. En tarvitse kolmea minuuttia. Puhun erittäin lyhyesti. Lausumansa aikana, mikäli käännös oli oikea, puheenjohtaja Berlusconi sanoi, että Italiassa eräs elokuvaohjaaja on paraikaa tekemässä elokuvaa keskitysleireistä ja kehotti minua esittämään Kapon roolin?
(Välihuomautuksia)
? eli SS-miesten kätyrin roolin. Haluan sanoa vastauksena vain yhden asian: kunnioitukseni fasismin uhreja kohtaan estää minua sanomasta asiaan sanaakaan. Olen kuitenkin aivan vakuuttunut siitä, että on erittäin vaikeaa hyväksyä tilannetta, jossa neuvoston puheenjohtaja menettää malttinsa tällä tavalla pienimmästäkin vastaväitteestä keskustelun aikana.
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia vasemmalta ja keskivasemmalta)
(Parlamentti osoittaa puhujalle suosiota seisaallaan.)

Berlusconi
Arvoisa puhemies, kuka ei ollut paikalla kuulemassa jäsen Schulzin puhetta? Sitä, että hän solvasi minua törkeästi henkilökohtaisella tasolla, elehti ja käytti sellaista sävyä, jota ei tämänkaltaisessa parlamentissa voi hyväksyä. Halusin olla ironinen. Olen pahoillani, jos ette ymmärrä ironiaa. En kuitenkaan peru sitä, mitä sanoin ironisesti, ellei jäsen Schulz peru henkilökohtaisia solvauksiaan. Minä olin ironinen, hän oli pahansuopa!
(Suosionosoituksia oikealta, hälinää vasemmalta)

Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin hieman hiljaisuutta!
Monet jäsenet haluaisivat käyttää työjärjestyspuheenvuoron tai puheenvuoron. Kello on jo paljon. En anna työjärjestyspuheenvuoroja.
Haluan parlamentin puhemiehenä sanoa, että henkilökohtaisesti olen pahoillani luonteesta, jonka tämän aamun keskustelun jälkimmäinen osa sai. Se on ikävää. Se on häiriöksi käsittelemällemme Eurooppa-asialle. Se on valitettavaa.
Kutsun nyt Euroopan komission puheenjohtajan päättämään keskustelun asianmukaisesti, minkä jälkeen toimitamme äänestyksen.
(Jatkuvia suosionosoituksia)

Prodi
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, tämän aamun keskustelussa on ennen kaikkea korostettu niiden töiden ja vaikeuksien laajuutta, joita meillä tulevan kuuden kuukauden aikana on edessämme: seuraavat kuusi kuukautta ovat erittäin tärkeitä niiden merkittävien aloitteiden kannalta, jotka on saatettava päätökseen, sekä niiden uusien polkujen kannalta, jotka on luotava. Muita tavoitteita tärkeämpi tavoite on hallitustenvälinen konferenssi, jossa on tarkoitus laatia meille uusi perustuslaki, jonka on tarkoitus sekä sisältää toimielinjärjestelmämme rakenne että olla yhdistelmä yhteiskunnan visioita, arvoja ja malleja. Odotamme Italian puheenjohtajakaudelta paljon, koska tämä on meidän suuri haasteemme ja koska perustuslaki määrää Eurooppamme säännöt pitkäksi ajaksi.
Toimintalinjan pitäisi olla jatkoa Kreikan puheenjohtajakaudelle, mutta siinä pitäisi olla joitakin erityisen merkittäviä hetkiä. Näiden hetkien aikana komissio noudattaa toimivaltuuksiaan - toimivaltuudet eivät liity pelkästään toimeenpanoon vaan myös aloitteiden ja ehdotusten tekemiseen - kuten sanoin, ja jatkaa samalla linjalla siinä politiikassa ja yhteistyössä, joita olemme rakentaneet näiden vuosien aikana yhdessä Euroopan parlamentin ja eri puheenjohtajavaltioiden kanssa. Komission on oltava tämän jatkuvuuden takaaja, ja se kannustaa ja auttaa puheenjohtajavaltio Italiaa etenemään kanssamme samaan suuntaan.
Tässä keskustelussa on keskitytty nimenomaan näihin keskeisiin ongelmiin, ja komissio toteuttaa nämä tavoitteet käyttäen unionin etujen edustamiseen ja edistämiseen tarkoitettuja institutionaalisia menetelmiään. Millä aloilla? Saavutamme nämä tavoitteet toimielinuudistuksen alalla, kuten olemme sanoneet, taloudellisen elpymisen edistämiseksi sekä ystävällisten suhteiden palauttamiseksi Yhdysvaltoihin arvokkaalta ja tasa-arvoiselta pohjalta; saavutamme nämä tavoitteet tehostamalla ja nopeuttamalla vaikeata ja monimutkaista prosessia, joka koskee Balkanin maiden lähentämistä Eurooppaan sekä saattamalla asteittain päätökseen Eurooppaa ympäröiviä ystävällisiä maita koskevan hankkeen, ja näin panemme visiomme täytäntöön. Hyvät parlamentin jäsenet, tässä yhteydessä haluaisin muistuttaa keskustelusta, jota on käyty koko tämän vuoden ja jossa on keskitytty Euroopan rajoihin: vaikea ja monimutkainen keskustelu, jota, kuten muistatte, oli mahdotonta aloittaa vaalikauden alussa ja jolla pyritään täydentämään Euroopan unionia ehdokasmaiden lisäksi myös Balkanin mailla sekä rakentamaan niiden turvaksi vahvat, läheiset ja ystävälliset suhteet ympäröiviin maihin Venäjältä Marokkoon, joiden kanssa meidän on jaettava kaikki lukuun ottamatta toimielimiämme, koska unionillamme on oltava omat rajat, oma vahvuutensa ja oma syvyytensä. Saavutamme nämä tavoitteet lisäämällä työtä kansalaistemme turvallisuuden parantamiseksi sekä kehittämällä maahanmuuttajia koskevia sääntöjä ja heidän oikeuksiaan.
Haluaisin käsitellä vielä hieman lisää joitakin luetteloimiani kohtia, koska pidän niitä keskeisinä kohtina tulevan työmme kannalta. Ensinnäkin haluan vakuuttaa teille kaikille, että tulemme aina valvomaan uskollisesti ja tarkasti perussopimusten ja uuden perustuslain noudattamista. Toiseksi aiomme tukea voimakkaasti yhteiskuntamme tasapainoista kehitystä. Lissabonin prosessi, joka on tänään otettu esiin tärkeänä asiana, on kiintopisteemme, koska Euroopan on selvittävä maailmanlaajuisesta haasteestaan, mutta sen on selvittävä siitä tasapainoisella ja sosiaalisesti kestävällä kehityksellä. Viime vuosikymmenen aikana kasvaneet erot kansalaisten välillä lähes kaikissa Euroopan eri maissa huolestuttavat minua vähintään yhtä paljon kuin vähäinen talouskasvu. Tällä historiallisella hetkellä emme voi laiminlyödä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja niiden kuulemista, koska ne ovat Euroopan sosiaalisen mallin pilareita, joiden eteen olemme niin kovasti ponnistelleet viime vuosina.
Infrastruktuurin osalta olemme jo korostaneet uutta sitoumustamme, ja vastuumme ja velvollisuutemme on olla tarkkoja ja valikoivia kulujen ja voittojen arvioimisessa ja aivan yhtä valikoivia sellaisten rahoituslähteiden löytämisessä, jotka ovat yhteensopivia sääntöjemme kanssa sekä kestäviä pitkällä aikavälillä. Tutkimme asiaa yhdessä Euroopan investointipankin kanssa, ja aiomme toimia samalla tavalla tutkimusalalla, jota ilman Eurooppa olisi menetetty maanosa.
Maahanmuuton osalta komissio tukee Euroopan pyrkimyksiä taistella uusia orjakauppiaita vastaan, mutta emme hyväksy ihmisiä, jotka sotkevat toisiinsa päättäväisyyden ja epäinhimillisyyden sekä muuttovirtojen sääntelyn ja väkivallan ja syrjinnän, kuten tapahtui Thessalonikissa.

Lopuksi totean, että kansainvälisten suhteiden osalta komissio pitää yhä kiinni sitoumuksestaan rauhaan ja monenväliseen lähestymistapaan konfliktien ratkaisemisessa. Lisäksi unionin humanitaarisen sitoumuksen puitteissa jatketaan pitkän aikavälin avun toimittamista, joka kaikkien maailman maiden mielestä on ylivoimaisesti tärkein asia.
Nämä ovat toimintalinjat seuraavien kuuden kuukauden ajaksi. Uskon, että kyseinen ajanjakso on yhteistyön ajanjakso ja ajanjakso, joka hallitustenvälisen konferenssin päättymisen myötä avaa todella uuden luvun Euroopan historiassa.
(Suosionosoituksia)

Puhemies.
Tiedän, että monet jäsenet haluavat puhua, mutta olemme ylittäneet selvästi meille varatun ajan.
Ennen keskustelun päättämistä ja puheenjohtajuuden siirtämistä yhdelle varapuhemiehistä äänestyksen toimittamiseksi haluan sanoa, että henkilökohtaisesti olen pahoillani hyökkäyksestä kunnioitettua parlamentin jäsentä ja kollegaamme Schulzia vastaan.
(Voimakkaita suosionosoituksia)
Keskustelu on päättynyt.
KIRJALLINEN LAUSUMA (120 ARTIKLA)

Berthu (NI)
Puheenjohtajavaltio Italia on todennut, että maahanmuuttopolitiikka ja laittoman siirtolaisuuden torjunta kuuluvat sen toiminnan painopistealoihin, ja takaamme sille tukemme.
Erityisesti toivomme, että se osoittautuu selkeämmäksi ja päättäväisemmäksi kuin kaksi viikkoa sitten Thessalonikissa pidetty Eurooppa-neuvoston kokous. Vaikka suuri osa Thessalonikin päätelmistä oli omistettu maahanmuuttopolitiikalle - seitsemän ja puoli sivua, kun Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan töiden jatkolle oli omistettu puolitoista sivua - neuvosto oli erityisen vaikeatajuinen, jopa mahdoton ymmärtää, kun se yritti määritellä tavoitteensa "kahdensuuntaiseksi prosessiksi", jonka tavoitteena on samanaikaisesti torjua laitonta siirtolaisuutta ja tutkia "laillisen maahanmuuton kanavia".
Eurooppa tarvitsee tällä hetkellä selkeän ja päättäväisen politiikan rajojensa valvomiseen, laittomien siirtolaisten palauttamiseen kotimaihinsa sekä turvapaikkaoikeusjärjestelmän uudistamiseen, jotta väärinkäytökset saadaan loppumaan. Tältä osin olemme pahoillamme, että Thessalonikin Eurooppa-neuvosto ei oikeastaan käsitellyt Yhdistyneen kuningaskunnan pyyntöä perustaa kauttakulkukeskuksia, jotka vastaisivat turvapaikkahakemusten tutkimisesta EU:n ulkorajoilla, sekä "alueellisia suojavyöhykkeitä" lähelle niitä maita, joista turvapaikan hakijat ovat kotoisin. Luotamme siihen, että Italian puheenjohtajakaudella tämän asian käsittelyssä edistytään.

Wuermeling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mikäli olen ymmärtänyt oikein, PPE-DE-ryhmän käsiteltäväksi jättämästä tarkistuksesta 75 ei ole vielä äänestetty. Siitä on äänestettävä ennen muita tarkistuksia, koska tarkoituksena on neuvoston yhteisen kannan hylkääminen.

Andersen (EDD).
Arvoisa puhemies, jättäisin käsiteltäväksi suullisen tarkistuksen, jolla on määrä poistaa sana "Euroopan", jotta voidaan käyttää sekä kansallisia että kansainvälisiä ympäristömerkkejä. Tämä vastaisi sitä, mitä päätimme tarkistuksen 32 nojalla. Sen ansiosta voimme edelleen käyttää kaikkia ympäristömerkkejä. Tämä koskee myös tarkistuksia 88 ja 89. Toisin sanoen jätän suullisen tarkistuksen sanan "Euroopan" poistamiseksi tekstistä.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, toivon teidän kuuntelevan minua loppuun asti. Kuulun istuntosalissa edelleen läsnä olevien jäsenten tavoin niihin, jotka jäävät paikalle tämänkaltaisten äänestysten päättymiseen asti. Muut ovat jo aikoja sitten lähteneet. Suoraan sanottuna minusta tosissaan työtä tekeviä ei pitäisi rangaista siitä, että osa jäsenistä pakkaa laukkunsa jo torstaiaamuna!
Figueiredo (GUE/NGL)
Kuten esittelijä toteaa mietinnössään, arvopapereista julkistettava esite on keskeinen osa rahoituspalveluiden toimintasuunnitelmaa, joka on puolestaan olennainen osa Lissabonin strategiaa, jolla pyritään rahoitusmarkkinoiden yhdentämiseen vuoteen 2005 mennessä. Sen vuoksi esittelijän käsitys, jonka mukaan "on äärimmäisen tärkeää saada aikaan konsensus ja varmistaa, että direktiivi hyväksytään nopeasti", on ymmärrettävä, sillä, kuten hän toteaa, sellaisen oikeudellisen kehyksen luominen, jolla parannetaan pääoman hankinnan edellytyksiä Euroopan rahoitusmarkkinoilla, riippuu tästä konsensuksesta. Toisin sanoen direktiivillä pyritään edistämään investointien ja pääoman vapauttamisen vauhdittumista sekä varmistamaan (suur)yritysten rahoitus.
Tältä näkökannalta katsottuna esittelijän neuvoston yhteiseen kantaan jättämillä tarkistuksilla pyritään lisäämään asetusten joustavuutta, nopeuttamaan arvopapereista julkistettavan esitteen hyväksymismenettelyä sekä rajaamaan jäsenvaltioiden itsenäisen päätöksenteon mahdollisuuksia ja kansallisten lainsäädäntöjen nojalla tehtävien päätösten soveltamisalaa. Tarkemmin sanottuna se, että on otettu käyttöön esitteen hyväksytyksi katsomisen käsite, on kaventanut valtioiden valtaoikeuksia lyhentää hyväksymisajanjaksoja ja määrittää ne henkilöt, joita voidaan pitää kokeneina sijoittajina. Esittelijä pitää direktiivissä suhteettomana sitä, että toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä tarkastuksia paikan päällä valvoakseen direktiivin noudattamista. Siinä jopa halutaan nostaa sijoittajan kynnysarvoa, jonka alittuessa esitettä ei tarvitse julkaista. Lyhyesti sanottuna siinä halutaan vapauttamista. Sen vuoksi äänestimme vastaan.

Ribeiro e Castro (UEN)
Yhdyn suureksi osaksi esittelijän haluun parantaa pääoman hankinnan edellytyksiä Euroopan rahoitusmarkkinoilla.
Minusta näiden markkinoiden avoimuus ja selkeys, jotka tullaan saavuttamaan yksinkertaistamalla hyväksymismenettelyä, mikä on asetettu tavoitteeksi tässä mietinnössä, riittävät perusteeksi sille, että tällä alalla tarvitaan vähimmäistason yhteisön säätelyä. Näillä toimilla on mahdollista edistää oikeudellisen kehyksen luomista, mikä parantaa ja helpottaa pääoman hankintaa Euroopan rahoitusmarkkinoilla sekä parantaa sijoittajien tiedonantostandardeja. Tästä hyötyvät liikkeeseenlaskijat, sijoittajat, markkinatoimijat ja markkinat.
Olen pannut merkille, että esittelijä on kiinnittänyt tarkoin huomiota tarpeeseen höllentää eräitä asetuksia lainsäädännön mukauttamiseksi markkinoiden vaatimuksiin ja heilahteluihin sekä pienten ja keskisuurten yritysten taakan keventämiseksi. Esittelijä toivoo etenkin luopumista kokeneiksi sijoittajiksi tunnustettujen elinten "rekisteristä" sekä sitä, että pienet alueelliset pankin saisivat luvan laskea liikkeelle obligaatioita joutumatta kustantamaan esitteiden tekoa. 
Näiden syiden vuoksi äänestin mietinnön puolesta.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, monet kollegani ovat vierastaneet ajatusta ympäristötavoitteiden sisällyttämisestä julkisten hankintojen kriteereihin. Tämä on kuitenkin täysin sopusoinnussa sen perustamissopimuksessakin olevan ajatuksen kanssa, että ympäristöpolitiikka nivotaan kaikkeen EU-politiikkaan. Parlamentti on tehnyt hyvää työtä lisätäkseen kestävää kehitystä tukevia säädöksiä tuotantoa säätelevään lainsäädäntöön. Tämä tarjonnan puolelta tuleva vaikutus tarvitsee kuitenkin tukea myös kysynnän puolelta ja siihen juuri julkisin hankinnoin voidaan vaikuttaa, silloin kun peruste ympäristökriteerin sisällyttämisestä tarjouspyyntöön voidaan esittää.
Niin sanottu Helsingin tapaus, josta yhteisön tuomioistuin on antanut päätöksen, tuo esille tärkeän näkökohdan. Kun tilaajana on julkinen taho, se edustaa yleisöä. Silloin ei tule suojella vain yleisön taloudellista etua, vaan on ajateltava myös vaikkapa yleisön terveyden suojelua. Juuri tästä Helsingin tapauksessa oli kysymys. On sanomattakin selvää, että kansanterveys on samalla pitkän tähtäimen taloudellinen etu, jossa julkinen taho säästää vähintään saman verran kuin se olisi voinut säästää valitsemalla halvimman tarjoajan.

Figueiredo (GUE/NGL)
Tämän Lissabonin strategian suuntaviivoja tarkoin noudattavan direktiiviehdotuksen tavoitteena on saada aikaan säännöksiä, joilla edistetään julkisten hankintasopimusten yhteensovittamista tavaroiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi. Direktiiviehdotuksella myös pyritään sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseen julkisia rakennusurakoita sekä julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten osalta. 
Suosituksen laatijoiden mielestä on tarve varmistaa etenkin kansallisuuteen perustuva syrjimättömyys sekä edistää kilpailua yhdenmukaistamalla edelleen nykyisiä kansallisia menettelyjä siten, että valitaan kokonaistaloudellisesti edullisin tarjous. Tässä tarkoituksessa suosituksen laatijat vaativat, että kansalliset, etenkään tekniset, asetukset eivät aiheuta syrjintää eivätkä ole ristiriidassa julkisten sopimusten alan markkinoiden avaamistavoitteen kanssa. 
On kuitenkin unohdettu, että vaikka julkisten sopimusten avoimuus onkin tärkeä asia, ne voivat silti olla tärkeä talouspoliittinen väline, vaikka ne suosisivat pieniä ja keskisuuria yrityksiä julkisten sopimusten teossa. Alueellinen kehitys on mahdollista ottaa huomioon ja sosiaalisia ja ympäristötavoitteita (etenkin työoloja, työpaikkojen suojelua tai jopa tuotantovälineitä) voidaan edistää lisäämällä sopimuksiin erityismääräyksiä. Kokonaistaloudellisesti edullisimpia tekijöitä eivät välttämättä edusta halvimmat hinnat vaan pikemminkin syntyneiden työpaikkojen määrä. Näistä syistä äänestimme direktiiviesitystä vastaan.

Meijer (GUE/NGL)
 - (NL) Julkisia urakkatarjouksia on aina pidetty ihmelääkkeenä. Toisaalta ne ovat vaihtoehto nepotismille, sille, että julkisia sopimuksia myönnetään yrittäjille, jotka ovat hyvissä väleissä politiikkojen tai korkean tason virkamiesten kanssa. Toisaalta niillä pyritään tekemään loppu valtionyritysten tuottamista ja tarjoamista palveluista ja siten mahdollistamaan yksityisyritysten pääsy uusille markkinoille. 
Olen jo ilmoittanut ensimmäisessä käsittelyssä 17. tammikuuta 2002, että hyväksyn ensiksi mainitun tavoitteen mutta en toista, sillä se lisää entisestään valtioiden riippuvuutta yrityksistä. Vahinkoa voidaan kyllä lieventää kaikenlaisilla byrokraattisilla säännöillä, joista monet eivät kuitenkaan ole tietoisia, joten niitä rikotaan jatkuvasti. Hollannin työnantajajärjestö VNO-NCW on itse asiassa pyytänyt, ettei tarjouksia koskevista direktiiveistä tehtäisi liian kauaskantoisia lukuisilla sosiaalisilla ja ympäristöä koskevilla kriteereillä. Se katsoo, että tarjouskilpailuttaminen on puhtaasti taloudellinen prosessi, jota ei pitäisi pilata pyrkimällä muihin tavoitteisiin. Esittelijä on itsekin poistanut tekstistä joukon sosiaalista suojelua ja ympäristöä koskevia kohtia. En hyväksy tällaista lähestymistapaa.
Yhdyn kuitenkin esittelijän näkemykseen siitä, etteivät koulukirjamarkkinat toimi rajojen yli eivätkä ole avoinna vapaalle kilpailulle, joten olisi parempi jättää laatimatta sääntöjä, joilla väitetään näin olevan.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten teko julkisin tarjouksin syö yli 14 prosenttia Euroopan bruttokansantuotteesta. Tästä huolimatta julkisten sopimusten ja tarjousten ala on hyötynyt vain vähän sisämarkkinoiden synnystä. Vaikka direktiivit ovatkin hyvin tärkeitä sisämarkkinoiden ja rajat ylittävien sopimusten kannalta, niiden suurin hyöty ei piile tässä, vaan niiden tarjoamassa mahdollisuudessa kestävän kehityksen edistäjänä. Ympäristötavoitteet ja sosiaaliset tavoitteet on sisällytettävä julkisiin tarjouksiin ja sopimuksiin. On valitettavaa, ettei sen enempää direktiiviesityksessä kuin Zappalàn mietinnössäkään anneta julkisille laitoksille oikeutta (velvollisuudesta puhumattakaan) valita julkisen tarjouksen kautta tiettyä palvelua tai tuotetta sen kestävyyden perusteella. Näin ollen tuen tarkistuksia, joilla tämä oikeus pyritään julkisille elimille myöntämään. On vaikea hyväksyä, että EU toisaalta myöntää Euroopan kestävän kehityksen strategiassaan ja Johannesburgissa tehdyissä sitoumuksissa, että ympäristökustannukset on otettava huomioon taloudessa, kun taas toisaalta se estää jäsenvaltioita ottamasta tätä periaatetta hankintapolitiikkojensa perusteeksi.

Thyssen (PPE-DE)
. (NL) Arvoisa puhemies, Zappalàn mietinnöstä on tullut kiistanalainen kysymys täällä parlamentissa julkisten tarjousten tekovaihetta koskevien useiden tarkistusten takia. Sosiaalisilla ja ympäristöä koskevilla näkökohdilla on oltava paikkansa julkisia sopimuksia koskevissa asiakirjoissa, kunhan tämä vastaa tuotteita tai palveluja kuvaavia yhdenmukaisuusvaatimuksia ja tarjouskilpailuun mahdollisesti osallistuvia tavarantoimittajia kuvaavia valintakriteerejä.
Nämä eivät kuitenkaan voi olla ainoita sopimusten tekovaiheessa huomioon otettavia näkökohtia, joiden on perustuttava objektiiviseen vertailuun. Tämän vuoksi valintakriteereihin oli tehty useita sosiaalisia ja ympäristöä koskevia tarkistuksia, joiden puolesta en voinut äänestää.
Sama pätee syrjintää koskeviin näkökohtiin. Myös syrjintää on torjuttava. Lainsäädännöllisiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa pitämällä tämä mielessä, mutta ne eivät kuulu julkisten sopimusten myöntämiskriteereihin.

Figueiredo (GUE/NGL)
Tämä direktiivi noudattaa tarkoin Lissabonin strategian suuntaviivoja. Sillä pyritään täydentämään julkisten sopimusten yhteensovittamissäännöistä annettua yleisdirektiiviä ja vastaamaan siten niihin erityisvaatimuksiin, jotka sisältyvät vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla tehtävistä sopimuksista annettuihin asetuksiin. 
Kyseiset mietinnöt ovat laajassa mielessä osa markkinoiden ja julkisten palvelujen vapauttamis- ja yksityistämissuuntausta. Nämä ajatusmallit saivat keväällä pidetyssä edellisessä Eurooppa-neuvostossa uutta puhtia etenkin näillä elintärkeillä aloilla. Mietinnöt liittyvät myös Maailman kauppajärjestön WTO:n seuraavaan neuvottelukierrokseen paitsi siksi, että palvelujen vapauttamisesta on olemassa yleinen sopimus, jolla tarkoitan tullitariffeja ja kauppaa koskevaa yleissopimusta (GATT-sopimusta), mutta myös sen vuoksi, että niissä käsitellään markkinoiden ja julkisten sopimusten avaamista, joka oli esityslistalla myös Dohassa ja johon EU kiinnittää erityistä huomiota. 
Tärkeitä sosioekonomisia aloja ei tietenkään pidä jättää markkinavoimien armoille siten, että samalla kun noudatamme markkinoiden avaamisen ja syrjimättömyyden periaatteita, kavennamme jäsenvaltioiden ja kansallisten hallintoviranomaisten valtaa.
Näistä syistä äänestimme myös tätä esitystä vastaan.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Samat huomiot pätevät jopa paremmin tähän direktiiviin kuin Zappalàn mietintöön, joka koskee julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja ja josta keskusteltiin samaan aikaan kuin direktiivistä. Tällä kertaa kyse on suurista ja pitkäaikaisista sopimuksista. Kyse on tehtävistä, joita on pidetty jo vuosisadan ajan tai pidempäänkin osana valtion ydintehtäviä.
Kyse on koko yhteiskunnalle, talouksille ja teollisuudelle tärkeistä tuotteista ja palveluista, jotka riistettiin aikoinaan tahallisesti sellaisilta yksityisyrityksiltä, jotka eivät kyenneet tarjoamaan jatkuvuutta, laadukkaita palveluja, kohtuuhintoja ja kohtuullista kuluttajapalvelua. Demokraattisen valvonnan alaista valtionmonopolia pidettiin ainoana hyväksyttävänä ratkaisuna taata vaadittu tuote- ja kuluttajansuoja. Tuskin edes kapitalismin puolestapuhujat kyseenalaistivat tuolloin tätä valintaa. Yksityisyritykset luottivat näiden alojen toimituksissa ja palveluissa mieluummin varmaan valtionmonopoliin kuin asettuivat alttiiksi vapaille markkinoille tyyppiselle epävarmuudelle ja jatkuvuuden puutteelle.
Tällä välin verojen alentamista ajavat ja varojenpuutteesta kärsivät valtiot ovat myyneet kyseisiä yrityksiä kansainvälisille konserneille, jotka haluavat hyötyä niistä. Jos tämä on valtioiden toiveiden mukaista, sääntöjä kaivataan kipeästi. Näin ollen on virheellistä kiinnittää liiallista huomiota liikesalaisuuksiin ja muihin yritysten etuihin.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, äänestimme neuvoston, parlamentin ja komission välillä saavutetun kompromissin puolesta, sillä tämä päivä on otollinen kuluttajansuojan kannalta.
Saimme lopulta aikaan kattavat merkinnät, joiden ansiosta kuluttajia ei enää voida huijata, koska tuotteissa on oltava tarkat tiedot kaikista niiden mahdollisesti sisältämistä geenimuunnelluista aineksista. Tämä antaa uskoakseni teollisuudelle aikaa harkita muuntogeenisten organismien käyttöä, sillä kuluttajien enemmistö vastustaa geenimuunneltuja tuotteita. Meidän on kuitenkin jatkettava ponnisteluja asianmukaisten siemenalan järjestelmien kehittämiseksi. Olin eilen hyvin järkyttynyt, kun komissio ei vastannut esittämääni kysymykseen siitä, miten tätä asiaa aiotaan tulevaisuudessa säädellä.
Tarvitsemme näitä merkintöjä. Esitys on hyvä, sillä se on osoitus siitä, ettei kuluttajia kohdella enää lapsina, joilla ei ole sananvaltaa. Sen sijaan he saavat vihdoinkin valita vapaasti muuntogeenisten tuotteiden puolesta tai niitä vastaan. Tulemme näkemään, hyväksytäänkö nämä tuotteet, sillä siitä päättävät markkinat. Näin ollen EU:n hyväksymisprosessi ei ole se suurin ongelma, kuten teollisuudessa haluttaisiin meidän uskovan. Markkinat tulevat olemaan teollisuuden ongelma, sillä markkinat ratkaisevat, ja ne koostuvat yksittäisistä kuluttajista.

Berthu (NI)
. (FR) Äänestin muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista annettua asetusluonnosta (Scheelen mietintöä) käsitelleessä toisessa käsittelyssä seuraavien tarkistusten puolesta. Ne ovat selvästi tiukempia kuin neuvoston hyväksymät:
Tarkistukset, etenkin tarkistus 19, joilla alennetaan sallittujen muuntogeenisten organismien merkintöjen kynnysarvoa 0,9 prosentista 0,5 prosenttiin.
Tarkistukset (etenkin tarkistus 43), joiden ansiosta kiellettyjä muuntogeenisiä organismeja ei enää sallita elintarvikeketjussa, jos niiden prosentuaalinen osuus on alle 0,5 prosenttia. (On muuten syytä kysyä, miten neuvosto voi tässä tapauksessa esittää 0,5:n prosentin kynnysarvoa, kun se kerran väittää, että kyseinen kynnysarvo on teknisesti mahdoton sallittujen muuntogeenisten organismien kohdalla).
Tarkistukset (kompromissitarkistukset 44 ja 45), joissa jäsenvaltioita vaaditaan toteuttamaan toimenpiteitä, jotta vältetään muuntogeenisten ja tavanomaisten viljelykasvien välinen kontaminaatio.
Tarkistukset (esimerkiksi tarkistus 40), joissa jäsenvaltiot valtuutetaan toteuttamaan hätätoimenpiteitä sallittujen muuntogeenisten organismien käytön rajoittamiseksi tai kieltämiseksi, jos niiden myöhemmässä vaiheessa todetaan aiheuttavan terveysriskejä.
Aion näiden teknisten kysymysten lisäksi esittää äänestysselityksessäni periaatteellisen kantani mietintöön, jossa käsitellään tähän liittyvää aihetta eli muuntogeenisten organismien jäljitettävyyttä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Äänestimme toiseen käsittelyyn tulleiden tarkistusten sarjassa kaikkien sellaisten esitysten puolesta, joilla pyritään avoimuuteen ja mahdollisimman kattaviin merkintöihin. Toisaalta äänestimme niitä kompromissitarkistuksia vastaan, joissa todellisuudessa hyväksyttäisiin muuntogeenisiä organismeja koskevan moratoriumin poistaminen.

De Keyser (PSE)
. (FR) Kompromissi ei voi koskaan olla täysin tyydyttävä. Muuntogeenisiä organismeja koskeva kompromissi, jonka puolesta Euroopan parlamentti on juuri äänestänyt, on vain merkki siitä, ettei neuvotteluja voitu enää jatkaa. Näin ollen muuntogeenisiä organismeja koskeva moratorium tullaan poistamaan, kuten jäsenvaltiot ovat toivoneet. 0,5 prosentin kynnysarvo, jonka ylittyessä ennalta varautumisen periaatteen kannattajat ovat halunneet, että muuntogeenisten organismien esiintymisestä ilmoitetaan, ei olisi saanut määräenemmistöä parlamentissa eikä neuvostossa. Näin ollen äänestyksessä hyväksyttiin valitettavasti 0,9 prosentin kynnysarvo.
Tästä huolimatta kompromissi on suuresti myös hyötynyt esityksestä, koska myös muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä on äänestetty puoltavasti, mikä mahdollistaa kuluttajien valppauden lisääntymisen, saa aikaan tiukkoja asetuksia muuntogeenisten organismien löytämisestä sekä mahdollistaa tarkat merkinnät. Siten voidaan myös tehdä selkeä ero muuntogeenisen tuotannon ja sellaisen tuotannon välillä, jossa ei ole käytetty muuntogeenisiä organismeja. Avoimuus on vienyt voiton, vaikka ennalta varautumisen periaate tuntuukin vähän kuluneelta. Hyväksytyt tarkistukset edustavat merkittävää linjausta, jota on syytä viedä tulevaisuudessa eteenpäin. Näin ollen äänestin Scheelen mietinnön puolesta.

Figueiredo (GUE/NGL)
Vaikka neuvoston yhteinen kanta ei vastaakaan kaikkia parlamentin vaatimuksia, se parantaa muuntogeenisten organismien (GMO) valvontaa koskevaa nykyistä lainsäädäntöä. Tiedämme kuitenkin, että sillä pyritään jälleen kerran perustelemaan GMO:eiden moratoriumin poistamista, vaikka se pitäisi säilyttää.
Saavutetulla kompromissilla, joka on tosin kaikkea muuta kuin kattava, voidaan varmistaa, että kaikkia sellaisia elintarvikkeita, jotka sisältävät muuntogeenisiä organismeja, jotka koostuvat niistä tai jotka on valmistettu niistä, tullaan tulevaisuudessa säätelemään sellaisessa aiempaa johdonmukaisemmassa ja yhtenäisemmässä lupaprosessissa, joissa lupien myöntäminen tapahtuu alle kymmenessä vuodessa. 
Kaikki muuntogeeniset elintarvikkeet on merkittävä muuntogeenisiksi riippumatta siitä, voidaanko niiden sisältämiä muuntogeenisiä aineksia havaita. Tärkeänä pidetään myös jäsenvaltioiden mahdollisuutta ryhtyä asianmukaisiin toimiin, joilla voidaan estää tavanomaisten tai luonnonmukaisten viljelykasvien ja muuntogeenisten viljelykasvien välinen kontaminaatio, vaikka on vaikea kuvitella tehokkaita valvontamekanismeja GMO:eiden jo päästyä luontoon, sillä rajathan on poistettu ja tavarat voivat liikkua vapaasti.
Minua harmittaa kuitenkin se, että toistaiseksi kiellettyjen muuntogeenisten organismien aiheuttamaa kontaminaatiota, joka on satunnaista tai ei ole teknisesti vältettävissä, koskevaksi kynnysarvoksi asetettiin 0,5 prosenttia, vaikkakin vain siirtymäkaudeksi. Tässä olisi syytä soveltaa "nollatoleranssia".

Ribeiro e Castro (UEN)
Muuntogeenisiin organismeihin (GMO) liittyvistä ongelmista on tullut ilmeisen kiistanalaisia. Yhtäältä edessämme on tieteellistä ja teknologista tutkimusta ja etenkin sen soveltamista arkielämään koskeva kysymys. Tällaista tutkimusta tukevia ja edistäviä toimenpiteitä olisi toteutettava jatkuvasti. Toisaalta törmäämme riskeihin, joita kohtaavat kaikki, joiden työ käsittää elintarvikkeiden tieteellistä tutkimusta tai elintarvikestandardeja, jotka kansalaisille on varmistettava. Kaikkea tätä on käsiteltävä hyvin huolellisesti ja varoen. Näin ollen kantani tähän mietintöön perustuu siihen, ettei ole olemassa lopullista varmuutta näiden geenimutaatioiden täydellisestä vaarattomuudesta ihmisten ja eläinten terveydelle. Muuntogeeniset organismit tekevät minut varautuneeksi ja varovaiseksi, mikä on luonnollista niille, jotka huolehtivat yhteisestä hyvästä. Toisaalta en kuitenkaan haluaisi, että kantani tulkittaisiin jarruttavan tieteen kehitystä, joka on aina toivottavaa ja jonka ei pitäisi kärsiä kohtuuttomista lainsäädännön esteistä. Korostaisin kuitenkin tarvetta kunnioittaa elämää kaikissa sen eri muodoissa sekä niitä tiukkoja käytännesääntöjä, joilla ohjataan tällaisten hankalien ja moninaisten ainesten käsittelyä ja käyttöä.

Souchet (NI)
. (FR) Emme halua, että Eurooppa sitoutuu Yhdysvaltojen tavoin kevyin perustein muuntogeenisten organismien laajaan, huonosti harkittuun ja valvomattomaan levittämiseen, jota ohjaavat ainoastaan niitä valmistavien yritysten edut. Emme periaatteessa kuitenkaan halua myöskään sitä, että Eurooppa jäisi paitsi tekniikasta, joka saattaa tuoda toivoa ongelmaan kaikkien ihmisten ruokkimisesta.
Kun ajatellaan tekniikkaa, jolla ihmiset voivat manipuloida geenejä, toisin sanoa puuttua elämän keskeiseen sisältöön, on tärkeää, että tätä pohditaan yhteiskunnassa ja ettei pakoilla eettistä keskustelua. Viranomaisten tehtävänä on säätää lakeja ja säädellä. Valtioiden suvereniteetti tarkoittaa, että valtioilla on valta hyväksyä omalla alueellaan vain sellaisia haluttuja ja valittuja tuotteita, joilla vastataan todellisiin tarpeisiin. Biologista moninaisuutta koskevassa Cartagenan pöytäkirjassa tunnustetaan tämä oikeus. Soveltakaamme sitä täysivaltaisesti säilyttääksemme Euroopan asiantuntemuksen GMO:eiden tuotannossa. Kuluttajien ja tuottajien valinnanvapaus edellyttää myös toimenpiteitä, joilla turvataan, että muuntogeenisiin organismeihin perustuva tuotanto ja perinteinen tuotanto voivat olla olemassa yhtä aikaa.

Van Brempt and Van Lancker (PSE)
. (NL) Sosiaalisen edistyksen vaihtoehtovaltuuskunta on neuvoston ja komission tavoin hyväksynyt esittelijän kompromissiesitykset.
Näiden kompromissien ansiosta on mahdollista luoda muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja sekä niiden jäljitettävyyttä ja merkintöjä koskeva perusteellinen lainsäädäntö. Samaan aikaan ne tarjoavat meille joukon takeita geeniteknisen maatalouden ja ilman geenitekniikkaa toteutetun maatalouden välisestä rinnakkaiselosta, sillä direktiiviin 2001/18/EY tehdyssä tarkistuksessa jäsenvaltioille annetaan selkeästi mahdollisuus välttää muuntogeenisten organismien tahaton esiintyminen. Siinä on myös selvennetty, että parlamentti on se, jolta odotetaan eurooppalaista lainsäädäntöä tästä rinnakkaisesiintymisestä.
Koska muuntogeenisten organismien jäljitettävyydellä ja merkinnöillä ei yksistään voida pitkällä aikavälillä taata kuluttajien valinnanvapautta, tätä rinnakkaiseloa koskevat toimenpiteet ovat yhtä tärkeitä. Parlamentti on näiden tarkistusten vastikkeeksi luopumassa vaatimuksistaan, jotka koskevat nykyistä tiukempia GMO-kontaminaation kynnysarvoja (0,5 prosenttia). Nämä kynnysarvot eivät kylläkään saa kaikkien tukea parlamentissa eikä neuvostossa. Näin ollen tuntuisi mielekkäämmältä varmistua rinnakkaiseloa koskevasta sovusta, sillä ilman edellä mainittuja toimenpiteitä yksikään jäsenvaltio ei kykene valvomaan kynnysarvojen täytäntöönpanoa.
Eurooppa ottaa tämän lainsäädännön ja kompromissin myötä ensimmäisenä käyttöön tiukan lainsäädännön muuntogeenisten organismien luvista, jäljitettävyydestä ja merkinnöistä. Vastuuta olisi kuitenkin säädeltävä myös heti kun se on mahdollista. Tätä parlamentti juuri vaatikin komissiolta ympäristövahinkovastuuta koskevan direktiivin ensimmäisessä käsittelyssä.

Berthu (NI)
. (FR) Muuntogeenisten organismien jäljitettävyyttä ja merkitsemistä koskeva Trakatellisin mietintö antaa Scheelen mietinnön tavoin meille mahdollisuuden välittää komissiolle ja jäsenvaltioille vakavan varoituksen.
Meillä on nimittäin vahva tunne siitä, että komissio ja jäsenvaltiot vain odottavat muuntogeenisten organismien jäljitettävyyttä koskevien asetusten hyväksymistä ennen muuntogeenisille organismeille Euroopassa nykyisin asetetun moratoriumin poistamista. Niiden hyväksyminen toimisi täten ikään kuin takeena, vaikkei kahta muuta tärkeää ehtoa ole vieläkään vielä täytetty. Näitä ovat selkeä määritelmä muuntogeenisten organismien todennäköisesti aiheuttamien vahinkojen vastuista (yhdessä vastaavien taloudellisten vakuuksien kanssa) sekä sellaisten sääntöjen voimaantulo, joita ei tähän asti ole ollut olemassa ja joilla voidaan ehdottomasti taata tavanomaisten ja muuntogeenisten viljalajien välisen kontaminaation ehkäiseminen.
Jälkimmäinen kysymys on tärkeä. Muistamme varmaan, että ammattiyhdistysjohtaja José Bové tuomittiin Ranskassa siirtogeenisten maissien juurineen repimisestä, minkä katsottiin rikkoneen yksityisomaisuuden suojaa. Eikö tätä rikkomusta edeltänyt kuitenkin toinen, paljon vakavampi: viereisten yksityistilojen ja kaikkien yhteistä omaisuutta olevan luonnonympäristön altistaminen GMO-tartunnalle?

Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Suhtaudun nykyään kielteisesti muuntogeenisten organismien käyttöön ja kehittämiseen ennalta varautumisen periaatteen nimissä ja sen vuoksi, että muuntogeenisten organismien kehittäminen tuo mieleeni helppoa rahaa hamuavat noitatohtorit ja pois muodista menneen korkean tuottavuuden tavoittelun. 
Näin ollen minä eikä kukaan muukaan voi vastustaa muuntogeenisten organismien jäljitettävyyden ja merkintöjen parantamista, sillä GMO:t ovat todellisuutta, haluammepa me niitä sitten tai emme. Niiden jäljitettävyyden ja merkintöjen parantaminen on pienempi paha, mutta meidän ei silti pidä unohtaa perusongelmaa.

Figueiredo (GUE/NGL)
Tämä asetus täydentää muuntogeenisiä organismeja koskevaa yhteisön lupa- ja valvontajärjestelmää tuoden mukanaan pakollisen merkintäjärjestelmän kaikille muuntogeenisille elintarvikkeille ja rehuille. 
Tiedämme, että asetuksen hyväksyminen jouduttaa entisestään nykyisen moratoriumin poistamista, vaikka se pitäisi säilyttää, kun otetaan huomioon GMO:ien ympäristöön pääsemisen vaara ja se, että muuntogeenisten viljalajien rinnalla viljellään perinteisiä ja luonnonmukaisia viljalajeja.
Yhdysvaltain biotekniikkateollisuus painostaa voimakkaasti Eurooppaa markkinoiden avaamiseksi GMO:ien tuonnille. Siten se toivoo saavansa hyväksynnän näiden tekniikoiden käytölle etenkin kehitysmaissa, kuten presidentti Bush osoitti Washingtonissa Biotekniikan teollisuusjärjestön (Biotechnology Industry Organisation) kokouksessa hiljattain pitämässään puheessa. Puheessaan hän syytti EU:ta Afrikan nälänhädän edistämisestä estämällä GMO:ien tuonnin sekä vaati yhteisön muuntogeenisille organismeille asettamien rajoitusten poistamista. Samanaikaisesti hän itse kieltäytyy ratifioimasta bioturvallisuutta koskevaa Cartagenan pöytäkirjaa.
Yhdysvallat ja monikansalliset yritykset haluavat saada sekä jäsenvaltioiden viljelijät että niiden maatalous- ja elintarvikepolitiikat hallintaansa. Tämä Yhdysvaltain ja monikansallisten yritysten harjoittama painostus vie meitä lähemmäksi moratoriumin poistamista sekä jäljitettävyys- ja merkintäjärjestelmän kumoamista. Tästä järjestelmästä on tullut tärkein puolustuslinja siinä taistelussa, jota nyt käydään muuntogeenisiä elintarvikkeita vastaan ja jolla pyritään estämään muuntogeenisten organismien pääseminen luontoon. Siinä myös pyritään saamaan sekä kuluttajat että viljelijät yhteisrintamaan tässä asiassa.

Martinez (NI)
. (FR) Kaikki kannattavat poikkeuksetta GMO:eja sisältävien elintarvikkeiden merkitsemistä kuluttajille tiedottamiseksi ja näiden tuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi koko tuotanto- ja jakeluketjussa. Kyseisiin toimenpiteisiin on ryhdytty kuitenkin vain lähinnä näön vuoksi, sillä merkinnöillä, valvonnalla ja muilla tarkastuksilla on vaikea estää siitepölyn leviäminen, kahdenlaisen ruoan (muuntogeenisen ja ilman GMO-tekniikkaa valmistetun ruoan) kiertokulun sekoittuminen toisiinsa tai monikansallisen yrityksen Monsanton ja muiden suurten amerikkalaisten siemenyhtiöiden biotekniikoiden voittokulkua. 
Niiden eurooppalaisten johtajien teeskentely, jotka väittävät valvovansa GMO-ilmiötä ihmisten terveyteen liittyvin perustein, jotka ovat yhtä epämääräisiä kuin näiden muuntogeenisten tuotteiden oletettu myönteinen vaikutus maailman maatalouteen, on sitäkin ironisempaa, kun otetaan huomioon niiden ajoitus. Euroopan parlamentti otti kantaa tähän kysymykseen itse asiassa vasta ranskalaisten viljelijöiden nokkamiehen José Bovén - josta on tullut symbolinen esikuva kaikkialla maailmassa hänen varoitettuaan ihmisiä GMO:ien todellisista tai liioitelluista vaaroista - kohtuuttoman kalliiksi tulleen vangitsemisen jälkeen.
Nyt ajetaan merkintöjä muuntogeenisille organismeille ja pannaan vankilaan ne, jotka vastustavat niitä. Tässä kiteytettynä näiden biotekniikoiden ja Euroopan kannan moniselitteisyys.

Moreira da Silva (PPE-DE)
Geneettisesti muunnettujen organismien markkinoille saattamista koskevat EU:n lupamenettelyt ovat olleet jäissä viimeiset kolme vuotta sellaisen tiukan ja yhtenäisen muuntogeenisiä organismeja (GMO) koskevan lainsäädännön puuttuessa, jolla voitaisiin suojella sekä kuluttajia että elintarviketeollisuutta. Kannatan muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä ja merkinnöistä tänään hyväksymäämme lainsäädäntöä, sillä sen nojalla on mahdollista luetteloida markkinoille saatetut GMO:t ja niistä valmistetut elintarvikkeet sekä valvoa niiden kiertokulkua. Näin kuluttajille annetaan valinnanvapaus, ja tuotteiden vetäminen pois markkinoilta, jos sitä pidetään tarpeellisena, helpottuu. Direktiiviesitys sisältää kuitenkin säännöksiä, jotka saattavat mahdollistaa vilpin, kuluttajien harhaanjohtamisen ja kilpailun vääristymisen. Sääntöjen on oltava selkeitä ja yksinkertaisia. Äänestin näistä syistä niiden tarkistusehdotusten puolesta, joilla pyritään seuraavaan: parantamaan GMO:ien havaittavuutta, varmistamaan muuntogeenisten ja perinteisten viljalajien viljely rinnakkain sekä soveltamaan jäljitettävyyttä ja kaikkia myöhemmin tehtäviä merkintöjä kaikkien tuotteiden sijasta vain niihin muuntogeenisiin organismeihin ja tuotteisiin, joissa on havaittu geneettisesti muunneltua DNA:ta tai geneettisesti muunneltuja proteiineja.
Souchet (NI)
 - (FR) Jäljitettävyys on se perusperiaate, jolle kuluttajansuojelun ja kuluttajien valinnanvapauden GMO-tuotteiden kohdalla on perustuttava. 
Jäljitettävyys voidaan taata ottamalla käyttöön GMO:ien tunnistejärjestelmiä, toisin sanoen menetelmiä, joiden avulla tuotannon ja markkinoinnin kaikissa vaiheissa voidaan selvittää GMO:ien alkuperä ja se taho, joka on vastannut niiden markkinoille saattamisesta.
Myös yritysten velvollisuutena on ilmoittaa, jos tuote on valmistettu muuntogeenisistä organismeista, ja säilyttää nämä muuntogeenisten organismien tunnistettavuutta ja jäljitettävyyttä koskevat tiedot sekä toimittaa ne toimivaltaisille viranomaisille. 
Sallittujen GMO:ien esiintymisen kohdalla kannatamme kaikkein tiukimpia kynnysarvoja, kunhan käytetty kynnysarvon taso on realistinen, toisin sanoen sen on perustuttava mitattavissa oleviin teknisiin kriteereihin. Tätä vaatimusta on jatkuvasti tarkistettava havaitsemis- ja analysointikeinojen tarkkuuden kehittyessä.
On myös varmistettava, että toimijat, jotka eivät halua käyttää GMO:ja, voivat hyötyä valinnastaan kaupallisesti.

Bowe (PSE)
. ? Pyrimme tämänpäiväisessä äänestyksessä antamaan ihmisille todellisen valintaoikeuden GMO-tuotteiden kohdalla. Olemme kuunnelleet huolestuneita ihmisiä, jotka ovat peränneet oikeuksiaan tehdä muuntogeenisiä elintarvikkeita koskevia valintoja riittävien tietojen perusteella. Pyrimme kehittämään sellaisen merkintä- ja tiedotusjärjestelmän, jolla tämä valinta olisi mahdollista käytännössä. Meidän on kuitenkin työskenneltävä sen rajoissa, mikä on tieteellisesti hyväksyttävää ja käytännössä mahdollista toteuttaa. 
Elämme epätäydellisessä maailmassa, ja kynnysarvojen käyttö on osoitus tästä epätäydellisyydestä. Kaikissa merkintäjärjestelmissä voidaan nähdä käytännön ja tieteen todellisuuden välinen rajakohta, jonka mukaan parhaimmalla mahdollisella tieteellä saadaan parhaimmat mahdolliset tulokset. Luonnonmukaista viljelyä koskevissa asetuksissa sallitaan ei-luonnonmukaisten ainesten esiintyminen viiteen prosenttiin asti. Vaikka emme merkitsekään kovin alhaisia torjunta-aineiden tai kemiallisten saasteiden jäämiä elintarvikkeissa, tiedämme niiden olemassaolosta. Kannatamme perinteisen ja luonnonmukaisen maanviljelyn sekä geneettisesti muunnettujen viljelmien välistä rinnakkaiseloa koskevia sääntöjä, jotka edistävät todellisen kuluttajanvalinnan toteutumista, koska ne mahdollistavat geneettisesti muunnettujen ja tavanomaisten viljalajien viljelyn rinnakkain.

Ferreira (PSE)
Äänestin ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan hyväksymien tarkistusten puolesta, koska ne tuovat selkeän parannuksen neuvoston yhteiseen kantaan ja tarjoavat tehokkaat takeet muuntogeenisten organismien jäljitettävyydestä ja merkinnöistä, joilla pyritään säilyttämään kuluttajien vapaus valita GMO-tuotteiden ja ilman geenitekniikkaa tuotettujen tuotteiden välillä. 
Äänestin puolueryhmäni ja Euroopan parlamentin enemmistön tekemän päätöksen vastaisesti neuvoston kanssa sovittuja kompromissitarkistuksia 44 ja 45 vastaan. Näiden tarkistusten ansiosta jäsenvaltiot saavat jälleen päättää muuntogeenisten viljalajien ja ilman geenitekniikkaa viljeltyjen viljalajien rinnakkain viljelyä koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta.
Scheelen mietintöön tehdyn tarkistuksen 40 hylkääminen vie nyt jäsenvaltioilta niiden oikeuden rajoittaa pätevistä syistä ihmisten tai eläinten terveydelle taikka ympäristölle vaarallisten muuntogeenisten elintarvikkeiden käyttöä tai kieltää se, samoin kuin niiden oikeuden keskeyttää niiden tuonti tai rajoittaa sitä.
Minne tae kuluttajien valinnanvapaudesta on unohtunut?
Näyttää siltä, että tämän lainsäädännön ainoana tarkoituksena on mahdollistaa GMO:eja koskevan moratoriumin poistaminen mahdollisimman pian.
Euroopan parlamentin suuri enemmistö ja neuvosto ovat juuri hyväksyneet hyödyttömän lainsäädännön, ja siten ne tuputtavat muuntogeenisiä organismeja eurooppalaisille vastoin heidän tahtoaan.

Thyssen (PPE-DE)
. (NL) Arvoisa puhemies, GMO:eja koskevan kysymyksen esittelijät ovat halunneet laatia mietintöluonnokset, jotka olisivat sopusoinnussa keskenään ja mahdollistaisivat sovun neuvoston kanssa. Kunnioitan heidän työtään. Oletan myös, että näissä kysymyksissä vaaditaan edistystä, jotta voidaan poistaa uusien GMO-sovellusten hyväksymiselle asetettu moratorium. Äänestin ryhmäni rinnalla näistä kahdesta syystä.
En ole tosin läheskään vakuuttunut tiettyjen lainosien tasosta. Pelkäänpä pahoin, että niitä joudutaan vielä ajan myötä tarkistamaan. On selvää, että haluan myös lisätä kuluttajien luottamusta muuntogeenisiin elintarvikkeisiin. Ennen kaikkea minusta tarvitaan runsaasti tietoa uusien tekniikoiden hyödyistä ja GMO-ruoan turvallisuudesta. 
Toivon, että kuluttajajärjestöt ja yliopistot toimisivat yhteisrintamassa, sillä eurobarometrin mukaan niillä on suurimmat mahdollisuudet vakuuttaa kuluttajat. Minäkin olisin valmis antamaan kuluttajille mahdollisimman laajan valinnanvapauden siitäkin huolimatta, että eri viljalajien erillään viljely sekä GMO:ien jäljitettävyys ja merkinnät nostavat ruoan hintaa. Kuluttajille jaettavan tiedon on kuitenkin oltava selkeää ja virheetöntä. Havaittavuudella pitäisi siis voida korvata "paperilla olevat kriteerit". 
Valitettavasti PPE-DE-ryhmämme hävisi taistelun ensimmäisessä käsittelyssä, joten tulen siihen loppupäätelmään, että olemme nyt valitsemassa viljelijöille, teollisuudelle ja siten myös kuluttajille hyvin kalliiksi tulevan tien pääsemättä varsinaiseen tavoitteeseen. 
Voidaan kysyä, olisiko ollut parempi ottaa huomioon luottamusta herättäviä toimenpiteitä eli objektiivisia tietoja laajassa mittakaavassa. Onneksi meillä on turvaverkkomme: vuosia kestävä arviointi palauttaa toivottavasti osan terveestä järjestämme.

Martinez (NI)
Pohjois-Euroopan terveysintoilijat ovat salmonellan, listeria-bakteerin ja muiden elintarviketartuntojen jälkeen iskeneet silmänsä nyt elintarvikkeiden sisältämien ainesten mahdollisesti aiheuttamiin allergioihin. Näin ollen tarvitaan direktiiviä näiden allergiaa aiheuttavien lisäaineiden pakkausmerkinnöistä. 
Koska viinit lasketaan kuitenkin elintarvikkeisiin, myös viinipullot olisi varustettava pakkausmerkinnällä, jotta noudatetaan oikeutta saada tietoja riskeistä, jotka koskevat yliherkkyyttä etenkin munille ja kalalle, jotka sisältyvät 20 riskiaineksen luetteloon liitteessä III b. On totta, että muna- tai kalapohjaista liimaa käytetään viinin tuotannossa sakan poistamiseksi. On kuitenkin selvää, että nämä liimat häviävät hyytymisprosessissa synnyttämänsä sakan myötä. Näin ollen ei ole perusteltua ilmoittaa näistä valmistuksen apuaineista pakkausmerkinnöissä, koska prosessin lopussa allergeeneja ei enää ole.
Olemme jättäneet yhdessä viininviljelijöiden ja maalaisjärjen puolustajien kanssa käsiteltäväksi tarkistuksia, joita tarvitaan, jotta viinit voidaan poistaa tämän pelkoa lietsovan ja neuroottisen merkitsemisvaatimuksen piiristä.

Staes (Verts/ALE)
. (NL) Belgialaiset lihan laadun tarkastajat, jotka eivät ole insinöörejä vaan päteviä eläinlääkäreitä, ovat viidentoista vuoden ajan uhranneet kaiken energiansa, voitavansa ja kekseliäisyytensä karjankasvatuksessa käytettävien hormonien laittoman käytön torjuntaan.
He tekevät työtänsä vaikeissa oloissa. Heidän on kestettävä houkutuksia ottaa vastaan lahjuksia. Heihin kohdistetaan fyysisiä uhkauksia, ja joidenkin yksityiselämä on kärsinyt heidän omaisuuteensa kohdistetun ilkivallan takia tai sen vuoksi, että heidän ja heidän sukulaistensa henkeä on uhattu. Itse asiassa eräs tarkastajana toiminut eläinlääkäri, Karel Van Noppen, tapettiin 20. helmikuuta 1995. Onneksi murhaajat ja heidän suojattinsa tuomittiin teostaan viime vuonna. Onneksi he ovat nyt telkien takana.
Tällaiset ovat siis ne vaikeat olot, joissa nämä rohkeat virkamiehet toimivat Euroopan kieltäytyessä totaalisesti käyttämästä hormoneja, joita sille tuputetaan. Tarkastajia on heidän loputtomassa työssään toisinaan lannistaneet epäkunnioittavilla lausunnoilla myös osa tutkijoista, jotka ovat toitottaneet, että sukupuolihormonien käyttö olisi täysin vaaratonta ihmisten terveydelle. Kuka tahansa Olssonin mietintöä tutkinut tietää, että tämä on pötyä. Näin ollen pidän Olssonin mietinnön hyväksymistä kunnioituksen eleenä kaikille perusteellista työtä Euroopassa tekeville tarkastajille, ja rohkaisuna pysyä jatkuvasti valppaana.

Bowe (PSE)
. ? Iso-Britannia on ottanut ilmiömäisiä edistysaskelia kierrätyksessä kymmenen viime vuoden aikana, mutta suurin osa tästä on tapahtunut liikeyritysten puolella, ja nyt meidän on siirryttävä kotitalousjätteisiin. Kotitaloudet ryhtyvät vähitellen erottelemaan lasin, paperin ja muovin sekajätteestä, joten liikeyritysten on työskenneltävä yhdessä paikallisviranomaisten kanssa uusien välineiden rahoittamiseksi ja uusien materiaalinkäsittelylaitosten perustamiseksi. Realistinen toteuttamisaikataulu on viisi vuotta, mutta jos sitä halutaan kiristää, se tarkoittaa kustannusten tasaista nousua. Jos tavoitemääräajaksi asetetaan vuosi 2007, se lisää kuluja 143 miljoonalla punnalla, kun uusien tavoitteiden aiheuttamat kustannukset nousisivat 397 punnasta 540 miljoonaan puntaan viiden vuoden ajanjaksolla. Tämä tarkoittaisi pullovarastoja, kuorma-autoja ovensuukeräilyä varten sekä uusia jätteenkuljetus-, -varastointi- ja -käsittelylaitoksia, ja kaikki tämä kysyy aikaa ja rahaa. Nämä pakkauksia koskevat EU:n säännöt edellyttävät brittiläisiltä yrityksiltä, kuluttajilta ja paikallisviranomaisilta melkoista muutosta kierrätystottumuksissa. Välttämättömien muutosten toteutuminen tehokkaasti ja kustannusvaikuttavasti vaatii hieman enemmän aikaa. Tämän takia äänestimme tyhjää niiden tarkistusten kohdalla, joilla halutaan jouduttaa direktiivin noudattamisaikataulua vuoden 2008 yli.

Figueiredo (GUE/NGL)
Meistä on tärkeää kehittää toimenpiteitä, joilla edistetään kaupunki- ja teollisuusjätteen vähentämistä, kierrätystä ja uusiokäyttöä järkevin ja yhtenäisin keinoin. Pakkauksilla on tässä prosessissa tärkeä osa, samoin kuten kannustimilla, joilla rohkaistaan käyttämään biologisesti hajoavia materiaaleja. 
Kunkin maan erityisolot ja intressit on kuitenkin otettava huomioon tällaisten toimenpiteiden määrittämisessä ja toteuttamisessa. Näin ollen on vaikea ymmärtää, miksi EU:n säännöt pitäisi siirtää löyhästi osaksi kansallista lainsäädäntöä, kun niissä ei oteta huomioon maiden välisiä eroja. Vaikka jaankin osan tässä mietinnössä esitetyistä huolenaiheista, etenkin ennalta ehkäisevien toimenpiteiden kehittämistä koskevat, en voi olla epäilemättä tuotteiden kierrätettävyydelle asetettujen määräaikojen ja tavoitteiden toteutettavuutta. 
Toistan, että minkä tahansa ympäristöpolitiikan tehokkuus riippuu jäsenvaltioiden instituutioiden halusta ja sitoutumisesta, sillä ne vastaavat resurssien suunnittelusta ja aloittamisesta sekä siitä, että teollisuuden katsotaan olevan suoraan vastuussa pakkausjätteen vähentämisestä. Myös kansalaisilla on kuitenkin joka maassa osansa ympäristönsuojelussa ja ympäristöstä huolehtimisessa. Siten tarvitaan jatkuvia toimia, joilla voidaan sivistää kansalaisia, lisätä heidän tietoisuuttaan ja saada heidät mukaan keksimään keinoja nykyisten ongelmien ratkaisemiseksi.

Grossetête (PPE-DE)
Komission kyseisen esityksen tarkastelu on iso urakka parlamentillemme. Esityksellä pyritään tarkistamaan pakkauksien ja pakkausjätteen kierrätystä ja uusiokäyttöä koskevia tavoitteita. 
Tosiasia on, että jäsenvaltioiden tilanteet vaihtelevat huomattavasti, paikallisista olosuhteista puhumattakaan. Jäsenvaltiot ovat onnistuneet eri tavoin myös vuodelta 1994 peräisin olevassa direktiivissä asetettujen tavoitteiden toteuttamisessa. Näin ollen jäsenvaltioilta tätä nykyä vaaditut panokset komission esityksessä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi vaihtelevat suuresti jäsenvaltioiden välillä, puhumattakaan ehdokasvaltioiden erityistilanteesta.
Tämän vuoksi neuvosto on toistaiseksi kyennyt saamaan aikaan vain yhteisen kannan, jota esittelijä pitää täysin riittämättömänä. 
Itse olen eri mieltä. Emme voi kieltää todellisuutta, vaikkei se vastaisikaan ajatustamme ihanteesta. Esittelijä Corbey olisi saanut tukeni kuvitteellisessa virtuaalimaailmassa, ja olisin saattanut olla jopa häntä uskaliaampi. Todellisessa maailmassa kaikilla päätöksillä on kuitenkin seurauksensa ja kustannuksensa, joista veronmaksajien ja kuluttajien, meidän kaikkien, on vastattava.
Äänestäminen tänään sellaisten toimien puolesta, joiden hintaa ei ole koskaan edes määritelty ja jotka merkitsevät epärealistisia velvollisuuksia kaikille jäsenvaltioillemme, olisi kääntynyt itseään vastaan. 
(Äänestysselitystä lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)
Moreira da Silva (PPE-DE)
Jätteen hyödyntämis- ja kierrätyspolitiikan ensimmäinen edellytys on ennaltaehkäisy. Pakkausjätteen ennaltaehkäisy edellyttää sen varmistamista, että valmistajat tekevät käytetyn materiaalin tyyppiä ja määrää koskevat päätöksensä tuotteiden elinkaarianalyysin pohjalta ja määrittävät niiden ympäristövaikutukset suunnitteluvaiheesta hävittämiseen ulottuvalla ajanjaksolla. Täten tuottajat voivat ottaa ympäristökustannukset huomioon tuotteiden lopullisessa hinnassa. Valitettavasti komission direktiiviesityksessä ei mennä tarpeeksi pitkälle jätteiden ennaltaehkäisyä koskevassa kysymyksessä. Toiseksi tärkeänä edellytyksenä voidaan mainita oikeudellisesti sitovien tavoitteiden asettaminen. Tässä mielessä direktiivi on kunnianhimoisempi, koska siinä asetetaan tavoitteita pakkausjätteen hyödyntämiseksi ja kierrättämiseksi. Tämä koskee etenkin lasia, paperia, muovia, metallia ja puuta. Tavoitteilla taataan asenteiden muuttuminen kuitenkin vain, jos ne ovat realistisia, toisin sanoen saavutettavissa. Tämän vuoksi kannatan yhteisessä kannassa asetettuja tavoitteita ja vastustan esittelijän ehdottamia. Vastustan etenkin ehdotusta, jonka mukaan Portugalille, Kreikalle ja Irlannille asetettuja jätteen kierrätystä ja hyödyntämistä koskevia määräaikoja aikaistettaisiin vuodesta 2012 vuoteen 2009. On muistettava, että näiden kolmen jäsenvaltion tietyt erityispiirteet, etenkin niiden hajanaiset alueet (joista osa kuuluu yhteisön syrjäisimpiin alueisiin) ja harva asutus, aiheuttavat sen, että niiden on muita maita vaikeampi saavuttaa pakkausjätteen kierrätykselle ja hyödyntämiselle asetetut tavoitteet.

Ribeiro e Castro (UEN)
Yhdyn laajalti esittelijän kantaan. Voin ilokseni todeta, että tämä mietintö on kaikkien kansalaisten keskuudessa vallitsevan laajan konsensuksen mukainen. Se tuli erityisen selväksi lähes yksimielisessä äänestyksessä ensimmäisen käsittelyn aikana. On tärkeää edistää pakkausjätteen hyödyntämistä sekä sen kierrätystä aina, kun se on mahdollista, ja estää sen syntymistä. Unionin Lissabonissa asettamat strategiset tavoitteet ja etenkin ympäristöulottuvuus, jota vahvistettiin Göteborgissa, jossa se muutettiin kestävän kehityksen strategiaksi, edellyttävät sellaisten toimenpiteiden ja menettelyjen toteuttamista, joilla voidaan torjua ympäristöjätettä ja -vahinkoja. Tosiasia on, että ympäristönsuojelu on ainoa keino taata kansalaistemme ja kuluttajiemme suojelu pitkällä aikavälillä. Minun on kuitenkin useiden ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan jäsenten tavoin ilmaistava huoleni esityksistä määräajoiksi, joiden mukaan jäsenvaltioiden on ryhdyttävä panemaan täytäntöön direktiiviehdotusta. Kannatan realistisempaa lähestymistapaa, sellaista, joka esitetään yhteisessä kannassa ja joka perustuu jo käytössä oleviin jätteiden käsittely-, hyödyntämis- ja kierrätyslaitoksiin. Pääsemme kaikkia hyödyttäviin tavoitteisiimme uskottavan ja pitkäaikaisen strategian avulla.

Breyer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, myös me äänestimme hiilidioksidin päästökauppaa koskevan kompromissin puolesta, sillä se on ympäristönsuojeluvälineiden joukossa todellinen uusi väline, joka tulee kattamaan käytännössä puolet hiilidioksidipäästöistä. Se antaa meille ainutlaatuisen tilaisuuden, joten siihen olisi syytä suhtautua myönteisesti. Olemme tyytyväisiä myös siihen, että Saksan talous- ja työministeriö epäonnistui hankkeessaan saada vapautus päästökaupasta kokonaisille tuotannonaloille. Sen sijaan olemme varmistaneet, että käytännössä lähes kaikki teollisuudenalat kuuluvat päästökaupan piiriin ja että vain tietyt tehtaat vapautetaan päästökaupasta hyvin tiukoin ehdoin, käytännössä ei siis yhtäkään. 
Toivomme, että tämä väline saa aikaan sen, että kaikki jäsenvaltiot todella esittävät päästöoikeuksien jakoa koskevat kansalliset suunnitelmansa ensi vuoden keväällä, tehden siitä todellisen taloudellisen välineen, jonka toivon auttavan ilmaston suojelussa. Tällöin tulemme näkemään, että ilmaston suojelussa on järkeä teollisuuden ja kaikkien kannalta. Tarvitsemme tulevaisuudessa myös uusia järjestelmiä sekä maantie- ja lentoliikenteen aiheuttamia rajusti lisääntyviä hiilidioksidipäästöjä koskevan toimintasuunnitelman. 
Me Verts/ALE-ryhmän jäsenet äänestimme tämän kompromissin puolesta. Meistä se on hyvä väline. Se kertoo, että ilmaston suojelu otetaan vakavasti ja että kykenemme täyttämään Kiotossa meille asetetut velvollisuudet. Vasta sitten voimme olla uskottavia muiden maiden silmissä. Toivon tämän päätöksen merkitsevän myös sitä, että maat, jotka eivät vielä ole ratifioineet Kioton sopimusta, kuten Venäjä, tekevät sen nyt, jotta pääsemme todella käsiksi ilmastonsuojelukysymykseen.

Caudron (GUE/NGL)
Kasvihuoneilmiön maapallolle aiheuttaman vakavan vaaran vuoksi emme voi sivuuttaa ehdotuksia, joilla pyritään tehostamaan tämän uhan hillitsemiseen tähtääviä toimenpiteitä.
Kuulun kuitenkin niihin, joiden mielestä emme voi spekuloida ilmansaasteita koskevalla asialla tai antaa rikkaiden maiden ostaa saastuttamisoikeus mailta, joilla ei ole varaa kehitykseen.
Tämän vuoksi äänestin esitystä vastaan ja kehotan nopeuttamaan puhtaan energian tuotantoa koskevia tutkimusohjelmia. Fuusioenergia on tällainen puhdas energiamuoto, joten kansainvälisen lämpöydinkoereaktorin rakentamisella on nyt kiire.

Figueiredo (GUE/NGL)
Pidämme ensisijaisen tärkeänä ja kiireellisenä asiana jatkaa taistelua otsonikerroksen tuhoutumista, kasvihuoneilmiötä ja siitä aiheutuvaa ilmaston lämpenemistä vastaan. Taistelua voidaan käydä joko käyttämällä aiempaa useammin fossiilisen polttoaineen kulutusta vähentäviä vaihtoehtoisia, uusiutuvia energialähteitä, tai toteuttamalla toimenpiteitä, joilla vähennetään saastuttavista tehtaista peräisin olevia päästöjä ja lievennetään niiden vaikutuksia. Tämä edellyttää panostamista sellaisten uusien tekniikoiden tutkimukseen ja käyttöön, joiden avulla voisimme päästä Kioton pöytäkirjassa asetettuihin tavoitteisiin.
Toistamme kuitenkin vastustavamme "päästöoikeuksien kauppaa". Tällainen kaupankäynti tekisi päästöoikeuksista kauppatavaraa ja antaisi kehittyneimmille maille oikeuden ostaa vähemmän kehittyneiltä mailta "saastekiintiöitä". Tämä säilyttäisi kehittyneempien maiden aseman "etuoikeutettuina saastuttajina" ja pysähdyttäisi vähemmän kehittyneiden maiden kehityksen. Yhdysvaltojen tuoreet luvut sitä paitsi viittaavat teollisuusmaista peräisin olevien päästöjen nousuun.
Mietinnössä yhdytään tähän näkemykseen, koska siinä hyväksytään kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppa, jota jotkut pitävät välineenä päästä Kioton pöytäkirjan tavoitteisiin. Meistä tämä on väärä lähestymistapa.

Grossetête (PPE-DE)
. (FR) Äänestin tämän mietinnön puolesta.
En kannata erityisemmin tällaista maailmanlaajuista järjestelmää "saasteoikeuksien" myymisestä. Erityiskokeilut, joita minulla on ollut tilaisuus johtaa yhdessä alallani toimivien valmistajien kanssa itse asiassa osoittavat, että nämä taloudelliset toimijat voivat toimia yhtenäisesti kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. 
Halusin kuitenkin tehdä tarkistuksia komission alustavaan esitykseen.
Tuntui itse asiassa hyvin tärkeältä laajentaa direktiivin soveltamisalaa kemianteollisuuteen ja alumiiniteollisuuteen. Parlamentti hyväksyi kantani antaessaan tukensa tarkistuksilleni. Näin ollen olen pahoillani siitä, ettei neuvosto ole hyväksynyt kollegojeni kantaa tässä kysymyksessä, mikä viivyttää edellä mainittujen teollisuudenalojen sisällyttämistä direktiivin soveltamisalaan.

Lulling (PPE-DE)
 - (FR) Äänestin neuvoston kanssa tehdyn kompromissin puolesta, tosin hieman vastahakoisesti, välttääkseni viivyttämästä tämän kiistanalaisen direktiivin hyväksymistä entisestään. 
Ensimmäinen huoleni liittyy mahdollisuuteen vähentää päästöjä. Mietinnössä ei mainita eri toimijoiden toimien välillä vallitsevia yhteyksiä teknisissä kysymyksissä.
Tuon maininnan lisäämisellä olisi etenkin rauta- ja terästeollisuudessa voitu estää se, että päästöoikeuksien jakoa koskevien kansallisten suunnitelmien nojalla sähköalan yrityksille myönnetään oikeuksia, jotka koskevat masuunien synnyttämiä kaasuja, jotka lähetetään sähköalan yrityksille, jotka puolestaan voivat muuttaa ne energiaksi rauta- ja terästehtaita varten. Ilman näitä oikeuksia kyseiset yritykset saattaisivat korvata energianlähteensä muilla energiamuodoilla, kuten luonnonkaasulla. On paradoksaalista, että rauta- ja terästeollisuuden yritysten olisi hävitettävä masuuneissa syntyvät kaasunsa, mikä lisää hiilidioksidipäästöjä, puhumattakaan niistä päästöoikeuksista, jotka niiden olisi ostettava takaisin sähköalan yrityksiltä. Nämä ylimääräiset kustannukset saattavat hyvinkin vaarantaa Euroopan teollisuuden rauta- ja teräsalalla, jossa maailmanlaajuinen kilpailu kiristyy koko ajan.
Selkeällä viittauksella yritysten oikeuteen käydä sisäistä kauppaa eri maissa sijaitsevien tehtaittensa oikeuksilla olisi edistetty Euroopan-laajuisten yritysten perustamista ja kehittämistä.

Ribeiro e Castro (UEN)
Kannatan tätä ehdotusta direktiiviksi, sillä se edustaa ensiaskelta pyrittäessä luomaan kasvihuonekaasupäästöjen oikeuksien kaupan kansainvälisiä markkinoita. Unioni on voinut olla edelläkävijänä tällä alalla toimien jo ennen vuotta 2008, jolloin on määrä käynnistää Kioton pöytäkirjassa käyttöön otettu kansainvälinen päästökauppajärjestelmä. Esittelijän erinomainen työ on edistänyt tätä prosessia merkittävästi. 
Direktiivillä luodaan kasvihuonekaasupäästöjen EU-markkinat ja otetaan käyttöön teollisuuslaitosten päästöoikeudet. Oikeuksien myöntämisestä vastaavat kunkin jäsenvaltion viranomaiset.
Erityisen suositeltavana pidän komission tarkistusta, jossa esitetään yhdistetyn menetelmän käyttöönottoa. Tämän ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyn tarkistuksen mukaan 15 prosenttia päästöoikeuksista on myytävä, ja loput annettava ilmaiseksi ajanjaksolla 2005-2012 (myös komissio kannattaa tätä ns. "grandfathering"menetelmää).
Direktiivin hyväksyminen vie meidät uudelle aikakaudelle, jolle on luonteenomaista yritysten ja valtioiden keskuudessa vallitseva vastuullisuuden ilmapiiri. Se johtaa toimijat ja politiikan edustajat yhteiselle tielle, jota kansalaiset kiihkeästi toivovat heidän kulkevan.

Ries (ELDR)
. (FR) Euroopan unionin on ryhdyttävä ehdottomiin toimiin kaikkein eniten saastuttavista kaasuista peräisin olevien päästöjensä vähentämiseksi. 
Sen on ryhdyttävä tähän voidakseen suojella kansalaistensa terveyttä, saavuttaakseen Kioton tavoitteet, näyttääkseen esimerkkiä muulle maailmalle ja välttääkseen uhkaavan suuronnettomuuden vaaran. Kansainvälisen energiajärjestön ilmastotieteilijöiden tuoreessa selvityksessä ennustetaan energiankulutuksen ja kasvihuonekaasupäästöjen kaksinkertaistumista vuoteen 2030 mennessä.
Tämän vuoksi kannatin sitä, että otetaan käyttöön tällainen oikeus "saastuttaa vähemmän". Tätä oikeutta sovelletaan teollisuuden pääaloihin 1. tammikuuta 2005 alkaen. Kiintiönsä ylittäviä yrityksiä sakotetaan 40 eurolla yli menevältä tonnilta, ja 100 eurolla tonnia kohti vuoden 2008 jälkeen. 
Näin ollen tämä kiintiökauppajärjestelmä on todellinen innovaatio, jonka avulla kasvihuonekaasupäästöjä voidaan vähentää yli 20 prosentilla vuodesta 2010 alkaen, puhumattakaan 2000 miljoonan euron energiansäästöistä.
Yksi huono puoli tässä kuitenkin on: minusta on kohtuutonta vaatia Belgiaa maksamaan kahdeksas osa Kioton sopimuksen Euroopalle aiheuttamista kokonaiskustannuksista, kun otetaan huomioon, että sen väestö on noin 2,5 prosenttia Euroopan väestöstä ja sen osuus Euroopan BKT:sta vain alle 3 prosenttia. Maapallomme pelastamisesta olemme vastuussa me kaikki, rikkaat maat, kaikki toiminnanalat, myös liikenne, sekä yksityiset kansalaiset.

Puhemies.
? Äänestykset päättyvät tähän.
(Istunto keskeytettiin klo 14.20 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies.
Esityslistalla ovat seuraavina neuvoston ja komission julkilausumat T?et?eniasta.
Toivotan neuvoston puheenjohtajan Frattinin tervetulleeksi parlamenttiin.

Frattini
. (IT) Arvoisa puhemies, tervehdin komission edustajaa ja kaikkia läsnä olevia Euroopan parlamentin jäseniä. Arvoisa puhemies, johdannoksi T?et?eniaa koskevalle julkilausumalleni haluaisin todeta, että olen henkilökohtaisesti ja määrätietoisesti sitoutunut vierailemaan vastakin Euroopan parlamentissa ja osallistumaan täysipainoisesti Euroopan parlamentin työhön, ja aion ottaa tässä ja muissa keskusteluissa esiin tuodut näkökohdat huomioon sekä pitää toimivaltani asettamissa rajoissa parlamentin täysin ajan tasalla neuvoston asiakirjojen ja toimien suhteen.
Kuten te kaikki tiedätte, Venäjän federaatioon kuuluvan T?et?enian tasavallan tilanne on ollut Euroopan unionin huomion kohteena jo jonkin aikaa sille tunnusomaisten vakavien sotilaallisten väkivallantekojen ja terrorismin sekä niistä Euroopalle todennäköisesti aiheutuvien seurausten tähden. Pienen T?et?enian tasavallan tilanteen vaikutukset ulottuvat pitkälle sen rajojen yli, ja olivatpa ne sitten kielteisiä tai myönteisiä, ne vaikuttavat koko Kaukasuksen alueeseen.
Nähdäkseni varsin suppeakin tietämys aiemmista tapahtumista on tärkeää muodostettaessa näkemystä maan nykytilanteesta ja tulevaisuudennäkymistä. Tämän vuoksi esitän teille tämän lyhyen katsauksen. T?et?enian tasavalta on ollut Neuvostoliiton hajoamisesta ja sen jälkeisestä Venäjän federaation syntymästä asti näyttämönä venäläisten ja t?et?eenien väkivaltaisille yhteenotoille ja verisille separatistisille sotatoimille. Vaikka vuoden 1997 rauhansopimuksessa laskettiin perusta laajapohjaiselle tosiasialliselle itsehallinnolle t?et?eenijohtaja Aslan Mashadovin johdolla, sissiryhmittymät jatkoivat toimintaansa kaikkialla maassa. Vuonna 1999 Venäjän joukot tunkeutuivat Ingu?iaan ja Pohjois-Ossetiaan, kun taas T?et?eniassa ne miehittivät maan pääkaupungin Groznyin. Tätä seurasi raakalaismainen ilmapiiri, jolle olivat tunnusomaisia niin separatistiliikkeen taistelijoiden kuin myös venäläisjoukkojen vuosikausia kestäneet hyökkäykset ja sortotoimet.
Vielä tuolloinkin Euroopan unioni, Euroopan neuvosto ja ETYJ tunnustivat Venäjän oikeuden puolustaa alueellista koskemattomuuttaan ja torjua terrorismia mutta tuomitsivat Venäjän suhteettoman voimankäytön ja kehottivat Venäjän hallitusta ratkaisemaan kriisin poliittisesti sekä takaamaan humanitaarista apua tarjoaville järjestöille pääsyn T?et?eniaan. Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän jälkeen Venäjä tehosti terrorismin vastaisia toimiaan, vaikka yhteys T?et?enian ja islamilaisen fundamentalismin välillä vaikuttikin melko löyhältä - olkoonkin, että se on olemassa. Vaikka sota käytettyjen menetelmien ja välineiden näkökulmasta onkin entistä voimakkaammin ja vaarallisemmin ääri-islamilaisuuden vaikutuspiirissä, sen syyt ovat edelleen pohjimmiltaan kansalliset. Vaikka Venäjän viranomaisten ja T?et?enian vastarinnan yhden merkkihenkilön välinen vuoropuhelu avattiin syyskuussa 2001, edelleenkään ei saatu varmuutta eikä selvyyttä siitä, olisiko kriisiin mahdollista löytää poliittinen ratkaisu. Juuri tätä taustaa vasten sattui Na Dubrovke -teatterin vakava terrorismi-isku, jota seurasivat viime kuukausien lukemattomat ja yhtä väkivaltaiset hyökkäykset.
Tilanne paikan päällä on äärimmäisen vaikea: paikallinen talous on sortumaisillaan, venäläismielinen hallinto on riitainen, separatistit ja julmuus luovat terrorismin uhan ja Venäjän miliisit harjoittavat väkivaltaisia sotilaallisia toimia. Aiemmin T?et?enian talous kukoisti tietenkin ennen kaikkea öljyntuotannon ja pitkälle kehittyneen metalli- ja mekaniikka-alan ansiosta, mutta nyt se on selvästi heikommissa kantimissa: työttömiä on 42 prosenttia, läheisessä Ingu?ian tasavallassa on 64 000 t?et?eenipakolaista sekä vastaanottoleireillä 8 000 hätäsiirtolaista ja 290 000 koditonta. Kansalaistoiminta on suurimmaksi osaksi lakannut, ja jäljellä on surkea valtio tuhottuine arkistoineen ja virastoineen.
Hyvät parlamentin jäsenet, presidentti Putinin käynnistämä merkittävä instituutioiden uudistus sekä paikallisessa kansanäänestyksessä hyväksyttävän uuden perustuslain antaminen tapahtuu tältä perustalta. Putinin suunnitelman mukaan kansainvälisen yhteisön ja ennen kaikkea Euroopan unionin, Euroopan neuvoston ja ETYJin olisi tuettava tätä prosessia. Poliittisen suunnitelman mukaan paikallisille organisaatioille myönnetään laaja itsehallinto ja aiempaa laajemmat valtuudet osana Venäjän federaatiota, jonka alueellinen koskemattomuus turvataan tällä tavoin. Tarpeettomien kiintiöityjen joukkojen ja tarkastuspisteiden vähentäminen aloitettiin, jotta voitaisiin helpottaa alueen asteittaista normalisoitumista ja kansanäänestyksen toimittamista. Kuten tunnettua, maaliskuun 23. päivänä pidetyssä kansanäänestyksessä - jonka osallistumisaste oli 89 prosenttia - perustuslakiluonnos sai erittäin laajan kannatuksen. Tämä tulos osoittaa, että sotimiseen väsyneet t?et?eenit ovat valinneet poliittisen ratkaisun osana Venäjän federaatiota. Samalla on käynyt ilmi, että separatistinen kapinallisjohtaja Aslan Mashadov ja hänen kannattajansa ovat menettäneet kansalaisyhteiskunnan kannatuksen suurelta osin. Äskettäin annetun perustuslain nojalla voidaan olettaa, että T?et?enian presidentinvaalit pidetään lokakuun loppuun mennessä mutta eduskuntavaalit aikaisintaan kolme kuukautta tulevan presidentin valinnan jälkeen.
Tästä myönteisestä tuloksesta huolimatta kansanäänestys on vasta ensimmäinen etappi meneillään olevassa poliittisessa siirtymävaiheessa. Ratkaisematta on vielä lukuisia kysymyksiä, kuten T?et?enian tasavallan ja Venäjän federaation välinen toimivaltajako, korvausten suorittaminen omaisuutensa menettäneille sekä toimenpiteiden toteuttaminen rikollisuuden ja myös Venäjän joukkojen tekemien rikosten ehkäisemiseksi. Hyvät parlamentin jäsenet, kuten te kaikki tiedätte, tällä hetkellä poliisivoimien jäseniä vastaan on vireillä 200 vakavaa rikosoikeudellista oikeudenkäyntiä. Venäjän duuma hyväksyi 6. kesäkuuta 2003 T?et?eniaa koskevan armahduslain, jota sovelletaan sekä kapinallisiin että poliisivoimien jäseniin, tietenkin sillä ehdolla, etteivät nämä ole syyllistyneet väkivaltarikoksiin. Säädöksessä tarjotaan armahdusta niille, jotka ovat luopuneet aseellisesta ja separatistisesta vastarinnasta tämän vuoden syyskuun 1. päivään mennessä. Armahduksista huolimatta hyökkäykset paikan päällä jatkuvat, mikä edellyttää poliisivoimilta lujia vastatoimia.
Kansainvälinen yhteisö on seurannut maan vaiheita ja Venäjän hallituksen aloitteita tarkkaavaisesti. Maaliskuussa Euroopan neuvoston parlamentaarinen edustajakokous antoi päätöslauselman, jossa hahmotellaan mahdollisuutta perustaa kansainvälinen tuomioistuin T?et?eniassa vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneiden saattamiseksi oikeuden eteen, ja käynnistettyä poliittista ja institutionaalista prosessia tarkasteltiin äskettäin perinpohjaisesti keskusteluissa, joita ihmisoikeuskomission päävaltuutettu kävi Venäjän hallituksen kanssa. ETYJin puheenjohtajisto on aikeissa laskea Venäjän suostumuksella perustan kyseisen järjestön toimien jatkamiselle tässä tasavallassa vaaleja, hyvää hallintotapaa, oikeuslaitosta, tiedotusvälineitä, poliisivoimia ja humanitaarista apua koskevien hyväksyttyjen erityisohjelmien perusteella. Huhtikuussa pidetyssä Geneven ihmisoikeuskonferenssissa unionin 15 jäsenvaltiota esittivät päätöslauselmaluonnoksen, jossa arvostellaan T?et?eniassa tapahtuneita väkivallantekoja ja tuomitaan ne. Kuten tiedätte, luonnos jäi hyväksymättä, koska se ei saanut taakseen äänten enemmistöä. Venäjän hallitushan luonnehti päätöslauselman hylkäämistä sanoilla "terveen järjen voitto".
Hyvät parlamentin jäsenet, neuvosto on pannut merkille Euroopan parlamentin näkemykset T?et?enian tasavallan tilanteesta, ja se pyrkii varmistamaan, että äskettäin käynnistetty poliittinen prosessi johtaa oikeusvaltion periaatteiden palauttamiseen sekä alueen taloudellisen ja sosiaalisen järjestelmän jälleenrakennukseen. Unionin yhtenäinen kanta presidentti Putinin käynnistämästä institutionaalisesta prosessista T?et?eniassa on yleisesti ottaen myönteinen. Nyt odotamme täyskäännöstä ihmisoikeuksien alalla ja vaadimme väärinkäytöksiin syyllistyneiden rankaisemista. Euroopan unionin jatkuvasta huomiosta ovat selkeänä osoituksena EU:n Moskovan-edustustojen johtajien troikan äskettäinen huhtikuinen vierailu T?et?eniaan sekä jo äsken mainitsemani tuki ETYJin toiminnan jatkamiselle alueella.
Viime huhtikuun 15. päivänä pidetyssä Euroopan unionin ja Venäjän yhteistyöneuvoston kokouksessa unionilla oli ensimmäinen tilaisuus lähettää korkean tason poliittinen viesti valppaudestaan, mielenkiinnostaan ja siitä, että se on yleisesti käytettävissä. Pietarissa järjestetyssä EU:n ja Venäjän huippukokouksessa esitettiin toive siitä, että äskettäin alulle pantu poliittinen prosessi talouden ja yhteiskunnan rakenneuudistuksen ohella johtaa oikeusvaltion periaatteiden palautumiseen, ihmisoikeuksien edistämiseen ja aitoon sovitteluun. Pietarin huippukokouksessa tuomittiin kaikki väkivallanteot, ennen kaikkea terroriteot, jotka saattaisivat vaarantaa nykyisen kehityksen kohti poliittista ratkaisua, ja todettiin, että kansainväliset organisaatiot pystyvät edistämään prosessia merkittävällä tavalla tekemällä yhteistyötä Venäjän viranomaisten kanssa.
Kun alueen talouden rakennemuutos on saatu alulle, unionin on myös tehtävä taloudellinen sitoumus vaikkakin luonnollisesti tiukoin edellytyksin. Komission edustaja, joka kohta käyttää puheenvuoron, voi kuvailla teille koottavaa tukipakettia. Venäjän viranomaisten yhteistyö on ratkaisevaa sen varmistamiseksi, että tuki todellakin tavoittaa sitä kipeästi tarvitsevat. Ajatusta T?et?eniaa koskevan Euroopan unionin tulevan aloitteen käynnistämisestä kannattaa tarkastella lähemmin. Tällä aloitteella voitaisiin tukea presidentti Putinin aloittamaa prosessia ja näin laajentaa unionin toiminta humanitaarisesta avusta, johon me kaikki olemme tähän mennessä keskittyneet, toiseen - mutta mielestäni yhtä tärkeään - alaan, nimittäin institutionaaliseen ja sosioekonomiseen kehittämiseen. Tämä voitaisiin toteuttaa siirtämällä joitakin käytännön aloitteita Euroopan unionin ja ETYJin nykyisen yhteistyön alaisuuteen. ETYJ on parhaillaan laatimassa venäläisen vastapuolensa kanssa arviota mahdollisista alakohtaisia tukitoimista. Olen jo maininnut vaalit - jotka ovat äärimmäisen tärkeät - oikeuslaitoksen, poliisivoimien uudistuksen sekä pakolaisten ja hätäsiirtolaisten sopeuttamisen yhteiskuntaan. Näitä instituutioiden kehittämisen osatekijöitä pidetään perinteisesti ensisijaisina tavoitteina myös unionin toiminnassa.
Lopuksi toteaisin Venäjän hallituksen käynnistämästä institutionaalisesta prosessista, että Italia on puheenjohtajakaudellaan sitoutunut helpottamaan sellaisen lopullisen poliittisen ratkaisun etsintää, joka mahdollisuuksien mukaan kattaisi kaikki ne t?et?eeniväestön edustajat ja kansanryhmät, jotka eivät ole syyllistyneet terrorismiin. Käynnistetyn institutionaalisen uudistuksen olisi nähdäksemme johdettava käytännössä sellaisiin aitoihin - ja sanoisin jopa automaattisiin - tuloksiin, jotka parantavat t?et?eeniväestön ihmisoikeuksien noudattamista.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajan Frattinin selkeästi ilmaisemaa kantaa seuraillen minun on todettava, että komissio voi ainoastaan jälleen kerran todeta, että Euroopan unioni on sitoutunut vahvasti terrorismin torjuntaan ja että tältä osin se tukee Venäjän oikeutettua taistelua terrorismia vastaan niin T?et?eniassa kuin missä tahansa muuallakin. Tästä ei pidä olla epäilystäkään. Tämä tarkoittaa sitä, että ihmisoikeuksien puolustaminen on kaiken perusta, ja sitä, että jos ihmisoikeuksien keskeinen rikkomus on juuri terrorismi, joka halveksii perustavaa oikeutta elämään, tämä ei tarkoita sitä, ettei meidän tarvitsisi missä tahansa terrorismin vastaisessa toiminnassa tai taistelussa olla tietoisia siitä, että ihmisoikeudet ovat perustava näkökohta ja että niitä on kunnioitettava aina.
Tämän sanottuani haluaisin siirtyä käsittelemään aloja, jotka liittyvät läheisemmin komission toimintaan - siihen aion keskittyä, jotta en toistaisi sitä, mitä täällä on jo sanottu - ja huomauttaa, että meidän on luotava paremmat mahdollisuudet humanitaarisen avun antamiseksi T?et?enialle. Kuten arvoisat parlamentin jäsenet tietävät, Euroopan unioni on humanitaarisen avun toimiston (ECHO) välityksellä tärkein humanitaarisen avun toimittaja Pohjois-Kaukasuksella. Lokakuusta 1999 unioni on toimittanut yli 110 miljoonaa euroa tukea T?et?enian konfliktien uhreille. Pohjois-Kaukasuksen turvallisuusolot ovat yhä vajavaiset, mikä aiheuttaa huomattavia logistisia ongelmia. Komissio luottaa kuitenkin siihen, että Venäjän viranomaiset suhtautuisivat aiempaa avoimemmin esimerkiksi pyrkimyksiin vapauttaa eurooppalainen tukityöntekijä Arjan Erkel, jota pidetään edelleen panttivankina.
Suurimmat esteet humanitaarisen avun toimittamiselle ovat edelleen Venäjän viranomaisten ajoittainen haluttomuus antaa kansalaisjärjestöille lupa käyttää tarvittavia radioyhteyksiä sekä T?et?eniassa sovellettava oleskelu- ja työlupien myöntämisjärjestelmä. Tältä osin vaadimme edelleen parannuksia sovellettavaan kohteluun helpottaaksemme humanitaaristen toimien toteuttamista turvallisuutta, tehokkuutta ja valvontaa sekä tietenkin riippumatonta arviointia koskevien perustavien sääntöjen mukaisesti.
Neuvoston puheenjohtaja totesi hetki sitten, että Venäjän viranomaiset ovat vakuuttaneet meille, etteivät ne aio palauttaa naapurialueilla oleskelevia tuhansia henkilöitä T?et?eniaan väkisin. Totuus on tästä huolimatta se, että ECHO on ilmoittanut meille havainneensa, että mahdollisuudet huonokuntoisten telttojen korvaamiseen ja vankempien suojien rakentamiseen naapurimaahan Ingu?iaan on evätty.
Paluu T?et?eniaan ei saa olla hätäsiirtolaisten ainoa vaihtoehto. Sen lisäksi, että komissio jatkaa tilanteen yleistä tarkkailua, se vaatii vastaisuudessakin ennen kaikkea, että hätäsiirtolaisiksi joutuneiden t?et?eenien paluu kotimaahan tapahtuu vapaaehtoisuuden pohjalta ja ehdoitta. Tulevaisuudesta toteaisin, että komissio tarkkaillee edelleen tilannetta ja meneillään olevien töiden etenemistä, jotta saataisiin allekirjoitetuksi sopimus, jonka tarkoituksena on selkeyttää T?et?enian asemaa osana Venäjän federaatiota, sekä valmistellakseen tässä Venäjään kuuluvassa tasavallassa pidettäviä lokakuisia presidentinvaaleja ja joulukuisia eduskuntavaaleja. Tältä osin jatkamme tilanteen tarkkailua.
Komissio korostaa tässä vaiheessa, että kaikki nämä toimet olisi toteutettava ja kaikki tämä edistys saavutettava äärimmäisen avoimesti ja kaikilta osin kansainvälisten sääntöjen mukaisesti, ja ennen kaikkea tämän olisi tapahduttava tavalla, joka auttaa ratkaisemaan tämän konfliktin lopullisesti.

Oostlander (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja totesi hetki sitten myönteiseen ja rakentavaan sävyyn olevansa valmis yhdistämään voimansa kanssamme. Arvoisa puheenjohtaja Frattini, esitämme teille mitä lämpimimmät kiitoksemme.
Arvoisa komission jäsen, myös te mainitsitte hetki sitten aivan oikein hollantilaisen Arjan Erkelin. Olen tästä teille suuressa kiitollisuudenvelassa, sillä Lääkärit ilman rajoja -järjestön Dagestanin-edustuston päällikkö Erkel on ollut kateissa viime vuoden elokuusta. Hänet kaapattiin, ja on ensiarvoisen tärkeää, että tämä kaappaus saa komission ja myös neuvoston huomion. Me tiedämme, että Arjanin isä on pitänyt kaikki ajan tasalla tapauksesta jo kuukausien ajan, ja toivon, että asia ratkeaa myönteisesti.
Olin äskettäin neljän parlamentin jäsenen kanssa matkalla, jolta palasimme kotiin T?et?enian kautta. Minun on sanottava, että se oli varsin masentava kokemus: Bosniaan ja Sarajevoon verrattuna - otan vertailukohdaksi silloisen sotatilan - Groznyin ja T?et?enian tila on itse asiassa lohduttomampi.
Meillä ja ennen kaikkea yhdysvaltalaisilla on vaarallinen taipumus määritellä tämä Venäjän sota tavalla, joka sopii meille itsellemme parhaiten, kuten sanomalla, että "älkää te arvostelko meidän sotiamme, niin emme mekään arvostele teidän". Meidän Euroopan unionissa olisi suhtauduttava tällaiseen harkiten: Venäjän armeijaa vastaan eivät taistele ainoastaan kapinalliset ja terroristit, vaan mukana on myös muita, jotka mitä selvimmin voidaan lukea vastarintaliikkeen taistelijoiksi. Väärässä eivät ole sen enempää t?et?eenit kuin venäläisetkään. Totuus on kuitenkin, että Venäjän joukkojen toiminnan takia monet T?et?enian kansalaiset tapaavat epätoivoissaan liittyä Venäjän-vastaiseen leiriin. Itse saimme kaduilla käymissämme keskusteluissa kuulla perusteltuja valituksia ihmisiltä, jotka ovat nähneet ystäviensä tulevan hakatuksi. Toiset taas ovat liian peloissaan mennäkseen Groznyiin töihin, koska riski Venäjän armeijan mielivaltaisista ja äärimmäisen väkivaltaisista toimista on valtava. Voimme joiltakin osin samastua tähän tilanteeseen, jos muistatte, että monilla meistä on kotimaassaan takanaan siirtomaakausi, jolloin tapahtui kaikenlaista, joka tuli päivänvaloon vasta paljon myöhemmin. Venäjän toimet T?et?eniassa tulevat päivänvaloon paljon nopeammin, mikä on hyvä. Tämän vuoksi pyydän sekä komissiota että neuvostoa käyttämään kaikkia saatavillamme olevia poliittisia ja diplomaattisia keinoja väkivallan torjumiseksi T?et?eniassa. Tätä tarvitaan todellakin kipeästi, eikä se ole edes liikaa vaadittu.

Paasilinna (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat neuvoston ja komission edustajat ja kollegat, johtamani valtuuskunta on tyytyväinen siihen, että se saattoi tutustua tilanteeseen paikan päällä. Näin tapahtui ensimmäistä kertaa. Tapasimme Venäjän, Ingu?etian ja T?et?enian johtoa ja hallintoa, tapasimme ihmisiä niin leireissä kuin Groznyissakin sekä diasporassa olevia t?et?eenejä Moskovassa ja tietysti humanitaarisia järjestöjä, niin kansallisia kuin kansainvälisiäkin. Ihmisoikeuksien ohella halusimme tutustua sosiaalisiin, taloudellisiin, koulutuksellisiin ja sairaanhoidon asioihin, pakolaisten asemaan ja yleensäkin normaalin elämän mahdollisuuksiin.
Ensimmäiseksi haluan tuoda esille Venäjän strategisen muutoksen. Se ei pyri enää sotilaalliseen ratkaisuun vaan poliittiseen. Tämä on myönteistä ja Euroopan parlamentin jo kauan vaatima linja. Toiseksi on ilmeistä, että kaikki osapuolet ovat väsyneitä sotaan ja haluavat rauhaa. Nyt en tarkoita rikollisia elementtejä, jotka ovat tehneet sodasta oman rikastumisensa lähteen. Kolmanneksi näyttää siltä, että nyt on syntynyt noin vuoden mittainen "mahdollisuuksien ikkuna" - window of opportunity - kunnes vaalit ovat Venäjän federaatiossa ja T?et?eniassa ohi. Pelättävissä on, että vaalien jälkeen tilanne voi palata ennalleen. Siitä syystä aloitettua poliittista prosessia on nyt syytä voimakkaasti tukea.
Uhkana on niin ikään konfliktin "t?et?enisaatio", väkivallan siirtyminen yhä enemmän sisällissodan suuntaan. Rauhan tiellä on välttämätöntä, että Venäjä tuomitsee sotarikolliset ja armeija vetäytyy. Ihmisoikeudet on turvattava. T?et?eenien on myös lopettava aseellinen taistelu ja terrori-iskut. Useista lähteistä on havaintoja siitä, että jo viime vuoden puolella Venäjän armeijan taistelutoimet alueella ovat vähentyneet. Samaan aikaan kuitenkin aseellisten ryhmien harjoittama väkivalta on lisääntynyt, mikä on erittäin huolestuttavaa.
On päättäväisesti jatkettava aluillaan olevaa sosiaalista, sivistyksellistä ja taloudellista jälleenrakentamista. Kuten eräs mahdollinen T?et?enian presidenttiehdokas sanoi minulle, raha luo rauhaa. Venäjän hallitus on rakentanut eräänlaisen poliittistaloudellisen paketin tilanteen normalisoimiseksi. Siihen tarvittaneen kyllä korjauksia ja lisäyksiä, mutta suunnan valinta on tässä tärkeätä.
Tähän liittyen Euroopan unionin tulisi niin ikään voimistaa toimenpiteitään alueella. Euroopan unioni on jo nyt suurin ulkopuolinen avunantaja. Komissio myönsikin äskettäin 16 miljoonaa euroa humanitääriseen apuun, mikä on oikein.
Valtuuskuntamme vaatimus on, että avustusjärjestöt pääsevät nopeasti, esteettä ja turvallisesti alueelle. Ilman ulkopuolista apua tilanteen korjaaminen vaatii vielä pidemmän ajan. Niin ikään on välttämätöntä, että ETYJin toimisto Znamenskojessa voidaan viivytyksettä saada täyteen toimintaan.
Muutaman kuukauden kuluttua suunnitellaan vaaleja ja vaalikampanjan aloittamista. On erittäin tärkeätä seurata, että kampanja saadaan avoimeksi ja demokratian vaatimukset täyttäväksi. Tämä vaatii pitkäaikaista läsnäoloa. Jos kampanjat eivät ole demokraattisia, tuskin vaalitkaan voivat olla.
Lopuksi, on esitetty myös rauhankonferenssin ajatus, johon voisivat osallistua kaikki osapuolet sekä myös Euroopan unioni, Euroopan neuvosto ja ETYJ. En puheessani luetellut syyllisiä, sillä nyt on rauhan etsimisen aika.

Väyrynen (ELDR).
Arvoisa puhemies, ELDR-ryhmä kannattaa poliittisten ryhmien yhteistä julkilausumaa T?et?eniasta. Tuemme siis Venäjän hallituksen pyrkimyksiä vakauttaa alueen olot äskettäin toteutetun kansanäänestyksen pohjalta. Samalla korostamme, että T?et?eniassa on kunnioitettava ihmisoikeuksia.
Ellei Venäjän nykyinen politiikka ala pian johtaa toivottuun tulokseen, Venäjän on mielestäni viisasta pohtia, onko sille vaihtoehtoa. Olojen rauhoittaminen T?et?eniassa on äärimmäisen vaikeaa, kun vahvat ryhmittymät pyrkivät irrottamaan sen Venäjästä. Toisaalta Venäjä pitää tiukasti kiinni alueellisesta yhtenäisyydestään, jolle myös kansainvälinen yhteisö on antanut selkeän tukensa.
Venäjällä on epäilemättä riittävät voimavarat hallita T?et?eniaa sotilaallisesti, mutta siitä joudutaan maksamaan erittäin kova hinta sekä ihmishenkien uhrauksina, taloudellisina tappioina että poliittisesti. Ellei aseellinen vastarinta ala laantua, venäläiset joutuvat kysymään itseltään, kannattaako sotien raunioittaman T?et?enian sotilaallisesta hallinnasta maksaa näin kovaa hintaa. He joutuvat pohtimaan, onko heidän nykyiselle T?et?enia-politiikalleen löydettävissä vaihtoehtoa.
Periaatteellisen esikuvan voisi ehkä tarjota se ratkaisu, johon Kosovossa on päädytty. Tällöin T?et?enia kuuluisi edelleen kiistattomasti Venäjän federaatioon, mutta sen turvallisuudesta vastaisivat kansainväliset rauhanturvajoukot ja paikalliset poliisivoimat. Tällaista ratkaisua Venäjän olisi varmasti vaikea hyväksyä, mutta helppoa ei ole nykyisen tilanteen jatkuminenkaan.
Ratkaisu on venäläisten itsensä käsissä. Ulkopuoliset eivät voi heitä neuvoa eivätkä opastaa. Venäjän on itse päätettävä, millaista politiikkaa se haluaa T?et?eniassa toteuttaa. Ainakin toistaiseksi Venäjä jatkaa nykyistä politiikkaansa, ja kuten aluksi sanoin, liberaaliryhmä tukee siihen perustuvaa poliittisten ryhmien yhteistä päätöslauselmaa.

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, mielestäni 23. päivänä maaliskuuta toimitettava kansanäänestys on ensimmäinen askel pyrittäessä vakauttamaan T?et?enian tilannetta. Olen myös tyytyväinen viranomaisten pyrkimyksiin tehdä elämästä siedettävämpää, avata koulut asteittain uudelleen ja palauttaa osittain energiahuolto, julkinen liikenne ja lääkintähoito ainakin Groznyiin. Tämä ei kuitenkaan missään nimessä riitä. Venäläisten on todellakin asetettava jälleenrakennus ensisijaiseksi tavoitteeksi. Näissä olosuhteissa toivon, että vuoden 2003 joulukuussa ja vuoden 2004 maaliskuussa toimitettavat vaalit johtavat T?et?enian poliittisen tilanteen vakautumiseen.
Euroopan unionin olisi oltava valmis antamaan kaikki tarvittava apu vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien toimittamiseksi. Minusta on kuitenkin varsin ongelmallista, etteivät kansainväliset järjestöt vieläkään pääse T?et?eniaan toimittamaan kipeästi tarvittavaa humanitaarista apua ja lääkintähoitoa. Kuten jo aiemmin todettiin, pakolaisten tilanne on edelleen surkea. Humanitaarista apua ei saa lopettaa eikä pakolaisia saa pakottaa palaamaan kotimaahansa vasten tahtoaan, ennen kuin tarvittavat edellytykset täyttyvät.
Minua huolestuttaa se, että syyskuun 11. päivän jälkeen neuvosto ja komissio käytännössä lakkasivat keskustelemasta Venäjän armeijan T?et?eniassa harjoittamista sotatoimista, joilla on pääasiassa aiheutettu siviiliväestölle valtavaa kärsimystä. Vaikka tuomitsemmekin t?et?eeniterroristien julmat väkivallanteot, tuomitsemme myös Venäjän armeijan suhteettoman sotilaallisen voimankäytön ja mielivaltaiset toimet. Ihmisoikeuksia ei voida noudattaa valikoiden eikä konfliktia saada lientymään ihmisoikeuksia loukkaamalla. Jos Euroopan unioni tahtoo auttaa ratkaisemaan konfliktin, sen on toimittava yhteistyössä Venäjän kanssa ja painostettava sitä muuttamaan T?et?enian-politiikkaansa edelleen.

Staes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja Frattini, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, suosittelisin teille matkaraporttiamme, koska se on mielestäni tasapainoinen ja siinä asiaa eritellään hienovaraisemmin kuin mitä jotkut tähän mennessä kuulemani puhujat ovat tehneet.
Arvoisa komission jäsen, T?et?eniassa ei taistella ainoastaan terrorismia vastaan. Tilanne on koko lailla mutkikkaampi. Jos perehdytte raporttiimme, huomaatte punnitsevanne T?et?eniasta antamianne lausuntoja aiempaa tarkemmin.
Hyvät kollegat, T?et?eniaan tekemällämme vierailulla sain sen vaikutelman, ettei tilanne ole venäläisten hallinnassa. Ihmisiä kaapataan päivittäin. Sotilaita tapetaan päivittäin - keskimäärin kymmenen päivässä. Ihmisoikeuksia loukataan, ja venäläiset ovat toden totta muuttaneet strategiaa ja vaihtaneet sotilaallisen strategian poliittiseksi strategiaksi, johon kuuluvat myös piakkoin toimitettava kansanäänestys ja vaali. Arvoisa puheenjohtaja Frattini, arvoisa komission jäsen, tätä strategiaa sovelletaan ylhäältä alas. Prosessi ei ole osallistava eivätkä siinä ole mukana kaikki t?et?eeniväestön kerrokset. Siinä eivät ole sen enempää mukana kapinalliset kuin vastarintaliikkeen taistelijatkaan eikä myöskään äskettäin valittu presidentti Mashadov. Mielestäni meillä on paljon tehtävää tämän tilanteen korjaamiseksi.
Annan täyden tukeni sille, mitä komission jäsen sanoi humanitaarisesta tilanteesta. Nähdäkseni hänen esittämänsä yhteenveto on asianmukainen. Sille, mitä humanitaariset järjestöt joutuvat kestämään paikan päällä, on tehtävä jotakin.
Arvoisa puhemies, tarkastelen puheenvuoroni lopuksi Arjan Erkelin tapausta. Hänen isänsä istuu lehterillä yhdessä Lääkärit ilman rajoja -järjestön edustajien kanssa. Haluan ilmoittaa hänelle virallisesti, että päätöslauselmassamme, josta äänestämme huomenna, yksi kappale koskee hänen poikansa kaappausta. Voin myös vakuuttaa teille, että teksti käännetään venäjäksi ylihuomenna. Valtuuskuntamme tapaa Venäjän valtuuskunnan Moskovassa ensi maanantaina ja tiistaina, ja tämän valtuuskunnan puheenjohtajana voin vakuuttaa Arjan Erkelin vanhemmille, että otamme heidän poikansa tapauksen esityslistalle valtuuskuntiemme tapaamisessa duumassa ensi tiistaina.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minusta tuntuu todellakin siltä, ettei kukaan ole sokeampi kuin se, joka kieltäytyy näkemästä. Minkälainen poliittinen prosessi tämä oikein on? Olemme nähneet kansanäänestyksen, jossa äänesti alle 15 prosenttia väestöstä ja jossa saivat äänestää myös Groznyissa oleskelevat länsimaiden toimittajat. Mitä vielä tarvitaan osoittamaan, että äänestys oli kertakaikkinen farssi? Olin tyytyväinen saadessani kuulla jäsen Oostlanderin havainneen T?et?eniassa, ettei hänen ystävänsä Putinin kuvailema normalisointiprosessi ollut vaikuttanut yhtään mitenkään kuukausiin. T?et?eniassa hirmuvaltaa harjoittaa valtio, joka on onnistunut - ja tätä päätöslauselmassa ei mainita - T?et?eniassa olevien Venäjän sotavoimien välityksellä tappamaan 200 000 ihmistä kymmenessä vuodessa, joka on pakottanut 300 000 henkeä miljoonan suuruisesta kansasta pakolaisiksi ja joka tappaa päivittäin tusinoittain ja taas tusinoittain t?et?eenisiviilejä - puhun siis siviileistä, en sotilaista. Tätä siis kutsutaan normalisointiprosessiksi! Jos Venäjän potentiaalisten laajojen markkinoiden tähden haluamme teeskennellä, ettei Venäjän federaatio harjoita T?et?eniassa hirmuvaltaa, voimme vastakin tehdä toki niin, mutta silloin meistä tulee osallisia kansanmurhaan - ja tästä meidän on oltava tietoisia - koska kansanmurhasta on kyse, kun 20-25 prosenttia maan väestöstä tapetaan alle kymmenessä vuodessa. Tilanne on pahempi kuin Bosniassa ja pahempi kuin Kosovossa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuten jäsen Maes sanoi, oikea tie eteenpäin ovat neuvottelut kahden asianomaisen osapuolen eli presidentti Putinin ja presidentti Mashadovin välillä. Kaikki muu on täyttä roskaa, jota sepitämme sellaisten etujen edistämiseksi, joita emme tahdo myöntää.

Posselt (PPE-DE).
Täällä tuotiin esiin ajatus, että T?et?enian sota liittyisi terrorismin vastaiseen taisteluun. Haluan tehdä täysin selväksi kantani, jonka mukaan Venäjän toimet T?et?eniassa eivät torju terrorismia vaan itse asiassa aiheuttavat sitä.
Meidän on tehtävä aivan selväksi, että Andrei Saharovin leski Jelena Bonner on oikeassa todetessaan, että T?et?eniassa on meneillään kansanmurha. En kaunistele sanojani - nähdäkseni kyseessä on kolonialistinen sota, jota ohjailevat Gazpromin ja muiden energia-alaan liittyvät edut. Siitä tässä on varsinaisesti kyse. Niinpä on tärkeää, ettemme anna pettää itseämme. Monet arvostetut kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt ovat tulleet siihen tulokseen, että niin sanottu kansanäänestys oli silkkaa huijausta. Sopivat kumppanit valerauhanneuvotteluihin ovat löytyneet.
ETYJ on jo tarkkaillut T?et?enian vaaleja. Maassa vallitsi jo kerran rauha. Presidentti Mashadov valittiin demokraattisesti virkaansa ETYJin tarkkailijoiden läsnä ollessa, joten miksi me emme neuvottele hänen kanssaan? Miksi hänet on pakotettu piileskelemään? Tämä johtuu nimenomaan siitä, että hän on kansansa edustaja eikä sätkynukke. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tämä tie ei johda rauhaan, joten tämän keskustelun taustalla olevat perusolettamukset ovat kertakaikkisen väärät. Sätkynukkejen valitseminen neuvottelukumppaniksi ei ole koskaan tehonnut eikä ole koskaan johtanut rauhaan.
Tämän vuoksi haluaisin tehdä yhden seikan aivan selväksi: se, mitä pidän epärehellisenä tässä keskustelussa ja useissa kuulemissamme puheenvuoroissa - tässä viittaan myös presidentti Putiniin, joka historian verisimmässä vaalikampanjassa hyödynsi T?et?eniaa valtaan päästäkseen - on sana "normalisointi". Milloin me viimeksi kuulimmekaan puhuttavan normalisoinnista? Se oli vuonna 1968, jolloin t?ekkien ja slovakkien kansannousu vaiennettiin. Tällaista normalisointia me emme tahdo!
Fava (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yksi seikka, josta tähän valtuuskuntaan osallistuttuani olen varma, on se, että tänä päivänä T?et?eniasta puhuttaessa "rauha" on kertakaikkisen sopimaton ilmaus. Tämän vuoden alussa maassa tapettiin kolmetuhatta henkeä. Maasta on löydetty 49 joukkohautaa, ja näistä uhreista hyvin pieni osuus liittyy terrorismin torjuntaan ja hyvin suuri osuus niihin väärinkäytöksiin, joihin miehitysjoukkojen asemaan noussut armeija päivittäin syyllistyy. Kansanäänestys oli normaaliolojen harhakuva. Normaalioloja on vaikeaa määrätä kala?nikovin piippua heiluttelemalla.
Tämän kaiken tähden uskomme, että poliittisen ratkaisun on oltava aidosti poliittinen, ja arvoisa puheenjohtaja Frattini, tämän mahdollistamiseksi esitän teille, että kaikki osapuolet on otettava mukaan. Entinen presidentti Mashadov on myös otettava mukaan, ja puheenjohtaja Frattini, häntä ei voida noin vain sivuuttaa kapinallisena separatistina. T?et?enian kansa valitsi entisen presidentin Mashadovin demokraattisesti virkaansa ensimmäisen sodan lopulla. Tänä päivänä hän on ratkaisevassa roolissa aidon ja todellisen rauhan saavuttamisen kannalta. T?et?eniasta saattaa tulla myös jatkuvan sodan alue, jolla vanhojen epäkohtien tilalle ilmaantuu uusia.
Esitän enää yhden suosituksen puheenjohtaja Frattinille ja komissiolle. Meidän on varmistettava, että Venäjä otetaan mukaan tähän rauhanprosessiin ja että se kantaa vastuunsa. Jos tänään jatkamme keskusteluja Venäjän mahdollisesta liittymisestä Euroopan unioniin emmekä pidä tätä jatkuvaa konfliktia tekijänä, joka jo nyt hankaloittaa suhteitamme Venäjään, emme todellakaan edistä rauhanprosessia. Venäjän liittymisestä puhuminen on ensinnäkin täysin ennenaikaista, mutta lisäksi se voi olla T?et?enian tulevaisuuden kannalta äärimmäisen vaarallista.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mielestäni kollegojeni Favan ja Staesin puheissa T?et?enian jatkuvista väkivaltaisuuksista on paljon totta. Heidän toimittamansa raportit jälleenrakennuksen puutteista ja humanitaaristen järjestöjen toiminnalle asetetuista esteistä ovat järkyttävää luettavaa. Saamiemme tietojen mukaan kansanäänestykseen osallistui 30 000 venäläistä sotilasta, mikä on naurettavaa.
T?et?enian kysymys on kansainvälinen. Mielestäni on vanhanaikaista ja EU:n yleisen politiikan vastaista sanoa, että kyseessä Venäjän sisäinen asia, joka sen on itse ratkaistava. Meidän on vaadittava määrätietoisempia toimia ja lisää tukea sekä vaadittava, että ETYJin toimisto voidaan avata jälleen. Tarvitsemme toimivaa vaalitarkkailua. Samalla myös meidän EU:ssa on tuettava jälleenrakennusta.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Maailman kauppajärjestön (WTO) kokouksen valmistelusta (Cancún, 10.-14. syyskuuta 2003).
Lamy
Arvoisa puhemies, olen pyrkinyt työskentelemään mahdollisimman nopeasti. On erittäin myönteistä, että parlamentti ehtii toisinaan esityslistan edelle. Tämä pakottaa meidät ottamaan etäisyyttä tavanomaisista vastauksistamme, mistä olen hyvin iloinen.
Kiitän siitä, että pyysitte minua saattamaan teidät ajan tasalle niinkin tärkeän tapahtuman kuin syyskuussa Cancúnissa pidettävän WTO:n viidennen ministerikokouksen osalta. Periaatteellinen kantamme on laajalti tiedossa: haluamme Dohan kehitysohjelman onnistuvan siten, että toimissa edetään Euroopan unionin kolmen perustavoitteen mukaisesti.
Ensimmäinen tavoite koskee talouskasvun tukemista: Euroopassa tarvitaan talouskasvua aivan yhtä paljon kuin muuallakin maailmassa. Toinen tavoite koskee tarvittavia monenvälisiä sääntöjä, joiden avulla hallitaan tähänastista avoimempia markkinoita sekä saadaan aikaan parempi yhteys kauppaetujemme ja niiden arvojen välille, joita yhteiskuntamme edustavat. Kolmannen tavoitteen mukaan kehitysmaat on integroitava kansainväliseen kauppajärjestelmään, mitä onkin pohdittu toistuvasti tällä neuvottelukierroksella. Emme pidä tätä kysymystä retorisena vaan hyvin todellisena. Neuvotteluohjelman jokaisen vaiheen on tuotava mukanaan lisäarvoa kehitykselle.
Cancúnin kokoukseen on aikaa enää joitakin viikkoja. Meillä on siksi vain rajallisesti aikaa varmistaa kokouksen onnistuminen, ja valmisteluprosessiin on pantava vauhtia. Poliittista sysäystä tarvitaan monilla aloilla, kuten maataloudessa, teollisuusmarkkinoille pääsyssä, investoinneissa, kaupankäynnin helpottamisessa ja julkisissa hankinnoissa. Kaikilla näillä aloilla on päätettävä yksityiskohdista, kun valmistaudumme lopullisiin neuvotteluihin. Muiden kysymysten, kuten maantieteellisten merkintöjen, kaupan ja kehityksen välisen yhteyden sekä riitojenratkaisumenettelyn osalta odotamme Cancúnista alustavia, todennäköisesti vielä vaatimattomia tuloksia, joita on täsmennettävä lopullisessa sopimuksessa.
Näin ollen meillä on vielä paljon tehtävää. Uskomme, että nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ja ettei kyse ole niinkään kysymysten monitahoisuudesta kuin poliittisesta tahdosta. Tämä pätee myös yhteen ongelmaan, jota en ole vielä maininnut mutta joka on Cancúnin kokouksen kannalta merkittävä: ongelma koskee lääkkeiden saatavuutta köyhissä maissa. Kuten tiedätte, Yhdysvallat esti viime joulukuussa päätöksen syntymisen tässä asiassa, vaikka olimme jo päässeet yhteisymmärrykseen WTO:n neuvotteluissa. Joitakin edistysaskeleita on ilmeisesti otettu, mutta niistä ei ole saatu vahvistusta, ja on selvää, että Yhdysvaltojen kannan on muututtava, mikäli Cancúnissa halutaan päästä maailmanlaajuiseen sopimukseen.
Pohtikaamme kutakin näistä kysymyksistä menemättä kuitenkaan varsinaisiin yksityiskohtiin.
Ensinnäkin maataloudessa tarvitaan täydellinen sääntökokonaisuus sekä määräpäivä tarjousten esittämiselle. Viime viikolla maatalousneuvostossa saavutettu sopimus takaa neuvottelijoillenne tältä osin vahvemman aseman. Sopimus merkitsee selvästikin uuden aikakauden alkua. Se mahdollistaa resurssien paremman hyödyntämisen, avoimuuden lisäämisen, laadun parantamisen, ympäristön suojelun ja eläinten hyvinvoinnin. Nämä kaikki ovat asioita, joita maanviljelijät, kuluttajat ja veronmaksajat ovat ilmaisseet haluavansa. Uudistuksen myötä lähetämme selkeän viestin myös muulle maailmalle: käännämme selkämme vanhalle järjestelmälle, joka aiheutti kaupankäyntiin tiettyjä vääristymiä. Uusi maatalouspolitiikka on kaupankäynnin osalta tähänastista suotuisampi, kuten kehitysmaat halusivatkin.

Neuvoteltuaan tämän parlamentin kanssa maatalousministerit ovat antaneet neuvottelijoillenne, komission jäsenelle Fischlerille ja minulle, luottorajan, jota emme aio julkistaa - niin naiiveja emme ole - mutta jota aiomme käyttää siinä määrin kuin on tarpeen ja perusteltua. Käytämme luottorajaa ainoastaan, mikäli olemme varmoja siitä, että saamme jotakin vastineeksi. Ajattelen tässä kohden esimerkiksi toimia, joita meidän on otettava käyttöön muiden tukijärjestelmien osalta - etenkin Yhdysvaltojen soveltaman järjestelmän osalta, jonka haitalliset vaikutukset kaupankäyntiin ovat tiedossamme. Mielessäni on myös maantieteellisten merkintöjen suojelu. Haluamme kaikista näistä kysymyksistä jotakin vastineeksi, eikä siitä saa olla epäilystäkään. Kyse ei ole yksipuolisesta aseidenriisunnasta, kuten kollegani Fischler on osuvasti sanonut. Maatalouden alalla olemme tehneet velvollisuutemme. Nyt on kumppaneidemme vuoro tehdä aloitteita - etenkin Yhdysvaltojen, sillä se on viime vuosina ottanut uudelleen käyttöön järjestelmän, joka aiheuttaa vääristymiä.
Toinen kysymys on teollisuustuotteiden markkinoille pääsy, joka kuuluu Dohan ohjelman päätavoitteisiin. Kaupan avautumisen on oltava mahdollisimman laaja-alaista, jotta siitä saatavat edut hyödyttävät mahdollisimman monia. Pyrkimyksenämme on varmistaa kehitysmaille helpompi pääsy meidän markkinoillemme eli teollisuusmaiden markkinoille sekä lisäksi kehitysmaiden välillä mahdollisesti esiintyvien kaupan esteiden huomattava vähentäminen. Markkinoille pääsyn osalta emme saa unohtaa etelä-etelä-yhteistyön merkitystä.
Kolmanneksi tarkastelen Singaporen kysymyksiä eli kilpailua, investointeja, kaupankäynnin helpottamista ja julkisten hankintojen avoimuutta. Meidän on määriteltävä neuvotteluja koskevat säännöt niin, että muodolliset edellytykset keskusteluihin ryhtymiselle täyttyvät. Tämä on edelleen yksi unionin päätavoitteista, eikä näitä kysymyksiä voida erottaa yhtenäisestä sitoumuksesta. Torjumme kaikki kiusaukset jättää pois jokin osa kokonaisuudesta, sillä näin vaarannettaisiin koko kierroksen tasapaino. Siksi meidän on päästävä sopimukseen säännöistä.
Neljänneksi kehitysmaille tärkeät kysymykset eli erityis- ja suosituimmuuskohtelu sekä sen täytäntöönpano. Pyrimme olemaan joustavampia kehitysmaita kohtaan etenemällä niiden haluamaan ja toivomaan suuntaan välttäen sen, että tuloksena on eräänlainen eriytetysti yhdentynyt WTO. Haluamme edistyä tässä kysymyksessä ja laatia puitesopimuksen tai jopa joukon johtoajatuksia hyväksyttäviksi Cancúnissa, jotta voimme varmistaa, että nämä kysymykset saavat enemmän huomiota. Toistan vielä, että nämä kysymykset ovat kehitysmaiden kannalta tärkeitä.
Kaupankäynti ja ympäristönsuojelu ovat arkaluonteisia kysymyksiä tässä parlamentissa, mutta niiden osalta meidän on saatava Cancúnissa aikaan päätös yhtäältä WTO:n asemasta tarkkailijana monenvälisissä ympäristösopimuksissa sekä toisaalta muita ympäristökysymyksiä koskevien keskustelujen tehostamisesta. Tällä alalla soveltamamme ohjelma on tiedossanne: pyrimme lisäämään monenvälisten ympäristösopimusten ja kansainvälistä kauppaa koskevien sääntöjen välistä johdonmukaisuutta. Siksi olemme esimerkiksi pyytäneet, että monenvälisistä sopimuksista vastaaville sihteeristöille sekä YK:n ympäristöohjelmalle (UNEP) - joka toimii sihteeristönä tietyntyyppisissä monenvälisissä sopimuksissa - myönnettäisiin tarkkailijan asema niissä Genevessä pidettävissä kauppa- ja ympäristökomitean erityisistunnoissa, joissa käsitellään tätä kysymystä.
Katsomme myös, että Cancúnin ministerikokouksessa olisi tehtävä päätös niiden keskustelujen tehostamisesta, jotka koskevat tuotteiden vapaaehtoista merkitsemistä ympäristön suojelemiseksi. Meidän on mahdollista saada aikaan rakentava vuoropuhelu, jolla edistetään ympäristöystävällisillä tuotteilla käytävää kauppaa, etenkin jos tuotteet ovat peräisin kehitysmaista.
Päätän puheenvuoroni tarkastelemalla työskentelymenetelmiämme, joilla tässä tarkoitan parlamentin ja komission suhdetta tällä alalla. Kuten aina, teemme tiivistä yhteistyötä parlamentin kanssa valmistautuaksemme Cancúnin kokoukseen. Olemme tavallaan ennakoineet joitakin tätä alaa koskevia valmistelukunnan työn tuloksia, sillä parhaillaan valmistelukunnan käsiteltävänä olevassa tekstissä ehdotetaan parlamentille kauppapolitiikan alalla käytännöllisesti katsottuna samoja oikeuksia kuin neuvostolle. Näihin kuuluvat yhteispäätösmenettely kauppapolitiikan täytäntöönpanoa koskevan lainsäädännön antamisessa, oikeus saada jatkuvasti tietoa kansainvälisiä sopimuksia koskevista neuvotteluista sekä oikeus päättää neuvottelutuloksen hyväksymisestä. Tämä käytäntö on yhdenmukainen niiden vaatimusten kanssa, joita tätä kysymystä pohtineet jäsenet ovat esittäneet. Uskonkin, että yhteiset toimemme ovat tuottaneet tulosta.
On epäilemättä perusteltua ajatella, että teksti on joiltakin osin edelleen melko sekava ja että sitä voitaisiin parantaa. Nähdäkseni se sisältää yhä joitakin yksimielisyyttä edellyttäviä pesäkkeitä, joiden kyseenalaistamista jotkut teistä ovat perustellusti jatkaneet. Edistyminen on kuitenkin ollut todellista, ja eurooppalainen demokratia selviytyy varmasti voittajana, ellei hallitustenvälisessä konferenssissa vesitetä valmistelukunnan laatimaa tekstiä tämän kysymyksen suhteen. Juuri tämä on siis asenteemme Cancúnin kokoukseen liittyvässä yhteistyössämme.
Kuten tiedätte, Euroopan parlamentin jäsenten muodostama valtuuskunta tulee kanssamme Cancúniin, aivan kuten Seattleen ja Dohaankin. Olen henkilökohtaisesti iloinen tästä. Samoin kannatamme ajatusta WTO:n parlamentaarisesta konferenssista, sillä parlamenttien osallistuminen voi ainoastaan vahvistaa neuvottelijoiden laillista asemaa. Saavuttaaksemme kuvailemani tulokset, jotka ovat - kuten sanottu - kunnianhimoisia mutta silti saavutettavissa olevia, meidän on työskenneltävä ahkerasti tästä hetkestä aina Cancúnin kokoukseen saakka, ja me työskentelemme yhdessä teidän kanssanne. Tämä vuoropuhelu ja nämä keskustelut ovat välttämättömiä, sillä tiedämme, ettemme saa tukeanne ilman niitä. Siksi odotammekin malttamattomina päätöslauselmaa, josta ymmärtääkseni äänestetään huomenna.

Van Velzen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee komission jäsenen Lamyn kaikkia toimia, joiden avulla Cancúnissa voidaan saavuttaa hyvä tulos. Olemme ilmiselvästi myös täysin yhtä mieltä hänen kanssaan siitä, että meidän on saatava hyväksytyksi kauppapolitiikkaa käsittelevä teksti, jota on luonnosteltu valmistelukunnassa ja myös hallitustenvälisessä konferenssissa, jotta voitte tukeutua siihen neuvotteluissa. Dohan kehityskierroksen onnistuminen on edelleen avaintekijä edistettäessä maailmanlaajuista talouskasvua, sillä sen avulla voimme vahvistaa monenvälisyyttä ja maailmanlaajuista hallintotapaa. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee neuvotteluja koskevaa yleistä lähestymistapaa sellaisena kuin se esitettiin neuvoston toimeksiannossa, joka koski Seattlessa pidettyä WTO:n kolmatta ministerikokousta. Haluamme kehottaa kaikkia WTO:n jäseniä tekemään tarpeelliset päätökset Cancúnissa, jotta "yhden kokonaisuuden" malli, sopimuksen saavuttaminen kaikkien kierroksella käsiteltävien kysymysten osalta, voi toteutua sovitussa aikataulussa. On sanottu, että poliittinen tahto, jota jäsenvaltiot osoittivat OECD:n ministerikokouksessa huhtikuun lopulla sekä G8-huippukokouksessa Evianissa , on ratkaiseva tekijä pyrittäessä Cancúnin kokouksen ja kauppaa koskevan kierroksen onnistumiseen. Nyt on tärkeää, että haluamme puheiden sijaan toimintaa ja että neuvotteluilmapiiristä muodostuu tarkoituksenmukainen.
WTO-neuvotteluissa ei ole viimeisten kolmen kuukauden aikana edistytty kovinkaan merkittävästi. Takarajat ovat ylittyneet tiettyjen aiheiden käsittelyssä, ja aiheet onkin valitettavasti jouduttu ottamaan Cancúnin kokouksen asialistalle, joka valitettavasti uhkaa tämän vuoksi kuormittua liikaa. Lienee tarpeetonta sanoa, että pidämme tässä tilanteessa myönteisenä sopimusta, johon Euroopan unioni pääsi viime viikolla neuvostossa ja joka koskee unionin maatalouspolitiikan uudistamista. Tästä tuloksesta kiitämme erityisesti komission jäsentä Fischleriä, ja meidän on syytä kannattaa komission jäsenen näkemyksiä. Toivomme, että etenkin Yhdysvallat seuraa nyt Euroopan unionin esimerkkiä ja toimii samalla tavoin. Meidän on kuitenkin huomattava, että kyse on perustavanlaatuisesta läpimurrosta.
Cancúnin kokousta varten laaditun asialistan sisältämiin tärkeisiin aiheisiin kuuluvat mielestämme myös niin sanotut Singaporen kysymykset eli investoinnit, kilpailu, kaupankäyntiä koskevat menettelytavat sekä julkisten hankintojen avoimuus. Kehotammekin komission jäsentä osallistumaan hyvin aktiivisesti näiden kysymysten käsittelyyn. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä vaatii myös kilpailupolitiikkaa koskevien neuvottelujen muodollista avaamista. Korostamme potentiaalisia etuja, jotka kilpailupolitiikan alalla voidaan saavuttaa sitovien perusperiaatteiden avulla. Näitä periaatteita ovat avoimuus, syrjinnän torjuminen, menettelytapoihin liittyvä rehellisyys sekä kansainvälinen yhteistyö kilpailuviranomaisten välillä.
Julkisten hankintojen osalta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kannattaa monenvälistä ja oikeudellisesti sitovaa sopimusta, joka kattaa niin tavaroiden kuin palveluidenkin julkiset hankinnat.
Lienee tarpeetonta todeta, että kannatamme täysin näkemystä, jonka mukaan koulutusta, julkista terveydenhuoltoa ja audiovisuaalialaa on käsiteltävä erikseen, ja haluamme tilanteen pysyvän tällaisena. Euroopan unioni on aina ollut yksi tämän WTO-kierroksen puolestapuhujista, ja maailman suurimpana kaupparyhmittymänä sen on tehtävä itselleen oikeutta työskentelemällä määrätietoisesti Cancúnin kokouksen onnistumisen eteen.
Van den Berg (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jo kauan ennen Dohan huippukokousta, jossa tämänhetkiset kaupankäyntiä koskevat keskustelut aloitettiin, edustamani Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä korosti näiden neuvottelujen erityistä luonnetta sekä niiden mukanaan tuomaa erityistä vastuuta. Yhtäältä asialistalla on luonnollisesti tavallisia aiheita, jotka liittyvät ryhmämme varauksettomasti kannattamaan markkinoiden avaamiseen. Olemmehan tietoisia siitä, että kaupankäynnin avulla voimme tuoda vaurautta kansalaisillemme ja kauppakumppaneillemme. Toisaalta nämä neuvottelut ovat - kuten itse asiassa päätöslauselmassakin korostetaan - ennen kaikkea testi, joka koskee WTO:n kykyä korjata kauppajärjestelmässä vallitseva huomattava epätasapaino, jakaa kaupankäynnistä saatu hyöty tasaisemmin ja tukea kestävää kehitystä. Neuvotteluissa mitataan kykyämme saada globalisaatio hyödyttämään kaikkia ihmisiä.
Tämän vuoksi esitämme teille seuraavat keskeiset kysymykset: Johtavatko neuvottelut siihen, että kaupankäynnistä saatava hyöty jakautuu oikeudenmukaisemmin etenkin pohjoisen ja etelän välillä? Pystytäänkö neuvotteluissa osoittamaan, että kauppajärjestelmä palvelee kansalaistemme toivetta ekologisesta ja sosiaalisesta edistymisestä eikä alista heitä edistymisen ehdoille? Lisäävätkö neuvottelut WTO:n avoimuutta ja vastuuta edettäessä kohti integroitumista maailmanlaajuiseen hallintotapaan? Haluamme komission jäsenten Lamyn ja Fischlerin varmistavan, että näihin kysymyksiin saadaan Cancúnissa myönteinen vastaus. Tältä osin ryhmäni on muotoillut seuraavat neljä vaatimusta.
EU:n neuvottelijoiden on ensinnäkin lähestyttävä kehitysmaiden vaatimuksia, jotka koskevat teollisuusmarkkinoille pääsyä, täytäntöönpanoa, erityis- ja suosituimmuuskohtelua ja ennen kaikkea maataloustuotteilla käytävää kauppaa. Neuvottelijoiden on kuitenkin vaadittava samanlaista sitoutumista myös Yhdysvalloilta ja muilta teollisuusmailta. Yhdistyneet Kansakunnat kehotti hiljattain teollisuusmaita leikkaamaan merkittävästi kauppaa vääristäviä maataloustukia ja poistamaan ne vähitellen kokonaan, ilman että kehitysmailta odotetaan vastapalvelusta. Kannatamme tätä vaatimusta ja kehotamme EU:n neuvottelijoita tekemään samoin.
Toiseksi WTO:n on - viimeistään Cancúnissa - vihdoin täytettävä Dohassa annettu lupaus, joka koskee TRIPS-sopimuksesta saadun hyödyn laajentamista julkisen terveydenhuollon osalta maihin, joissa on vain vähän tai ei lainkaan lääketeollisuutta. Joulukuusta 2002 lähtien Yhdysvallat on ollut ainoana esteenä tämän tavoitteen toteutumiselle.
Kolmanneksi Cancúnista välittyvän viestin on oltava tarkoituksenmukainen sen suhteen osalta, joka vallitsee kauppaan ja muihin kuin kauppaan liittyvien asioiden välillä. Maataloudessa tämä tarkoittaa, että turvaamme WTO:n jäsenten oikeuden päättää elintarvikkeita koskevista normeista ja puolustaa yleistä etua, kuten maaseudun kehittämistä, ympäristönsuojelua ja eläinten hyvinvointia. Tämä tarkoittaa myös, että Dohan kauppa- ja ympäristöohjelmassa on saavutettava selkeää edistymistä. Cancúnissa on vauhditettava meneillään olevaa TRIPS-sopimuksen uudelleentarkastelua ja keskityttävä selkeämmin kehitysmaiden etuihin, ja kokouksessa on myös päästävä perustyönormeihin liittyvästä umpikujasta.
Viimeisenä vaatimuksenamme on, että neuvottelujen asialistalle otetaan päättäväisesti WTO:n avoimuuden ja demokraattisen vastuun lisääminen, minkä toteuttamiseksi Dohassa otettiin ainoastaan varovainen askel. Haluamme, että EU tekee asiassa voimakkaan aloitteen, joka on yhdenmukainen niiden ehdotusten kanssa, jotka parlamentti hyväksyi suurella enemmistöllä lokakuussa 2001.
Ihmiset ympäri maailmaa ovat sitä mieltä, että WTO:ssa on nykyisellään kaksi vikaa, jotka ovat rehellisyyden puute ja demokraattisuuden puute. Meidän on kuunneltava kansalaisiamme ja asetettava heidät etusijalle. Arvoisa komission jäsen, tiedämme puuvillan olevan tämän päivän Länsi-Afrikassa tyypillinen esimerkki siitä, miten Euroopan unioni voisi vaikuttaa merkittävällä tavalla ehdotuksiin ja neuvotteluihin. Olisi suureksi hyödyksi, jos pystyisitte seuraavien kuukausien aikana toimimaan tilanteen hyväksi. Haluaisimme kuulla konkreettisen vastauksenne tähän.
Clegg (ELDR).
Arvoisa puhemies, aion esittää kolme kysymyskokonaisuutta niiden ruhtinaallisten 120 sekunnin aikana, jotka minulle on tänä iltapäivänä suotu.
Kysymykset liittyvät ensinnäkin maatalouteen. On selvää, että ELDR-ryhmä kannattaa muiden tapaan sopimusluonnosta, joka koskee yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista. Hyväksymme täysin, että meidän on asetettava taktisesti etusijalle punttien tasoittaminen erityisesti Yhdysvaltojen kanssa ja katsottava, haluavatko amerikkalaiset sijoittaa rahansa maatalouden uudistamisen osalta sinne, missä tarvetta on.
Ryhmälläni on esitettävänään joukko toistaiseksi ratkaisemattomia kysymyksiä. Ensiksi kysyisin, että vaikka uudistuksella saavutetaan näkyvää edistystä kauppaa vääristävien sisäisten tukien vähentämisessä ja poistamisessa, miten on markkinoille pääsyn laita? Tämä paketti ei sisällä mitään, mikä edeltä käsin tarkasteltuna helpottaisi markkinoille pääsyä. Siinä kyllä toistetaan, että Euroopan unioni tuo enemmän tuotteita kuin mikään muu taho, mutta tämän lisäksi haluan tietää, missä vaiheessa aiomme helpottaa markkinoille pääsyä. Kysyn myös, missä vaiheessa aiomme toden teolla puuttua joihinkin yhä voimassa olevien alakohtaisten järjestelmien, ennen kaikkea sokerijärjestelmän, anteeksiantamattomiin näkökohtiin.
Toinen kysymyskokonaisuus koskee Singaporen kysymyksiä. Ryhmäni hyväksyy periaatteen, jonka mukaan Singaporen ohjelmaa on syytä noudattaa. Emme ole kuitenkaan edelleenkään kovin vakuuttuneita siitä, että tällä tavoin otetaan huomioon kehitysmaiden oikeutettu huoli, joka koskee keskustelujen laajuutta ja monimutkaisuutta. Miten komission jäsen aikoo vakuuttaa meidät siitä, että näitä huolenaiheita käsitellään Cancúnin kokouksessa?
Viimeinen kysymyskokonaisuus: komission jäsen antoi avauspuheenvuorossaan ymmärtää, että hän ennakoi toimissaan seuraavan hallitustenvälisen konferenssin tuloksena olevaa Euroopan parlamentin toimivallan lisääntymistä. Pystyykö hän antamaan tänään vakuutuksensa siitä, että vaikka hallitustenvälisen konferenssin laatimaa sopimusta - johon sisältyy maininta Euroopan parlamentin hyväksyntävallasta - ei vielä ratifioitaisi, hän silti alistaisi tämän kierroksen tuloksena olevat päätelmät ensi vuonna parlamentin hyväksyttäviksi?
Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, nyt Cancúnin kokoukseen tähtäävien neuvottelujen kriittisessä vaiheessa kokemamme vaikeudet antavat aihetta odottaa, ettei syyskuussa pidettävästä ministerikokouksesta tule helppo. Vaikeudet johtuvat suureksi osaksi tällä hetkellä sovellettavasta maailmankaupan järjestelmästä, jolle on tyypillistä kaupan vapauttaminen sekä siihen liittyvät - niin usein kielteiset - vaikutukset vähemmän kehittyneiden maiden hauraaseen talouteen. Pohjoinen ja etelä eivät ole hyötyneet tästä järjestelmästä yhtä paljon, minkä vuoksi vähempiosaisten maiden esittämiä tärkeimpiä kysymyksiä on käsiteltävä äärimmäisen kunnioittavasti. On myös välttämätöntä lopettaa vapauttamistoimet - ainakin siihen saakka, kunnes niiden vaikutukset on arvioitu kattavasti.
Kehitysohjelma ei saa olla pelkkä paperitiikeri, vaan sen on iskostettava mieleemme järkähtämätön määrätietoisuus ja vakautettava pyrkimystemme suunta. Ennen kaikkea nyt on kuitenkin välttämätöntä antaa todellinen ja mielekäs sisältö lausekkeelle, jolla kehitysmaille taataan erityis- ja suosituimmuuskohtelu. Euroopan unionin on lisäksi muodostettava strateginen liittoutuma kyseisten maiden kanssa.
Olemme kaikki tietoisia keskeisistä käsiteltävänä olevista kysymyksistä, joten tyydyn kommentoimaan lyhyesti kolmea niistä. Lääkkeistä saattaa muodostua avainkysymys, elleivät ne ole sitä jo nyt. Yhdysvallat on ollut esteenä sopimukselle, ja se jopa painostaa joitakin maita luopumaan oikeudestaan tuoda geneerisiä lääkkeitä. On välttämätöntä painottaa ja korostaa, että oikeus terveyteen on tärkeämpi asia kuin mitkään kauppaedut. Markkinoille pääsystä saattaa hyvinkin tulla keskeinen kysymys neuvoteltaessa maataloustuotteiden kaupasta, joka on toinen merkittävä ala. Yhdysvaltojen huomattavassa määrin lisäämät maataloustuet eivät suinkaan ole avuksi sopimukseen pyrittäessä, mutta Euroopan unioni voi ottaa siitä huolimatta merkittävän askeleen eteenpäin edistämällä osaltaan etenkin kaikkien vientitukien vaiheittaista poistamista pitkällä aikavälillä. Lopuksi totean, että teollisuusmarkkinoille pääsyn osalta tekstiili- ja vaateteollisuus ansaitsee erityistä huomiota, koska se on alana erityisen haavoittuva ja koska - ennen kaikkea kahdenvälisiä - myönnytyksiä on jo tehty. Voimme hyväksyä tällä alalla joitakin yksinomaan kehitysmaihin kohdistuvia toimenpiteitä, mutta meidän on aina huolehdittava sitä, että suojelemme tätä tärkeää teollisuudenalaa ja sen työllistämispotentiaalia.
Rod (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Cancúnin kokoukseen liittyy paljon epätietoisuutta, ja valmistavat keskustelut ovat vielä pahasti kesken etenkin kehitysmaille edullisilla aloilla. Se, että maataloustukien poistaminen on jäämässä hyvin rajalliseksi, on osoitus rikkaiden maiden haluttomuudesta luopua etuoikeuksistaan. Yhdysvallat on tässä suhteessa pahin rikollinen siitä huolimatta, että maa on liittynyt kehityskierrokseen. Omiin etuihinsa tuijottaen myös Euroopan unioni on tarkistanut YMP:tä koskevaa uudistusta kielteisellä tavalla.
Cancúnin kokouksessa olisi asetettava etusijalle muun muassa TRIPS-sopimuksen tarkistaminen siten, että siinä kiellettäisiin elävien olentojen patentoiminen. Jos tekijänoikeuksia sovelletaan elämän kaikkiin muotoihin, niillä loukataan valtioiden ja kansojen suvereenia oikeutta suojata resurssejaan ja taitojaan sekä kielletään yhteinen etu. Arvoisat neuvottelijat, mikäli haluatte Cancúnin kokouksen onnistuvan, kuunnelkaa Afrikan ryhmän pyyntöjä ja unohtakaa Singaporen kysymykset.
Dohan julistuksen kuuluisassa 6 kohdassa käsitellään lääkkeiden saatavuutta, ja kappaleeseen liittyvien ongelmien jääminen ratkaisematta osoittaa, että hallituksemme ovat lääkevalmistajien painostuksen kohteina ja etteivät ne uskalla valita rohkeaa ja aidosti ihmisläheistä lähestymistapaa. Jälleen kerran on olemassa suuri riski, että mahtailemme lopulta kompromissiratkaisulla, jota olisi ennen neuvotteluja pidetty mahdottomana hyväksyä.
Yhdysvallat näytti ottavan edistysaskeleen viime viikolla Egyptissä, kun se luopui sairauksia koskevasta rajoittavasta luettelosta. Jäljelle jää kuitenkin kysymys siitä, mitkä maat ovat tukikelpoisia. Mitä tarkoitetaan riittävällä tuotantokapasiteetilla? Eikö meidän olisi keskinkertaisen kompromissin hyväksymisen sijaan syytä aloittaa uudelle pohjalle rakentuvat neuvottelut, joiden tavoitteena olisi kehitysmaita koskevan taloudellisen ja käytännöllisen ratkaisun saavuttaminen? Älkäämme unohtako Dohan henkeä. Mikään ei saa estää maita suojelemasta kansalaistensa terveyttä, ja ennen kaikkea meidän on muistettava, ettei mikään saa estää mitä tahansa jäsentä osallistumasta WTO-neuvotteluihin tasapuolisesti ja avoimesti. Cancúnissa olemme erityisen valppaina tämän suhteen.
Arvoisa komission jäsen, pyydän, ettette riko antamiamme lupauksia. Dohan kierroksen on oltava kehitysmaiden kierros. Luonto ja ihminen eivät ole kauppatavaroita, ja ympäristö ja terveys ovat tärkeämpiä kuin WTO:n säännöt. Älkää heikentäkö Euroopan unionin uskottavuutta ja vilpittömyyttä vaan pyrkikää Cancúnissa kestäviin ja tasapuolisiin ratkaisuihin.
Ó Neachtain (UEN).
Arvoisa puhemies, WTO:n kokoukset ovat olleet viime vuosina globalisaation vastustajien huomion keskipisteenä. Yleisesti ilmaistu pelko on, että kokousten myötä ollaan ottamassa käyttöön maailmanlaajuiseen hallintotapaan liittyviä mekanismeja, jotka eivät ole demokraattisen valvonnan eivätkä osallistumisperiaatteen alaisia. Pelätään myös, että samalla ollaan luomassa maailmanjärjestystä, joka palvelee kapitalismia eikä ihmisiä. Tätä taustaa vasten on selvästikin ratkaisevaa, että me kansanedustajat osallistumme täysipainoisesti Euroopan kansalaisten suoraan valitsemina edustajina prosessin ja lopputuloksen muovaamiseen.
Tätä Dohassa aloitettua kierrosta on pidetty kehityskierroksena. Olemme kaikki sitä mieltä, että kehitysmaiden tarpeet on asetettava etusijalle. Kehitysmaat eivät ole päässeet osallisiksi hyödystä, joka on saatu aiemmista kauppaneuvottelukierroksista, joten Euroopan unionin on vaadittava näiden maiden täysimääräistä ja aktiivista osallistumista Cancúnin neuvotteluihin.

Markkinoille pääsy on erittäin tärkeä tekijä edistettäessä kehitysmaiden integroitumista maailmantalouteen. EU on tarjonnut kehitysmaille markkinoiden avaamista kunnianhimoisella tavalla niin tavaroiden kuin palveluidenkin osalta, mutta samalla on vältetty täydellistä vapauttamista ja siihen liittyviä riskejä, sillä suurin osa kehitysmaista ei selviäisi niistä tässä vaiheessa.
Kaikki paitsi aseet -aloite on tältä osin todiste EU:n lähestymistavasta. Kehotan komissiota painostamaan muita teollisuusmaita ja etenkin Yhdysvaltoja seuraamaan Euroopan unionin esimerkkiä. Ei voida hyväksyä, että Yhdysvaltojen presidentti arvostelee EU:n suhdetta kehitysmaihin, kun otetaan huomioon, että olemme valovuosia muita edellä sekä avunannossa että markkinoille pääsyssä. EU:n tuonti kehitysmaista lisääntyy keskimäärin 12 prosenttia, ja sen osuus on tällä hetkellä 4 prosenttia EU:n kokonaistuonnista, mikä vuonna 2001 tarkoitti 420:tä miljoonaa euroa.
Viime viikolla saavutetun yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan sopimuksen jälkeen on välttämätöntä, että suojaamme neuvotteluissa eurooppalaista maatalousmallia. Velvollisuutemme omia kuluttajiamme ja maanviljelijöitämme kohtaan edellyttää, että säilytämme vakauden kansallisilla maatalousmarkkinoilla ja suojaamme niitä kansainvälisiltä hinnan vaihteluilta ja että ylläpidämme tuotantoon ja maankäyttöön liittyviä malleja, jotka ovat tyypillisiä Euroopan maataloudelle.

Korostan, että WTO:ssa sovittavista tuontitullien, vientitukien ja kauppaa vääristävien kotimaisten maataloustukien leikkauksista voidaan sopia ainoastaan siten, että niistä aiheutuvat kustannukset jaetaan tasapuolisesti kaikkien teollisuusmaiden ja etenkin Yhdysvaltojen kesken.
Lopuksi totean, että EU osallistuu syyskuussa Cancúnissa neuvotteluihin, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä monien kansallisiin talouksiimme vaikuttavien alojen kannalta - maataloudesta kulttuuriin. Tässä yhteydessä pitäisi olla sanomattakin selvää, että komission velvollisuutena on puolustamaan tarmokkaasti keskeisiä etujamme näillä aloilla vaatimalla etenkin niin sanottujen muiden kuin kaupallisten näkökohtien, kuten ympäristöpolitiikan kestävyyden, kuluttajansuojan sekä sosiaalisen ja alueellisen tasapainon sisällyttämistä sopimukseen täysimääräisinä. Jos näin ei menetellä, seurauksena on sopimus, jota eivät voi hyväksyä sen enempää Euroopan kansalaiset kuin heidän parlamenttiedustajansakaan.

Bernié (EDD).
Arvoisa komission jäsen, näennäisenä syynä yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevalle uudistuksellenne oli, että uudistus takaisi Euroopalle pelivaran WTO-neuvotteluissa. Viime viikolla Luxemburgissa saavutettu kompromissi on suurelta osin yhdenmukainen komission suositusten kanssa. Sallinette minun esittää teille joitakin kysymyksiä. Pystyttekö kertomaan minulle tänään, millaisia uusia näkymiä uudistus avaa neuvotteluja ajatellen? Pystyttekö selittämään minulle, mitä muuta maataloutemme osaksi koituu kuin tämä uudistus, jolla on erittäin vahingolliset seuraukset maanviljelijöillemme?
Eurooppalaiset kuluttajat asettavat yhä tiukempia vaatimuksia elintarvikkeiden turvallisuudelle, tuotteiden laadulle ja tuotanto-olosuhteille. Maanviljelijöille aiheutuu tästä yhä tiukempia rajoituksia, jotka koskevat ympäristönsuojelua ja eläinten hyvinvointia. Katsotteko, että voitte vastata heidän odotuksiinsa vaatimalla, että Euroopan markkinoille voidaan päästää ainoastaan tuotteita, jotka ovat yhtenäisten standardien mukaisia? Jos näin ei ole, kilpailu omilla markkinoillamme vääristyy, jolloin syrjimme omia tuotteitamme. Kansanterveyden nimissä unioni on päätynyt kieltämään hormoneilla käsitellyn lihan. Aiotteko puolustaa määrätietoisesti tätä kantaa? Me emme nimittäin halua sitä kyseenalaistettavan millään verukkeella.
Maataloutemme tuottaa erittäin laadukkaita tuotteita, jotka voidaan tunnistaa alkuperänimitysten avulla, mikä on monissa tapauksissa keskeistä alueellisen talouden kannalta. Miten aiotte saada WTO-kumppanimme hyväksymään alkuperänimityksiä koskevat tavoitteemme?
Lopuksi totean, että kannatamme käyttökieltoa, jonka unioni on asettanut geneettisesti muunnetuille organismeille, huolimatta Yhdysvaltojen esittämästä valituksesta. Arvoisa komission jäsen, odotamme teidän säilyttävän hyökkäävän ja peräänantamattoman asenteen puolustaessanne Euroopan maataloutta ja kuluttajien vaatimuksia sekä kieltäytyvän tekemästä minkäänlaisia myönnytyksiä markkinoiden avaamisen suhteen. Kaiken alistaminen liberalismille merkitsisi Euroopan maatalouden loppua.
Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin toivon, että Cancúnin kokouksessa keskustellaan kehityksestä, mutta siinä on keskityttävä ennen kaikkea kansainvälisen kaupankäynnin kehittämiseen eli tähänastista laajempaan vapauttamiseen. Meidän eurooppalaisten on huolehdittava siitä, ettemme kuormita asialistaa kysymyksillä, jotka eivät liity kaupan vapauttamiseen, mistä seuraisi viime kädessä keskustelujen hankaloituminen. Arvoisa komission jäsen, totesitte meidän tehneen YMP:ssa kaiken tarvittavan. Mielestäni olemme tehneet ainoastaan vähimmän, mitä tarvitaan neuvottelujen varman epäonnistumisen välttämiseksi - emme yhtään enempää. Olemme tehneet liian vähän liian myöhään. Yhteisön maatalouspolitiikkaa koskeva järjestelmä on yhä hyvin tiukasti protektionistinen. Jäsen Clegg on jo puhunut tästä aiheesta. Miten voisimme sanoa esimerkiksi sokerista, ettei yhteisön maatalouspolitiikka ole protektionistista? Mitä tekemistä sokerilla on maaseudun kehittämisen kanssa? Mitä tekemistä sokerilla on ympäristöä koskevien ja sosiaalisten lausekkeiden kanssa? Noudatamme sokerialalla edelleen tiukkaa ja joustamatonta protektionistista lähestymistapaa, joka koituu esimerkiksi Mosambikin maataloustuottajien vahingoksi. Sokeri on vain yksi esimerkki silkasta protektionismista. Arvoisa komission jäsen, näin ollen Eurooppa havaitsee Cancúnissa olevansa yhä hyvin vakavissa vaikeuksissa.
Suominen (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, Dohan neuvottelukierros WTO:n puitteissa nimettiin jo Dohan kokouksessa kehityskierrokseksi, jonka lopputuloksena erityisesti kehittyvien maiden kyky hyötyä globalisaation eduista kasvaisi. Tämän tulee olla päämääränä myös Cancúnissa syyskuussa.
Tässä suhteessa teknisen ja taloudellisen avun varmistaminen kehittyville maille niiden auttamiseksi kehittämään hallinnollista, teollista, kaupallista ja vientikapasiteettiaan on tärkeää. Samalla näille maille on kuitenkin myös korostettava hyvän hallinnon, naapuri- ja sisäisen sovun sekä korruption vastaisen taistelun suurta merkitystä maiden pyrkiessä kehittyneiden maiden rinnalle.
Aidsin, mutta ei vain sen, vaan myös monen muun kulkutaudin huolestuttava levinneisyys edellyttää, että ennen Cancúnin kokousta avataan umpikuja suhteessa kohtuuhintaisten lääkkeiden saantiin kaikkialla. Kysymys on poliittisesti ja teollisuuspoliittisesti vaikea, mutta se on ratkaistava.
Eräs resursseiltaan ja potentiaaliselta kauppamahdiltaan suurvalta, Venäjä, on vielä WTO:n ulkopuolella. Cancúnin kokouksen ohjelmaan ei kuulu eikä voi kuulua Venäjän sisäisen lainsäädännön ja järjestäytyneen hallinnon pohtiminen ja Venäjän WTO-jäsenyysneuvottelujen nopeuttaminen. Kuitenkin on varsinkin EU:n keskeisten intressien mukaista, että Venäjä mahdollisimman nopeasti saadaan WTO:n jäseneksi. Nykyisestä tilanteesta ei suinkaan kärsi vain Venäjä, vaan olotila heikentää oleellisesti EU:n ja Venäjän taloudellista vuorovaikutusta investointien ja keskinäisen kaupankäynnin osalta. Samoin kuin kehitysmaille - vai sanoisinko samoin kuin muille kehitysmaille - myös Venäjälle tulisi antaa tukea hallinnon, tullin järjestelmien, verotuksen ja maksujen ynnä muun kehittämisessä sellaiselle luotettavalle tasolle, jota WTO-jäsenyys edellyttää.
Siinä on tulevaisuudessa komissiolla kova työ. Komission jäsen Lamy on tottunut tulokselliseen ja kovaan työhön, mutta tämä työsarka tuottaa myös EU:lle taloudellista hyötyä.

McNally (PSE).
Arvoisa puhemies, pidämme myönteisenä yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa, jonka komission jäsen Lamy on omaksunut työskennellessään parlamentin kanssa. Tällainen lähestymistapa ei ole suinkaan itsestäänselvyys.
Kuten muutkin ryhmät, myös sosialistiryhmä pitää tiettyjä kysymyksiä ongelmallisina. Näitä ovat Singaporen kysymykset, erityisesti investoinnit ja kilpailu. Pidämme luonnollisesti molempia tärkeinä.
Investoinneista on todettava, että tällä hetkellä voimassa on yli 2 000 kahdenvälistä investointisopimusta. Tämä tekee tilanteesta kehitysmaiden kannalta hyvin mutkikkaan ja saa aikaan valtasuhteissa epätasapainon, josta ei päästä eroon monenvälisen sopimuksen avulla.
Kilpailusta totean, että muutaman yhtiön valta-asemasta aiheutuu luonnollisesti suuria kustannuksia, mistä kärsivät ensi sijassa kehitysmaat. Olemme kuitenkin edelleen huolestuneita Dohan ohjelmaa koskevasta lähestymistavastamme, emmekä ole vielä vakuuttuneita siitä, että WTO on oikea paikka tai että nyt on oikea aika keskustella investoinneista ja kilpailusta.
Komission jäsenen tapaan olemme kuunnelleet kehitysmaita hyvin tarkkaavaisesti, ja tiedämme, että ne ovat hyvin huolestuneita Singaporen kysymyksistä. Kauppaministerit tekivät tämän täysin selväksi 2. kesäkuuta antamassaan vähiten kehittyneitä maita koskevassa julkilausumassa. Jotkin suurista kehitysmaista vastustavat voimakkaasti neuvotteluja näistä kysymyksistä, joten emme ole lähelläkään tarvitsemaamme selkeää yhteisymmärrystä. Mitä EU:n pitäisi tehdä tässä tilanteessa? Pitäisikö meidän tyrkyttää itsepintaisesti ohjelmaa haluttomille kehitysmaille? Mikäli teemme näin, joudumme maksamaan siitä muissa neuvotteluissa. On monia muitakin tärkeitä kysymyksiä, jotka on määritelty päätöslauselmassamme ja komission toimeksiannossa. Keskittykäämme Cancúnissa niihin.
Herzog (GUE/NGL).
Olemme kaikki vakuuttuneita siitä, että toimet monenvälisyyden puolustamiseksi ovat myönteinen asia. Monenvälisyyden ollessa uhattuna meidän on tehtävä kaikkemme Cancúnin kokouksen onnistumiseksi. Tehtävä näyttää kuitenkin melko mahdottomalta. Yhdysvallat puolustaa yhtäältä etujaan kaikin keinoin vaalimalla myyttiä täysin vapaasta kaupasta. Toisaalta monet eteläiset maat eivät pysty vakiinnuttamaan paikkaansa maailmantaloudessa vaan kyseenalaistavat nykyiset kaupankäynnin säännöt ja vaativat positiivista syrjintää.
Miten EU voi tehdä osansa sillanrakentajana ja ohjata Yhdysvaltoja oikeaan suuntaan? Vaikka olenkin tietoinen tähänastisista myönteisistä toimista, ihmettelen joiltakin osin Cancúnia koskevaa politiikkaa, sillä meidänkin etujemme ja pyrkimystemme välillä on ristiriitoja.
Miten voimme ensinnäkin puolustaa tehokkaammin erityis- ja suosituimmuuskohtelua? Kehitysmaat eivät ole ainoita syypäitä tässä kysymyksessä, sillä emme ole itsekään siitä varmoja. Tällaisen kohtelun soveltamisala on kohtuuttoman laaja, mikä vie suosituimmuuden periaatteelta käytännössä kaiken pohjan. Sääntöjä koskeva kysymys on lisäksi suurelta osin harmaa alue. Voimmeko tarkastella niitä uudelleen TRIPS-sopimuksen ja alueellisuuden osalta unohtamatta myöskään teknologian siirtoa?
Toiseksi tuen niitä, jotka eivät halua luopua Singaporen kysymysten valmistelusta - kantani eroaa tältä osin hieman jäsen McNallyn kannasta - sillä kysymykset liittyvät keskeisiin kaupankäyntiä ja kehitystä yhdistäviin tekijöihin. Onko EU:n kuitenkaan pysyttävä alkuperäisessä linjassaan? Kannatan alhaalta ylös suuntautuvaa lähestymistapaa, mutta eikö olisi parempi tukea - etenkin ennalta määrättyjä - rajoituksia, jotka sisältyvät vaatimukseen poliittisesta alueesta? Lisäksi Cancúnin neuvotteluja on kiireesti tuettava voimakkailla rinnakkaisilla aloitteilla suorien investointien jakamiseksi uudelleen, millä taattaisiin investointien kestävyys.
Kolmanneksi puolustamme maatalouden osalta voimakasta kantaa, joka koskee sisäisiä tukia ja tariffialennusten määrittelyä. Hyötyvätkö haavoittuvimmat eteläiset maat, jotka tuottavat ainoastaan yhtä tuotetta ja ovat nettotuojia, kuitenkaan millään tavoin tästä kannasta? Eikö meidän olisi helpotettava markkinoille pääsyä ja poistettava vientituet niiltä tuotteilta, jotka ovat tärkeitä kyseisille maille, sekä hyväksyttävä oikeudenmukaista kauppaa edistävä puitealoite?
Auroi (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä siitä, että olette muistuttanut meitä Cancúnin kokouksen yhteisestä huolenaiheesta, kehitysmaiden integroimisesta. Kiitän teitä myös siitä, että olette ryhtynyt tuumasta toimeen monilla aloilla, joilla WTO:n olisi toimittava toisin. Mikäli haluamme osoittaa solidaarisuutta niin eteläisiä maita kuin omankin alueemme haavoittuvia kansoja kohtaan, emme voi pitää terveyttä, koulutusta, vesi- ja energiahuoltoa sekä viemärijärjestelmien välttämätöntä kehittämistä pelkkänä kauppatavarana. Ihmisten on saatava kaikissa maissa osansa julkisista palveluista kohtuulliseen hintaan.
GATS-sopimusta koskevien neuvottelujen suuntaa on tarkistettava. Myös oikeus terveelliseen ja riittävään ravintoon kuuluu ihmiskunnan yhteisiin etuihin. Niin pohjoisten kuin eteläistenkin maiden maanviljelijöiden on voitava pyrkiä todelliseen maatalouden monitoiminnallisuuteen. Maaseudun kehittäminen, joka on markkinoista riippumattoman alan vertauskuva ja joka on tulevaisuudessa aivan yhtä ratkaiseva kysymys kuin nykyäänkin, on itse asiassa osa yhteisen maatalouspolitiikan uudelleensuuntausta, jonka neuvosto juuri hyväksyi. Siinä lujitetaan mukautuksia, jotka ovat myönteinen merkki omille pienviljelijöillemme sekä eteläisten maiden maanviljelijöille. Jos kuitenkin oletetaan, että viljan- ja lihantuotantoa koskevien tukien irrottaminen tuotantomääristä toteutuu, vientituet eivät voi olla nyt eivätkä jatkossa niin itsestään selviä kuin nykyään. Euroopan maanviljelijöille tunnusomaisia piirteitä on suojeltava, mutta jos eteläisten maiden maanviljelijöitä kohtaan suunnattua solidaarisuutta halutaan selkeyttää, näiden on saatava osansa tukijärjestelmistä, jotka ovat samanlaisia kuin Euroopan maanviljelijöitä yhä suojaava YMP. Sekä Euroopan että eteläisten maiden maanviljelijöiden ensisijaisena tavoitteena on tuottaa vapaasti sopivaa ravintoa oman maansa kansalaisille. Heitä on autettava tämän tavoitteen saavuttamisessa muutamasta maatalousteollisesta monopolista huolimatta.
Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, sen jälkeen kun WTO perustettiin vuonna 1995, rikkaiden ja köyhien maiden välinen kuilu on syventynyt. Dohan kehityskierros ei ollut nimensä veroinen. Nyt olisi pysyttävä Dohassa määritellyssä aikataulussa. Jäsen McNally osui varsin oikeaan todetessaan, ettei nyt ole oikea aika lisätä asialistalle uusia kysymyksiä, joissa ei oteta huomioon sen paremmin kehitysmaita kuin ympäristöäkään. Tämä suistaisi raiteiltaan keskustelun kestävän kehityksen edistämisestä. Kestävä kehitys sisältyy vapaan ja oikeudenmukaisen kaupan sekä köyhyyden torjumisen tavoin EU:n uudessa perustuslakiluonnoksessa määriteltyihin tavoitteisiin, ja EU:lla on nyt ainutlaatuinen tilaisuus osoittaa, ettei perustuslaki ole pelkkä paperitiikeri. EU:n on keskityttävä varmistamaan, että kaikilla mailla on sanansa sanottavanaan neuvotteluissa eikä - kuten yleensä - ainoastaan rikkailla mailla, jotka huolehtivat vain omista eduistaan. Cancúnin kokouksen tuloksena on oltava kehitysmaita koskeva konkreettinen prosessi, ja sen on oltava osoitus rikkaiden maiden todellisesta halusta asettaa köyhyyden torjuminen etusijalle. Lopuksi totean, että meidän on vihdoin viimein varmistettava, ettei hallituksilla ole yksinoikeutta neuvotella WTO-sopimuksista ja panna niitä täytäntöön, vaan että tätä varten on perustettava demokraattisesti valittu edustajakokous.
Souchet (NI).
Arvoisa puhemies, jos neuvottelut sujuvat hyvin, myönnytyksiä tehdään molemmin puolin. Jos Eurooppa saa samalla mitalla kuin se on jo antanut, sen pitäisi saada Cancúnissa paljon. Eikö YMP:n uudistuksella pyrittykin avoimesti parantamaan unionin neuvotteluasemaa Dohan kierroksella eikä määrittelemään eurooppalaisten tarvitsemaa maatalouspolitiikkaa?
Kysynkin seuraavaa: mitä oleellisia myönnytyksiä unioni aikoo pyytää kumppaneiltaan vastapalvelukseksi Uruguayn kierroksen päätyttyä tekemistään lukuisista yksipuolisista myönnytyksistä? Mainitsen viimeksi mainituista muutamia: Kaikki paitsi aseet -aloite, Mustanmeren alueelta tuotavan viljan tuontitullien yksipuolinen poistaminen, tariffikiintiöiden myöntäminen sekä tasaustukien irrottaminen tuotantomääristä ja tähän liittyvä maatalousmarkkinoidemme yhteisen järjestelyn purkaminen.
Toivon, että unioni aikoo ottaa neuvotteluissa ainakin epäonnisen Blair House -sopimuksen uudelleen käsiteltäväksi, sillä sopimus estää meitä toteuttamasta johdonmukaista politiikkaa öljykasvien kehittämisen suhteen. Sopimus on myös syynä siihen, että tuotantomäärämme on jäänyt naurettavan vähäiseksi eli miljoonaan tonniin, kun maailmantuotanto kasvaa tällä hetkellä 5 prosenttia vuodessa ja ylittää nykyään jo 300 miljoonaa tonnia. Toivon myös, että komissio saa hyväksytettyä periaatteen, jonka mukaan kansakunnilla on oikeus ruokkia itsensä, sillä tämä kuuluu elintarviketurvallisuuden perusperiaatteisiin niin laadun kuin määränkin suhteen. Arvoisa puhemies, emme käytännössä saa antaa rakenteellisiin viejiin kuuluvien maiden pakottaa meitä myöntämään niille pääsyä yhteisön markkinoille sellaisten tuotteiden osalta, joiden tuotanto on Euroopan unionissa ylijäämäistä tai joita haluamme valvoa tiukasti. Jälkimmäisessä tapauksessa kyseeseen tulevat esimerkiksi geneettisesti muunnetut organismit.

Schwaiger (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, kaikki tämänpäiväiseen keskusteluun osallistuvat jäsenet ovat yhtä mieltä siitä, että meidän on sallittava kehitysmaiden hyötyä vapaan ja oikeudenmukaisen maailmankaupan eduista enemmän kuin ne ovat tähän mennessä hyötyneet. Siksi niiden teollisuus- ja maataloustuotteille on taattava parempi pääsy markkinoillemme. Kehitysmaiden on kuitenkin parannettava tämän lisäksi tietoutta, jota tarvitaan jalansijan saamiseen eri markkinoilla, sekä kykyä puolustaa etujaan aktiivisesti ja asiantuntevasti WTO-neuvotteluissa.
Siksi tuemme voimakkaasti komission pyrkimyksiä edistää näiden maiden kehittymistä teknistä apua antamalla, jotta niistä voisi tulla itsenäisiä toimijoita maailmanmarkkinoilla. Jos emme kuitenkaan halua unohtaa, että tärkeimpänä tavoitteena WTO-neuvotteluissa on kaikkien kauppakumppaneiden talouskasvu, on luonnollista, että tarjotessamme pääsyä näille markkinoille meidän on kehitettävä tarkoituksenmukainen neuvottelustrategia kehitysmaiden suhteen. Näin voimme parantaa kehitysmaiden käytännön tietoutta eduista, joita voidaan saavuttaa neuvottelemalla niin perinteisistä markkinoille pääsyä ja kilpailua koskevista kysymyksistä kuin muistakin aiheista.
Vaikka olemme kiinnostuneita laajentamaan GATS-neuvotteluissa varovasti palvelujen soveltamisalaa, vaadimme kuitenkin, että säilytämme Euroopan kulttuurisen ja organisatorisen monimuotoisuuden, joka ilmenee esimerkiksi terveydenhuollossa, koulutuksessa, audiovisuaalialalla ja paikallistason yleishyödyllisissä palveluissa. Katsomme myös, ettei meidän ole syytä tehdä tämänkaltaisia poikkeuksia uusilla aloilla ja poistaa niitä näin palvelujen markkinajärjestelyn soveltamisalasta. Eurooppa on selkeästi maailman johtava palvelujen tarjoaja. Ne, jotka omaksuvat tältä osin puolustavan ja protektionistisen kannan, eivät näe Euroopan unionin vahvuuksia ja kilpailuetuja.
WTO:n säännöistä osalta on todettava, että meidän on kehitettävä erityisesti sääntöjä, jotka koskevat menettelytapoja, avoimuutta ja erimielisyyksien sovittelua, ja että WTO:n olisi saatava kaupankäyntiin liittyvissä asioissa asema riippumattomana ja kansainvälisenä lainkäyttöelimenä.
Mann, Erika (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni ja kertoa komission jäsenelle, että Euroopan parlamentti järjestää yhdessä parlamenttien välisen liiton kanssa tapahtuman Cancúnissa, kuten olemme tehneet ennenkin. Tarkoituksena on, että WTO:hon kuuluvien maiden parlamenttien jäsenet voivat tavata tilaisuudessa toisiaan ja vaihtaa tietojaan. Näkemyksemme mukaan huomionarvoista on myös, että monet kaupankäyntiin liittyvät kysymykset loittonevat yhä kauemmas niistä perinteisistä aiheista, joihin ne ennen liittyivät, ja koskevat hyvin herkkiä ja kansalaisten kannalta erittäin kiinnostavia aloja, kuten palvelualaa monien muiden alojen ohella. Mainitsemani tapahtuma järjestetään Cancúnissa 9. ja 12. syyskuuta, ja tämän parlamentin asema on siinä keskeinen. Osallistujiin kuuluu monia parlamenttimme jäseniä. Olisimme luonnollisesti iloisia, jos kaikki asiasta kiinnostuneet parlamentin jäsenet levittäisivät tietoa tapahtumasta.
Sallinette minun tarkastella myös toista aihetta, jonka jäsen Clegg toi esiin. Kysymykseni kuuluu, oletteko sitä mieltä, että tämän parlamentin on valmistelukunnan päätöksestä riippumatta hyväksyttävä Cancúnissa neuvoteltu sopimus, tehtiinpä se sitten milloin ja miten tahansa.
Kolmanneksi pyytäisin teitä toistamaan tänään vielä kertaalleen, että parlamentin on annettava toimille hyväksyntänsä ja että sillä on - 133 artiklan mukaisessa komiteassa - oikeus osallistua niihin ja saada niistä tietoa neuvoston tapaan. Kysyn edelleen, voitteko antaa lausunnon parlamentin osallistumisesta komitean edustajanpaikkojen jakoon.

Boudjenah (GUE/NGL).
Arvoisa komission jäsen, joitakin päiviä viimeisimmän Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisen huippukokouksen jälkeen ilmaisitte tyytyväisyytenne unionin ja Yhdysvaltojen välisten kauppasuhteiden vakauteen, joka mahdollistaa sanojenne mukaan Dohan ohjelmaan liittyvän yhteistyön. Nyt Cancúnin kokouksen alla on kuitenkin äärimmäisen tärkeää tukea Euroopan sitoutuneisuutta, mikä tarkoittaa, ettemme saa pelätä olla eri mieltä Yhdysvaltojen kanssa useissakin kysymyksissä. Tätä odottavat meiltä nähdäkseni nekin tahot - kuten hiljattain kokoontuneet vähiten kehittyneiden maiden kauppaministerit - jotka arvostelevat WTO:n kyvyttömyyttä pysyä Dohassa määritellyssä aikataulussa eli saattaa päätökseen neuvotteluja, jotka koskevat kehitystä edistäviä päätöksiä, lääkkeiden saatavuutta, erityis- ja suosituimmuuskohtelua sekä maataloustuotteilla käytävää kauppaa. Tähän mennessä tältä osin ei ole edistytty lainkaan.
Haluan ilmaista jälleen pelkoni tämän kehitystä koskevan ulottuvuuden häviämisestä sellaisen politiikan tieltä, jossa etusijalle asetetaan liiketaloudellinen kaupankäynti ja jonka ahdasmielinen tavoite on kaupan vapauttaminen. Rikkaiden ja köyhien maiden välisen kuilun kasvaessa on vaikea hyväksyä, että neuvotteluihin otettaisiin mukaan uusia aiheita, kuten investoinnit, kilpailu ja julkisten hankintojen markkinat.
GATS-sopimus uhkaa osaltaan julkisia palveluja ja valtioiden toimia, sillä toistaiseksi ei ole laadittu minkäänlaisia arvioita siitä, mitä seurauksia vapauttamisella saattaa olla. Tässä tilanteessa neuvottelut olisi keskeytettävä. Kauppaetuja tärkeämpänä on pidettävä oikeutta terveydenhuoltoon, koulutukseen, elintarvikkeiden turvallisuuteen ja energiahuoltoon. Euroopan unionin onkin työskenneltävä kansainvälisen kauppajärjestelmän demokratisoinnin puolesta ja tehtävä tiivistä yhteistyötä kehitysmaiden kanssa siten, että kehitystavoitteet pysyvät etusijalla.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, tulevan ministerikokouksen asialista on enemmän kuin täysi. Se sisältää joukon elintärkeitä aiheita, kuten ihmishenkiä pelastavat lääkkeet ja maatalous. Lisäksi tavoitteenamme on mahdollistaa köyhille maille työolosuhteita, eläinten hyvinvointia ja ympäristöä koskevien normien noudattaminen, niin että ne voivat tuoda tuotteitaan Eurooppaan. Tämän saavuttamiseksi kehitysmaiden tuottajat tarvitsevat apua, jotta he voivat tuottaa normiemme mukaisia tuotteita ja käydä niillä kauppaa.
Puolustan tässä tilanteessa asialistan rajaamista mainitsemiini keskeisiin aiheisiin. Pyydänkin komission jäsentä keskittämään toimensa näihin aiheisiin, jotta neuvotteluissa voidaan saavuttaa konkreettinen tulos. Euroopan kannalta saattaisi olla kaupallisesti ajateltuna kiehtovampaa neuvotella uusista aiheista, mutta kehitysmailla ei yksinkertaisesti ole valmiuksia tähän.
Cancúnin kokouksen onnistumisen mittarina ovat kehitysmaiden edut - onhan kyse loppujen lopuksi kehityskierroksesta.

Ferrer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei ole helppoa varmistaa, että Cancúnissa saavutetaan kehitysohjelman toteuttamisen osalta merkittävää edistystä, kun muistetaan, että neuvotteluissa on otettava huomioon kaikkien WTO:n jäsenten edut, että käsiteltäväksi on otettava vähiten kehittyneiden maiden huolenaiheet ja että neuvoteltavia asioita on hyvin paljon.
Kaikki käsiteltävät kysymykset ovat tärkeitä, jotta voidaan varmistaa, että monenväliset kauppasuhteet mahdollistavat talouskasvun - mikäli haluamme tämän kasvun olevan tasapuolista ja hyödyttävän myös vähiten kehittyneitä maita. Tämän vuoksi on tarpeen edistyä kaikilla kehitysohjelman sisältämillä aloilla ja - jos mahdollista - määritellyssä aikataulussa Euroopan unionin puolesta tarjoamanne tuen turvin.
Käytettävissäni olevan puheajan niukkuuden vuoksi tarkastelen ainoastaan pääsyä teollisuustuotteiden markkinoille, luonnollisesti etenkin tekstiili- ja vaatemarkkinoille, sekä kansainvälistä kauppaa ohjaavien sääntöjen noudattamista.

Arvoisa komission jäsen, tältä osin haluan pyytää teitä varmistamaan, ettei Euroopan unionin kantamia tulleja lasketa sillä perusteella, että muut maat eivät ole saavuttaneet unionissa säädettyjä tullitasoja.
Toiseksi pyydän teitä kiinnittämään teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPS) yhteydessä erityistä huomiota malleja ja tavaramerkkioikeuksien kansainvälistä sammumista koskevaan kysymykseen sekä toimiin, joiden avulla torjutaan väärentämistä ja laitonta valmistusta.
Lopuksi pyydän teitä edistämään kaupallisten puolustusmekanismien yksinkertaistamista, jotta niistä saataisiin nopeampia ja tehokkaampia, sillä tulliesteiden, huipputullien ja muihin kuin tulleihin perustuvien kaupan esteiden säilyttäminen ei ole sopusoinnussa markkinoiden vapauttamisprosessin kanssa. WTO:n säännöt myös sitovat sen kaikkia jäseniä, minkä vuoksi sääntöjen noudattaminen on varmistettava. Yksinkertaistaminen on kuitenkin tärkeää myös siksi, että Euroopan tekstiili- ja vaateteollisuuden tulevaisuus riippuu siitä, kuten komission jäsen hyvin tietää.
Garot (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, YMP:n uudistamisen jälkeen meidän on seuraavaksi selvittävä Cancúnin kokouksesta. Tässä yhteydessä on selvästikin todettava, etteivät Euroopan kauppaa koskevat tavoitteemme ilmennä haluamme pienentää kehittyneisyyttä koskevaa kuilua, joka vallitsee pohjoisen ja etelän - teollisuusmaiden ja muun maailman - välillä.
Maataloutta ajatellen meidän on tältä osin luonnollisesti sovittava, että lisäämme erityis- ja suosituimmuuskohtelua niiden vähiten kehittyneiden maiden osalta, jotka ovat jo mukana Marrakeshin sopimuksessa. Meidän on myös vahvistettava Dohan tulokset vientitukiemme huomattavan vähentämisen suhteen ja varmistettava samalla, että näitä toimia sovelletaan kaikkiin vientitukimuotoihin. Tiedämme nimittäin, etteivät tuet koske ainoastaan unionia.
On myös selvää, että Euroopan unionin on tuomittava Yhdysvaltojen uusi maatalouslaki, joka suojelee amerikkalaisia tuottajia markkinoiden heilahteluilta ja joka näin ollen uhkaa aiheuttaa ylituotantoa ja hintojen laskua kansainvälisillä markkinoilla. Arvoisa komission jäsen, samalla unionin on puolustettava jokaisen WTO:n jäsenmaan oikeutta asettaa itse omat tuotanto- ja elintarviketurvallisuusnorminsa ja soveltaa niitä markkinoilleen tuleviin tuotteisiin. Eurooppalaisilla tuottajilla on oikeus tähän tuontia koskevaan takuuseen sekä maantieteellisten merkintöjen tunnustamiseen kansainvälisesti, jolloin heidän omien alueidensa ja perinteisen osaamisensa arvostus nousee.
Arvoisa komission jäsen, kaiken kaikkiaan Cancúnin kokouksen on koiduttava kehitysmaiden hyödyksi vahingoittamatta kuitenkaan pienten ja keskisuurten eurooppalaisten maanviljelijöiden suurta enemmistöä.
Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, meidän on varottava ylikuormittamasta Cancúnin kokouksen asialistaa, jottemme herättäisi liikaa odotuksia ja asettaisi liian kunnianhimoisia tavoitteita liian monella rintamalla. Emme kuitenkaan voi korostaa liikaa sitä, että kaupankäynti on hyväksi kaikille osapuolille. Tämän näkemyksen tukena ovat lukuisat tutkimukset ja mittava kokemusperäinen näyttö. Meidän onkin keskityttävä poistamaan esteitä ja helpottamaan markkinoille pääsyä, sillä nämä toimet hyödyttävät kaikkia kaupankäynnin osapuolia.
Toivon, että saamme YMP:tä koskevan uudistuspaketin avulla kauppakumppanimme vakuuttuneiksi hyväntahtoisuudestamme tässä asiassa. En voi kuitenkaan olla pohtimatta, onko heidän, aivan kuten meidänkin, odotettava lopullista tekstiä ja sen yksityiskohtia ongelmineen. Olen tietoinen niistä monista erimielisyyksistä, joita meillä on Atlantin takaisten kumppaneidemme kanssa, ja etenkin siitä erimielisyydestä, joka koskee geneettisesti muunnettuja organismeja ja niiden pääsyä Euroopan markkinoille. Asia on nyt siirretty ratkaistavaksi riitojenratkaisumenettelyyn. Toivon, että Cancúnin kokous tai riitojenratkaisumenettely ratkaisevat tämän erimielisyyden, sillä EU:ta ei saada nähdä etuoikeutettujen maiden linnakkeena.
Cancún sijaitsee uudessa maailmassa. Toivon, että osapuolet Atlantin molemmin puolin - vanha ja uusi maailma - saadaan tämän ansiosta lähentymään toisiaan, jotta voimme ratkaista kaupankäyntiä koskevat erimielisyydet kansalaistemme ja talouksiemme molemminpuoliseksi eduksi. Toivotankin komission jäsenelle Lamylle sekä Euroopan parlamentin valtuuskuntaan osallistuville kollegoilleni menestyksekästä kokousta.
Désir (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Cancúnin kokous ei näytä hyvältä. Joidenkin mielestä Euroopan unioni pyrkii mutkistamaan asioita entisestään neuvottelustrategiallaan. Se, että tilanne ei näytä hyvältä, johtuu turhautuneisuudesta, joka on lisääntynyt kehitysmaissa Uruguayn kierroksen jälkeen. Tämä turhautuneisuus johti jo Seattlen kokouksen epäonnistumiseen. Nyt kehitysmaiden luottamus on jälleen kerran koetuksella, sillä monia Dohassa annettuja merkittäviä lupauksia ei ole pidetty eikä aikataulussa ole pysytty. Tämä koskee paitsi lääkkeiden saatavuutta, myös erityis- ja suosituimmuuskohtelua, täytäntöönpanokysymyksiä ja riitojenratkaisumenettelyä koskevien määräysten uudistamista. Nyt on kyse siitä, mitä Eurooppa haluaa saada huomattavan vaikutusvaltansa avulla aikaan neuvotteluissa. Aikooko se käyttää valtaansa kehitysmaiden luottamuksen palauttamiseen vai aikooko se pitäytyä kaupallisten etujensa ahdasmielisessä puolustamisessa?
Tarkastelkaamme Singaporen kysymyksiä. Miksi vaadimme investointeja koskevan monenvälisen sopimuksen tyrkyttämistä kehitysmaille hinnalla millä hyvänsä, jos ne eivät edes halua sitä? Kehitysmaissa ei ymmärretä, miksi WTO:n olisi määrättävä säännöistä ja olosuhteista, jotka liittyvät kyseisiin maihin suuntautuviin ulkomaisiin investointeihin. Vaaditte kuitenkin tämän ottamista yhdeksi niistä ehdoista, jotka Euroopan unioni asettaa sopimuksen saavuttamiselle Cancúnissa. Eikö tämä teidän mielestänne ole vain ylimääräinen taakka, joka ei palvele mitään tarkoitusta? Olette aloittamassa painiottelua Euroopan unionin ja kehitysmaiden välillä. Me pitäisimme tämän sijaan parempana Euroopan unionin ja eteläisten maiden välistä kumppanuutta.
Olette jo kuulleet monen eri ryhmää edustavan puhujan kehottaneen teitä keskittymään olennaiseen. Käyttäkää valtaanne eli Euroopan unionin huomattavaa vaikutusvaltaa parantaaksenne erityis- ja suosituimmuuskohtelua, edistääksenne markkinoille pääsyä ja riitojenratkaisumenettelyn uudistamista, varmistaaksenne ympäristön huomioon ottamisen sekä edistääksenne lääkkeiden saatavuutta. Älkää tukeko sopimusta, joka koskee investointeja, julkisten hankintojen markkinoita ja kilpailua, sillä näiden kysymysten ei pitäisi olla WTO:n vastuulla.
Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Lamy, hyvät kollegat, keskustellessamme Cancúnin WTO-neuvotteluista meillä on mielessämme selkeä tavoite. Maailmanlaajuinen talous tarvitsee toimintakehyksiä, ja ellemme onnistu laatimaan niitä ajoissa, edessämme on konfliktitilanteita, jotka saattavat hyvinkin aiheuttaa huomattavia vaikeuksia - eivät ainoastaan meille eurooppalaisille vaan myös koko maailmalle.
Pohtiessamme, mitkä markkinat ovat tulevaisuudessa meille avoimia, kysymys on elintärkeistä eduista, sillä 20 prosenttia työpaikoistamme on riippuvaisia maailmankaupasta. Tällä hetkellä kymmenen uutta maata haluaa liittyä Euroopan unioniin, ja kun ne liittyvät, unionin väkiluku kasvaa 20 prosenttia. Näin meille avautuvat kiinnostavat markkinat kiinnostavine tuotantomenetelmineen. Miljardit kuluttajat ympäri maailmaa odottavat toimittamiamme tuotteita ja palveluita.
Meidän on pidettävä jatkuvasti mielessämme, että Euroopan menestys perustuu tosiasiassa pienten ja keskisuurten yritysten aktiiviseen toimintaan, josta kertyy 80 prosenttia verotuloistamme. Siksi ensisijaisena huolenamme on oltava tarkoituksenmukaisten olosuhteiden luominen, jotta pienet ja keskisuuret yritykset voivat osallistua kansainväliseen kaupankäyntiin. Vaadimmekin, että WTO:lle ilmoitetaan kaikista tuontia koskevista säännöistä ja että WTO tiedottaa niistä niin, että kaikille on kerta kaikkiaan selvää, mitä säännöksiä on noudatettava merkintöjen, pakkausten ja tullimaksujen osalta, kun toimitetaan tuotteita tiettyyn maahan.
Jos tietty yritys on nykyisin osa jotakin konsernia ja sillä on palveluksessaan omia asiantuntijoita, monet kysymykset eivät aiheuta minkäänlaisia ongelmia, mutta pienelle, muutaman työntekijän muodostamalle yritykselle vastausten löytäminen saattaa olla mahdotonta. Vaadimme tämän vuoksi, että WTO:n olisi ylläpidettävä luetteloa kaikkien maiden tuontimääräyksistä ja että Internetissä olisi saatavilla tarkoituksenmukaisella kielellä laadittu vakiolomake, jonka yritys voi täyttää.
Haluamme antaa kehitysmaiden pienille ja keskisuurille yrityksille mahdollisuuden vientiin, mutta vaadimme myös, että Euroopan unionin nykyiset 18 miljoonaa pientä ja keskisuurta yritystä - etenkin maailmanlaajuisesta viennistä kiinnostuneet yritykset - saavat ne edut, joihin ne ovat oikeutettuja, ja että WTO tarjoaa niille tasapuoliset mahdollisuudet. Totuus on, että nämä yritykset työllistävät kaksi kolmannesta Euroopan unionin työvoimasta, joten uskon, että meidän kannattaa puolustaa niitä.
Cunha (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan esittää kaksi huomiota strategiasta, jota meidän olisi noudatettava syyskuussa Cancúnissa. Ensimmäinen huomioni liittyy Dohan julistukseen, joka on hyvin yksiselitteinen sen suhteen, että kaupankäyntiin liittyvien kaupallisten ja muiden kuin kaupallisten näkökohtien välille on löydettävä paras mahdollinen tasapaino. Tähän liittyviä avainkysymyksiä ovat ennalta varautumisen periaate, elintarviketurvallisuus, geneettisesti muunnettuja organismeja koskevat perussäännöt sekä alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen kunnioittaminen. Meidän on tehtävä selväksi, että on täysin mahdotonta hyväksyä erilaisten kolmansien maiden käyttävän meidän maantieteellisiä merkintöjämme ja alkuperänimityksiämme. Nämä merkinnät ja nimitykset ovat yhteydessä kulttuuriin, alueeseen ja historiaan geneeristen ja geneerisiä muistuttavien tuotteiden muodossa. Emme voi hyväksyä, että australialaiset, kanadalaiset ja uusiseelantilaiset tuottajat myyvät tuotteita, jotka on varustettu nimikkeellä "portviini", "madeira", "samppanja", "parmankinkku", "manchego-juusto" ja niin edelleen, sillä tällöin kyseiset tuottajat omivat itselleen sopimattomalla tavalla kilpailuedun, johon heillä ei ole oikeutta.
Toiseksi muistutan teitä siitä, että hiljattain toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistus antaa meille täyden oikeuden omaksua neuvotteluissa itsevarmempi asenne. Sen sijaan että tuhlaamme kaiken energiamme suojataksemme maantieteellisiä merkintöjä ja muita kuin kaupallisia etuja, voimme myös pyrkiä antamaan monenlaisia säännöksiä tiukentamalla etenkin vientiluottoja, valtionyhtiöitä ja elintarvikeavun väärinkäyttöä koskevaa lainsäädäntöä sekä de minimis -sääntöä. Voimme saada kaikki rikkaat maat vakuuttuneiksi samojen ehtojen myöntämisestä maailman 49 köyhimmälle maalle kuin mitkä EU on myöntänyt Kaikki paitsi aseet -aloitteen mukaisesti. Voimme myös pakottaa ne vetämään selkeän rajan kehitysmaiden ja maailman köyhimpien maiden välille, sillä on epärealistista asettaa esimerkiksi Intia, Malesia, Indonesia ja monet Etelä-Amerikan maat samaan kategoriaan kuin Mosambik, T?ad, Burkina Faso sekä suurin osa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maista. Maatalouden lisäksi kyse on myös tekstiili- ja vaatealasta, jolla yhteisön markkinoiden täydellinen avaaminen edellä mainittuun ryhmään kuuluvista maista tuotaville tuotteille tuhoaisi satojatuhansia työpaikkoja Euroopan unionissa, etenkin sen köyhimmissä ja heikoimmin kehittyneissä maissa, kuten Portugalissa, Espanjassa ja Itä-Euroopan uusissa jäsenvaltioissa.
Onkin toivottavaa, että Cancúnissa löydetään perustava tasapaino kaikkien näiden kysymysten osalta. Ellei tässä onnistuta, yhteiskuntamme torjuvat globalisaation.

Maat (PPE-DE).
Haluan kiittää komissiota siitä, että se on onnistunut pääsemään uuteen maataloutta koskevaan sopimukseen, joka tarjoaa hyvät mahdollisuudet uudelle WTO-sopimukselle. Yksikään tuote ei saa enää suoraa tukea, tuotantoa rajoitetaan niin kauan kuin tuontitullit ovat yhä voimassa Euroopan unionissa, ja merkittävä osa maailmanmarkkinoista on luovutettu. Samoin maitoalan kiintiöiden määrääminen on merkinnyt sitä, että olemme luovuttaneet viisi prosenttia osuudestamme maailmankaupassa. Valitettavasti on todettava, etteivät kehitysmaat ole hyödyntäneet näitä viittä prosenttia millään tavalla.
Lisäksi Euroopan unioni on solminut kauppasopimuksen maailman 48:n köyhimmän maan kanssa, ja olemme myöntäneet vapaan markkinoille pääsyn monille entisille siirtomaille ja Balkanin maille. Kun otetaan huomioon, että edessämme on mittasuhteiltaan valtava unionin laajentuminen, meidän on todettava, että Euroopan unioni on antanut vapaakaupalle suuren piristysruiskeen. Tuomme jo nyt enemmän maataloustuotteita kehitysmaista kuin Yhdysvallat, Kanada, Japani, Australia ja Uusi-Seelanti yhteensä. Tämä tarkoittaa, että Euroopan unionin asenne on avoin ja että se on aivan varmasti toiminut uuden maailmankauppaa koskevan sopimuksen hyväksi.
Näin ollen en olisi yllättynyt, jos tietyt ryhmittymät - tämä parlamentti mukaan luettuna - väittäisivät, ettei sopimuksessa mennä tarpeeksi pitkälle. Me olemme menneet pidemmälle kuin mikään muu kaupparyhmittymä: me tarjoamme paremman markkinoille pääsyn kuin mikään muu kaupparyhmittymä. Tästä seuraa, että juuri vahva asema koituu meidän heikkoudeksemme, ellei kantamme ole yhtenäinen. Mikäli Euroopan yhteinen kanta horjuu, maailmalla pohditaan entistä vähemmän muita kuin kaupallisia kysymyksiä, kuten eläinten hyvinvointia, elintarviketurvallisuutta, ympäristönsuojelua ja myös sosiaalisia kysymyksiä. Tämä on nimenomaan se piirre, jonka Eurooppa voi lisätä uuteen maailmankauppaa koskevaan sopimukseen.
Kiitän vielä kerran Euroopan komissiota ja etenkin komission jäsentä Lamya ja hänen kollegaansa Fischleriä. Toivon tämän parlamentin pysyvän yhtenäisenä komission takana. Nykyisten maatalouspolitiikan uudistamista koskevien sopimusten ansiosta asemamme on uusissa neuvotteluissa todellakin vahva, ja meillä on maailmalle paljon tarjottavaa niin sosiaalisen oikeudenmukaisuuden kuin muiden kuin kaupallisten kysymystenkin suhteen.
Lamy
Arvoisa puhemies, kuten puheenvuorot ovat osoittaneet, 21. vuosisadalla käytävissä monenvälisissä kauppaneuvotteluissa on esillä monenlaisia puolia. Neuvottelut ovat etujen ja arvojen sekoitus, joka on ainakin meille eurooppalaisille tietyssä määrin erottamaton kokonaisuus. Kuten olemme puheenvuorojenne perusteella havainneet, neuvotteluissa nousee esiin myös kysymyksiä, jotka liittyvät yleiseen kansainväliseen tasapainoon pohjoisen ja etelän välillä sekä pohjoinen-pohjoinen- ja etelä-etelä-akseleilla. Haluan vastata lyhyesti joihinkin puheenvuoroihinne jakaen ne aiheiden mukaan kolmeen ryhmään. Käsittelen ensin markkinoille pääsyä, sitten kansainvälistä kauppaa koskevia sääntöjä ja lopuksi useita muita kysymyksiä, jotka eivät liity välttämättä suoraan kahteen ensimmäiseen aiheeseen mutta joita on syytä selkeyttää.
Ensinnäkin kannatan näkemyksiä, joita on esitetty teollisuustuotteiden markkinoille pääsystä. Meidän on edettävä joidenkin kehitysmaiden haluamaan suuntaan. Tämä on paitsi kehitysmaiden etujen, myös meidän etujemme mukaista. Älkäämme kuitenkaan unohtako, että myös etelä-etelä-akselilla esiintyy kiinnostusta teollisuustuotteilla käytävän kaupan vapauttamista kohtaan. Teollisuustuotteilla käytävä kauppa edustaa edelleen 80:tä prosenttia maailmankaupasta. Tältä osin kyseeseen tulevat kaikki mainitsemani ulottuvuudet, ja jäsen Ferrer on oikeassa todetessaan, että meidän on tarkasteltava paitsi tullikysymyksiä, myös muihin kuin tulleihin perustuvia kaupan esteitä.
Olette kaikki puhuneet paljon maataloudesta, mikä on varsin ymmärrettävää tämänhetkisessä tilanteessa. On totta, että viime viikolla hyväksytyn yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen vaikutukset näkyvät enemmän toimenpiteinä, kuten maanviljelijöillemme maksettavaa talousarviotukea koskevina toimina, kuin lupauksina, jotka liittyvät markkinoille pääsyn helpottamiseen tulevaisuudessa. Emme ole kuitenkaan vielä sopineet vahvistavamme WTO:ssa toimenpiteitä, joista olemme sopineet keskenämme. Meillä on vapaus vahvistaa ne kansainvälisesti tai jättää ne vahvistamatta: vahvistamme ne, mikäli muutkin tekevät samoin. Odotamme saavamme jotakin vastapalveluksena, ja sen eteen aiommekin nyt työskennellä, sillä tukitoimien avulla voidaan kompensoida tiettyjä haittatekijöitä ja ottaa huomioon jotkin Euroopan kuluttajien ja kansalaisten esittämät huolenaiheet. Kuten jäsenet Auroi ja Bernier totesivat, kompensoimme tukitoimiemme avulla mainitun kaltaisia haittatekijöitä tai ylimääräisiä rajoitteita.
Jäsen Clegg kysyi, onko neuvotteluissa vielä pelivaraa markkinoille pääsyn osalta. Olen varma, että hän sallii minun ja komission jäsenen Fischlerin pysyä vaitonaisina siitä, mitä kortteja meillä on hihassamme. Jäsen Clegg tietää varmasti, ettei neuvotteluissa kannata näyttää kaikkia kortteja etukäteen, joten pidämme korttimme piilossa tämänpäiväisen kaltaisissa julkisissa istunnoissa. Jäsen Clegg on kuitenkin oikeassa, aivan kuten jäsen Della Vedovakin. Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö tuleva sokerimarkkinoiden uudistaminen, jonka komission jäsen Fischler ja komissio ovat ilmoittaneet tulevan käsittelyyn syksyllä, olisi markkinoille pääsyn suhteen lupaavampi. Kyseessähän on kehitysmaiden kannalta erittäin tärkeä tuote.
Vastauksena jäsen Souchet'n puheenvuoroon huomautan, että yhteisen maatalouspolitiikan uudistaminen toteutettiin eurooppalaiset näkökohdat huomioon ottaen ja että sen toteuttivat eurooppalaiset päättäjät eurooppalaisia varten. On toki aina parempi, jos uudistus parantaa asemaamme kansainvälisissä neuvotteluissa, mutta tämä ei ollut perimmäinen tarkoituksemme. Kuten Berliinin Eurooppa-neuvostossa määriteltiin, perimmäisenä tarkoituksenamme oli suorittaa välitarkistus, joka koski joidenkin markkinajärjestelyjen sekä maataloustukiemme toimivuutta.
Sääntöjen osalta jotkut teistä ovat maininneet lääkkeiden saatavuuden. En aio toistaa asioita, jotka sanoin alkupuheenvuorossani. Euroopan unionin kanta tässä asiassa on selkeä: kunnioitamme joulukuussa annettua sitoumusta, ja odotamme Yhdysvaltojenkin liittyvän siihen. Muutoin tilanne muodostuu Cancúnissa hyvin ongelmalliseksi.
Jäsen van den Berg viittasi muihin kuin kaupallisiin kysymyksiin, jotka ovat todellakin käsiteltävänä. Huomioon otetaan tältä osin myös maatalouteen liittyvät tekijät eli eläinten hyvinvointi, ympäristönsuojelu ja elintarviketurvallisuus. Myös kansainvälisen kaupan sääntelyyn liittyy joitakin kysymyksiä, kuten jäsen Garot'n ja jäsen Cunhan mainitsemat maantieteelliset merkinnät. Olette oikeassa: emme voi ilmoittaa maanviljelijöillemme, että on tullut aika ajatella enemmän laatua kuin määrää, ellemme pitäydy maantieteellisiä merkintöjä koskevassa ohjelmassamme. WTO:n teksteissä maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta on jo määrätty, ja meidän tehtävänämme on nyt tehdä suojatoimenpiteistä parempia, käyttökelpoisempia ja helpompia.
Viimeinen arkaluonteinen aihe ovat niin kutsutut Singaporen kysymykset, etenkin investoinnit. Lähtökohtanamme on aina ollut, että hyvä monenvälinen, kansainvälinen perusta on parempi vaihtoehto kuin kahdenvälisten sopimusten sekamelska. Totesitte perustellusti, etteivät tietyt kehitysmaat ole innostuneita investoinneista, mutta näin ei ole kaikkien laita! Jotkin muut kehitysmaat kannattavat täysin neuvottelujen aloittamista Singaporen kysymyksistä ja etenkin investoinneista. Pohjimmiltaan kehitysmaiden näkemykset muistuttavat hieman tänä iltapäivänä kuuntelemaani keskustelua: jotkut ovat vahvasti puolesta ja jotkut taas jyrkästi vastaan, jotkut sanovat puolestaan "kyllä, jos" ja toiset "ei, ellei". Tällaisessa tilanteessa olemme juuri nyt. Kahdenvälisen sekamelskan ja monenvälisen järjestyksen välillä tehtävästä valinnasta totean jäsen Désirille, että olen usein kuullut hänen kannattavan monenvälisyyttä enemmän kuin tänä iltapäivänä.
Mikä etenemistapa meidän olisi valittava? Meidän on pysyttävä vakaasti sillä kannalla, että näiden kysymysten käsitteleminen on tärkeää, ja vastattava tiettyjen kehitysmaiden perusteltuihin, toistuviin huolestuneisuuden ilmauksiin: ne pelkäävät, että sitoutuminen näiden alojen kansainvälisiin sopimuksiin heikentää niiden talouspolitiikan riippumattomuutta. Meidän on löydettävä tapoja vastata tähän huoleen. Yleisesti ottaen olen joka tapauksessa edelleen vakuuttunut siitä, että monenvälisyys on kahdenvälisyyttä parempi vaihtoehto näillä aloilla.
Erityis- ja suosituimmuuskohtelusta ja täytäntöönpanoa koskevista kysymyksistä toteaisin, että mielestäni mainitsin alkupuheenvuorossani, että Euroopan unionin lähestymistapa on avoin ja että kyse on lähinnä pohjoisten kumppaniemme, Yhdysvaltojen, Japanin ja Kanadan, vakuuttamisesta siitä, että niiden olisi osoitettava hiukan enemmän joustavuutta. Työskentelemme tämän saavuttamiseksi.
Käsittelen vielä paria kysymystä. Hyvä jäsen van den Berg, puuvillasta toteaisin, että tällä kertaa kehitysmaat eivät syytä unionia, sillä emme vie lainkaan puuvillaa. Tuomme valtavat määrät puuvillaa, eikä oma tuotantomme tue vientiämme millään tavoin. Tuottanemme 2-3 prosenttia koko maailman puuvillasta, joten tässä suhteessa haaste kohdistuu Yhdysvaltoihin.
Jäsenet McNally ja van den Berg puhuivat perustyönormeista. Valitettavasti tämä aihe ei sisälly Cancúnin kokouksen asialistaan, sillä sitä ei otettu käsiteltäväksi Dohassa aloitetulla neuvottelukierroksella. Jotkin Dohassa mukaan otetut aiheet ovat ohjelmassa myös Cancúnissa mutta eivät kaikki, joten emme voi ottaa Dohan ohjelmaan uusia aiheita. Kantamme on tiedossanne: pahoittelemme, ettemme ole onnistuneet yhdistämään paremmin perustyönormeja ja Maailman kauppajärjestön sääntöjä. Paremman puutteessa olemme tyytyneet kahdenvälisiin toimiin saavuttaaksemme tämän tavoitteen osittain. Siksi emme valitettavasti voi odottaa Cancúnista hyviä uutisia tältä osin. Meidän on odotettava seuraavaa neuvottelukierrosta saadaksemme aiheen jälleen käsiteltäväksi.
Kysyitte, mitä mieltä komissio on parlamentin osallistumisesta neuvottelujen loppuvaiheeseen. Minulla ei komission puolesta ole mitään sitä vastaan, että kierroksella saavutetuista tuloksista äänestetään Euroopan parlamentissa. Tämän edellytyksenä on luonnollisesti, ettei myöskään ministerineuvosto vastusta ajatusta. Vastauksena jäsen Mannin ja jäsen Cleggin kysymyksiin totean, että komission kanta on joka tapauksessa juuri tällainen.
Jäsen Suomiselle voin kertoa, että työskentelemme parhaillaan Venäjän WTO-jäsenyyden mahdollistamiseksi. Seurassani on täällä tänään kollegani German Gref, joka on Venäjän talous- ja raha-asioista vastaava ministeri ja presidentti Putinin nimeämä neuvottelija. Tämä on arvioni mukaan kuudes neuvottelurupeamamme, ja tänä iltapäivänä käydyn keskustelun myötä olette tarjonneet ministeri Grefille mahdollisuuden tutustua ihastuttavaan Strasbourgin kaupunkiin, mistä uskon hänen olevan teille hyvin kiitollinen.
Jäsen Auroille ja jäsen Boudjenahille voin kertoa, että keskustelimme GATS-sopimuksesta vasta joitakin viikkoja sitten. Parlamentti otti kantaa aiheeseen, joten en aio enää palata siihen.
Lopuksi totean, että komissio pitää myönteisenä jäsen Mannin ilmoitusta, joka koski Euroopan parlamentin ja kansainvälisen parlamenttien välisen liiton yhdessä järjestämää tapahtumaa Cancúnissa. Pidämme myönteisinä myös jäsenten Mannin, Schwaigerin ja Plooij-van Gorselin ja monien muiden tekemää työtä, jonka tavoitteena on ottaa kansalliset parlamentit tiiviimmin mukaan WTO:n toimintaan. Tiedätte, että tuemme toimianne tällä alalla.
Puhemies.
Kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Olen vastaanottanut kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat kansainvälisestä rikostuomioistuimesta.

Frattini
. (IT) Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Lamy, arvoisat parlamentin jäsenet, puheenjohtajavaltio Italia saa käsitellä kysymystä kansainvälisestä rikostuomioistuimesta Euroopan parlamentissa, mikä on suuri kunnia ja mihin liittyy suuri vastuu. Se on kunnia siksi, että Italia on aivan alusta alkaen ollut yksi rikostuomioistuimen suurimmista kannattajista ja se on antanut nimensä Rooman perussäännölle. Samalla puheenjohtajavaltio Italialla on kuitenkin suuri vastuu tukea jatkossakin yhtä päättäväisesti kuin edeltäjänsä kansainvälisen yhteisön ponnisteluja sellaisen kansainvälisen tuomiovallan luomiseksi, jonka ansiosta törkeimpiin rikoksiin syyllistyneet eivät enää jää ilman rangaistusta.
Tuomioistuin on osoittautunut menestykseksi: tähän mennessä 90 valtiota on liittynyt Rooman perussääntöön. Tuomioistuin piti avajaisistuntonsa tänä vuonna, ja siitä on tullut täysin toimiva osa kansainvälisiä suhteita presidentin, tuomareiden, syyttäjän ja kirjaajan valinnan myötä. Euroopan unioni voi olla ylpeä siitä, että se on edistänyt ratkaisevalla tavalla näitä vaiheita. Puheenjohtajavaltio Italialla on puolustettavanaan arvokas perintö, jota se todella myös aikoo puolustaa. Neuvosto vahvisti vain muutama päivä sitten eli 16. kesäkuuta sitoutumisensa tuomioistuimen toimintaan hyväksymällä yhteisen kannan, jonka poliittisena merkityksenä on vahvistaa Euroopan unionin varaukseton tuki kyseiselle elimelle. Toukokuussa 2002 hyväksyttyä toimintasuunnitelmaa tarkistetaan yhteisen kannan pohjalta. Tuomioistuimen toiminnan tukeminen on tulevaisuudessakin olennainen osa unionin ulkopoliittista toimintaa. Niin kuin kaikki tiedätte, Euroopan unioni joutuu näin tehdessään käsittelemään eräitä vaikeita ja monimutkaisia kysymyksiä, mutta ne eivät varmastikaan vähennä sitoutumistamme millään lailla.
Aloitteemme on monitahoinen. Ensinnäkin Italia edustaa Euroopan unionia sopimusvaltioiden toisessa kokouksessa syyskuussa. Valmistaudumme ahkerasti tätä tehtävää varten ja teemme kaikkemme, jotta kaikkiin vielä ratkaisematta oleviin tuomioistuinta ja sen toimintatapaa koskeviin kysymyksiin löydetään vastaus. Toiseksi Euroopan unioni kannustaa sopimusvaltioita edelleen suorittamaan nopeasti ja täysimääräisesti vahvistettujen osuuksiensa siirron tuomioistuimen tilille sopimusvaltioiden kokouksen tekemien päätösten mukaisesti sekä noudattamaan tuomioistuimen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa sopimusta tuomioistuimen tehokkaan toiminnan ja riippumattomuuden takaamiseksi. Kolmanneksi Euroopan unioni kehottaa jatkossakin niitä valtioita, jotka eivät ole liittyneet Rooman perussääntöön, liittymään siihen, koska katsomme, että mahdollisimman laaja liittyminen on sekä toivottavaa että tarpeellista. Laajamittainen tiedotuskampanja onkin jo käynnistetty erityisesti kolmansien valtioiden kanssa käytävän poliittisen vuoropuhelun yhteydessä yhteisen kannan säännösten mukaisesti. Neljänneksi Euroopan unioni jatkaa Rooman perussäännön yhtenäisyyden puolustamista myös suhteissamme ystävävaltioomme Amerikan yhdysvaltoihin. Kuten voitte kuvitella, asia otetaan usein esille transatlanttisissa keskusteluissa, ja sitä käsiteltiin viimeksi viikko sitten Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisessä huippukokouksessa Washingtonissa. Hyvät parlamentin jäsenet, tarkoituksenamme on jatkaa laaja-alaista vuoropuhelua Yhdysvaltojen kanssa kaikista asiaan liittyvistä näkökohdista. Meillä on samat perusarvot kuin Yhdysvalloilla ja pidämme yhtä tärkeänä - erittäin tärkeänä - tavoitetta lopettaa vakavimpiin rikoksiin syyllistyneiden jättäminen rankaisematta ja nimetä syylliset. Objektiivisesti katsottuna meidän on kuitenkin myönnettävä, että näkemyksemme tuomioistuimen roolista ovat erilaiset. Yhdysvallat, joka on merkittävä maailmanlaajuinen toimija, pelkää, että sen kansalaisia voitaisiin syyttää poliittisin perustein. Euroopan unioni puolestaan katsoo, että tuomioistuimen perussääntö tarjoaa riittävät takeet puolueettomuudesta ja arvovaltaisuudesta muun muassa korkeatasoisten tuomareiden ja tuomioistuimen työskentelyyn sovellettavan täydentävyyden periaatteen kautta, mikä vähentää tai jopa poistaa huolet tuomioistuimen toimien mahdollisesta väärinkäytöstä. Edeltäjäni ovat pitäneet parlamentin ajan tasalla Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välillä jatkuvasti käytyjen keskustelujen edistymisestä ja kummankin osapuolen tekemistä aloitteista. En toista asioita, jotka ovat jo kaikkien tiedossa, mutta haluan kertoa, miten Italia aikoo edetä asiassa puheenjohtajakautensa aikana.
Yhdysvallat pelkää muun muassa sitä, että tuomioistuin saattaa uhata vaikka vain välillisestikin Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvaoperaatioiden suorittamista ja täytäntöönpanoa. Euroopan unioni katsoo, että tuomioistuin on merkittävä tae myös rauhanturvajoukkojen suojelusta. YK:n turvallisuusneuvosto on käsitellyt tässä yhteydessä Yhdysvaltojen kahtena peräkkäisenä vuonna esittämiä ehdotuksia jättää rauhanturvajoukot tuomioistuimen tuomiovallan ulkopuolelle. Euroopan unioni ilmaisi kumpanakin vuonna muillekin kuin jäsenmaille avoimissa turvallisuusneuvoston kokouksissa tukevansa vakaasti tuomioistuinta. Tänä vuonna unioni ilmoitti myös julkisesti kannattavansa turvallisuusneuvoston koolle kutsumista kokoukseen, joka pidettiin 12. kesäkuuta. Tässä kokouksessa kaikkia turvallisuusneuvoston jäseniä kehotettiin työskentelemään sellaisen ratkaisun löytämiseksi, joka säilyttäisi samalla Rooman perussäännön yhtenäisyyden ja takaisi rauhanturvatehtävien sujuvan toteuttamisen. Nämä kaksi tekijää voidaan varmasti sovittaa yhteen.
Kuten tiedätte, Yhdysvallat pyrkii solmimaan kahdenvälisiä sopimuksia sen kansalaisten jättämisestä tuomioistuimen tuomiovallan ulkopuolelle. Saimme eilen tietää, että Yhdysvallat on vetänyt sotilaallisen tukensa pois eräiltä sellaisilta mailta, jotka ovat ilmoittaneet, etteivät ne halua solmia tällaisia sopimuksia. Maiden joukossa on viisi Euroopan unioniin pian liittyvää valtiota. Unioni pahoittelee tätä toimenpidettä. Aiomme luonnollisesti tutkia asian perusteellisesti tulevia Yhdysvaltain kanssa käytäviä keskusteluja silmällä pitäen.
Muistutan teille, että neuvosto teki viime syyskuussa päätelmät, joihin sisältyi koskemattomuussopimuksia tehtäessä noudatettavia suuntaviivoja, joiden avulla turvataan Rooman perussäännön yhtenäisyys. Päätelmät ja suuntaviivat oli tarkoitettu ensi kädessä jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille, mutta ne koskevat toki kaikkia Rooman perussäännön allekirjoittajavaltioita. Asiakirjoja on jaettu lukuisille kolmansille maille, jotta ne voisivat tutustua Euroopan unionin omaksumaan perustavanluonteiseen kantaan. Euroopan unioni on lujasti vakuuttunut siitä, että kansainvälinen rikostuomioistuin tekee maailmasta turvallisemman paikan tai pikemminkin auttaa luomaan turvallisemman, oikeudenmukaisemman ja rauhallisemman maailman. Jo pelkästään tuomioistuimen perustaminen estää syyllistymistä vakavimpiin rikoksiin. Tuomioistuin vahvistaa oikeuden ylivaltaa ja edistää rauhaa perustavanlaatuisella tavalla varmistamalla, ettei syyllisiä jätetä rankaisematta.
Lopuksi totean, että tuomioistuin osoittaa hyvin pian olevansa aidosti riippumaton, tehokas elin, kun se alkaa käsitellä varsinaisia oikeustapauksia. Epäilijät näkevät silloin tuomioistuimen varsinaisen työskentelyn perusteella, että Rooman perussääntö takaa korkeimmat mahdolliset oikeudelliset kriteerit eikä taivu - ainakin meidän olisi yritettävä varmistaa, ettei se koskaan taivu - poliittisen manipuloinnin edessä. Tämä on luonnollisesti yksi tavoitteistamme puheenjohtajavaltion ja Amerikan yhdysvaltojen välisessä suorassa, ystävällismielisessä vuoropuhelussa.

Lamy
Äskettäin nimitetty kansainvälisen rikostuomioistuimen syyttäjä Moreno Campo totesi virkavalan vannomistilaisuudessaan, että täysin riippumaton ja puolueeton kansainvälinen rikostuomioistuin antaa toivoa, mutta aiheuttaa samalla ymmärrettäviä pelkoja ja väärinkäsityksiä.
Tuomioistuin antaa toivoa uudesta kansainvälisen oikeuden aikakaudesta. Se on tehokas väline, jolla voidaan torjua rankaisemattomuutta, ja siksi se on - kuten neuvoston puheenjohtaja äsken totesi - este niille, jotka ovat kiusauksessa syyllistyä vakaviin rikoksiin, joista tuomioistuimella on valtuudet langettaa tuomio. Se herättää kuitenkin myös pelkoa ja aiheuttaa väärinkäsityksiä, kuten huomaamme Yhdysvaltojen kannasta. Yhdysvaltalaisten pelko siitä, että heidän maansa kansalaisia vainotaan poliittisista syistä, on saanut heidät ryhtymään kaikkialla maailmassa toimiin Yhdysvaltojen kansalaisten koskemattomuuden takaavien kahdenvälisten sopimusten solmimiseksi ja on johtanut myös turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1422 uudistamiseen. 
Sopimusten varmistamiseksi Yhdysvallat ei ole epäröinyt turvautua uhkaukseen, jonka mukaan se kieltäytyy antamasta sotilaallista tukea maille, jotka eivät allekirjoita sopimusta. Mitä tämä kannanotto merkitsee? Yhdysvallat ei allekirjoittanut Rooman perussääntöä, joten se katsoo olevansa vapaa solmimaan koskemattomuussopimuksia, jotka koskevat erityisesti huomattavaa määrää kaikkiin maailman kolkkiin lähetettyjä yhdysvaltaisia sotilaita. Olipa perustelu minkä arvoinen hyvänsä, Yhdysvaltojen merkittävää panosta rauhaturvatoiminnassa ei voida missään tapauksessa väheksyä. Toisaalta on myös selvää, että Rooman perussäännön allekirjoittaneet maat eivät voi käyttää takaovea paetakseen kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevia velvollisuuksiaan.
Unionin syyskuussa 2002 antamat pääperiaatteet, joihin neuvoston puheenjohtaja viittasi, ovat tässä asiassa täysin selkeät: emme pidä kyseisiä sopimuksia tarpeellisina, mutta hyväksymme ne, kunhan ne täyttävät eräät tarkasti määritellyt kriteerit. Yhdysvaltojen tavoittelemat sopimukset eivät ole ehtojemme mukaisia, ja niillä pyritään selvästikin heikentämään Rooman perussäännön asemaa, sillä niihin ei sisälly mitään selkeitä säännöksiä rankaisemattomuuden estämisestä ja rankaisemattomuus on niiden mukaan käsite, jota sovelletaan muihin kuin tietyssä maassa sotilaallista tai pelkästään hallinnollista tarkoitusta varten oleskeleviin Yhdysvaltain kansalaisiin. Miten siis voimme tuoda esiin oman kantamme?
Esitimme sen 16. kesäkuuta annetussa yhteisessä kannassa, jossa todetaan yksiselitteisesti, ettei pääperiaatteissa ole kyse sisäisestä juonittelusta vaan että niitä on sovellettava, jotta oikeutetaan Rooman perussäännön yhtenäisyyden suojeleminen suhteissamme kolmansiin maihin. Kanta laadittiin pohdinnan ja vuoropuhelun tuloksena. Kollegani Patten ja Verheugen yhdistivät voimansa puheenjohtajavaltio Kreikan kanssa ja lähettivät yhteisiä kirjeitä jäsenvaltioiden, ehdokasvaltioiden ja Balkanin maiden ulkoasiainministeriöille. Niissä korostetaan tarvetta ottaa huomioon unionin kanta.
Olemme antaneet kolmansien maiden edustustojemme päälliköille ohjeet, joiden mukaan heidän on painotettava tämän asian tärkeyttä. Koskemattomuussopimuksen jo allekirjoittaneissa maissa sijaitsevien edustustojemme päälliköitä on kehotettu tarkastelemaan lähemmin sopimusten ratifioinnin todennäköisyyttä.
Näiden diplomaattisten toimien rinnalla olemme tukeneet voimakkaasti kansalaisjärjestöjä, jotka kampanjoivat tehokkaan kansainvälisen rikostuomioistuimen puolesta demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen kautta. Thessalonikin Eurooppa-neuvosto vahvisti myös aivan äskettäin, että unioni tukee varauksettomasti kansainvälistä rikostuomioistuinta.
Millaisia tuloksia on saavutettu? Olen palauttanut mieliin periaatteet ja toimet, joihin olemme ryhtyneet, joten tarkastelkaamme nyt tätä puolta. Tulokset ovat melko sekalaiset. Vaikka unohtaisimme Romanian elokuussa 2002 hätäisesti allekirjoittaman sopimuksen ja vaikka jäsenvaltiot ja ehdokasvaltiot ovat kestäneet Yhdysvaltojen painostuksen ja ovat pitäneet kiinni 16. kesäkuuta annetusta unionin kannasta, on selvää, että Balkanin maiden tilanne on kaikkea muuta kuin selvä: Albania, Bosnia ja Hertsegovina ja aivan äskettäin entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ovat allekirjoittaneet sopimukset, joista yksikään ei ole unionin pääperiaatteissa määriteltyjen edellytysten mukainen. Emme ole kätkeneet pettymystämme, vaan olemme ilmaisseet sen kyseisille maille. Turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1422 uudistaminen on puolestaan epäilemättä toimenpide, jonka oikeutus on vähintäänkin kyseenalainen.
Me sallimme sen, että turvallisuusneuvostossa järjestettiin avoin keskustelu, jossa voitiin ilmaista ehdotuksen oikeutusta koskevat huolenaiheet. Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan esitti erinomaisessa puheessaan epäilynsä siitä, oliko Rooman perussäännön 16 artiklan käyttäminen turvallisuusneuvoston päätöslauselman pohjana ylipäätään asianmukaista, ja kyseenalaisti lisäksi koko päätöslauselman tarpeellisuuden. Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvajoukothan kuuluvat sen valtion tuomiovaltaan, jonka kansalaisia he ovat, ja heidät palautetaan välittömästi kotimaahansa, jos he ovat syyllistyneet vakavaan rikokseen. Jos alkuperävaltio käsittelee tapauksen asianmukaisesti, rikostuomioistuimen täydentävää tuomiovaltaa ei tarvita.
Puheenjohtajavaltio Kreikka totesi unionin puolesta yksiselitteisesti, ettei päätöslauselman automaattinen uudistaminen tulevina vuosina tullut kuuloonkaan, sillä siinä tapauksessa tämä käytös - sillä siitähän on kysymys - saisi jatkua kenenkään estämättä.
Haluan lopuksi muistuttaa peräti 13 miljoonan euron huomattavasta rahoitustuesta, jonka unioni on vuodesta 1995 lähtien osoittanut kansainväliselle rikostuomioistuimelle demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen kautta, sekä tietoisuuden lisäämiseen tähtäävistä toimistamme, joita on toteutettu uusissa itsenäisissä valtioissa parlamentin jäsenten, virkamiesten, kansalaisyhteiskunnan, oikeusjärjestelmän piirissä työskentelevien henkilöiden ja jopa esimerkiksi sotilashenkilöstön keskuudessa. Näiden toimien rinnalla olemme työskennelleet puolustusasianajajien koulutuksen parissa, jotta tuomioistuimesta tulisi konkreettinen tosiasia lähitulevaisuudessa. Kuulemme kansalaisjärjestöjen ja useiden Euroopan parlamentin jäsenten erilaisia näkemyksiä asiasta komission 14. heinäkuuta järjestämässä seminaarissa, jonka pohjalta pohdimme, millaisia muotoja tukemme saa tulevina vuosina.
Olen nähdäkseni esitellyt teille kannan, joka on täysin yhdenmukainen neuvoston puheenjohtajan juuri esittämän näkemyksen kanssa. Se ei ole kenellekään yllätys. On selvää, että kansainvälinen rikostuomioistuin on haaste transatlanttisten suhteittemme kannalta. Me eurooppalaiset olemme varmoja siitä, että kun 18 tuomarista ja syyttäjästä muodostuva etevä työryhmä aloittaa työskentelynsä, kansainvälinen rikostuomioistuin osoittautuu tukemme ja luottamuksemme arvoiseksi. Se hälventää varmasti myös keskuudessamme ja yhdysvaltalaisten ystäviemme mielissä vielä häilyvät pelot.

Oostlander (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yhdyn komission jäsenen hetki sitten esittämään näkemykseen, jonka mukaan hän on täysin samaa mieltä neuvoston kantojen kanssa. Hyväksymästämme päätöslauselmasta käy yksiselitteisesti ilmi parlamentin täysi tuki teidän kummankin kannallenne. Talousjärjestelmä ja sisämarkkinat eivät ole, toisin kuin aiemmin luulimme, tärkeimpiä tekijöitä Euroopan unionissa. Asian ydin - havaitsimme tämän erittäin selvästi laajentumisprosessin yhteydessä - on se, että muodostamme oikeudellisen yhteisön, joka on sitoutunut oikeusvaltion periaatteeseen ja kansainväliseen oikeusjärjestykseen. Näistä tekijöistä muodostuu Euroopan unionin sydän, ja ne määrittelevät sen luonteen. Siksi onkin täysin selvää, että Euroopan unionin kolmen keskeisen toimielimen on pidettävä yksimielisesti kiinni samasta linjasta.
Kuulemme joskus sanottavan, että lainsäädäntöön turvautuminen on heikkouden merkki. Eurooppa on sotilaallisessa mielessä heikko, ja meidän sanotaan siksi kiinnittävän erityistä huomiota kansainvälisen oikeusjärjestyksen kaltaisiin asioihin. Yhdysvaltalaiset ovat sotilaallisesti vahvoilla, ja he voivat siksi vähät välittää tästä kansainvälistä oikeusjärjestystä koskevasta kysymyksestä ja luottaa voimapolitiikkaansa. Tämä on äärimmäisen kyyninen näkemys, joskin tämänsuuntaisille ajatuksille on viime aikoina ollut perusteitakin.
Kansainvälisen rikostuomioistuimen edeltäjä Jugoslavian rikostuomioistuin perustettiin nähdäkseni aikoinaan siksi, että ne, jotka kokivat tuolloin olevansa vastuussa tai jotka käyttäytyivät niin kuin he olisivat vastuussa Jugoslavian sodasta ja sen päättymisestä, etsivät keinoa viivyttää sotilaallista väliintuloa. Niinpä saimme Jugoslavialle tuomioistuimen. Onneksi nykyinen elin eli kansainvälinen rikostuomioistuin ei ole pitkään aikaan ollut enää pelkkä korvike.
Euroopan unionin on toki oltava muilla aloilla vakuuttunut siitä, että sillä riittää huomiota herättäviä voimannäytteitä. Oikeuden täytäntöönpanohan vaatii aina lopulta taustavoimia, ja tämä koskee myös yhdysvaltalaisia. Valtaa käytetään oikeuden jakamiseen. Voimme tässä yhteydessä vedota myös Yhdysvaltain perustuslakiin, jonka mukaan kansainvälinen oikeusjärjestys, oikeusvaltion periaate ja demokratia ovat maan kansallisten etujen mukaisia asioita. Tämä on varsin erinomainen kansallisten etujen määritelmä.
Kolmansille maille esitetyt uhkaukset, joiden tarkoituksena on saada ne allekirjoittamaan kahdenväliset koskemattomuussopimukset, ovat toki vakava asia. Tulevat EU:n jäsenvaltiot ovat samalla myös uusia Naton jäseniä. Nähtäväksi jää, miten vakavasti yhdysvaltalaiset vielä suhtautuvat Naton olemassaoloon, jos sotilaallinen tuki voidaan yksinkertaisesti peruuttaa. Lisäksi kansainvälisellä rikostuomioistuimella on vain täydentävä tuomiovalta, joten oletetaan, että sopimuksen allekirjoittajavaltiot ovat perustuslaillisia valtioita, jotka varmasti saattavat sotilaspalveluksensa aikana huonosti käyttäytyneet henkilöt vastuuseen teoistaan.
Jotkin jäsenvaltiot ovat joskus langenneet sellaisiin temppuihin, jotka herättävät epäluottamusta yhdysvaltalaisten keskuudessa. Tästä kertoo esimerkiksi se omituinen tosiseikka, että Belgia tuomitsi kenraali Franksin sotarikollisena. Jos lainsäädäntöä käytetään tähän tapaan, siitä tulee poliittista, kuten ministeri äsken totesi, ja se johtaa oikeuden luotettavuuden murenemiseen. Siksi onkin mielestäni olennaisen tärkeää, että EU:n jäsenvaltiot tiedostavat, miten niiden tulee käyttäytyä tässä yhteydessä, jotta ne eivät aiheuta epäluottamusta yhdysvaltalaisten keskuudessa.
On tietysti totta - ja tämä meidän on myönnettävä - että Yhdysvallat ottaa paljon suuremman riskin kuin me erityisesti laajamittaisen sotilaallisen toimintansa vuoksi. Olen siitä huolimatta sitä mieltä, että Yhdysvaltojen kanssa käytävän vuoropuhelun on oltava etusijalla etenkin, kun ymmärretään tämä tosiasia. Asian käsittelyssä voidaan ehkä paikoin turvautua huumoriinkin. Esimerkiksi laki Haagin sopimusten mahdollisesta rikkomisesta on sellainen yksityiskohta, jota ei mitenkään voida ottaa vakavasti.

De Keyser (PSE).
Arvoisa puhemies, en aio toistaa sitä, mitä komission jäsen Lamy jo sanoi, eli että vaikka kansainvälinen rikostuomioistuin ei ole poliittinen väline, se on aloittamassa toimintaansa erityisen vaikeassa poliittisessa tilanteessa, ja että Yhdysvallat on vuodesta 2002 lähtien selvästi yrittänyt väkipakolla tehdä tuomioistuinhanketta tyhjäksi sekä YK:ssa että allekirjoittamalla kahdenvälisiä sopimuksia lukuisten maiden kanssa. Haluan kertoa, että olen parlamentin jäsenenä ollut järkyttynyt keinoista, joita käytetään tiettyjen maiden painostamiseen. Tarkoitan erityisesti Kolumbiaan kohdistuvia uhkauksia, joiden mukaan Yhdysvallat lopettaa huumekaupan torjumiseen tarkoitetun avun antamisen, sekä Baltian maihin ja muihin Naton ehdokasmaihin kohdistuvaa painostusta. Toisaalta haluan tuoda myös esiin sen, miten riippuvainen koko Eurooppa on tällä hetkellä Euroopan unionista ja että meidän kaikkien eli neuvoston, parlamentin ja komission yksimielisyys on saanut hyvin tärkeän symbolisen merkityksen.
Puheenjohtajavaltio Italian on ehdottomasti tiedostettava se, että kansainvälinen rikostuomioistuin on muutakin kuin pelkkä Yhdysvaltojen ja sen yksipuolisten toimintatapojen torjuntakeino: se on väline, jolla voimme palauttaa eurooppalaisen johdonmukaisuuden sekä kansainväliseen politiikkaan että kansainväliseen oikeuteen. Seuraammekin siksi jatkossa hyvin tarkasti tuomioistuimeen liittyviä tapahtumia.

Ludford (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvä uutinen on se, että kansainvälinen rikostuomioistuin on nyt onnistuneesti perustettu, kun 139 maata ovat allekirjoittaneet sopimuksen ja presidentti, syyttäjä ja tuomarit nimitetty. Tuomioistuin toimii syyttäjänä pahimmissa rikoksissa, kuten kansanmurhissa, verilöylyissä, laajamittaisissa raiskauksissa ja etnisissä puhdistuksissa. Sen avulla maailmasta tulee turvallisempi paikka. Euroopan unionin on toimittava siten, kuin tuomioistuimen perustamisen kautta hankittu johtoasema edellyttää, ja varmistettava, että kaikki jäsenvaltiot täyttävät rahoitukseen liittyvät ja oikeudelliset velvollisuutensa.
Yhdysvaltojen syyt vastustaa tuomioistuinta ovat täysin järjenvastaisia. Poliittisin perustein tapahtuva syytteeseenpano on estetty moninkertaisin tarkastuksin ja suojatoimin. Väite, jonka mukaan yhdysvaltalaiset rauhanturvaajat joutuisivat Yhdysvaltain vastaisten ennakkoluulojen uhreiksi, on järjetön.
Yhdysvaltain sisäpoliittinen ideologia on ristiriidassa Yhdysvaltain turvallisuusintressien kanssa. Kansainvälinen tuomioistuin, joka viestittää, että kansainvälinen yhteisö ei salli törkeiden lainsäädännön rikkomusten jäädä ilman rangaistusta, on toki yhdenmukainen Yhdysvaltojen yleisen turvallisuuspolitiikan tavoitteiden kanssa.
Emme ehkä voi estää Yhdysvaltoja vahingoittamasta itseään, mutta meidän pitäisi voida estää sitä vahingoittamasta meitä muita. Se käyttää mitä röyhkeimpiä pelottelutaktiikoita saadakseen pienet maat allekirjoittamaan kahdenväliset koskemattomuussopimukset. Kuudelta seitsemästä tulevasta EU:n jäsenvaltiosta, jotka ovat Naton ehdokasmaita, on evätty poikkeuslupa ja peruutettu sotilaallinen tuki.
On hälyttävää nähdä, miten Bushin hallinto venyttää kansainvälisen rikostuomioistuimen vastaisen kampanjansa niin pitkälle, että se keskeyttää sotilaallisen tuen myöntämisen terrorismin vastaisen sodan liittolaisilleen. Useimmat kansainvälisen tuomioistuimen osapuolina olevista maistahan ovat demokratioita, jotka ovat sitoutuneet suhteellisen vahvasti oikeusvaltion periaatteeseen, joten tuen peruuttamiset kohdistuvat demokraattisia arvoja noudattaviin valtioihin. Se on täysin järjetöntä.
Balkanin maat ovat hyvin haavoittuvassa asemassa. Kroatia ja Bulgaria ovat kieltäytyneet allekirjoittamasta. Romania, Albania ja Bosnia ovat myöntäneet yhdysvaltalaisille koskemattomuuden, kuten käsittääkseni myös Makedonia. Ei ole mitään hyötyä pahoitella EU:n kriteerien noudattamatta jättämistä. Meidän on sekä rangaistava että suojeltava näitä tulevia jäsenvaltioita ja jäsenyyttä tavoittelevia maita. Jos EU ei tässä asiassa saa vedettyä yhtä köyttä ehdokasvaltioiden ja jäsenyyttä tavoittelevien maiden kanssa, ihmiset luopuvat toivosta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan suhteen. Meidän pitäisi pystyä parempaan, ja toivon, että pystymme siihen.

Wuori (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, eilen yksivuotissyntymäpäiväänsä viettänyt kansainvälinen rikostuomioistuin sai pahalta haltijattareltaan uuden myrkytetyn lahjan, kun Yhdysvallat alkoi toteuttaa uhkaustaan kohdistaa sanktioita niihin valtioihin, jotka eivät ole taipuneet sen painostukseen kahdenvälisten immuniteettisopimusten solmimiseksi. Suvereniteetin ja oikeuden välisessä kamppailussa uudesta maailmanjärjestyksestä USA on näin yhä selvemmin valinnut oman suvereniteettinsa maksimoimisen kansainvälisen oikeusjärjestyksen kustannuksella.
Kun meidän perimmäinen tarkoituksemme on turvata laillisuusperiaate sekä sotarikoksista ja muista kansainvälisistä rikoksista rankaisemattomuuden vastustaminen, on siksi entistäkin tärkeämpää, että tiivistämme yhteistyötämme universaalin oikeudenkäytön toteuttamiseksi, jotta näihin vakaviin rikoksiin syyllistyneet saadaan asianmukaisesti ja kattavasti vastaamaan teoistaan. Se merkitsee sekä kansainvälisen rikostuomioistuimen tukemista kaikin keinoin että tuomiovallan käytössä edelleen olevien suurten aukkojen poistamista muun muassa lisäämällä EU:n jäsenvaltioiden lainsäädännössä olevia valmiuksia kansainvälisten rikosten käsittelyyn.
Kaikkien on oltava yhdenvertaisia lain edessä. Taka-askeleet tässä merkitsisivät taantumista kohti barbariaa.

Crowley (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella neuvoston puheenjohtajaa hänen ensimmäisen työpäivänsä johdosta ja toivon, että tänään saamamme kansainvälistä rikostuomioistuinta koskeva vastaus antaa viitteitä hänen tulevasta yhteistyöstään parlamentin kanssa.
Entinen Nürnbergin syyttäjä Benjamin B. Ferencz on sanonut: "Rauhaa ei voi olla ilman oikeutta, oikeutta ei voi olla ilman lainsäädäntöä, lainsäädännöllä ei voi olla sisältöä ilman tuomioistuinta, joka päättää, mikä on tietyssä tilanteessa oikein ja lainmukaista." Kansainvälinen rikostuomioistuin antaa meille tilaisuuden varmistaa, että kiinni otettujen vankien ja konflikteihin osallistuneiden alimpien sotilashenkilöiden lisäksi myös kenraalit ja valtionpäämiehet voidaan asettaa syytteeseen kansanmurhista ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan. On valitettavaa, että etnisten puhdistusten ja kansanmurhien kaltaiset sanat kuuluvat nykyisin tavanomaiseen sanavarastoomme, vaikka 1900-luvun jälkipuoliskolla tapahtui niin paljon myönteistä kehitystä. Meillä on oltava käytössämme asianmukainen mekanismi sen varmistamiseksi, että jos kansallinen tuomioistuin ei pysty tuomaan tai ei halua tuoda oikeuteen sellaista henkilöä, jota syytetään rikoksista ihmiskuntaa vastaan, se voidaan tehdä kansainvälisessä foorumissa. Tätä tehtävää varten rahoitamme kansainvälistä rikostuomioistuinta.
Olisin kuitenkin kovin pahoillani, jos ihmiset - ja etenkin meitä tänään lehtereillä kuuntelevat ihmiset - poistuisivat tästä salista ajatellen, että tämä on Euroopan unionille vain tilaisuus solvata Yhdysvaltoja. Yhdysvallat on väärässä asennoituessaan kansainväliseen rikostuomioistuimeen näin. Sillä on kuitenkin oikeus suhtautua asiaan niin, sillä on oikeus esittää oma näkemyksensä ja omat ajatuksensa ja sillä on oikeus solmia uusia sopimuksia kolmansien maiden kanssa niin halutessaan. Kyseisten maiden on kuitenkin kannettava myös neuvottelujensa seuraukset.
Me voimme näyttää suuntaa, niin kuin olemme jo tehneetkin. Paras keino on toimia esimerkkinä eikä pelkästään arvostella ihmisiä, jotka eivät ole kanssamme samaa mieltä.

Theorin (PSE).
Arvoisa puhemies, kansainvälinen rikostuomioistuin on nyt aloittanut työskentelynsä. Tuomioistuin ansaitsee joka ikisen maailman valtion tuen. Vakaviin sotarikoksiin, raiskaukset mukaan luettuina, syyllistyneiden ihmisten ei pidä voida välttyä oikeudenkäynniltä. EU tukee tuomioistuinta varauksettomasti ja antaa sille täyden taustatuen.
On käsittämätöntä, miten Yhdysvaltojen kaltainen demokraattinen maa voi vaatia, ettei sen tällaisissa rikoksissa osallisina olevia kansalaisia voitaisi asettaa vastuuseen vakavista sotarikoksista. Jos Yhdysvallat ryhtyisi itse oikeusmenettelyihin näitä rikollisia vastaan, se olisi kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännön mukaista, eikä tuomioistuimella olisi mitään syytä nostaa oikeusjuttuja Yhdysvaltain kansalaisia vastaan.
Yhdysvaltojen toiminnasta saa kuitenkin väistämättä sellaisen vaikutelman, ettei Yhdysvalloilla ole aikomusta ryhtyä oikeusmenettelyihin vakaviin sotarikoksiin syyllistyneitä kansalaisiaan vastaan. Se olisi tuhoisaa Yhdysvaltojen asemalle oikeusvaltioon perustuvana yhteisönä. Emme luonnollisesti voi liioin hyväksyä sitä, että Yhdysvallat kiristää muita maita horjuttaakseen kansainvälisen rikostuomioistuimen asemaa. Yhdysvaltojen uhkaukset keskeyttää sotilaallinen tai taloudellinen tuki, jos kahdenvälistä koskemattomuussopimusta ei allekirjoiteta, ovat sellaista diktatorista kieltä, jota emme voi hyväksyä.
Odotan, että komissio ja neuvosto vastustavat voimakkaasti tällaista käytöstä ja painostavat Yhdysvaltoja tunnustamaan kansainvälisen rikostuomioistuimen tärkeäksi oikeudelliseksi välineeksi, jonka avulla torjutaan vakavia sotarikoksia.

Lamy
Arvoisa puhemies, haluan vain kommentoida yhtä seikkaa, jonka monet puhujat ovat maininneet, eli Yhdysvaltojen ilmoitusta evätä sotilaallinen tuki mailta, jotka kieltäytyvät tekemästä sopimuksia yhdysvaltalaisten jättämisestä kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Se, ettei uutinen hämmästytä meitä, ei merkitse, ettemme pahoittele ja jopa - kuten neuvoston puheenjohtaja juuri totesi - tuomitse sitä. Olemme kuitenkin myös tyytyväisiä siihen, että monet maat ovat kestäneet painostuksen. Mielestäni maiden osoittama rohkeus kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevan sopimuksen suojelijoina ansaitsee meidän kunnioituksemme ja ihailumme.
Totean lopuksi vielä kerran, että kyseisiin maihin kohdistettu painostus on sitäkin epäasiallisempaa, sitäkin käsittämättömämpää ja epäasiallista käsittämättömyydessään, kun otetaan huomioon, että tuomioistuimen perussäännössä on asetettu keino torjua Yhdysvaltojen huolenaiheet, jotka voimme jossain määrin monien teidän laillanne ymmärtääkin. Miksi on heltymättä yritettävä jatkaa, vaikka ratkaisut ovat jo olemassa? Olemme kaikki väistämättä epäluuloisia tämän asennoitumisen suhteen.

Puhemies.
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa ja komission jäsentä Lamya. Olen varma siitä, että parlamentti tukee kaikkia komission ja neuvoston puheenjohtajavaltion pyrkimyksiä päästä myönteiseen tulokseen kanssakäymisessään Yhdysvaltain hallituksen kanssa. Minun on vielä todettava, että henkilökohtaisten kokemustenikin perusteella olisi toivottavaa, että komission ja neuvoston puheenjohtajavaltion puheet esitettäisiin myötämielisemmille kuulijoille kuin mitä Euroopan parlamentin valtuuskunta kohtasi ottaessamme asian esiin Yhdysvaltain kongressin ulkosuhteista vastaavan valiokunnan puheenjohtajan kanssa. Meille vastattiin tavalla, jota ei voitane luonnehtia erityisen diplomaattiseksi: "Meillä on omat tuomioistuimemme ja oma perustuslakimme, emmekä salli, että Yhdysvaltain kansalaisia kuulustellaan ja tuomitaan muutoin kuin niiden puitteissa." Olen varma, että Yhdysvaltain hallinnosta ja myös Yhdysvaltain parlamentista löytyy myötämielisempiä kuulijoita.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B5-0098/2003).
Käsittelemme neuvostolle osoitettuja kysymyksiä.
Toivotan ministeri Frattinin tervetulleeksi kyselytunnille. Hän saa pian nähdä, että parlamenttimme on yhteistyöhaluinen tässä sen ja neuvoston välillä käytävässä vuoropuhelussa.
Jäsen Carnero pitää työjärjestyspuheenvuoron.

Carnero González (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitos, kun annoitte minulle tilaisuuden jakaa parlamentin kanssa surumme kuultuamme uutisen, jonka mukaan 22-vuotias espanjalainen Toledosta kotoisin oleva avustustyöntekijä Ana Isabel Sánchez Torralba sai eilen illalla surmansa Päiväntasaajan Guineassa.
Uutisen mukaan hän sai surmansa mitä ilmeisimmin hallituksen sotilaiden ampumista laukauksista. Sotilaat toimivat tuomittavalla ja rikollisella tavalla avatessaan tulen sotilaiden tarkastusaseman juuri ohittanutta siviiliajoneuvoa kohti.
Arvoisa puhemies, joudumme tässä nähdäkseni todistamaan sellaisen laista ja järjestyksestä vastaavan virkavallan käytöstä, jolla on tapana pahoinpidellä kansalaisia ja hyökätä heidän kimppuunsa. Esitämme varmasti lähiaikoina asianmukaiset kysymykset, mutta haluan suuttumuksen, tuomitsemisen ja surunvalittelujen lisäksi ilmaista, että unionin neuvoston olisi mielestäni ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimiin vaatiakseen vastuunkantoa, selvitystä ja oikeudenmukaisuutta kyseiseltä diktatuurilta, joka vaalii helmassaan tämän todella poikkeuksellisen nuoren naisen murhaan kykeneviä tekijöitä.
Puhemies.
Hyvä Carnero, yhdyn tämän parlamentin istunnon puhemiehenä sanoihinne ja pyyntöihinne. Neuvosto panee sananne merkille ja parlamentti ryhtyy toimiin tämän asian suhteen, josta kaikki parlamentin jäsenet ovat epäilemättä samaa mieltä, ja seuraa sen kehittymistä.
Seuraavana on Alexandros Alavanosin kysymys nro 1 (H-0351/03):

Aihe: Palestiinalaisalueelta Eurooppaan matkustaville eurooppalaisille asetetut rajoitukset
Palestiinalaisalueilla asuvat Euroopan kansalaiset, joilla on eurooppalainen passi, joutuvat huomattaviin vaikeuksiin yrittäessään matkustaa Eurooppaan, sillä Israelin viranomaiset hankaloittavat matkantekoa. Euroopan kansalaisia ja palestiinalaisia kielletään matkustamasta Eurooppaan lentoteitse. Ainoa vaihtoehto on matkustaa Jordanian kautta. Jordania on kuitenkin rajoittanut monilla keinoilla läpikulkumatkoja (kiintiöt, vaatimus saada kutsu Jordanian kansalaiselta, jne.).
Mihin toimiin neuvosto ryhtyy, jotta Israel päästäisi Euroopan kansalaiset matkustamaan Eurooppaan esteittä?

Frattini
. (IT) Neuvosto on tietoinen Alavanosin esille tuomasta ongelmasta eli vaikeuksista, joita Israelin viranomaisten palestiinalaisalueilla asuville eurooppalaisille asettamat matkustusrajoitukset aiheuttavat. Rajoitukset ovat kaikin tavoin perusteettomia. Tiiviissä yhteydenpidossaan Israelin viranomaisten kanssa Euroopan unioni ja nyt neuvoston puheenjohtajavaltio korostavat, kuten aiemminkin, Euroopan valtioiden kansalaisten, joilla on eurooppalainen passi, vapaan liikkuvuuden merkitystä heidän aikoessaan matkustaa miehitetyille alueille tai sieltä pois.

Alavanos (GUE/NGL).
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa. Hänen vastauksensa on hyvin myönteinen. Totean vielä, että ongelma koskee hyvin monia ihmisiä, joilla on eurooppalainen passi ja joiden joukossa on naisia ja lapsia, italialaisia, kreikkalaisia ja muita Euroopan unionin kansalaisia, jotka ovat avioituneet palestiinalaisten kanssa. Toivoisin, että hänen vastauksensa toteutettaisiin myös käytännössä eli että asia otettaisiin kiireellisesti esiin ja ratkaisu tähän varsin valitettavaan tilanteeseen löydettäisiin nopeasti heti ensimmäisen tilaisuuden tarjoutuessa ja ottaen huomioon Italian hallituksen ystävällisen suhtautumisen Israeliin, joka kävi ilmi myös toiveesta, että Israelista tulisi jonain päivänä Euroopan unionin jäsen.

Puhemies.
 Kysymykset nro 2 ja 3 käsitellään yhdessä, koska niiden aiheet ovat samankaltaiset Josu Ortuondo Larrean kysymys nro 2 (H-0352/03):

Aihe: Casablancassa eurooppalaisiin kohteisiin tehdyt itsemurhaiskut
Casablancassa toukokuun 17. päivänä tehdyt viisi itsemurhaiskua aiheutti 41 ihmisen kuoleman ja satojen ihmisten, muun muassa useiden espanjalaisten, loukkaantumisen. Iskut kohdistuivat muun muassa Espanja-taloon ja Espanjan kauppakamariin ja vahingoittivat myös lähellä sijaitsevaa italialaista ravintolaa.
Espanjan hallitus väitti, ettei näillä iskuilla ollut mitään yhteyttä Espanjan tukeen Irakin sodalle, mutta Espanjan tiedotusvälineet ja tunnetut kirjailijat, kuten Antonio Gala, olivat toista mieltä. Gala sanoi, että terrorismia vastaan ei voida taistella terrorismin keinoin, olipa terrorismin alkuperä sitten kansallinen tai kansainvälinen. F. López Agudín totesi, että laiton sota, häikäilemätön valtioterrorismin muoto, kiihdyttää islamilaista terrorismia. Samankaltaisia mielipiteitä on esiintynyt myös muissa eurooppalaisissa tiedotusvälineissä.
Rodríguez Zapatero totesi että, valitettavasti voimme todeta olleemme oikeassa, kun sanoimme, että pahimmat joukkotuhoaseet ovat viha ja fanatismi, jotka voivat synnyttää sodan (Irak).
Sen lisäksi, että tuomitsen edellä mainitut teot ja ilmaisen solidaarisuuteni uhreille, kysyn seuraavaa:
Mikä on neuvoston arvio näistä iskuista eurooppalaisia kohteita vastaan? Pitääkö neuvosto uskottavina tiettyjen vallanpitäjien väitteitä, että tänään maailma on turvallisempi ja terrori-iskujen riski on vähäisempi kuin ennen?  Camilo Nogueira Románin kysymys nro 3 (H-0355/03). Kysymyksen laatijan sijaisena on Josu Ortuondo Larrea:

Aihe: Unionin jäsenvaltiot ja Marokossa 41 uhria vaatinut terrori-isku
Miten neuvosto arvioi Casablancan terrori-iskuja, joissa sai surmansa 41 ihmistä, joukossa useita unionin kansalaisia, ja suuri määrä ihmisiä loukkaantui? Koska iskut tehtiin Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten Irakin-sodan jälkeen, pitääkö neuvosto merkittävänä sitä tosiseikkaa, että suuri osa kuolleista ja loukkaantuneista oli ollut räjähdyshetkellä erääseen jäsenvaltioon liittyvässä rakennuksessa? Mihin poliittisiin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä estääkseen tai rajoittaakseen tällaisten terrori-iskujen vaaraa?

Frattini
. (IT) Vastaan kysymyksiin yhteisesti ja aloitan toteamalla jälleen kerran, että Euroopan unioni tuomitsee jälleen kerran selkeästi ja voimakkaasti Casablancassa ja kaikkialla muualla maailmassa tehdyt raa'at terrori-iskut. Casablancan terrori-iskut vahvistavat julmalla tavalla, että terrorismi, jolta mikään valtio ei voi pitää itseään suojassa tai vapaana, on kasvava uhka demokratialle, rauhalle ja kansainväliselle turvallisuudelle. Terrorismin vastainen taistelu edellyttää kansainvälisen yhteisön vankkumatonta päättäväisyyttä ja voimakasta halua tehdä yhteistyötä ja panna alulle yhteistoimintaa. Euroopan unioni tekee jatkossakin kaikkensa tämän uhan torjumiseksi ja kitkemiseksi, ja pidän tätä asiaa Italian puheenjohtajakauden ehdottomana painopisteenä.
Unioni soveltaa terrorismin torjuntaan kattavaa lähestymistapaa, joka käsittää kaikki Euroopan unionin politiikat. Sen pohjana on toimintasuunnitelma, jota pannaan täytäntöön ohjelman ja säännöllisesti ajan tasalle saatettavan aikataulun mukaisesti. Kuten tiedättekin, puheenjohtajavaltio toimitti ajantasaistetun kertomuksen terrorismin vastaisista toimista neuvostolle kesäkuun 2003 istuntojakson aikana. Unioni käyttää sisäisessä toiminnassaan poliittisia, taloudellisia ja oikeudellisia välineitä ja pyrkii samanaikaisesti sisällyttämään terrorismin torjunnan osaksi ulkopolitiikan kaikkia osa-alueita. Aihe otetaan säännöllisesti esiin poliittisessa vuoropuhelussa kolmansien maiden kanssa - tässä tapauksessa nimenomaan Marokon kanssa. Lisäksi Euroopan unioni jatkaa samanaikaisesti myös kulttuurien, uskontojen ja kansakuntien välisen vuoropuhelun ja vaihdon edistämistä. Tätä huomattavaa tehtävää toteutetaan pääasiassa Barcelonan prosessin muodostamassa kehyksessä, jossa on tarkoitus perustaa Euro-Välimeri-säätiö kulttuurien ja kansojen välistä vuoropuhelua varten. Tällä toimenpiteellä pyritään torjumaan terrorismiin mahdollisesti johtavan kaikenlaisen fundamentalistisen väkivallan syitä.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, mieleeni muistuu näiden itsemurhaiskujen yhteydessä äskettäin julkaistu ranskalaisen sosiologin ja ajattelijan Emmanuel Toddin teos Après l'Empire. Hän pohtii siinä, miten yhteiskunnat kehittyvät koulutustason paranemisen myötä kohti demokratiaa ja poliittista järjestelmää, joka takaa kansalaisille vapaudet ja oikeudet. Länsimaat näyttävät tässä prosessissa olevan demokratian, edistyksen ja kansojen kehityksen suuria puolestapuhujia sekä samalla johtajia ja konfliktien sovittelijoita.
Länsimaat eivät kuitenkaan omia etuja tavoitellessaan ja ajaessaan käyttäydy oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti kansainvälisissä suhteissaan, vaan luovat pikemminkin uuden demokratianvastaisen yksinvallan muodon, joka ajaa ne lopulta konfliktiin muun maailman kanssa ja johtaa niiden vääjäämättömään rappeutumiseen.
Kysyn teiltä näiden Toddin ajatusten valossa seuraavaa. Ettekö ole sitä mieltä, että maihin hyökkäävät hallitukset ovat luoneet epäoikeudenmukaisilla rasituksilla ja riistolla sekä joukkotuhoaseita ja maailmanrauhan vaarantumista koskeviin vääriin todisteisiin perustuvilla ennalta ehkäisevillä sodilla - kuten Irakin tapauksessa - rauhan ja vapauden sijaan pikemminkin uutta toivottomuutta ja vihaa, joiden ainoa purkautumistie näyttävät olevan terrori-iskut ja itsetuho, joilla tavoitellaan oikeudenmukaisempaa maailmaa riistosta ja hyökkäyksistä kärsiville ihmisille?

Frattini
. (IT) Terrorismille ei koskaan - toistan: ei koskaan - ole oikeutusta, kun naisia, lapsia ja viattomia ihmisiä kuolee ja kun kansalaisten elämä kärsii. Tätä unohtamatta on toki myös selvää, että terrorismin rakenteellisiin syihin on puututtava, ja syyt voivat löytyä myös toivottomuudesta, köyhyydestä ja kulttuurien välisen vuoropuhelun vaikeudesta. Sen vuoksi kattavan eurooppalaisen strategian onkin koostuttava yhtäältä suoraviivaisesta taistelusta kaikkia terrorismin muotoja vastaan ja toisaalta syvällisestä kansojen ja kulttuurien välisestä vuoropuhelusta. Meidän on käsiteltävä rakenteellisia syitä, jotka voivat aiheuttaa - mutta toistan: eivät koskaan oikeuttaa - terroriteot.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa ministeri, ettehän käsitä väärin: minäkin tuomitsen voimakkaasti terroriteot ja rikokset. Haluan kuitenkin mainita, että yhdysvaltalainen professori, islamin asiantuntija sekä muslimien ja kristittyjen välistä yhteisymmärrystä edistävän keskuksen johtaja John Esposito on todennut, että Yhdysvaltojen suhteet Persianlahden valtioihin ovat aina perustuneet öljyyn liittyviin etuihin eikä niiden kulttuurin ja kansan ymmärtämiseen. Hän on todennut, että meidän on pidettävä erillään äärimmäisliikkeiden edustajat ja ihmisten enemmistö, että terrorismin torjuminen vieraannuttamatta muslimeja ja aiheuttamatta todellista kansojen välistä yhteenottoa edellyttää julkista diplomatiaa ja siltojen rakentamista sekä ongelmien perimmäisiin syihin puuttumista ja että sotilaallisten ja taloudellisten keinojen käyttö ei yksinään riitä.
Esitänkin kysymyksen: katsooko neuvosto, että eurooppalaisten johtajien, kuten Aznarin, Blairin ja myös Berlusconin, myötävaikutuksella tehty päätös hyökätä Irakiin ja sen seurauksensa aiheutuneet lukuisat kuolonuhrit, tuho, siirtolaisuus ja hävitys ovat parempi keino käsitellä maailman turvallisuuden kysymystä kuin Pohjois-Irlannin Good Friday -sopimuksen tai Palestiinan ja Israelin välisen konfliktin etenemissuunnitelman kaltaiset aloitteet? Ettekö ole sitä mieltä, kuten professori Esposito toteaa, että vaikka haluaisimme luoda demokratian Lähi-itään tai jonnekin muualle maailmaan, me emme voi mennä kertomaan toisten valtioiden kansalaisille, mistä demokratia muodostuu, miten se on järjestettävä ja kenen on johdettava sitä?

Puhemies.
 Seuraavana on Sarah Ludfordin kysymys nro 4 (H-0354/03):

Aihe: Terrorismista epäiltyjen profilointi
Tietojeni mukaan marraskuussa 2002 pidetyssä EU:n oikeus- ja sisäasioita käsittelevän neuvoston kokouksessa Brysselissä hyväksyttiin suositus terroristien profiloinnin käyttöönotosta ja että pilottihanketta asiasta valmistellaan. 
Riippumattomien perusoikeusasiantuntijoiden verkoston ensimmäisessä kertomuksessa (maaliskuu 2003) todettiin, että kyseinen profilointi on huomattava riski syrjinnän suhteen ja että se voidaan hyväksyä vain, jos saadaan objektiivista ja tilastollisesti merkittävää näyttöä luonteenpiirteiden ja terrorismin uhan välisestä suhteesta. Tällaista näyttöä ei ole tähän mennessä saatu. 
Millaisilla keinoilla neuvosto ja jäsenvaltiot aikovat varmistaa, että pilottihanke ei aiheuta syrjinnän vaaraa tai heikennä demokraattisia oikeuksia?

Frattini
. (IT) Neuvosto ei ole tietoinen eikä sille ole kerrottu jäsen Ludfordin kysymyksessä esille otettua aihetta koskevan pilottihankkeen käynnistämisestä. Ludfordin kysymyksessä mainitun terroristiprofiilien laatimista koskevan suosituksen johdanto-osassa ja sisältöosassa korostetaan joka tapauksessa velvollisuutta kunnioittaa perusoikeuksia ja -vapauksia. Toistan, etten ole tietoinen pilottihankkeen käynnistämisestä, mutta olipa asia miten tahansa, viittausta velvollisuuteen kunnioittaa ehdottomasti perusoikeuksia ja -vapauksia ei voida poistaa eikä lieventää.

Ludford (ELDR).
Kiitän arvoisaa ministeriä vakuutuksesta, jonka mukaan pilottihanketta ei tähän mennessä ole toteutettu. Olin siinä käsityksessä, että tarkoituksena oli käynnistää sellainen. En näe mitään syytä suosituksen antamiseen, ellei aikomuksena ole ollut pilottihankkeen toteuttaminen.
Levottomuuteni johtuu siitä, että viime marraskuussa hyväksytyssä suosituksessa ei edes mainittu syrjinnän vaaraa. Se on tunnustettava, sillä perusoikeusasiantuntijoiden verkosto totesi, että profilointi aiheuttaa huomattavan syrjinnän vaaran. Se totesi myös, että jos ihmisiä halutaan profiloida heidän kansallisuutensa tai psyko-sosiaalisten piirteidensä kaltaisten ominaisuuksien perusteella ja sitten määritellä sen pohjalta, kuka on todennäköinen terroristi, on oltava hyvin varma siitä, että ominaisuuksien ja riskien välillä on olemassa pitävä tilastollinen yhteys.
Haluaisin ministerin vakuuttavan, että jos hän ei vielä ole toteuttanut pilottihankkeita, jos hankkeita aiotaan ylipäätään toteuttaa tai jos jäsenvaltiot toteuttavat varsinaisia hankkeita, hän tekee tämän tilastollisen tarkistuksen ennen niiden toteuttamisen sallimista.

Frattini
. (IT) Voin uskoakseni vakuuttaa jäsen Ludfordille, että neuvoston velvollisuus nyt ja tulevaisuudessa on ottaa huomioon tämänpäiväisen keskustelun tulokset. Toimitan neuvoston pääsihteeristölle aihetta koskevat tiedot, jotta se voi ottaa kysymyksen huomioon, jos aikomus todella on olemassa ja pilottihanketta valmistellaan tulevaisuudessa. Toistan vielä, että tällä hetkellä en usko niin tehtävän.

Puhemies.
Seuraavana on Patricia McKennan kysymys nro 5 (H-0361/03):

Aihe: Irakin laiton miehitys
Neuvoston jäsen Yhdistynyt kuningaskunta miehittää laittomasti Irakia.
Mitä mieltä neuvosto on siitä, että yksi sen jäsenistä miehittää laittomasti toista valtiota, ja mihin toimiin neuvosto aikoo ryhtyä tilanteen korjaamiseksi?

Frattini
. (IT) Neuvosto ei ole keskustellut Irakin sodan oikeudellisesta luonteesta ja, kuten arvoisa jäsen McKenna hyvin tietää, sekä kansainvälisellä yhteisöllä että Euroopan unionin jäsenvaltioilla on hyvin erilaisia mielipiteitä asiasta. Neuvosto oli erittäin tyytyväinen siihen, että sotatoimet päättyivät ja että turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1483 sodanjälkeisestä Irakista hyväksyttiin yksimielisesti. Tämä on merkki kansainvälisen yhteisön uudesta yhteistyöhengestä, jolle tuleva työ on perustettava. Päätöslauselma ja erityisedustajan nimittäminen Irakiin ovat antaneet Yhdistyneille Kansakunnille tärkeän roolin Irakin jälleenrakennusprosessissa Euroopan unionin omien suositusten mukaisesti. Unioni on ottanut hoitaakseen tärkeän tehtävän nimenomaan maan poliittisessa ja taloudellisessa jälleenrakentamisessa. Humanitaarisen avun antaminen on jo aloitettu: komissio ja unionin jäsenvaltiot ovat osoittaneet yli 700 miljoonaa euroa humanitaarisiin tarkoituksiin. Komissio ja korkeana edustajana toimiva pääsihteeri Javier Solana pitävät vuonna 2003 tiiviisti yhteyttä Yhdistyneiden Kansakuntien erityisedustajaan muiden Euroopan unionin toimintamahdollisuuksien kartoittamiseksi sodanjälkeisessä Irakissa, jotta voisimme vastata tässä vaiheessa kaikin eri tavoin ja ehdoitta Irakin kansan välittömiin tarpeisiin.

McKenna (Verts/ALE).
On täysin selvää, ettei Irakin valloitukselle ja nykyiselle miehitykselle ole kansainvälistä oikeutusta. Nyt on paljastunut, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, Blair ja kumppanit, valehtelivat perustellakseen Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan hyökkäyksen ja miehityksen. Haluan kysyä neuvostolta kahta asiaa.
Ensimmäinen liittyy päätöslauselmaan. On ilmeistä, että päätöslauselmassa on kyse vain Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan laittoman toiminnan tukemisesta. Maa on kriisitilassa: valtava joukko ihmisiä elää elintarvikeavun turvin, laki ja järjestys on luhistunut. Irakilaiset sanovat, että nyt kun he tulevat ulos kaduille, ihmiset ovat kuolleet, ja koko rakenne on romahtanut. Tämä on ensimmäinen asia, josta haluaisin kuulla neuvoston mielipiteen Irakin nykyiseen tilanteeseen liittyen. Tilannetta ei missään tapauksessa saa jättää brittien ja yhdysvaltalaisten hoidettavaksi.
Toiseksi kysyn, mitä neuvosto aikoo tehdä Guantanamo Bayssä vangittuina olevien EU-kansalaisten suhteen, sillä britit ovat ilmeisestikin liian pelkureita vastustaakseen yhdysvaltalaisia ja puolustaakseen omia kansalaisiaan?
Hekin ovat EU:n kansalaisia, ja EU:n on päätettävä, mitä se tekee tämän asian ja myös Irakin laittoman miehityksen suhteen. On täysin epäasianmukaista, että Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan annetaan hyötyä laittomista toimistaan.

Frattini
. (IT) En voi sanoa jäsen McKennalle muuta, kuin että Euroopan unioni on jo käsitellyt aihetta useaan otteeseen, muun muassa ulkoasiainministerien kokouksissa, joissa se on pohtinut, millä muilla tavoilla Eurooppa voisi auttaa Irakia ja ennen kaikkea Irakin kansaa, millaista muuta tukea Eurooppa voisi myöntää ja millaisia muita aloitteita se voisi toteuttaa. Uskon, että näin tehdään ja pitää tehdä jatkossakin. Tätä vaihtoehtojen tarkastelua on jatkettava tietenkin läheisessä yhteistyössä Irakissa olevien brittiläisten ja yhdysvaltalaisten joukkojen kanssa. Jotkut valtiot, niin kuin tiedättekin, ovat antaneet Irakille humanitaarista apua kansallisella tasolla. Italia on yksi näistä maista. Mielestäni on kuitenkin tärkeää sitoutua Euroopan tasolla auttamaan Irakin kansaa ja täyttämään sen tarpeet ja vaatimukset.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa ministeri, ette vastannut kysymykseeni Aznarin, Blairin ja Berlusconin osallisuudesta Irakin sotaan. Mainitsitte Barcelonan neuvoston ja Euro-Välimeri-vuoropuhelun - ne ovat kaikki hyviä asioita - ja totesitte myös vastatessanne kollegalleni McKennalle, että neuvosto ei ole käsitellyt Irakin sotaa. Kysynkin teiltä, pitääkö paikkansa, että puheenjohtajavaltio Kreikka yritti kutsua Eurooppa-neuvoston koolle käsittelemään sotaa, mutta Blair, Aznar ja Berlusconi vastustivat asian käsittelemistä Eurooppa-neuvostossa?

Puhemies.
En ole suoraan sanottuna varma, voidaanko tätä pitää kysymystä nro 5 koskevana lisäkysymyksenä. Neuvoston puheenjohtajan on ratkaistava asia ja vastattava, jos se hänen mielestään on tarpeen.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoitte, että neuvosto ei ole käsitellyt Irakin sotatoimien laillisuutta. Puheenjohtajavaltio Kreikka kuitenkin periaatteessa laillisti brittien ja yhdysvaltalaisten sotatoimet - joita minä kutsun maahan tunkeutumiseksi - 16. huhtikuuta antamassaan julkilausumassa, ja Thessalonikin Eurooppa-neuvosto esitti vastaavan kannanoton. Tämä on tietenkin ilmeisessä ristiriidassa Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisten näkemysten kanssa, sillä he ovat jokaisessa maassa osoittaneet mieltään tätä tuhoisaa maahanhyökkäystä vastaan. Eikö neuvostoa huolestuta kuilu sen toimien ja kansalaisten mielipiteiden välillä?

Frattini
. (IT) Vastaan hyvin lyhyesti, sillä meidän, Euroopan unionin valtioiden ja kansojen, jotka toivoimme suuresti Yhdistyneiden Kansakuntien väliintuloa päätöslauselman 1483 nojalla ja olimme siihen erittäin tyytyväisiä, on nyt käännettävä katseemme tulevaisuuteen. Eteenpäin katsominen merkitsee sitä, että huolehdimme Irakin kärsivästä kansasta ja että varmistamme sellaisten olosuhteiden syntymisen, joissa irakilaiset voivat tulevaisuudessa ja toivottavasti jo lähitulevaisuudessakin päättää jälleen omasta kohtalostaan ja sen jälkeen myös oman maansa asioista. Tulevaisuuteen katsominen merkitsee sen pohtimista, miten voimme auttaa irakilaisia johtamaan valtiota, instituutioita ja julkishallintoa uudelleen julman diktatuurin sorruttua. Tämä on eteenpäin katsomista. Sitä tarkoittivat myös Thessalonikin Eurooppa-neuvosto ja puheenjohtajavaltio Kreikka, joka hoiti Irakin kriisin erinomaisesti.

Puhemies.
 Seuraavana on John Joseph McCartinin kysymys nro 6 (H-0363/03):

Aihe: Ihmisoikeudet Venäjällä
Onko neuvosto tietoinen naisiin kohdistuvan väkivallan laajuudesta Venäjällä ja etenkin kotiväkivallasta, jonka arvioidaan vaativan vuosittain 14 000 naisen hengen? Onko neuvosto tietoinen siitä, että Venäjän federaatio ei ole ratifioinut kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen (CEDAW) lisäpöytäkirjaa, joka antaa CEDAWille valtuudet käsitellä yksittäisten henkilöiden ja ryhmien esittämiä kanteita? Aikooko neuvosto käsitellä tätä ongelmaa ja kertoa tuloksista parlamentille?

Frattini
. (IT) Neuvosto ei ole saanut mitään yksityiskohtaisia tietoja naisiin kohdistuvista väkivaltaisuuksista, jotka mainittiin jäsen McCartinin kysymyksessä, taikka syistä, joiden vuoksi Venäjän valtion duuma ei ole ratifioinut Venäjän 8. toukokuuta 2001 allekirjoittaman kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen lisäpöytäkirjaa. Neuvosto seuraa tarkasti Venäjän federaation ihmisoikeustilanteen kehittymistä ja käsittelee ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltion periaatteeseen liittyviä kysymyksiä säännöllisesti tavatessaan Venäjän viranomaisia. Voin vakuuttaa teille, että neuvosto ottaa soveltuvassa foorumissa esille kysymyksen naisiin kohdistuvasta väkivallasta ja lisäpöytäkirjan ratifioimatta jättämisestä. Meidän on muistettava, että osa Euroopan unionin jäsenvaltioistakaan ei ole vielä ratifioinut lisäpöytäkirjaa. Lisäksi Euroopan unioni ilmaisee jatkossakin yleisen huolestuneisuutensa asiasta kansainvälisissä järjestöissä, kuten Yhdistyneissä Kansakunnissa, edistääkseen miesten ja naisten ihmisarvon yhtäläistä suojelua ja korostaakseen erityisesti naisten oikeuksia.

McCartin (PPE-DE).
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen myönteisestä vastauksestaan kysymykseeni. Meidän tulisi tiedostaa tämä ongelma Euroopan unionissa, koska sillä on osuutensa maailmankaupassa, sillä on taloudellista painoarvoa maailmanlaajuisesti ja sillä on epäilemättä myös poliittista merkitystä. Kysymystä tulisi käsitellä, ja olen iloinen siitä, että neuvoston puheenjohtaja on kanssani yhtä mieltä Euroopan unionin tarpeesta ottaa asia esille.
Meidän on muistettava, että vaikka unionissa onkin valtioita, jotka eivät ole ratifioineet sopimusta, Euroopan unionin omissa perussopimuksissa taataan joka tapauksessa naisten yhtäläinen kohtelu työssä ja monissa muissa tilanteissa. Asialla ei siis ole samaa merkitystä Euroopan unionissa kuin Venäjällä.
Nykypäivän Venäjän valtio on saanut aikaan talouskasvua. Se edistyy edelleen. Olemme tyytyväisiä siihen, mutta edistys ei ole kestävää, ellei kaikkia sen kansalaisia ja erityisesti heikoimpia kansalaisia kohdella samanarvoisesti.

Puhemies.
 Seuraavana on Malcolm Harbourin kysymys nro 7 (H-0372/03):

Aihe: Jalometallituotteiden leimaaminen
Voiko puheenjohtajavaltio vahvistaa, että se aikoo ottaa käsiteltäväksi direktiiviehdotuksen jalometallituotteiden leimaamista ja tarkastusta koskevien määräyksien yhdenmukaistamiseksi, ja kertoa, millä perusteilla se aikoo edetä ehdotuksen käsittelyssä?

Frattini
. (IT) Puheenjohtajavaltio Italia aikoo ehdottaa vuonna 1998 keskeytyneiden keskustelujen jatkamista Euroopan komission 22. huhtikuuta 1996 antamasta ehdotuksesta direktiiviksi jalometallien painojen ja määrien tarkastamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Puheenjohtajavaltio katsoo eräiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöön hiljattain tehtyjen muutosten valossa, että keskustelun uudelleen käynnistäminen on tarpeen kompromissiratkaisujen mahdollisuuden korostamiseksi. Puheenjohtajavaltio Italia aikoo näin ollen etsiä vastauksia ratkaisematta jääneisiin kysymyksiin. Tällaisia ratkaisuja ovat esimerkiksi kuluttajansuojan parantaminen velvoittamalla jäsenvaltiot noudattamaan yhdenmukaistettuja teknisiä vaatimuksia kaikkien markkinoille saatettavien tuotteiden osalta, enemmän tunnistamiseen liittyvää tietoa sisältävien leimojen käyttöönotto, valmistajien ja valvontaelinten vastuu sekä tämän alan tuotteiden täysin vapaan liikkumisen salliminen sisämarkkinoilla.

Harbour (PPE-DE).
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen tyhjentävästä vastauksestaan. Olen kuitenkin huolissani siitä, että komission esittämä tämänhetkinen ehdotus heikentää oman maani eli Yhdistyneen kuningaskunnan näkökulmasta katsottuna suuresti hyväksi havaittua kuluttajansuojajärjestelmää, joka on ollut olemassa satojen vuosien ajan.
Kerron puheenjohtajavaltion edustajalle, että meillä on jo olemassa jalometallien tarkastusleimoja koskeva kansainvälinen yleissopimus, johon Euroopan unioni voisi liittyä ja joka voisi tarjota hyväksi havaitun kuluttajansuojajärjestelmän ilman, että meidän tarvitsee edetä suuntaan, jota - kuten tiedätte - monet maat vastustavat.
Lisäksi kerron hänelle, että asia on herättänyt suurta kiinnostusta tulevissa jäsenvaltioissa. Voin lähettää hänelle Puolassa, Unkarissa, T?ekissä ja Slovakiassa sijaitsevien pitoisuudenmäärityslaitosten antaman lausunnon, jonka mukaan ne ovat erittäin huolissaan ehdotuksesta ja pelkäävät, että puheenjohtajavaltio Italia vaatii direktiivin saattamista valmiiksi ennen kuin ne voivat antaa suostumuksensa. On erittäin valitettavaa, että puheenjohtajavaltio Italia ryhtyy käsittelemään tekstiä, johon se tietää olevan vaikea löytää ratkaisua ja joka heikentää merkittävällä tavalla kuluttajansuojaa.

Frattini
. (IT) Kiitän jäsen Harbouria näiden ongelmien tuomisesta esiin. Puheenjohtajavaltio ottaa Harbourin mainitsemat vaikeudet asianmukaisesti huomioon ennen asian käsittelyn varsinaista aloittamista. Neuvoston ja parlamentin välisen jatkuvan kanssakäymisen tehtävänähän on nimenomaan myös välittää tietoa epäilyistä ja ongelmista.

Puhemies.
 Seuraavana on Lennart Sacrédeusin kysymys nro 8 (H-0377/03):

Aihe: Raportti uskon- ja uskonnonvapaudesta maailmassa
Kansainvälistä uskonnonvapautta käsittelevä parlamentaarinen valiokunta USCIRF antaa USA:n hallitukselle neuvoja uskonnonvapauteen liittyvissä kysymyksissä. USCIRF ilmaisee vuosittaisessa kertomuksessaan huolensa siitä, että Saudi-Arabian hallitus sijoittaa rahaa ulkomailla wahhabilaisen islaminuskon ääritulkinnan levittämiseen ja lisää siten uskonnollista suvaitsemattomuutta muissa maissa. Esimerkkejä tästä ovat shariavirkamiesten kouluttaminen Nigerian pohjoisissa osavaltioissa, Saudi-Arabian myöntämä rahoitus wahhabilaisten moskeijoiden rakentamiseen ja lähetystyöhön sekä se tosiasia, että wahhabilaisia äärimuslimeja on matkustanut Afganistaniin, Bosniaan, T?et?eniaan ja Kashmiriin osallistuakseen "pyhään sotaan". Tämän johdosta USCIRF suosittelee, että USA:n ulkoministeri ottaa Saudi-Arabian ulkoministeriön vuosittain laatimalle "erityisen huolestuttavien maiden" listalle.
Mitä mieltä neuvosto on USCIRF:in raporttiin sisältyvistä Saudi-Arabiaa koskevista tiedoista sekä wahhabilaiseen islaminuskoon perustuvasta väkivallasta ja terrorismista? Onko neuvosto valmis vahvistamaan EU:n panosta uskon- ja uskonnonvapauden puolustamiseksi maailmassa laatimalla vastaavan vuosittaisen uskonnonvapautta koskevan kertomuksen ja tutkimuksen sekä listan huolestuttavista maista, kuten USA:n hallitus?

Frattini
. (IT) Jäsen Sacrédeusin mainitsemasta raportista ei ole keskusteltu missään neuvostoon kuuluvassa ryhmässä. Euroopan unionin vuosittaisessa ihmisoikeusraportissa kerrotaan muiden muassa selkeästä kannastamme uskonnonvapauteen sekä sen pohjalta toteutetuista toimista. Uskon, että unioni käyttää jokaisen tarjoutuvan tilaisuuden kehottaakseen valtioita noudattamaan suvaitsevaisuutta ja vastavuoroista kunnioitusta edistäviä lakeja ja menettelyjä. Uskonnonvapauteen liittyviä huolenaiheita esitetään säännöllisesti kaikille asianomaisille hallituksille sekä kahdenvälisissä että monenvälisissä foorumeissa, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnan jokavuotisissa kokouksissa ja Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen kolmannessa komiteassa. Unioni ilmaisi lisäksi ihmisoikeustoimikunnan viimeisimmässä istunnossa olevansa erittäin huolestunut kansainvälisten perusihmisoikeusnormien täytäntöönpanosta Saudi-Arabiassa, kuten jatkuvista uskonnon- ja sananvapauden rajoituksista ja naisten järjestelmällisestä syrjinnästä. Unioni tuki ihmisoikeustoimikunnan 59. istunnossa edellisvuosien tapaan päätöslauselmaa kaikkinaisen uskontoon perustuvan suvaitsemattomuuden poistamisesta. Tämä päätöslauselma oli Irlannin hallituksen ehdottama, ja siinä valtioita vaaditaan ryhtymään tarvittaviin toimiin uskontoon tai uskonnolliseen vakaumukseen perustuvan vihan, suvaitsemattomuuden, väkivallan ja pakottamisen torjumiseksi.

Sacrédeus (PPE-DE).
Haluan ensin toivottaa puheenjohtajavaltio Italian tervetulleeksi ja kiittää teitä lämpimästi vastauksestanne. Olen tietoinen siitä, että Italian hallitus ja erityisesti ministeri Buttiglione ovat sitoutuneet voimakkaasti ajamaan uskonnonvapauteen ja suvaitsevaisuuteen eri puolilla maailmaa liittyviä asioita. Toistan silti vielä kysymykseni siitä, miten neuvosto suhtautuu USCIRF:in raporttiin Saudi-Arabiasta sekä wahhabilaiseen islaminuskoon perustuvasta väkivallasta ja terrorismista. Miten EU voi Italian johdolla lujittaa kantaansa tähän asiaan?
Esitän myös lisäkysymyksen. Oletteko valmistautunut lisäämään EU:n toimia tällä alalla? Voisiko EU laatia Yhdysvaltain vuotuisten raporttien kaltaisia raportteja uskonnonvapaudesta?

Frattini
. (IT) Voin kyllä toistaa sen, mitä puheenvuoroni alussa totesin: neuvosto ei tässä vaiheessa ilmaise kantaansa raporttiin, koska asiasta vastaavat neuvoston ryhmät eivät vielä ole käsitelleet sitä. Panen merkille jäsen Sacrédeusin pyynnön ja vastaan hänelle, että pyydän neuvoston pääsihteeristöä antamaan aiheen käsiteltäväksi luonnollisestikin sopivalla hetkellä ja sopivassa yhteydessä, jotta voimme ilmaista näkemyksemme myöhemmin. Hyvä jäsen Sacrédeus, voin jo nyt todeta, että kysymyksessänne mainittua suojelun periaatetta on vahvistettava.

Puhemies.
 Seuraavana on Bernd Posseltin kysymys nro 9 (H-0379/03):

Aihe: Kloonauksen kieltäminen
Millainen näkemys neuvoston puheenjohtajavaltiolla on tämänhetkisistä yrityksistä kieltää ihmiskloonauksen kaikki muodot Euroopan unionissa ja eri puolilla maailmaa?

Frattini
. (IT) Neuvoston puheenjohtajavaltio kiittää jäsen Posseltia huomiomme kiinnittämisestä tähän erittäin tärkeään asiaan. Ihmiskloonaus ja sen kieltäminen eivät kuulu Euroopan unionin toimialaan, kuten hyvin tiedämme. Puheenjohtajavaltio muistuttaa kuitenkin tässä yhteydessä Euroopan unionin perusoikeuskirjassa asetetuista periaatteista. Perusoikeuskirjan 1 artiklassa todetaan, että ihmisarvo on loukkaamaton ja sitä on kunnioitettava ja suojeltava. 3 artiklassa todetaan lisäksi, että lääketieteen ja biologian alalla on noudatettava muun muassa ihmisten geneettiseen jalostamiseen tähtäävien käytäntöjen kieltoa, erityisesti sellaisten, joiden tavoitteena on ihmisten valikointi, kieltoa hankkia taloudellista hyötyä ihmisruumiista ja sen osista sellaisinaan sekä ihmisten jäljentämistarkoituksessa tapahtuvan kloonauksen kieltoa. Voin siis vastata, että - henkilökohtaisen syvään juurtuneen arvomaailmani lisäksi - ihmisten kloonaus jäljentämistarkoituksessa on yksiselitteisesti kielletty Euroopan unionin perusoikeuskirjan 3 artiklassa.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen neuvoston puheenjohtajalle hänen hyvästä ja selkeästä vastauksestaan. Esitän vielä kaksi lisäkysymystä. Ensinnäkin perusoikeuskirjassa mainitaan vain "jäljentämistarkoituksessa tapahtuva" kloonaus eikä hoitotavoitteista kloonausta, vaikka nämä kaksi edustavat samaa asiaa. Saksa, Ranska ja eräät muut maat yrittävät saada Yhdistyneitä Kansakuntia kieltämään kaikenlaisen kloonauksen kaikkialla maailmassa. Haluan vain kysyä, voisiko neuvoston puheenjohtajavaltiokin ryhtyä samansuuntaisiin toimiin.
Toiseksi olette oikeassa vedotessanne tässä yhteydessä toissijaisuuden periaatteeseen, mutta eikö vaarana ole, että Euroopan unioni muuttaa tai höllentää esimerkiksi alkiotutkimuksen alalla monien jäsenvaltioiden tiukkoja säännöksiä alkioiden suojelusta?

Frattini
. (IT) Arvoisa jäsen Posselt, neuvoston puheenjohtajavaltio käsittelee tarkasti esittämäänne pyyntöä nimenomaan arvioidakseen mainitsemianne Saksan ja Ranskan aloitteita ja välttääkseen vaarat, jotka voisivat jollain lailla uhata tätä ihmiskunnan omantunnon kannalta niin tärkeää periaatetta, joka on jopa oikeusvaltion periaatettakin tärkeämpi.

Liese (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen lausunnostaan. Esitän täsmällisyyden vuoksi vielä yhden lisäkysymyksen. Puheenjohtajavaltio saa uskoakseni tietää - sillä terveysministeri, professori Sirchia suhtautuu tähän asiaan hyvin suurella kiinnostuksella - että parlamentti on lujasti vakuuttunut siitä, että kloonauksen täydelliselle kiellolle on olemassa oikeusperusta. Tämä koskee siis sekä lisääntymistarkoituksessa tapahtuvaksi kloonaukseksi kutsuttua kloonausta että tutkimustarkoituksessa tapahtuvaa kloonausta. Parlamentti hyväksyi tämän kannan solujen ja kudosten laatu- ja turvallisuusstandardeja käsittelevää mietintöä koskevan yhteispäätösmenettelyn aikana. Professori Sirchia esitti neuvoston kokouksessa 2. kesäkuuta näkemyksen, jonka mukaan parlamentin kanta oli perusteltu. Haluan kysyä, tietääkö puheenjohtajavaltio, miten merkittävänä parlamentti pitää tätä asiaa ja että parlamentti aikoo antaa kyseisen ehdotuksen toiseen käsittelyyn.

Frattini
. (IT) Olen toki tietoinen tästä niissä rajoissa, jotka alussa mainitsin eli joiden mukaan Euroopan unionin toimivaltaan ei kuulu antaa suoraan tähän alaan vaikuttavia säädöksiä. Lupaan perusteellisen tarkastelun jälkeen esittää neuvoston harkittavaksi vahvaa, poliittista toimintaa alalla, kuten mainitsinkin jäsen Lieselle.

Sacrédeus (PPE-DE).
Paljon kiitoksia vastauksestanne. Puheenjohtajavaltio Italia on tänään Italian pääministerin suulla korostanut, miten tärkeää on tehdä läheistä yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa ja muodostaa Pohjois-Atlantin liitto, joka käsittelee monia erilaisia maailmanlaajuisia kysymyksiä.
Miten Euroopan unioni voisi hyödyntää Italian pääministerin eli Euroopan unionin uuden puheenjohtajan ja Yhdysvaltain presidentin välisiä hyviä suhteita ja edistää Yhdysvaltain ja Euroopan unionin yhteistoimia kloonauksen kieltämiseksi Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmän kautta?

Puhemies.
 Neuvosto on pannut kysymyksen merkille mutta ei aio vastata siihen.
Seuraavana on Linda McAvanin kysymys nro 10 (H-0381/03):

Aihe: Indonesian ihmisoikeustyöntekijät
Viimeaikaiset ihmisoikeustyöntekijöiden sieppaukset ja murhat Acehissa ovat hyvin huolestuttavia. YK:n humanitaarisen avun koordinaatioyksikön mukaan Indonesian hallitus on kehottanut viittä (kuudesta) Acehissa toimivaa kansainvälistä kansalaisjärjestöä ja neljää YK-järjestöä lopettamaan toimintansa turvallisuussyistä. Indonesian hallituksella on vastuu kansalaistensa ja sen maaperällä työskentelevien ihmisoikeustyöntekijöiden turvallisuudesta.
Mitä toimenpiteitä neuvosto on valmis toteuttamaan tässä nopeasti pahenevassa tilanteessa?

Frattini
. (IT) Neuvosto seuraa Indonesian ja erityisesti Acehin ihmisoikeustilannetta hyvin tarkasti. Indonesian turvallisuusjoukot ovat käynnistäneet merkittävän yhteisoperaation Acehin vapautusliikettä vastaan sen jälkeen, kun rauhanneuvottelut kariutuivat ja maakuntaan julistettiin sotatila toukokuussa 2003. Maakunnassa toteutetaan laajoja sotilaallisia poliisioperaatioita, jotka voivat todellakin vaarantaa kansainvälisten kansalaisjärjestöjen ja YK:n järjestöjen henkilöstön turvallisuuden.
Euroopan unioni on useaan otteeseen sekä julkisesti että yksityisesti kehottanut Indonesian hallitusta suojelemaan siviilejä taisteluiden aikana, turvaamaan kyseisen maakunnan asukkaiden ihmisoikeudet ja etsimään rauhanomaista neuvotteluratkaisua. Unioni palauttaa mieliinne äskettäin Genevessä 59. ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa yksimielisesti hyväksytyn päätöslauselman ihmisoikeuksien puolustajista. Päätöslauselmassa kaikkia maita vaaditaan ryhtymään tarvittaviin toimiin ihmisoikeuksien puolustajien suojelemiseksi, ja voinkin vakuuttaa teille, että Euroopan unioni vaatii Indonesian hallitusta päästämään Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien puolustajien pääsihteerin Hina Hilanin vierailemaan kyseisessä maakunnassa. Unioni seuraa lisäksi jatkossakin tarkasti maan tapahtumia ja ilmaisee syvän huolestuneisuutensa asiaankuuluvalla tavalla Indonesian hallitukselle.

McAvan (PSE).
Onko neuvosto tietoinen siitä, että ihmisoikeusjärjestöjen toimintaan on kohdistettu uusi tehoisku aivan viime päivinä Acehissa? Järjestöjen edustajat eivät esimerkiksi saa enää puhua lehdistölle tai antaa lausuntoja. Jos neuvosto on tietoinen tästä, mitä se tekee asian suhteen? Ottaako neuvosto yhteyttä Indonesian viranomaisiin?
Meidän on tässä parlamentissa tällä hetkellä yhä vaikeampi tietää, mitä todella tapahtuu ja loukataanko ihmisoikeuksia.

Frattini
. (IT) Arvoisa jäsen McAvan, voin vakuuttaa, että viime päivien ja viikkojen tapahtumat vain lisäävät päättäväisyyttämme sen suhteen, että ennen kaikkea määrittelemme ja sitten ilmaisemme yhteisen näkemyksen, joka Euroopan parlamentilla ja Eurooppa-neuvostolla on tästä asiasta.

Puhemies.
 Seuraavana on María Izquierdo Rojon kysymys nro 11 (H-0308/03):

Aihe: Irakin sodan uhrit
Voisiko neuvosto vastata saamiensa tietojen perusteella seuraaviin kysymyksiin: Mikä oli Irakin sodan siviiliuhrien määrä? Kuinka suuri osa heistä oli sotilaita? Entä naisia, lapsia ja tiedotusvälineiden edustajia? Mikä oli haavoittuneiden siviilien ja sotilaiden määrä? Kuinka monta tiedotusvälineiden edustajaa, lasta ja naista haavoittui sodassa? Mitä muita tietoja olisi syytä kertoa edellä mainittujen lukujen yhteydessä?

Frattini
. (IT) En valitettavasti voi vastata arvoisan jäsenen Izquierdo Rojon kysymykseen, koska neuvostolla ei ole hallussaan pyydettyjä tietoja. Mainitsin muutama minuutti sitten - muistaakseni myös Irakia käsittelevän kysymyksen nro 5 yhteydessä - että Eurooppa on hiljattain käynnistänyt aloitteita osallistuakseen maan humanitaarisen avun ohjelmaan. Meillä ei kuitenkaan ole näitä tietoja. Ne voidaan toki saada selville muutenkin, vaikkapa kysymällä Irakissa toimivilta järjestöiltä ja valtioilta, joilta nämä tiedot todennäköisesti löytyvät. Olen pahoillani, mutta voin vain todeta, että neuvostolla ei ole näitä tietoja.

Izquierdo Rojo (PSE).
Arvoisa puhemies, on täysin asiaankuulumatonta, että neuvoston puheenjohtaja esittää tämänkaltaisia painokkaita, varovaisia, vältteleviä, kehnoja ja ikävystyttäviä vastauksia.
Hyvä neuvoston puheenjohtaja, on hiljaisuutta, joka kertoo paljon ja puhuu selvää kieltään ja joiden osallisuus on kauhistuttavaa. Tämä on häpeällistä ministerineuvoston kaltaiselle toimielimelle.
Euroopan unioni pitää säntillisesti tiliä nilviäisistä ja kaloista, kananpojista, siipikarjasta, naudoista ja vuohista. Se määrittelee virkaintoisesti jokaiseen lajiin kuuluvat eläimet ja kasvit sekä analysoi niitä perusteellisesti. Se tutkii moottoreiden alustoja, teollisuusvaraosia ja työvälineitä, renkaiden pinnoittamista ja niin edelleen. On anteeksiantamatonta, ettei se voi laskea tuskin kolme viikkoa sitten päättyneen sodan uhreja. Pitäkäämme mielessä, että puhumme nyt kansainvälisen oikeuden vastaisesta sodasta, joka ei saanut Yhdistyneiden Kansakuntien monenvälistä tukea. Kysynkin teiltä - hyvä neuvoston puheenjohtaja, olkaa hyvä, vastatkaa minulle - tuomitsetteko toiminnan, joka loukkasi tämän laittoman sodan uhrien oikeutta elämään?

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin pyydän jäsen Izquierdo Rojoa noudattamaan tämän parlamentin muodollisuuksia. Meidän on ymmärrettävä, että neuvoston puheenjohtajan tehtävänä on luonnollisesti vain hoitaa neuvoston velvollisuuksia, eikä hän kanna vastuuta yksittäisistä jäsenvaltioista. Haluan tästä syystä kysyä, onko tällä hetkellä tiedossa, olisiko kuolemantuomion muutoin saaneet poliittiset vangit voitu vapauttaa irakilaisista vankiloista muin keinoin?

Frattini
. (IT) Saan varmasti selville vastauksen jäsen Rübigin minulle esittämään kysymykseen ja jos sopii, annan kirjallisen vastauksen.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä kollegani Izquierdon kanssa siitä, ettei neuvoston puheenjohtajan vastaus ollut kelvollinen. Hän oli saanut kysymykset hyvissä ajoin ja olisi voinut yrittää saada selville kyseiset tiedot, jotta hän olisi voinut kertoa ne meille. Haluan kuitenkin kiinnittää nyt huomiota perustavanlaatuisempaan ongelmaan.
Kuulin tänään pääministerinne, neuvoston puheenjohtajan Berlusconin kertovan selvästi, että hän vastusti hyökkäystä Irakiin, että hän vastusti Yhdistyneisiin Kansakuntiin kohdistunutta halveksuntaa ja että hän teki joka tapauksessa kaikkensa estääkseen tämän vääryyden. Irak on kuitenkin nyt miehitetty. Miehitys on laiton, ja se jatkuu huolimatta Irakin kansan päivittäin kasvavasta tarmokkaasta vastarinnasta.
Haluaisin kysyä, mitä puheenjohtajavaltio aikoo tehdä tämän vääryyden poistamiseksi, kun otetaan huomioon, että se periaatteessa siis vastustaa näitä tapahtumia - vaikka olenkin hieman eri meiltä hallituksenne kannasta? Kysymys on aiheellinen varsinkin nyt, kun veruke joukkotuhoaseiden olemassaolosta on osoittautunut valheeksi. Yhdysvaltain johtajat myöntävät itsekin, ettei kyseisiä aseita ole olemassa. Syyt olivat siis toiset. Mitä puheenjohtajavaltio Italia aikoo tehdä? Ryhtyykö se toimiin rikollisen miehityksen lopettamiseksi?

Frattini
. (IT) Vastaan viimeiseen kysymykseen toistamalla sen, mitä sanoin aiemmin edellisen puheenjohtajavaltion Kreikan toiminnasta, jota jatketaan samaan tapaan myös Italian puheenjohtajakaudella. Meidän pitäisi mielestämme suunnata katse tulevaisuuteen ja huolehtia Yhdistyneiden Kansakuntien ja päätöslauselman 1483 puitteissa humanitaarisista tarpeista ja osallistua Irakin jälleenrakentamiseen ja vakauttamiseen. Tulevaisuuden kannalta Euroopan unionin olisi sitouduttava muuhunkin kuin humanitaariseen apuun, kuten nyt on tilanne. Katseen kääntäminen tulevaisuuteen merkitsee sellaisiin olosuhteisiin pyrkimistä, joissa Irakin kansa voi taas hallita omaa maataan diktatuurin kukistumisen jälkeen. Valitsimme tämän tien edellisen puheenjohtajakauden aikana, ja puheenjohtajavaltio Italia jatkaa samaan suuntaan.

Puhemies.
 Seuraavana on Seán Ó Neachtainin kysymys nro 12 (H-0384/03):

Aihe: Tavoitteen 1 alueet ja rakenne- ja koheesiorahastot
Voiko neuvosto Italian puheenjohtajakauden aikana esittää yleiskatsauksen nykyisestä kannastaan, joka koskee rakenne- ja koheesiorahastojen tulevaisuutta tavoitteen 1 alueilla?

Frattini
. (IT) Neuvosto ei aio esittää kantaansa rakennerahastojen ja koheesiorahaston tulevaisuudesta tavoitteen 1 alueilla Italian puheenjohtajakauden aikana. Neuvosto ei nimittäin voi aloittaa koheesiopolitiikan tulevaisuutta koskevaa työskentelyään ennen kuin komissio on antanut ehdotuksensa. Neuvosto aikoo kuitenkin Italian puheenjohtajakaudella pitää näiden kuuden kuukauden työohjelmassa mukana keskustelua unionin koheesiopolitiikan uudistamisesta ottaen huomioon kolmannen taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kertomuksen julkaisemisen. Sitä varten järjestetään eräitä poliittisia ja teknisiä tapahtumia. Mainittakoon niistä erityisesti aluekehityksestä vastaavien ministerien epävirallinen kokous, jossa käsitellään nimenomaan koheesion ja alueellisen kilpailukyvyn välistä yhteyttä sekä koheesion ja yhteistyön välistä suhdetta. Asiasta vastaava ministeri aikoo kertoa tästä yksityiskohtaisemmin Euroopan parlamentin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kokouksessa, johon hän osallistuu lähipäivien aikana.

Ó Neachtain (UEN).
Kiitän neuvoston puheenjohtajaa hänen vastauksestaan, vaikka en juuri saanutkaan tietää mitään uutta. Olen edelleen sitä mieltä, että rakenne- ja koheesiorahastojen tulevaisuus tavoitteen 1 alueilla kuuluu Euroopan unionin toimialaan ja että kysymykseni ansaitsisi näin ollen perusteellisemman vastauksen. Olen lähtöisin tavoitteen 1 alueelta Irlannin länsiosasta ja katson, että meillä tulisi olla oikeus kuulla, mitä ajatuksia neuvoston puheenjohtajalla on tulevista suunnitelmista tällä hyvin tärkeällä alalla, erityisesti siksi, että tavoitteen 1 alueille vaaditaan siirtymäkautta, johon kuluisivat kaikki saatujen varojen avulla toteutetut edut.

Frattini
. (IT) Komissio, joka, kuten yritin selittää, ei vielä ole antanut omaa kertomustaan asiasta, voisi varmasti antaa aiheesta enemmän tietoja. Neuvoston puheenjohtajavaltio voi ryhtyä toimiin vasta sitten, kun kertomus on julkaistu. Sanoin lisäksi, että puheenjohtajavaltio Italia aikoo myös käsitellä asiaa sen tärkeyden vuoksi ja että asiasta vastaava Italian hallituksen ministeri antaa asiasta lähiaikoina tietoja parlamentin toimivaltaiselle valiokunnalle. Nämä ovat vastaukset, jotka voin teille antaa tässä vaiheessa, kun komission kertomusta ei ole saatu.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minulla on vielä yksi kysymys ministeri Frattinille. Rakenne- ja koheesiorahastojen käyttämättä jääneistä varoista, jotka palautetaan valtiovarainministeriöille joka vuosi, on keskusteltu paljon. Tällä hetkellä käydään aktiivista keskustelua siitä, voitaisiinko nämä varat käyttää paremmin Euroopan laajuisten verkkojen laajentamiseen. Onko tästä keskusteltu neuvostossa, ja millaista aikataulua kaavailette, jotta nämä varat voitaisiin ottaa mahdollisimman pian käyttöön maailman kilpailukykyisimmän alueen hyväksi?

Frattini
. (IT) Jos suinkin sallitte, varaan myös tämän kysymyksen kohdalla oikeuden vastata jäsen Rübigille kirjallisesti, olipa vastaus sitten myönteinen tai kielteinen. Aihe on erittäin arkaluontoinen, joten en haluaisi sanoa sellaisia asioita, jotka eivät ole ehdottoman selviä ja tarkkoja.

Puhemies.
Neuvostolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 13-29 vastataan kirjallisesti.
Kyselytunti päättyi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.05 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Puhemies.
Esityslistalla seuraavana on yhteiskeskustelu aiheista
aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (15851/3/2002 - C5-0138/2003 - 2001/0060(COD)) (esittelijä: Fava), ja
aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (?5-0225/2003)
1. neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa ("palveluntarjonta-asetus") (15853/2/2002 - C5-0137/2003 - 2001/0235(COD)),
2. neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä ("ilmatila-asetus") (15852/3/2002 - C5-0139/2003 - 2001/0236(COD)),
3. neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta ("yhteentoimivuusasetus") (15854/3/2002 - C5-0140/2003 - 2001/0237(COD)) (Esittelijä: Sanders-ten Holte).

Fava (PSE)
Arvoisa puhemies, olemme jo loppusuoralla mietinnössä, komission aloitteessa, jonka parlamentti otti lämpimästi vastaan. Se on mielestämme aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan viime vuosina tekemän työn tärkeimpiä asioita: yhtenäinen eurooppalainen ilmatila, jonka tavoitteina ovat tehokkuus, turvallisuus ja kustannusten hillitseminen. On selvää, että yhtenäinen ilmatila on johtamisen ja sääntöjen käytännöllinen yhdistelmä eikä mikään kirjallinen vertauskuva. Se tarkoittaa sääntöjä ja yhteistoimintaa, jotka on määriteltävä ja joita on sovellettava ja noudatettava.
Arvoisa puhemies, komission ehdotuksen hyvä puoli oli, että kysymys otettiin rohkeasti, voimallisesti, kiireellisesti ja määräajassa esiin - ja tästä kiitämme komission jäsentä De Palaciota. Vuosi sitten parlamentti otti kiitettävällä tavalla komission haasteen vastaan vaikealla hetkellä syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen, jolloin lentoturvallisuudesta puhuminen edellytti erityistä herkkyyttä, järkeilyä ja huomaavaisuutta. Parlamentti vastasi haasteeseen ja antoi laajan, yksimielisen tukensa luonnokselle. Luonnos hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä ja sille asetettiin joitakin yksinkertaisia sääntöjä, joiden vahvistamista ja soveltamista toivomme.
Perussääntönä on tarvittavan yhtenäisyyden takaaminen, kaikkien yhtenäisten ilmatilan tavoitteiden toteuttamiseen osallistuvien toimielinten, elinten ja järjestöjen sekä komission ja Euroopan unionin välisen tarvittavan yhteistyön varmistaminen. Tavoitteita ovat tehokkuus, turvallisuus ja kustannusten hillitseminen ja siten etenkin keskittyminen, täsmällisyys ja selkeän suhteen määrittäminen Eurocontroliin eli virastoon, joka on hoitanut Euroopan ilmailuun liittyviä teknisiä asiantuntijakysymyksiä. Tässä asiassa olemme päässeet aivan erityiseen tasapainoon, jossa yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan poliittisen säätelyn hoitaminen ja vastuu siirretään komissiolle ja jossa Eurocontrolia pyydetään tarjoamaan asiantuntijuuttaan, kokemustaan ja teknistä osaamistaan.
Toinen tärkeä kysymys liittyy seuraamuksiin. Seuraamusjärjestelmien käyttöönottoa lykätään tietenkin siihen asti, kunnes monet valtiot ovat määritelleet ne kokonaan. Seuraamusjärjestelmiä voidaan käyttää lentoyhtiöiden ja muiden asianosaisten osapuolten rankaisemiseksi, jos sääntöjä rikotaan. Seuraamus on aina ikävä sana, jota pitäisikin käyttää rajoitetusti ja huolella, mutta tässä tapauksessa sitä tarvitaan. Niitä on tarvittu Cesare Beccarian ajoista lähtien. Jos meillä ei ole seuraamusjärjestelmiä, sääntöjen noudattamista on vaikea varmistaa. Näihin sääntöihin ei voida sallia poikkeuksia, lukuun ottamatta joitakin hyvin erityisiä tapauksia. Säännöt perustuvat kunnioittamiseen, sillä muuten yhtenäisen ilmatilan käsite ei täysin toteudu.
Kolmas seikka on siviili- ja sotilaskäyttäjien välinen yhteistyö. Yhteistyö siviili- ja sotilasviranomaisten välillä on erottava tekijä. Sitä varten perustetaan yhtenäisen ilmatilan komitea, johon myös sotilasviranomaiset osallistuvat. Mukana on myös turvalauseke, jonka ansioista jäsenvaltiot voivat lykätä joidenkin yhtenäistä ilmatilaa koskevien säädösten täytäntöönpanoa erityistilanteissa tai erityisissä vaaratilanteissa. Tämä liittyy tietenkin ensisijaisesti asevoimien ja sotilasviranomaisten asemaan ja toimintaan.
Kaikista näistä kohdista on sanottava, että yhteiseen kantaan on hyvinkin voinut vaikuttaa syyskuun 11. päivän tapahtumia seurannut ilmapiiri, jossa kansalliselle itsemääräämisoikeudelle ja kansalliselle turvallisuudelle annetaan enemmän painoarvoa. Kanta on joka tapauksessa mielestämme melko konservatiivinen. Siviili- ja sotilaskäyttäjien välinen yhteistyö on jätetty suureksi osaksi syrjään. Yhtenäinen ilmatila on menettämässä yhden tärkeimmistä ominaisuuksistaan. Mielestämme tässä asiassa on oltu naiivin lyhytnäköisiä. Yhteistyötä siviili- ja sotilasviranomaisten välillä ei olisi pidettävä jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta rajoittavana tekijänä vaan suurena mahdollisuutena, joka kaiken lisäksi varmistetaan laajennetulla turvalausekkeella. Estimme ainoastaan turvalausekkeen soveltamisen tavalliseen harjoitteluun, koska muutoin koko yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan käsite olisi vaarantunut.
Arvoisa puhemies, minulla ei ole muuta sanottavaa. Olen tiivistäen kertonut, miten mietinnön poliittinen ja toimielimiä koskeva tausta on kehittynyt. Toivon, että tulevina viikkoina ja kuukausina käytävässä toimielinten välisessä vuoropuhelussa parlamentti voi osaltaan auttaa määrittelemään säädökset, jotka ovat kunniaksi komission, neuvoston ja tietenkin parlamentin työlle. Näin Euroopan kansalaiset saisivat vihdoin yhtenäisen ja turvallisen ilmatilan.

Sanders-ten Holte (ELDR)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, valtaosa kollegoistani on varmaan kanssani samaa mieltä, kun totean, että olimme lähinnä pettyneitä neuvoston yhteiseen kantaan yhtenäisestä ilmatilasta. Turvallisuuden alalla neuvosto onneksi arvasi oikein Euroopan parlamentin tuntemukset. Neuvosto myös selkiytti alkuperäistä komission ehdotusta. Monet Euroopan parlamentin perustoiveista on kuitenkin sivuutettu, mikä on valitettavaa. Käsittelen seuraavaksi yksityiskohtaisemmin mielestämme tarpeellisia edellytyksiä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan onnistuneelle kehittämiselle.
Toivomme ensinnäkin selkeää, lainsäädännössä vahvistettua sitoumusta, jotta komissio voisi löytää ratkaisun lennonjohtajien lupakirjojen myöntämisen ja lennonjohtajien koulutuksen kysymykseen. Toivomme myös, että jäsenvaltiot parantavat lennonjohtajien työhönottoa. Mielestäni millään lennonvarmistuspalvelujen tarjoajilla ei saisi olla eturistiriitoja. Niillä olisi oltava tarpeeksi henkilökuntaa ja niiden olisi varmistettava, ettei ketään ilmatilan käyttäjiä syrjitä pääsyssä niiden palveluihin. Toivomme lisäksi palveluiden hinnoittelun olevan avointa. Sen on myös edistettävä turvallisuuden ja tehokkuuden parantumista. Arvoisa komission jäsen, emme halua paremmin integroitua ilmatilaa, vaan yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan, ja toivonkin, että välitätte tiedon myös neuvostolle. Tämä tarkoittaa, että pyydämme selkeää, yksiselitteistä sitoutumista yhtenäiseen eurooppalaiseen lentotiedotusalueeseen ensin ylemmässä ja sitten alemmassa ilmatilassa.
Tavoittelemme myös kaikkien paketin osien ja siis myös - ehkä kaikkein tärkeimpänä - yhteistoimivuutta koskevien osien onnistunutta täytäntöönpanoa. Tiedän, että myös te pidätte asiaa tärkeänä.
Kolmanneksi mielestäni on todella tärkeää, että jäsenvaltiot antavat selvän, yksiselitteisen viestin siitä, että ne tosissaan haluavat järjestää Euroopan ilmatilan uudelleen rajat ylittäviin ilmatilan lohkoihin. Jos tähän ei sitouduta, yhtenäinen ilmatila on vain tyhjä kuori, eikä sen onnistumisesta olisi mitään toivoa. Siksi mietintöni tarkistus 26 on niin tärkeä. Turvallisuus on selkeästi tärkein tavoite, mutta ilmatilan hallinnointi on myös taloudellinen ala. Jokainen jäsenvaltio pyrkii jatkamaan omien etujensa tavoittelua alalla, jollei EU tartu asiaan. Jos näin ei olisi, rajat ylittävät ilmatilan lohkot olisi laadittu jo paljon aiemmin.
Neljänneksi jäsenvaltioiden toiveet eivät aina täysin edusta kansalaisten etuja. Matkustajilla on oikeus siihen, että myöhästymisiä sattuu vähemmän ja että lentoturvallisuus paranee entisestään. Maan pinnalla olevien ihmisten edut sivuutetaan joskus, mutta vastaavat oikeudet koskevat myös heitä. Heidän on voitava olla varmoja siitä, että lentäminen on mahdollisimman turvallista ja että ympäristölle koituvat haitat ovat mahdollisimman vähäiset, kun miehistö voi käyttää kaikkien suorinta reittiä päästäkseen perille. Juuri tähän Euroopan ilmatilan uudelleenjärjestämisellä pyritään. Pyytäisimme jäsenvaltioita luopumaan ilmatilaa koskevasta itsemääräämisoikeudestaan, jotta tavoite saavutetaan.
Viidenneksi ymmärrän tietenkin jäsenvaltioiden herkkyyden, kun puhutaan siviili- ja sotilaskäyttäjien yhteistyöstä ilmatilan hallinnoinnissa. Kunnioitan myös Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksessa tälle alalle asetettuja oikeudellisia rajoituksia. Arvoisa komission jäsen, neuvosto ei kuitenkaan mielestäni ole saavuttanut asiassa niin paljon kuin se olisi voinut. Ilmatilan joustavan käytön lisäksi on varmasti muitakin mahdollisuuksia siviili- ja sotilastahojen ilmatilan hallinnoijien välisen yhteistyön parantamiseksi ilman, että Euroopan yhteisöjen perustamissopimusta rikotaan tai että vaarannetaan jäsenvaltioiden toimivalta puolustusasioissa. Kukaan ei halua vähätellä Euroopan ilmavoimien tehokkuutta. Haluamme vain varmistaa, että ilmatilan käyttö optimoidaan mahdollisimman hyvin viestintää ja yhteistyötä parantamalla.
Lopuksi kiitän kollegoitani loistavasta yhteistyöstä, jota he ovat koko prosessin ajan tehneet. Onnistunut yhteistyö kollegani Favan kanssa paransi ja vahvisti kumpaakin ehdotusta. Ne eroavat vieläkin eräässä pienessä kohdassa, ja ryhmäni onkin sen vuoksi pyytänyt erillistä äänestystä tarkistuksesta 14. Pelkäämme, että komission asema on liian hallitseva. Muuten voimme mielestäni kuitenkin todella odottaa nopeaa, tehokasta toimielinten välistä vuoropuhelua, jonka ansioista voimme pitää kiinni yhtenäisen ilmatilan täytäntöönpanon alkuperäisestä aikataulusta, mikä on meidän kaikkien etujen mukaista.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi kiittää esittelijöitä Favaa ja Sanders-ten Holtea siitä työstä, jonka he ovat koko tänä aikana tehneet. Kiitän heitä myös erityisestä omistautumisesta aiheeseen, joka on teknisesti ja toimielinten kannalta todella monimutkainen. Sanon esipuheena myöhemmin käsittelemilleni aiheille, että mielestäni joissakin asioissa parlamentin jäsenet olisivat ehkä toivoneet enemmän ja etenkin paljon selvempiä määritelmiä. Haluan kuitenkin välittää teille viestin siitä, että tässä asiassa raivaamme aivan uusia alueita.
Ilmailualalla käsittelemme aiheita, jotka tähän saakka on pidetty kaiken Euroopan unionin tasolla tapahtuvan sääntelyn ja sopimustenteon ulkopuolella. Kiitänkin siksi esittelijöitä ja kaikkia jäseniä, joiden tiedän osallistuneet aktiivisesti valiokunnissa käytyihin keskusteluihin. Palauttaisin mieleenne meille kaikille tutun asian: vuoteen 2000 saakka alaa on kehitetty järjestelmällisesti hallitustenvälisissä yhteyksissä Eurocontrolin tai kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön avulla. Kuten jäsen Sanders-ten Holte hetki sitten totesi, me kaikki kuitenkin tiedämme, että kansalaiset toivovat enemmän. He pyytävät meitä selvittämään kiireellisiä ongelmia. Ilmatilamme kapasiteettia, turvallisuutta ja hallinnoinnin tehokkuutta voitaisiinkin parantaa huomattavasti, jos Euroopan yhteistyötä voitaisiin tässäkin asiassa syventää. Sen vuoksi tavoitteena on sovittaa ilmatilan järjestely ja hallinnointi yhteen lentoliikenteen kanssa ja ottaa käyttöön yhtenäinen ilmatila vuoden 2004 loppuun mennessä. Kuten kaikki parlamentin jäsenet tietävät, tämä kuuluu Prodin johtaman komission perusluonteisimpiin aloitteisiin.
Haluan myös todeta, että tällä välin on tapahtunut asioita, joihin jotkut jäsenet viittasivatkin. Tarkoitan esimerkiksi ilmailualan kriisiä, johon syyskuun 11. päivän tapahtumat, Irakin sota ja Überlingenin onnettomuus ovat johtaneet. Ne ovat tietenkin vaikuttaneet työhömme, mutta ne eivät missään tapauksessa ole vähentäneet aloitteen tärkeyttä tai sen täytäntöönpanon kiireellisyyttä. Totean, että ikävä kyllä reaktionne neuvoston yhteiseen kantaan estävät sen, että pääsisimme sopuun toisessa käsittelyssä. Parlamentin jäsenten esittämät kysymykset ovat mielestäni oikeutettuja ja niistä kannattaa keskustella neuvostossa, mutta aloitetta käsitellessämme meidän on ymmärrettävä - korostan vielä - että astumme ensi kertaa uudelle alueelle, johon liittyy monia arkaluonteisia näkökohtia. Meidän onkin siksi edettävä vaihe kerrallaan ja tehtävä töitä hienovaraisesti. Meidän on myös ymmärrettävä, että neuvoston on hyväksyttävä tämä edistysaskel ja että meidän on oltava käytännöllisiä ja realistisia sekä saavutettava toimivia tekstejä, joilla edistetään nopeaa pääsyä konkreettisiin tuloksiin.
Tiedän, että neuvoston lopullinen ehdotus ei mielestänne ole riittävä ja että pyydätte yhteisön toimien lisäämistä. Vastaisin parlamentin jäsenille, että jaan toki huolenne. Joitakin esittelemiänne tarkistuksia ei kuitenkaan voida hyväksyä lainsäädännöllisten, toimielimiä koskevien rajoitteiden vuoksi. Esittelijä Favan mietinnössä tällaisia tarkistuksia ovat esimerkiksi tarkistukset 1, 8, 9, 10, 11, 13 ja 14 ja esittelijä Sanders-ten Holten mietinnössä tarkistukset 13, 16, 25, 29 ja 33. Muut tarkistukset voimme hyväksyä joko periaatteessa, osittain tai sanamuotoa muuttamalla joko osittain tai kokonaan, kun se aika koittaa.
Huomautan, että vastustamme edelleen joitakin tarkistuksia, jotka voisivat vaikuttaa toimielinten toimivuuteen tai heikentää sitä. Tarkistuksiin, joita mielestäni ei voida hyväksyä, kuuluu erityisesti tarkistus 14, jossa todetaan, että Eurocontrolin on kuultava asianosaisia. Esittelijä Sanders-ten Holten mietinnössä tällaisia tarkistuksia ovat tarkistukset 13, 16, 25 ja 29, tarkistuksen 15 toinen osa sekä tarkistus 33, joka on vanhentunut teknisen kehityksen vuoksi.
Käsittelen kahta kysymystä, jotka ovat tärkeässä asemassa neuvottelumenettelyn aikana käydyissä toimielinten välisissä keskusteluissa ja joihin parlamentin jäsenet viittasivat. Kysymykset liittyvät siviili- ja sotilastahojen yhteistyöhön ja toiminnallisten lohkojen laatimiseen. Kysymyksistä ensimmäistä tarkastellaan molemmissa mietinnöissä ja jälkimmäistä Sanders-ten Holten mietinnön tarkistuksessa 26.
Siviili- ja sotilastahojen yhteistyö on yhteisen ilmatilan onnistumisen kannalta erityisen tärkeää, kuten parlamentin jäsenet perustellusti toteavat. Teidän on kuitenkin muistettava, mikä yhteisön toimivalta on. Tähän rajoitteeseen törmäämme kysymystä tarkastellessamme. Keskustelut neuvostossa ovat osoittaneet, että liikennepolitiikan tarpeiden ja puolustuspolitiikan vaatimusten tasapainottamiseen tarvitaan yhteistyötapoja, joihin ensimmäisen pilarin tarjoamat mahdollisuudet eivät riitä. Tästä esteestä huolimatta unionin valtiot ovat antaneet yhtenäisen ilmatilan perustamisen tueksi julistuksen, jossa ne sitoutuvat kehittämään sotilasyhteistyötä aloitteen hyväksi ensimmäisen pilarin yhteydessä. Mielestäni meidän on käytettävä tilaisuutta hyväksemme ja edettävä asiassa käytännöllisesti. Esittelijä Sanders-ten Holten tarkistuksessa 29 esitetään, että liikennepolitiikka on etusijalla yhtenäisen ilmatilan käytössä. Näin ei kuitenkaan oteta riittävästi huomioon jäsenvaltioiden oikeutettuja puolustukseen liittyviä tarpeita ja huolia.
Toinen näkökohta ovat toiminnalliset lohkot. Komissio on parlamentin kanssa samaa mieltä esittelijä Sanders-ten Holten tarkistuksesta 26. Komission mielestä hyväksyttävä ratkaisu olisi komission aseman vahvistaminen yhdistettynä yhteisen ilmatilan komitean perustamiseen ja Eurocontrolin tekniseen tukeen. Näin voitaisiin arvioida kaikkia lohkoja yhdenmukaisesti ja säilyttää jäsenvaltioiden oikeus tehdä aloitteita ja päätöksiä. Lohkojen perustaminen vaikuttaa sotilasnäkökohtiin, joihin viittasin puheeni ensimmäisessä osassa. Siksi hyväksymmekin Sanders-ten Holten mietinnön tarkistuksen 26 periaatteessa, mutta sen sanamuotoa on muutettava.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lopuksi muistutan teitä siitä, että nyt keskustelun aiheena olevat ehdotukset ovat tulosta korkean tason työryhmän ja yhteiskunnallisen ryhmän vuoden pituisesta työstä. Ensimmäiseen ryhmään kuului unionin jäsenvaltioiden siviili- ja sotilasviranomaisten edustajia, toiseen taas useita siviili-ilmailualan toimijoita. Työhön osallistuivat myös kaikki alan tasot. Syyskuussa 2002 annoitte mielipiteenne ensimmäisessä käsittelyssä. Kiitin teitä silloin tuestanne ja aloitteen hyväksi tekemästänne työstä. Olemme monista asioista samaa mieltä, mutta painotan, että tarvitsemme realistisen kannan, jonka avulla pääsemme eteenpäin.
Kiitän teitä tuestanne. Erityisesti kiitän esittelijöitä heidän tekemästään työstä. Toivon, että neuvottelumenettelyn aikana pääsemme nopeasti myönteiseen tulokseen, jonka avulla voimme perustaa paljonpuhutun yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan vuoden 2004 loppuun mennessä.

Schmitt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän aluksi esittelijöitä, joiden niin ensimmäisen kuin toisenkin käsittelyn yhteydessä oli aloitettava työnsä käytännössä uudelleen, kun neuvosto oli muotoillut yhteisen kannan kummallisella tavalla uudelleen siten, että oli mahdotonta sanoa, mitkä parlamentin tarkistuksista oli hyväksytty ja mitkä ei.
Voidaan miettiä, onko kyseessä ylimielisen töykeä asenne, vai onko asia moniulotteisempi. Olen jälkimmäisen vaihtoehdon kannalla, koska jäsenvaltiot eivät vain halua hyväksyä näitä epäilemättä kauaskantoisia sääntöjä. Teen kuitenkin hyvin selväksi, että parlamentti ajaa yhteisen ilmatilan perustamista, jotta turvallisuutta ja tehokkuutta voitaisiin parantaa.
Luettelen neljä seikkaa, joita mielestäni olisi pidettävä keskeisinä. Sotilasvoimien ei ensinnäkään voida antaa jatkaa Euroopan ilmatilan hallitsemista. Nyt tarvitaan kunnollista yhteistyötä, jossa siviili- ja sotilaslentoliikenteen harjoittajat ovat yhteistyökumppaneita, joilla on samat oikeudet. Niiden on voitava tehdä yhteistyötä keskenään.
Toiseksi ilmailun alalla Euroopan on päästävä lopullisesti eroon kaaoksesta. Kukaan ei voi käsittää, miten viidentoista jäsenvaltion ilmatila on jaettu melkein neljäänkymmeneen lohkoon, vaikka maarajoista on päästy eroon jo ajat sitten. Kysymys siitä, kenen pitäisi päättää asiasta, on todella tärkeä. Jäsenvaltioilla on nimittäin viime vuosikymmeninä ollut tarpeeksi aikaa tehdä päätös rajat ylittävien ilmatilan lohkojen perustamisesta. Ne eivät ole onnistuneet tehtävässä, joten päätösvalta siirtyy mielestäni Euroopalle - komissiolle.
Kolmanneksi lentoturvallisuuspalveluiden avaamisessa markkinoille on mielestämme oltava varovainen.
Neljänneksi toivomme, että lennonjohtajien tekniikan ja koulutuksen yhtenäistäminen tulee pakolliseksi, jotta niin tekniikka kuin henkilöstökin ovat keskenään yhteensopivia.
Tänään on Bodensee-järven hirvittävän lento-onnettomuuden ensimmäinen vuosipäivä. Se ei suoraan liity asetukseen, mutta osoittaa ilmatilan lohkojen suuresta määrästä mahdollisesti aiheutuvat vaarat. Tällöin lentoyhtiöiden on jatkuvasti ilmoitettava ilmatilaan saapumisesta ja ilmatilasta poistumisesta, jolloin väärinkäsityksiä voi syntyä. Tämä tarkoittaa, että meidän velvollisuutemme on turvallisuuden ja tehokkuuden varmistaminen.
Jos arvioni osuu oikeaan, voin vain todeta, että ryhmäni ei ole vastuussa asetuksista, joilla ei anneta todellista toimivaltaa tai täytäntöönpanovaltaa unionille. Esitän komissiolle kiireellisen pyynnön. Arvoisa komission jäsen, olen melko yllättynyt. Olette kaventanut soveltamisalaa jonkin verran, ja henkilökuntanne oli vieläkin varovaisempi. Muissa asioissa olette kuitenkin pyytänyt paljon enemmän, ja jos saan, mainitsen open skies -sopimukset, joissa haluatte kaiken vallan heti itsellenne. Nyt olette yhtäkkiä alkaneet jarruttaa tämän tärkeän kysymyksen ratkaisua.
Pyydän teitä harkitsemaan, kummalla puolella olette. Yhtykää parlamenttiin, jotta saamme yhteisen Euroopan ilmatilan kaikkien kansojemme ja valtioidemme parhaaksi.
Stockmann (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Schmitt on todellakin oikeassa sanoessaan, että tänään on Überlingenin suuronnettomuuden ensimmäinen vuosipäivä. Onnettomuudessa kaksi lentokonetta törmäsi toisiinsa ja monia ihmisiä kuoli. Yleisö pitää yhtenäistä ilmatilaa Euroopan vastauksena Euroopan yläpuolisen ilmatilan tilanteeseen, joka on vähintäänkin epätyydyttävä.
Miten asia siis on? Meillä on kolme kertaa niin paljon lennonjohtokeskuksia kuin vastaavankokoisella alueella Amerikan yhdysvaltoissa. Yllämme oleva ilmatila on 1960-luvun toimien takia hajanainen. Kun Brysselistä lentää Roomaan, on kuljettava yhdeksän eri lennonjohtoalueen kautta. Brysselin ja Geneven välisellä lennolla radiotaajuutta on vaihdettava viidesti. Kun lentomatkailu edelleen kasvaa tulevina vuosina, koko järjestelmä on yhä suurempi turvallisuusriski, ja samalla äärimmäisen tehoton. Joka neljäs lento myöhästyy ja 350 000 lentotuntia menetetään vuosittain, mikä maksaa lentoyhtiöille noin kaksi miljardia euroa vuodessa.
Sääntelypaketin laatinut komissio ja parlamentti vastasivat haasteeseen ensimmäisessä käsittelyssä, mutta jäsenvaltioiden yhteinen kanta ei tee odotuksille ja vaatimuksille oikeutta. Miksi näin on?
Ensimmäinen syy on, että yhtenäisen ilmatilan ytimessä ovat toiminnalliset ilmatilan lohkot. Miten ne voidaan toteuttaa? Mikä on sääntelyn lisäarvo, jos sen täytäntöönpano riippuu edelleenkin jäsenvaltioiden oikuista? Ne voivat jo nyt toteuttaa ilmatilan lohkoja kahdenvälisillä sopimuksilla. Mielestämme mikään ei muutu, jollemme saa Eurocontrolilta ja komissiolta normatiivista ehdotusta.
Toiseksi totean, että yhteisessä kannassa ei todella edistytty myöskään siviili- ja sotilasviranomaisten välisen yhteistyön nykytilan muuttamiseksi. Tiedän, että aihe on todella arkaluonteinen, mutta me emme voi odottaa vuosikymmeniä, että ihmiset voisivat lentää Euroopassa suoraa reittiä paikasta A paikkaan B.
Kolmanneksi on todella ahdistavaa, ettei Eurooppa ole vastannut lennonjohtajien huutavaan pulaan. Asia on otettava sääntelypakettiin mukaan, ja siihen on puututtava mahdollisimman nopeasti etenkin turvallisuuden vuoksi.
Ryhmäni kannattaa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymien tarkistusten ottamista uudelleen mukaan. Meidän on varmasti keskusteltava suorasanaisesti neuvoston kanssa sovittelukomiteassa.
Kiitos kuuluu etenkin esittelijöille hyvästä työstä ja halusta tehdä kanssamme hyvää yhteistyötä.

Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva lakipaketti yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomiseksi on hyvin haastava. Haluaisin jo tässä vaiheessa kiittää esittelijöitä hyvästä yhteistyöstä asian viemisessä eteenpäin.
Euroopan ilmatilan ongelmana ovat ruuhkat. Keski-Euroopassa lentoliikenne on valtavaa. Sen sujuva turvaaminen vaatii jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, ja tätä onkin jo toteutettu. Harvaan asutussa jäsenvaltiossa, kuten Suomessa, tämäntyyppisiä ongelmia ei niinkään ole. Erityisesti maan sisäistä lentoliikennettä voidaan hoitaa varsin joustavasti yksinkin.
Mietinnön tavoitteet ovat kunnianhimoisia. Mietinnössä on joukko pitkälle meneviä esityksiä. Näistä yksi koskee ilmatilan jakoa. Ilmatilan jakaminen sektoreihin voitaisiin toteuttaa tarvittaessa määräenemmistöpäätöksin. Voidaan epäillä, onko tämä tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen vai riittääkö jäsenvaltioiden yhteistyö. Saattaa hyvinkin olla, että tiiviimpi integraatio EU:n sydämessä on välttämätöntä, mutta reuna-alueella erityisolosuhteet huomioon ottaen siihen ei liene tarvetta. Ongelmana ovat myös maksut. Jos lennonjohtopalveluista laskutettaisiin keskimääräisin perustein, saattaisi hyvinkin käydä niin, että jollakin alueella maksut nousisivat selvästi.
Herkempi ongelma on sotilasilmailun ja ilmapuolustuksen integroiminen eurooppalaiseen järjestelmään. Perinteisesti sotilasasiat ja puolustuskysymykset eivät kuulu EU:ssa neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyn piiriin, eikä sitä voida perustella nytkään. Siksi tässäkin suhteessa tulisi olla varovainen ja kunnioittaa hyväksyttyjä periaatteita.
Mutta nämäkin vaikeudet huomioon ottaen molemmat mietinnöt ovat erittäin arvokkaita ja hyviin päämääriin tähtääviä.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen neuvoston yhteinen kanta on mielestäni tärkeä vaihe yhteisön lennonvarmistuspolitiikan laatimisessa. Vaikka neuvostossa vallinnut lähestymistapa on monilta osin realistinen, olen pahoillani, ettei neuvosto puuttunut joihinkin säännöksiin enempää. Palaan tähän myöhemmin.
Niin palvelujen tarjoajien ja kansallisten valvontaviranomaisten tehtävien erottaminen toisistaan kuin vaatimus palvelujen tarjoajien luvistakin ovat rakenteellisia toimenpiteitä. Jos tarkoituksena on erottaa palvelun tarjoajien ja säätäjien roolit selkeämmin toisistaan ja lisätä avoimuutta, vaatimus olisi otettava huomioon todellisista tilanteissa, jotka osoittavat, että myös erilaiset käsitteet voivat toimia. Mielestäni on joka tapauksessa järkevää, että jokainen jäsenvaltio saa edelleen valita, miten asioissa kyseisessä jäsenvaltiossa toimitaan. Valitettavasti ei ole selvästi tunnustettu, että lennonvarmistuksen hallinnointi kuuluu sellaisten toimien ja palveluiden ketjuun, joita on tarkasteltava kokonaisvaltaisesti, ei osittain. Olen entistä varmempi tästä lähestymistavasta vietettyäni kaksi päivää viime viikolla EFT-ammattijärjestön lennonvarmistusryhmän vuosittaisessa konferenssissa.
On hyvä, että jakamisesta puhutaan, mutta meidän on mielestäni puhuttava myös inhimillisestä tekijästä. Voimme aina vähentää lennonjohtokeskuksien henkilökuntaa. Sitä ei kuitenkaan voida hyväksyä, että yhtä ilmatilan alaa hoitaa vain pari lennonjohtajaa: inhimilliset rajat tulevat vastaan.
Ilmatilaan liittyvissä asioissa on samalla edistytty, kun on otettu käyttöön yhtenäinen ylempi eurooppalainen lentotiedotusalue ja kun komissio on laatinut julkisen ilmailutiedotusta koskevan asiakirjan aiheesta. Näin todella on. Myös palveluiden hinnoittelun yhtenäistäminen taataan.
Puutun seuraavaksi ilmatilan ja palveluiden tarjonnan järjestelyyn. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että turvallisuuden kannalta tarvitaan ennakointia, tutkimuksia ja valtioiden ja palvelun tarjoajien välisiä sopimuksia. Alkuperäiseen tekstiin tehdyt muutokset koskevat erityisesti valtioiden itsemääräämisoikeuden tunnustamista oman ilmatilansa asioista päättämisessä. Muutoksissa kiinnitetään huomiota myös siihen, että valtiot ovat vastuussa kansainväliselle siviili-ilmailujärjestölle ICAOlle. Neuvosto tulikin siihen tulokseen, että jäsenvaltiot perustavat itse ilmatilan toiminnalliset lohkot, jotka ovat olleet monien keskustelujen aiheena. Onko tämä hyvä vai paha asia? Mielestäni se on prosessi.
On myös tunnustettava, että lennonjohdon kannalta on tärkeää, että julkisen vallan etuoikeuksia käytetään. Kyseessä ei myöskään ole taloudellinen seikka, johon perustamissopimuksen kilpailusääntöjä olisi sovellettava.
Tällä tavoin valtiot päättävät, antavatko ne taloudellisia kannustimia palvelujen tarjoajille tai käyttäjille verotuksen kautta. Kannatan itse tätä lähestymistapaa.
Onkin siis tärkeää, että tunnustamme Eurocontrolin keskeisen aseman komission vastuulla olevien, Eurocontrolin vastuualueeseen kuuluvien toimenpiteiden valmistelussa. Tämä on mielestäni askel eteenpäin.
Käsittelen vielä jäsenvaltioiden yksinomaista toimivaltaa puolustustoimiensa määrittämisessä ja hoitamisessa. Arvoisa komission jäsen, olen kanssanne samaa mieltä siitä, ettei tämä ole toivottavaa. Kallistuisin pikemminkin sille kannalle, että siviilikäyttö olisi sotilaskäyttöön nähden etusijalla rauhan aikana, jollaista nyt varmasti elämme.
Yhteisessä kannassa onkin mukana suuri osa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista. On kuitenkin valitettavaa, että samoin kuin parlamentti ensimmäisessä käsittelyssä, neuvostokin oli varovainen joissakin mielestäni järkevissä vaatimuksissa. Ryhmäni ehdotusta valvontamekanismien kaksinkertaistamisesta, jotta toimien jatkuvuus häiriötilanteissakin varmistetaan, ja ehdotusta direktiivin oikean täytäntöönpanon arvioinnista ei hyväksytty, mikä onkin mielestäni valitettavaa.
Olen tavannut palveluiden tarjoajia ja tehnyt paljon asiaan liittyviä töitä ammattijärjestöjen kanssa. Alalla on sellaisia työntekijöitä, jotka jo nyt työskentelevät Euroopan ja maailman ilmatilassa ja jotka haluavat vakaasti Euroopan pääsevän eteenpäin, ja mielestäni meidän olisikin kuunneltava heitä. Heidän kuuntelemisensa tarkoittaa sitä, että heidät todella otetaan mukaan, eikä pelkästään kysytä heidän mielipidettään. Eurooppa rakennetaan eri alojen ihmisten avulla, ja siihen tarvitaan heidän aktiivista osallistumistaan. Tulevaisuutta ei mielestäni ole ilman heitä.
Lopuksi totean olevani pahoillani siitä, että lähestymistavassa keskitytään edelleen yleisesti ideologian, jonka mukaan markkinoiden vapauttaminen johtaa tehokkuuteen, myös turvallisuudessa, mikä jää vielä nähtäväksi.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, asiaan liittyviä teknisiä kysymyksiä on jo käsitelty riittävästi. Siksi keskitynkin asian poliittiseen puoleen ja totean, että yhtenäinen eurooppalainen ilmatila perustuu kahteen erilaiseen ja jonkin verran ristiriitaiseen ajattelutapaan. Ensimmäisen ajattelutavan mukaan Euroopassa niin yleiset lentojen viivästymiset ovat vakava isku lentoyhtiöille, matkustajille, ympäristölle ja taloudelle ylipäätään. Tärkeimpiä syitä tähän tilanteeseen on lentoliikenteen jatkuva kasvu ja etenkin Euroopan valtioiden ilmatilan yhteisen hallinnointijärjestelmän puuttuminen.
Toisessa ajattelutavassa näkyvät joidenkin jäsenvaltioiden huolet, kun ne haluaisivat varmistaa ilmatilaan liittyvät oikeutensa erityisesti puolustukseen liittyvien velvollisuuksiensa ja tarpeidensa sekä niihin liittyvien, ilmatilassa suoritettavien sotilasharjoitusten vuoksi. Huolet ovat syvempiä, kun näissä asioissa ilmenee ongelmia, kuten omassa valtioissani.
Euroopan parlamentti on omaksunut ensimmäisen ajattelutavan. Todellisen yhteisön politiikan ja yhdenmukaisen säätelyn valintaa on pidetty tehokkaampana, kuten monilla muillakin Euroopan politiikan aloilla. Tämä oli ajattelutapa ensimmäisessä käsittelyssä. Neuvosto kannatti ikävä kyllä vain toista ajattelutapaa. Huolet ja epäilyt pääsivät voitolle. Neuvosto piti yleistä järjestystä, turvallisuutta ja puolustusta erityisen tärkeinä. Näin se oikeastaan vesitti komission ehdotuksen, eikä neuvoston kanta tietenkään liity mitenkään Euroopan parlamentin kantaan ensimmäisessä käsittelyssä. Jos neuvosto olisi samaa mieltä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan tavoitteesta, sen olisi meneteltävä eri tavalla. Muuten sen olisi pitänyt kertoa rehellisesti olevansa eri mieltä pyrkimyksestä.
On selvää, että joudumme neuvottelumenettelyyn. Neuvoston on osoitettava joustavuutta neuvottelumenettelyssä. Uskon vakaasti, että voimme löytää yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan kannalta tarpeelliset keinot ilman, että kansallisiin arkaluonteisiin asioihin tai tärkeimpiin intresseihin puututaan. Luja tahto vie läpi harmaan kivenkin.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meillä on tänään edessämme neuvoston yhteinen kanta, joka poikkeaa huomattavasti komission ensimmäisestä ehdotuksesta ja parlamentin työstä. Tämä johtuu uskoakseni siitä, että kuten me kaikki hyvin tiedämme, asia on noussut esiin, kun on käsitetty väärin halu korvata komissio Eurocontrolilla ja toisaalta syytetty lennonjohtajia liikaa myöhästymisistä erityisesti vuonna 1999, jolloin sotilaallisia rajoitteita oli erityisen paljon.
Mielestäni olemme tehneet paljon töitä sen jälkeen, emmekä ole kovinkaan kaukana tasapainosta. Olemme tunnustaneet lennonvarmistuspalveluiden yleiset ja turvallisuuteen liittyvät tavoitteet. Olemme jättäneet valtioiden tehtäväksi palveluiden suunnittelun. Olemme ottaneet Eurocontrolin mukaan, mikä oli mielestäni aivan välttämätöntä.
Tällä hetkellä on joitakin kysymyksiä, jotka on hoidettava. Komissio on tehnyt töitä sen hyväksi, että sotilasviranomaiset suostuisivat edes neuvottelemaan. Hyväksyn tämän ja kannustankin komissiota, vaikka tunnen asiaan liittyvät oikeudelliset rajoitukset. Tiedämme, että kapasiteettiin liittyy huomattava este, joka on varmastikin merkittävämpi kuin ne, joihin liian usein viitataan.
Toiseksi kysymystä kansainvälisten ilmatilan lohkojen sovittelusta ei ole vielä ratkaistu. Mielestäni riittäisi, että kaikki läsnä olevat osapuolet hyväksyisivät, että Eurocontrolin arviot otettaisiin taas huomioon. Komission on lopuksi annettava lopullinen lausuntonsa arvioista, kuten on tapana.
Lopuksi totean, että mielestäni on pantava täytäntöön esittelijä Sanders-ten Holten mietinnön johdanto-osan 16. kappale ja 7 artikla. Niillä on tarkoitus ottaa henkilökunnat mahdollisimman hyvin mukaan, sillä henkilökunta on tärkeä osa turvallisuusketjua. Lennonjohtajan ammatti ei riipu pelkästään markkinoista, minkä komissiokin näyttää vihdoin ymmärtäneen. Lennonjohtajat ovat yhä kuormitetumman ilmatilan "poliiseja". Meidän on tehtävä kaikkemme osaamisen ja ammattitaidon säilyttämiseksi. On vältettävä tuomasta liikaa kilpailua ilmatilan "poliisien" palveluihin.

Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi todeta uudelleen olevani valmis panemaan täytäntöön kaikki ehdotukset, joilla todella on tarkoitus parantaa yhteistyötä sekä varmistaa ilmatilamme mahdollisimman paras käyttö ja korkeamman turvallisuustason takaaminen. Kuten erityisesti komission jäsen De Palacio korosti, asia on kuitenkin teknisesti ja poliittisestikin sekä toimielinten kannalta arkaluonteinen. Siinä vaaditaan paljon realismia ja tervettä järkeä. Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan ensimmäisessä käsittelyssä viime syyskuussa täällä pitämässäni puheessa minulla oli tilaisuus puhua komission ehdotuksista ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymistä ehdotuksista, jotka koskettavat minua eniten.
Voin vain korostaa, että erityisesti toiminnallisiin lohkoihin liittyvät huoleni haihtuivat suurelta osin, kun neuvosto hyväksyi melko tasapainoisen yhteisen kannan. Samasta syystä minun on taas otettava etäisyyttä joihinkin liikennevaliokunnan toistamiseen hyväksymistä tarkistuksista, koska ne ovat täysin ristiriidassa neuvoston päätöksen ja siten myös komission uudelleen harkitun kannan kanssa. Komission uuteen kantaan olen luonnollisesti tyytyväinen.
Mielestäni on erityisen vaikea perustella, että ehdotusta toiminnallisten lohkojen käyttöönotosta ajetaan ilman, että jäsenvaltioiden toiveita otetaan huomioon. Yhteisön toimivaltaan ei kuulu ilmatilan hallinnointi sen paremmin kuin muutkaan unionin alueeseen liittyvät kysymykset. Asia kuuluu kaikkein vähiten yhteisön toimialaan, kun siihen liittyy sotilaallisia näkökohtia, niin kuin nyt. Lisäksi ei ole tiedossa, että jäsenvaltioiden välillä olisi syntynyt hankalia, rajat ylittävien ilmatilan lohkojen määrittelyyn liittyviä konflikteja, eikä niitä liene tulossakaan. Tällaiset konfliktit ovat vielä epätodennäköisempiä nyt, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet lausunnon, jossa taataan siviili- ja sotilasjärjestöjen välisen yhteistyön taso, joka tarvitaan ilmatilan joustavan käytön käsitteen täydelliseen toteuttamiseen.

Jarzembowski (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa varapuhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jos en ota muutamia etenkin parlamentin ranskalaisten jäsenten mielipiteitä huomioon, minusta vaikuttaa siltä, että parlamentti on yksimielinen näistä kahdesta mietinnöstä. Kantamme on edelleen sama kuin ensimmäisessä käsittelyssä, enkä siksi haluakaan vastata juuri puhuneelle pienelle radikaalien vähemmistölle. Sitä vastoin osoitan komission jäsenelle suuren saksalaisen runoilijan sanat: enemmän rohkeutta, arvoisa komission jäsen, enemmän rohkeutta!
Arvoisa komission jäsen, meidän on mielestäni palautettava mieleen kesällä 1999 virkakautenne toimia koskevasta esittelystä käymämme keskustelu. Silloin huomasimme, että lennonjohdon yhtenäinen järjestelmä oli esimerkki tehokkaasta Euroopan politiikasta, joka tuotti selvästi lisäarvoa. Vuonna 1999 omaksumanne kannan takia ja siksi, että ehdotuksenne olivat samansuuntaisia, olemme jäsen Schmittin lailla melko pettyneitä lopulliseen kommenttiinne yhteisestä kannasta. Tehän totesitte olevanne tyytyväinen, jos neuvosto antaa periksi vain tämän verran. Siis enemmän rohkeutta, arvoisa komission jäsen. Haluamme toisen käsittelyn vievän meitä eteenpäin ehdotustenne mukaisella tiellä. Haluamme toiminnalliset ilmatilan lohkot!
Kollegalleni Mirandalle, joka juuri puhui, ja monille muille minua ennen puhuneille minun on sanottava, että jäsenvaltioilla ja Eurocontrolilla on ollut neljäkymmentä vuotta aikaa toteuttaa ilmatilan lohkot taloudellisesti järkevällä tavalla, mutta ne eivät koskaan ole tehneet mitään asian hyväksi. Siksi meidän - parlamentin ja komission - on tehtävä se tarkkaan harkitun lainsäädännön avulla.
Arvoisa komission jäsen, meidän parlamentin enemmistössä olevien ja komission on oltava rohkeampia mietintöjen toisessa käsittelyssä, jos aiomme saada lisäarvoa Euroopan ilmatilalle!

Watts (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitän kumpaakin esittelijää hyvien mietintöjen laatimisesta. Kannatan suurinta osaa heidän tarkistuksistaan, mutta 51 tarkistuksen joukossa on kuitenkin 10, joita kohtaan minulla on suuria varauksia. Yhdistynyt kuningaskunta kannattaa vahvasti ajatusta yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta. Toivoisin itse, että se pantaisiin mahdollisimman pian täytäntöön. Näin vältettäisiin myöhästymisiä, vähennettäisiin päästöjä ja parannettaisiin turvallisuutta. Ensimmäiset varaukseni koskevat sitä, miten varmistetaan parhaiten sotilasvoimien osallistuminen yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan. Kannatan siksi neuvoston yhteistä kantaa - sen kompromissia joustavasta ilmatilan käytöstä, jonka mukaan sotilastarkoituksiin varattua ilmatilaa voitaisiin käyttää myös siviilitarkoituksiin silloin, kun ilmatilaa ei käytetä sotilastarkoituksiin.
Kompromissiratkaisuun päästiin useita kuukausia kestäneiden huolellisten neuvottelujen jälkeen. Ratkaisun tuomat edut ovat aitoja ja tärkeitä, koska sillä varmistetaan, että ilmatilan joustavaa käyttöä edistetään koko Euroopan unionissa. Jotkut parlamentin ja pelkäänpä, että neuvostonkin, jäsenistä vastustavat aivan varmasti tarkistuksia, joilla asevoimat tuodaan yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan säädösten alaan. Keskustelujen aloittaminen uudelleen tästä aiheesta on selvästi haitallista koko yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan kehityksen kannalta.
Lopuksi totean, että jos yritämme tällä tavoin tarkistaa yhteistä kantaa, vaarana on koko yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan hankkeen vesittäminen, ja sen me kaikki varmasti haluamme välttää.

Cauquil (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin esittelijät haluavat meidän ajattelevan, että yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan käyttöönotto olisi jalo tavoite ja suuri edistysaskel, johon eurooppalaisten olisi oltava tyytyväisiä. Neuvoston ei kuitenkaan tarvitse kaunistella totuutta, ja siksi sanamuodot ovatkin erilaiset.
Sanamuotojen erot kuitenkin pikemminkin peittävät kuin valaisevat todellisuutta. Euroopan unioni muodostuu kilpailevista valtioista, jotka pitävät tiukkaan kiinni rajoistaan, myös ilmatilassa. Se, mitä ne kutsuvat itsemääräämisoikeudekseen, on vain itsekkäiden etujen ja rikkaiden luokkien etujen puolustamista siviili- ja sotilaskeinoin. Vaikka ilmatila on luonnostaan jakamaton, ihmisyhteiskunta ei pidä sitä jakamattomana, eivätkä Euroopan toimielimet selvästikään kykene lopettamaan tätä häiriötilaa.
Ilmausta "yhtenäinen ilmatila" käytetään kuitenkin peittämään toimintaa, jonka tarkoituksena on tunkeutua yhä syvemmälle julkisiin lennonjohtopalveluihin toimijoiden, palveluiden toimittajien ja yksityisten palvelujen tarjoajien etujen mukaisesti. Siitä tässä on kyse. Euroopan viranomaiset ovat jo antaneet luvan Yhdistyneen kuningaskunnan lennonjohdosta vastaavan laitoksen yksityistämiselle. Joitakin Eurocontrolin sääntöjä on myös muutettu, jotta yksityiset yritykset voisivat tehdä voittoa lennonjohdon alalla. Lennonjohtajien ammattiliitot tuomitsevat perustellusti käsistä riistäytyneen yksityistämisen ja siitä aiheutuvat seuraukset lentoturvallisuudelle ja henkilökunnan työoloille.
Vuosi sitten Bodensee-järven lentoturman aikaan näimme, mitä onnettomuuksia voi seurata taloudellisten voittojen lain osittaisestakin soveltamisesta tälle alalle. Tästä huolimatta ja itseään tekopyhästi puolustaen Euroopan viranomaiset pysyvät kannassaan ja hyväksyvät sen. Ne tavoittelevat vieläkin enemmän julkisten palveluiden purkamista, voittoa ja ilmatilan jakamista sektoreihin, jotka voidaan osoittaa yksityisille toimijoille. Lentoyhtiöt selviävät varmaan hyvin, mutta lennonjohtajat ja matkustajien turvallisuus eivät.
Toteammekin jälleen kerran vastustavamme ilmatilan yksityistämisen lisäämistä, joka haittaa käyttäjiä, ilmailualan työntekijöitä laajassa mielessä ja lentoreittien varrella olevia ihmisiä.

Foster (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitän aluksi esittelijöitä ja varjoesittelijöitä kaikesta siitä kovasta työstä, jonka he ovat tehneet tämän hyvin teknisen mietinnön hyväksi.
Vaikka valtuuskuntani kannattaakin huomisessa äänestyksessä monia tarkistuksia, emme kannata niitä, joilla sotilaallisia operaatioita koskeva keskustelu avataan uudelleen. Toisin kuin monet kollegamme, olemme sitä mieltä, että on keskeistä säilyttää yhteinen kanta tässä asiassa. Nyt sotilaallinen puoli ei ole kannassa mukana, ja tämä on käsittääkseni myös komission näkemys. Vastustamme sen vuoksi tarkistuksia 6 ja 10 sekä Favan mietinnön tarkistusta 18, jossa ehdotetaan sotilaallisen koulutuksen poistamista tekstistä.
"Sotilaallisten operaatioiden" termi ei kata sotilaallista koulutusta. On tärkeää, että tämä poistetaan asetuksen alasta.
Vastustamme lisäksi myös Sanders-ten Holten mietinnön tarkistusta 25, koska siinä vaaditaan, että ilmaliikennepalvelujen tarjoajilla olisi tiedot kaikesta eurooppalaisen lentotiedotusalueen ilmaliikenteestä sotilaallisista syistä.
Tarkistuksista 29 ja 30 totean, että neuvoston kanta ilmatilan joustavasta käytöstä, jota on sovellettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa monia vuosia, tarjoaa tärkeitä etuja ja parantaa tehokkuutta Euroopassa.
Muista asioista totean, että tarkistus 3 - jossa viitataan varauksen perustamiseen - on kyseenalainen maksujen osalta, koska näin saatettaisiin laatia jäsenvaltioiden tukia koskeva säädös, eikä se siten olisi yhteisön laissa sallittu toimenpide.
Tarkistukset 24 ja 31 liittyvät automaattiseen siirtymiseen kohti yhtenäistä alempaa eurooppalaista lentotiedotusaluetta. Suoraan sanottuna mielestäni on ennenaikaista ja epärealistista velvoittaa valtiot automaattisesti ottamaan se käyttöön viiden vuoden kuluessa.
Tarkistus 21 koskee toiminnallisia ilmatilan lohkoja, ja siinä ehdotetaan keskitetysti suunniteltua ylhäältä alaspäin kulkevaa lähestymistapaa. Tässä sivuutetaan mielestäni paikalliset vaatimukset.
Marques (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvioimme tänään toisessa käsittelyssä toimenpidepakettia, jolla on tarkoitus perustaa yhtenäinen eurooppalainen ilmatila. Olen täysin samaa mieltä nyt keskustelun aiheena olevien ehdotusten tavoitteista, mutta minua huolestuttaa kuitenkin jonkin verran niiden sisältö. Kerron teille, miksi olen huolissani. Ensinnäkin sääntelyn oikeusperusta puuttuu yhteisen liikennepolitiikan joillakin aloilla, etenkin sellaisilla, joissa asevoimat ovat mukana. Olen huolissani myös siitä, että jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeutta omasta ilmatilastaan karsitaan liikaa ja turhaan.
Haluan mainita kolme seikkaa, jotka mielestäni ovat todella tärkeitä tässä yhteydessä. Ensimmäinen liittyy komission yritykseen saattaa jäsenvaltioiden ilmatila yhteisön alaan perustamalla heti yhtenäisen eurooppalaisen lentoalueen, jonka perusteella niin sanotut toiminnalliset lohkot perustetaan. Kannatan tässä asiassa täysin neuvoston kantaa, jonka mukaan toiminnallisten lohkojen määritteleminen kuuluu täysin jäsenvaltioiden toimivaltaan, eikä Euroopan unioni voi puuttua asiaan.
Siirryn seuraavaksi asevoimia koskeviin asioihin. Komission ehdotukset antavat mahdollisuuden siihen, että sotilastoimet alistetaan ilmatilan hallinnointia ja käyttöä koskeville säännöille. Taas kerran olen samaa mieltä neuvoston yhteisen kannan kanssa. Se vaikuttaa paljon sopivammalta ja tasapainoisemmalta, sillä siinä tunnustetaan, että ilmatilan tehokkaampi käyttö riippuu todellakin siviili- ja sotilasviranomaisten tiiviimmästä yhteistyöstä. Toisin sanoen "ilmatilan joustavana käyttönä" tunnettua käsitettä olisi sovellettava yhdenmukaisesti koko yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa. Tähän tavoitteeseen olisi aina pyrittävä kansallista toimivaltaa silmällä pitäen.
Lopuksi käsittelen ilmatilan hallinnoinnin kysymystä ja totean olevani täysin eri mieltä kaikista niistä lähestymistavoista, joissa ilmatilan hallinnoinnista pyritään tekemään tavallinen taloudellinen palvelu, jota voidaan verrata vapautettuihin televiestinnän tai liikenteen markkinoihin, joita Euroopan sääntelyelin valvoo. Siksi väittäisinkin, että jokaisella jäsenvaltioilla on oltava täysi vapaus osoittaa oman ilmatilansa palveluiden tarjoaja kansallisten sääntelyviranomaisten valvonnassa ja ilman, että asiasta olisi vastattava millekään muulle taholle.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, kiitän teitä lämpimästi kaikista kommenteista ja puheenvuoroista, jotka osoittavat, miten tärkeä tämä yksi Prodin komission kunnianhimoisimmista aloitteista on parlamentin jäsenille.
Haluan muistuttaa, että olemme viime vuosina edenneet ilmailun alalla valtavasti perustamalla yhteisiä alueita unionin jäsenvaltioissa aloilla, jotka tähän saakka ovat kuuluneet ainoastaan jäsenvaltioiden toimivaltaan. Olemme esimerkiksi puuttuneet lentoturvallisuuteen Euroopan lentoturvallisuusviraston kautta, minkä ansiosta voimme ensi kertaa antaa yhteisen eurooppalaisen ilma-alusten tyyppihyväksynnän, jolloin voimme muun muassa antaa Airbus 380:lle tyyppihyväksynnän. Olemme esimerkiksi ehdottaneet uusia turvallisuusstandardeja terrorismin ja muunlaisten hyökkäysten torjunnassa. Standardit ovat kaikille jäsenvaltioille yhteisiä. Niihin kuuluu arviointeja ja valvontatoimia, joiden ansioista kaikki soveltavat yhteisiä standardeja. Olemme myös vihdoin saaneet valtuutuksen neuvotella Amerikan yhdysvaltojen kanssa Amerikan yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisestä yhteisestä ilmailualueesta.
Viimeisin tärkeä aloite on juuri yhtenäinen eurooppalainen ilmatila, joka edistää kaikkia toimia, joista äsken puhuin, ja aivan erityisesti neuvotteluja Amerikan yhdysvaltojen kanssa. Lisäksi se edistää turvallisuuteen ja Euroopan lentoturvallisuusvirastoon liittyviä toimia. Se myös antaa meille mahdollisuuden varmistaa jatkossa, ettei Eurooppa tällä kertaa jää jälkeen asiassa. Tarkoitan kysymystä lentomatkustamisen hallinnoinnin uusista määritelmistä ja uusista käsitteistä. Tällöin mahdollisuus yhteiseen ilmatilaan, jonka järjestelmät olisivat integroidut, yhtenäistetyt ja yhteiset, tarkoittaisi sitä, että Euroopalla olisi tarpeeksi painoarvoa neuvotellakseen kunnolla Amerikan yhdysvaltojen kanssa. Amerikan yhdysvallat tekee töitä tällä alalla vastaavan aloitteen avulla.
STAR 21 -aloite on tulevaisuuden kannalta hyvin tärkeä aloite. Se on keskeinen Euroopan lentoturvallisuuden ja tekniikan sekä teknisen kehityksen ja Euroopan teollisuuden kannalta.
Hyvät parlamentin jäsenet, mainitsitte Eurocontrolin. Eurocontrol on otettu huomioon ja se on mukana myös jatkossa - olemme todenneet tämän alusta lähtien. Se on osallistunut koko ajan kaikkiin korkean tason ryhmien kokouksiin, joita olemme pitäneet yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta. Se on toiminut asiantuntijaryhmänä, jota olemme käyttäneet tietolähteenä. Komissio ei aio kehittää vaihtoehtoista järjestelmää Eurocontrolille. Se ei kuulu tehtäviimme. Emme kuitenkaan hyväksy sitä, että komissio laatii lainsäädäntöä Eurocontrolin kaltaisen järjestön päätösten perusteella. Eurocontrol kun ei ole yhteisön järjestö vaan hallitustenvälinen järjestö, johon kuuluu myös paljon valtioita, jotka eivät ole Euroopan unionin jäseniä. Parlamentin jäsenten on käsitettävä, että joidenkin tarkistusten hyväksymiseen liittyy perustavanlaatuisia toimielimiä koskevia ongelmia, joita ei voida välttää. Eurocontrolia voidaan käyttää ja sen kanssa voidaan tehdä sopimuksiakin. Tällöin se voi olla asiantuntija, jonka puoleen käännymme ja joka toimittaa meille tietynlaista tietoa, asiakirjoja ja jopa ehdotuksia. On kuitenkin eri asia sitoutua säätämään lakeja tai toimimaan sen perusteella, mitä hallitustenvälinen järjestö sanoo, kun siihen kuuluu unioniin kuulumattomia valtioita. Hyvät parlamentin jäsenet, emme yksinkertaisesti voi tehdä niin.
Seuraava kysymys on esittelijä Sanders-ten Holten tarkistus 4, joka liittyy lennonjohtajien lupiin. Olen tietenkin ottanut sen uudelleen esiin. Hyväksymme sen - olen sanonut tämän aiemminkin - siitä yksinkertaisesta syystä, että se oli alkuperäisessä ehdotuksessamme. Neuvosto poisti sen yhteisestä kannasta, ja komissio ottaa sen mielellään uudelleen mukaan, koska mielestämme kaikkien Euroopan lennonjohtajien on saatava yhteistä koulutusta ja yhteiset pätevyysvaatimukset, vaikka lennonjohtajien onkin sitten erikoistuttava tiettyyn alueeseen, jolla he toimivat ja työskentelevät.
Hyvät parlamentin jäsenet, puutun seuraavaksi markkinoiden vapauttamiseen. En tiedä, miten esittäisin asian, kun olen sanonut sen jo niin moneen kertaan? Emme ole aikeissa vapauttaa markkinoita. Missä kohdassa sanomme, että tätä alaa olisi hoidettava samoin kuin televiestintää? Jos voitte osoittaa minulle, missä sanomme niin, olen valmis korjaamaan asian siitä yksinkertaisesta syystä, ettemme ole missään sanoneet niin. Jos olisimme, olisin parlamentin jäsenten lailla huolissani. Kuten eräs puhujista hetki sitten aivan perustellusti totesi, asiaan liittyy julkiselle sektorille, poliisille, kuuluvaa toimivaltaa, eikä toimijoita voi olla kahta enempää, koska silloin syntyisi tilanne, joka ei olisi toivotunlainen. Siksi ei tulekaan markkinoiden vapauttamista tai kilpailua. Asian laita on toinen joidenkin palveluiden kuten sääennusteiden kohdalla, joissa voidaan viitata kyseisen valtion kansalliseen ilmatieteen laitokseen, toisen valtion ilmatieteen laitokseen tai keneen hyvänsä, jonka tarjoama tieto on tarkoitukseen sopivin. Se on eri asia. Tällaista ei kuitenkaan ole ehdotettu tehtäväksi liikenteen tai lennonjohdon alalla, ei markkinoiden vapauttamista, jossa ei olisi mitään järkeä, eikä yksityistämistä. On muuten totta, että eräs valtio on yksipuolisesti suorittanut yksityistämisen todella erikoisella tavalla.
Lopetan puheeni viittaamalla kahteen ongelmaan, joista uskon tulevan neuvottelumenettelyn keskusteluiden ydin. Jäsen Jarzembowski pyysi minua olemaan rohkeampi, ja muutamat muut ovat olleet sitä mieltä, että komissio oli loppujen lopuksi varovainen. Hyvät parlamentin jäsenet, tiedätte kaikki hyvin, että komissio on ajanut tätä kysymystä alusta lähtien kaikkea tarvittavaa rohkeutta, voimaa ja täsmällisyyttä osoittaen. Nyt on kuitenkin kysymys mahdollisuuksista, realiteeteista ja kiireellisistä asioista monimutkaisella alalla. Me kaikki tiedämme, ettei ensimmäinen pilari liity puolustuksellisiin näkökohtiin, koska niihin emme voi puuttua. Mielestäni neuvoston kompromissi - ja muutamat parlamentin jäsenet ovat sanoneet samaa - on oikein kelvollinen kompromissi siviili- ja sotilaskäytön joustavuudesta. On hyvinkin mahdollista, että kompromissi ja sanamuodot kehittyvät jatkossa. Hyvät parlamentin jäsenet, olen siitä varma, mutta kyseessä on ensimmäinen askel. Muistakaamme, että edistymme asiassa, että tämä on ensimmäinen askel ja että nyt tapahtuva muutos on mielestäni jopa lähes vallankumouksellinen. Siksi pyytäisinkin parlamentin jäseniä olemaan hyväksymättä tarkistuksia, joiden takia neuvoston kompromissin ilmatilan siviili- ja sotilaskäyttöä koskevia kohtia olisi muutettava. Kompromissi on todella arkaluonteinen, ja sen hajottamisesta seuraisi vakavia ongelmia, kuten jäsen Watts hetki sitten totesi.
Ymmärrän, mitä parlamentin jäsenet sanovat toiminnallisista lohkoista. Mielestäni tässä voidaan yhdistää kaksi ongelmaa, nimittäin taata valtioille, että ne säilyttävät toimivaltansa ja asemansa, ja huolehtia samalla koko käsitteen yhtenäisyydestä. Uskon, että jos neuvosto osoittaa olevansa joustava, meillä on liikkumavaraa. Valtioiden on selvästi päästävä sopimukseen, mutta komission kanssa työskentelevän ryhmän avulla koko kysymystä ja ehdotettuja lohkoja yhtenäistetään. Tässä mielessä jotkut tarkistuksistanne voivat ehkä edistää tätä lähestymistapaa, ja toivonkin, että pääsemme eteenpäin.
Haluan joka tapauksessa kiittää vielä kerran esittelijöitä Favaa ja Sanders-ten Holtea tekemästään työstä sekä kaikkia parlamentin jäseniä pitämistään puheista. Pyydän teitä olemaan menemättä joustavuuden kysymyksessä neuvoston kompromissia pidemmälle, koska tiedän, ettei siinä kohtaa ole liikkumavaraa. Muuten voidaan vaarantaa koko todella tarpeellista ja kiireellistä aloitetta koskeva sopimus, joka on hyvin hauras, kuten kaikki parlamentin jäsenet hyvin tietävät.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0213/2003) Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavan siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmän käyttöönotosta vuodeksi 2004 (Esittelijä: Caveri).

Van Dam (EDD)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtaja, esittelijä Caveri ei päässyt henkilökohtaisesti esittelemään suositustaan. Näyttää siltä, että hän jättää pian paikkansa Euroopan parlamentissa ja siirtyy alueensa, Valle d'Aostan, hallinnon vanhemman virkamiehen tehtäviin. Liikennevaliokunnan varapuheenjohtajana esittelen suosituksen hänen puolestaan.
Itävallan tasavallan liittymisasiakirja sisältää raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskevan lupajärjestelmän, jonka voimassaolo päättyy puolen vuoden kuluttua. Niin kutsuttu ekopistejärjestelmä on monimutkainen asiakokonaisuus, joka on ratkaiseva monien keskenään ristiriitaisten etujen kannalta. Me kaikki kannatamme järjestelmän tavoitetta: raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen aiheuttamien päästöjen vähentämistä Alppien alueella. Muun muassa tämä tavoite sisältyy Alppeja koskevaan yleissopimukseen, jonka kaikki asianosaiset maat ovat allekirjoittaneet. Neuvoston ja parlamentti ovat kuitenkin eri mieltä siitä, millä keinoilla näihin tavoitteisiin olisi pyrittävä.
Euroopan parlamentin jäsenet eivät ole vakuuttuneita neuvoston yhteisestä kannasta, eivätkä sitä kannata sen enempää Italia kuin Itävaltakaan, toisin sanoen ne jäsenvaltiot, joihin käsittelemämme asia vaikuttaa kaikkein eniten. Pitää paikkansa, että näiden kahden maan kielteisen kannan syyt ovat täysin vastakkaiset, mutta se vain osoittaa, että jatkoneuvottelut ovat tarpeen. Lisäksi joidenkin jäsenvaltioiden kannatuksen saamiseksi oli tehtävä poikkeuksia. Liikennevaliokunta haluaa saada ilman laadun ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden tavoitteet tasapainoon keskenään. Olemme sen vuoksi yrittäneet päästä kompromissiin niiden Itävallan alueiden osalta, joilla esiintyy kaikkein suurimpia ongelmia, toisin sanoen Alpeilla ja erityisesti kolmessa pääsolassa. Tämä on nimenomaan siirtymävaihe pyrittäessä kohti koko Alppien alueen kattavaa kestävää lähestymistapaa.
Ehdotuksemme puhtaimpien raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen, toisin sanoen Euro 4 -luokkaan kuuluvien ajoneuvojen, jättämisestä pistejärjestelmän ulkopuolelle vastaa yhteistä kantaa. Toisaalta saastuttavimmat ajoneuvot, nimittäin Euro 0 -luokkaan kuuluvat ajoneuvot, on kiellettävä täysin; Kreikan ja Portugalin ajoneuvoille ei saa toisin sanoen myöntää minkäänlaisia poikkeuksia. Olemme lisäksi sitä mieltä, että infrastruktuurin käyttömaksuihin liittyvää lainsäädäntöprosessia on nopeutettava.
Edellä mainituista syistä liikennevaliokunnan enemmistö on päättänyt esittää uudelleen kaikki ensimmäisessä käsittelyssä esitetyt tarkistukset. Tältä pohjalta käynnistämme neuvoston kanssa vuoropuhelun, jossa haluamme saavuttaa rakenteellisen ratkaisun, sillä tähtäämme suoraan sovittelumenettelyyn. Haluan korostaa, ettei aikaa ole hukattavana. Nykyinen järjestely on voimassa vain muutaman kuukauden kesätauon jälkeen. On kaikkien etujen mukaista, että siirtymäkauden järjestelmä tulee voimaan jouluun mennessä.
Euroopan parlamentin kanta tähän arkaluontoiseen asiaan ei saa horjua. Sen vuoksi kehotan vilpittömästi teitä kaikkia kannattamaan esittelijän tekemiä tarkistuksia.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämä keskustelu on edennyt tärkeään vaiheeseen, jossa Euroopan parlamentti aikoo antaa lausuntonsa neuvoston yhteisestä kannasta.
Parlamentti todennäköisesti kannattaa suositusta, jonka mukaan ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyt tarkistukset olisi hyväksyttävä toisessa käsittelyssä, koska sovittelumenettely halutaan käynnistää nopeasti, kuten esittelijä Caverin sijaisena toimiva jäsen van Dam totesi.
Haluan kiittää esittelijä Caveria ja jäsen van Damia sekä koko valiokuntaa siitä työstä, jota ne ovat tehneet tässä vaikeassa asiassa.
Kuten tiedätte, komissio kannattaa täysin pikaista sovitteluratkaisua, koska nykyisen järjestelmän voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2003. Osapuolten on kuitenkin pyrittävä kompromissiin, ja Itävallan viranomaisten on lisäksi osoitettava joustavuutta. Muuten on mahdotonta päästä ratkaisuun ennen vuoden loppua, minkä seuraukset olisivat moninaiset. Älkäämme unohtako esimerkiksi Tirolin alueen määräämiä voimassaolevia kieltoja tai niitä toimia, joihin komissio on kieltojen vuoksi ryhtynyt.
Komission on sen vuoksi toimittava 31. joulukuuta 2003 laaditun ja 28. maaliskuuta 2003 vahvistetun sopimuksen mukaan ja hylättävä suurin osa Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista.
Haluan kuitenkin vakuuttaa arvoisille parlamentin jäsenille, että komissio aikoo suhtautua avoimesti tarkistuksiin, esimerkiksi järjestelmän maantieteelliseen soveltamisalaan sekä tapaan, jolla järjestelmää sovellettaisiin ehdokasvaltioihin ja muihin valtioihin. Komissio aikoo joka tapauksessa joustaa tarpeeksi, jotta sovittelumenettely johtaisi kaikkien toivomaan ratkaisuun, ja se aikoo myös työskennellä aktiivisesti ratkaisun saavuttamiseksi, mikä näyttää kuitenkin erittäin vaikealta, koska parlamentin ja neuvoston kannat eroavat huomattavasti toisistaan.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä mielestäni tyydyttävän lainsäädäntöehdotuksen, jossa otettiin huomioon Itävallan oikeutetut huolenaiheet. Tämä asia on kuitenkin ongelmallinen sen vuoksi, ettei neuvosto yleistä kantaa laatiessaan ottanut ollenkaan huomioon parlamentin kantaa. Lähes entisaikojen tapaan neuvosto on nyt vahvistamassa yhteistä kantaa siitä huolimatta, että komission jäsen de Palacio on antanut neuvostolle suosituksen, jonka mukaan neuvoston on otettava huomioon parlamentin ensimmäisen käsittelyn tulokset. Neuvosto ei ole kuitenkaan ottanut huomioon Euroopan parlamentin kantaa, minkä vuoksi parlamentti joutuu nyt torjumaan neuvoston esittämän kannan ja toistamaan ensimmäisessä käsittelyssä esittämän kantansa. Sovittelumenettely on sen vuoksi välttämätön. Toivon, että neuvosto on ymmärtänyt parlamentin viestin ja että se on valmis käymään rakentavia keskusteluja sovittelumenettelyn aikana.
Mitä odotamme sovittelumenettelyltä? Emme tietenkään halua eristää Itävaltaa, koska teemme loistavaa yhteistyötä itävaltalaisten kollegoidemme kanssa ja koska maiden eristäminen ei kannata. Toistan nyt täällä parlamentissa valiokunnassa lausumani sanat: jos kellot soivat jollekin tänään, emme saa unohtaa, että ne saattavat soida huomenna meille. Kannanottomme on sen vuoksi oltava maltillinen.
Meidän on kuitenkin otettava huomioon muiden maiden edut. Tämä asia on erittäin tärkeä muutamien maiden, toisin sanoen Saksan, Italian ja kotimaani Kreikan, etujen kannalta. On muistettava, että unionimme perustuu tiettyyn ajattelutapaan ja erityiseen perustamissopimukseen, jossa mainitaan henkilöiden, pääoman ja tavaroiden vapaa liikkuvuus. Meillä on yhtenäismarkkinat, joiden periaatteita on kunnioitettava. Niitä on kunnioitettava tässäkin tapauksessa. Olemme tietenkin valmiita keskustelemaan siirtymäkauden järjestelmästä. Olkoon siirtymäkauden järjestelmä millainen tahansa, sen on kuitenkin oltava yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden ja hengen mukainen. Tämä on Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanta.
Fava (PSE).
Arvoisa puhemies, haluamme vain korostaa muutamaa näkökohtaa. Ensiksikin haluan ryhmäni puolesta todeta, että kannatamme esittelijä Caverin ehdotusta, jonka hän on jo välittänyt komissiolle ja jonka hän nyt esittää parlamentille. Tässä esityksessä toistetaan ne kohdat, jotka parlamentti esitti jo ensimmäisen käsittelyn yhteydessä.
Haluan vain korostaa muutamia näkökohtia: ensimmäinen muistuttaa meitä siitä, että tänään pohtimamme asia on vaikea ja ristiriitainen. Tähän järjestelmään sisältyy poikkeuksia - minkä vuoksi se on poikkeuksellinen ja väliaikainen - ja sen voimassaolon jatkamista on pyydetty toistamiseen. Jo toistamiseen tapahtuva järjestelmän voimassaolon jatkaminen osoittaa koko parlamentin joustavaa ja myötämielistä asennetta sekä järkevää poliittista ajattelua. Arvoisa puhemies, haluan toiseksi korostaa, että tämän keskustelun aikana on pyritty erottelemaan - usein vaivihkaa ja väärin perustein - ympäristönsuojelijat ja ympäristön saastuttajat. Tällaista erottelua ei voi tehdä. Suuri enemmistö on tietoinen jokaisen jäsenvaltion eduista ja tarpeista, mutta se kannattaa myös tämän poikkeuksia sisältävän järjestelmän, ekopistejärjestelmän, asteittaista lakkauttamista lähivuosina. Tähän tavoitteeseen pyritään kannustamalla huomattavasti vähemmän saastuttavien ajoneuvojen käyttöön. Ymmärrämme kuitenkin, että on mahdotonta olettaa, että kaikki eurooppalaiset liikenteenharjoittajat tekisivät perinpohjaisia muutoksia moottoriajoneuvoihinsa muutaman kuukauden kuluessa. Mielestämme on lisäksi välttämätöntä, että tiettyjen valtioiden - Kreikan ja Portugalin - poikkeuksellisen suvaitsevainen kohtelu yritettäisiin estää eikä niille toisin sanoen myönnettäisi neuvoston tässä tapauksessa ehdottamia lisäpoikkeuksia.
Arvoisa puhemies, haluan vain todeta, että nämä pitkät keskustelut, joiden kuluessa olemme joutuneet usein toistamaan ja käsittelemään uudestaan näkemyksiämme, niiden perusteluja ja jopa jyrkkiä kantoja, jotka pysyivät aina samoina, on ollut tärkeä testi pikemminkin meille jäsenille kuin parlamentille. Testi on ollut vaikea, sillä se on vaatinut meitä - mikä ei ole epätavallista, mutta tässä tapauksessa se on ilmennyt tavallista selkeämmin - luopumaan asemastamme kotimaamme, toisin sanoen jonkin jäsenvaltion edustajana, mikä usein rajoittaa toimintaamme parlamentissa. Tavoitteenammehan on tarkastella asioita kunnioitusta herättävän ja arvokkaan Euroopan parlamentin jäsenen näkökulmasta, sillä hänen on toimittava, reagoitava ja puututtava asioihin koko parlamentin edun nimissä. Koska esittelijä Caverin mietinnössä pyritään ajamaan erityisesti eurooppalaisten etuja, siinä käsitellään asioita juuri niin arvokkaasti kuin parlamentti toivoi.

Echerer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että olen eri mieltä edellisen puhujan, jäsen Favan kanssa, jonka mielestä käymme asiasta valekeskustelua. Se ei pidä mielestäni paikkansa; tämän oli tarkoitus olla keskustelu. Miten voimme ratkaista Alppeja koskevan yleissopimuksen perusteella ongelman, joka ei koske pelkästään Itävaltaa? Olemme jo jonkin aikaa käyneet pienen Itävallan ja Euroopan unionin välistä keskustelua, ja vaikka en haluakaan nyt ryhtyä syyttelemään ketään, asiasta on keskusteltu jo tarpeeksi kauan. Niin Itävallan aluehallinnot kuin Euroopan unionikin ovat tehneet omat virheensä. En pysty ylipuhumaan tai vakuuttamaan teitä - se on jo liian myöhäistä. Haluan kuitenkin esittää teille muutamia tosiasioita huomista äänestystä ajatellen, koska Euroopan parlamentin jäsenten päätöksien on mielestäni perustuttava todennettavissa oleviin tosiasioihin.
Vuonna 1996 tehdyistä ilmanpuhtausmittauksista kävi ilmi, etteivät korkeat typpidioksidipäästöt olleet vähentyneet, vaikka ajoneuvojen raja-arvomääräyksiä olikin tiukennettu ja päästömääriä koskevien ennusteiden perusteella päästöjen uskottiin vähenevän noin 45 prosenttia. Nämä korkeat erityisesti raskaiden hyötyajoneuvojen aiheuttamat päästöt herättivät epäilyksiä siitä, että päästöjen kasvu oli nimenomaan näiden ajoneuvojen syytä. Grazin tekninen korkeakoulu, joka tekee muutenkin yhteistyötä komission kanssa osana Artemis-ohjelmaa, laati sen vuoksi asiasta tutkimuksen. Aiempaa selvästi tarkemmat tulokset julkistettiin osana kansainvälistä tutkimusta, johon osallistuivat Euroopan parhaat mittauslaboratoriot.
Tutkimustuloksissa todetaan, että erityisesti raskaiden hyötyajoneuvojen typen oksidien päästöjä on tähän asti aliarvioitu merkittävästi. Näissä ajoneuvoissa on Euro 2- tai Euro 3 -luokkaan kuuluva moottori. Tällaisten raskaiden hyötyajoneuvojen käytöstä aiheutuvat todelliset päästöt vaikuttavat ylittävän luokkien oletetut päästöarvot. Tämä johtuu ajoneuvojen moottorin toiminnan tahallisesta virittämisestä. Ajoneuvot on suunniteltu siten, että niiden päästöt ovat todellista pienemmät tällaista ajoneuvotyyppiä koskevan lakisääteisen testisyklin mittauskohdissa. Sellaisissa testisyklin kohdissa, jotka eivät kuulu testimittausten piiriin mutta jotka aivan ilmeisesti liittyvät läheisesti ajoneuvon käyttöön, päästöt ovat yhtä suuret tai jopa suuremmat kuin vanhemmissa moottoreissa.
Ekopistejärjestelmän säännöksillä - joita en ole koskaan pitänyt kovin loistavina - pyritään tietenkin vähentämään typen oksidien päästöjä. Tämä tutkimus todistaa, ettei ole mitään tieteellistä syytä, jonka perusteella kauttakulkuliikenteen Euro 2- ja Euro 3 -luokkaan kuuluvien ajoneuvojen käytöstä kirjattavaa ekopistemäärää pitäisi vähentää Euro 1 -luokkaan kuuluvien ajoneuvojen pistemäärään verrattuna.
Kun pyysin esittelijä Caveria liittämään nämä asiat mietintöönsä, hän viittasi tarkistukseen 17, jonka mukaan on varmistettava, että toimet toteutetaan oikein. Samalla esittelijä totesi, ettei hän mahda mitään sille, jos raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen moottoreita viritetään - ja jos hän syyttää italialaisia liikenteenharjoittajia tällaisesta toiminnasta, hänellä on nyt todellakin aika perustella väitteensä.

Raschhofer (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ekopistejärjestelmän voimassaolon jatkamisella ei pyritä pelkästään antamaan Itävallalle erityiskohtelua, vaikeuttamaan eurooppalaisten liikenteenharjoittajien tilannetta tai pelleilemään tavaroiden vapaan liikkuvuuden kustannuksella. Itävalta ei halua hakata näitä sääntöjä kiveen ikuisiksi ajoiksi.
Eurooppa tarvitsee liikenneongelmaansa kestävän ratkaisun. Tässä ei ole onnistuttu kymmeneen vuoteen; kauttakulkukysymys on kymmenen vuotta jatkunut kertomus molemminpuolisista laiminlyönneistä. Infrastruktuurin käyttömaksuja koskevaa direktiiviä ei ole vieläkään esitetty virallisesti. Myöskään kauttakulkusopimuksessa mainittua päästöjen pysyvän ja kestävän vähentämisen tavoitetta ei ole saavutettu. Itävallan kannalta on sen vuoksi tärkeää, että siirtymäkauden kauttakulkujärjestelmästä laaditaan sopimus.
Aluepolitiikka- liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdotukset ja erityisesti valiokunnan ajama Euro 3 -luokkaan kuuluvien raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen rajoittamaton käyttö johtaisivat siihen, että Itävalta joutuisi todellisen ajoneuvovyöryn kohteeksi. Kauttakulkuliikenteen aiheuttama ympäristön kuormitus on kasvanut tietyissä kotimaani osissa liian suureksi ihmisten ja ympäristön kannalta. Jos valiokunnan ehdotukset toteutetaan, Itävallan kansalaiset sananmukaisesti ajetaan kaduille. Pyydän teitä sen vuoksi kannattamaan parlamentin useisiin eri poliittisiin ryhmiin kuuluvien jäsenten laatimaa tarkistusta 19, koska siinä pyritään estämään pahin mahdollinen tulos ja koska se ilmentää kompromissia, jota voidaan työstää neuvoston kanssa käytävissä neuvotteluissa.
Vetoan tässä ja nyt neuvostoon, jottei se viivästyttäisi sovittelumenettelyä. Eurooppa tarvitsee infrastruktuurin käyttömaksuja koskevan direktiivin, eurooppalainen politiikka tarvitsee kestävän liikennepolitiikan toteuttamisvälineitä, ja Itävalta tarvitsee sillä välin siirtymäkausijärjestelyn. Parlamentin enemmistö ei ole välttämättä kiinnostunut tästä asiasta, mutta se tekee silloin karhunpalveluksen Itävallan kansalaisille.

Ferber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti on mielestäni toiminut erinomaisesti, sillä se on tehnyt kaiken mahdollisen nopeuttaakseen toista käsittelyä. Tämä on tärkeää myös sen vuoksi, että neuvosto on ollut hyvin itsepäinen ja keskittynyt pääasiassa vuoden vaihteessa hyväksymiinsä kompromisseihin, eikä se ole hyväksynyt ainoatakaan parlamentin tekemää ehdotusta. Ongelmat voidaan täten ratkaista vain sovittelumenettelyn avulla. Sen vuoksi valiokunta valmisteli ja esitti parlamentille ennätyksellisen nopeasti suosituksen toiseen käsittelyyn, jotta asiasta ehdittäisiin neuvotella kunnolla ennen tämän vuoden loppua.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää komissiota siitä, että se on käynnistänyt perustamissopimuksen mukaisen rikkomisesta johtuvan menettelyn Itävaltaa vastaan Tirolin maakunnan yksipuolisten toimien vuoksi. Toivon, että menettely johtaa tuloksiin ennen kuin nämä säännöt tulevat voimaan 1. elokuuta.
Kiitän komissiota myös siitä, että se on tämänviikkoisessa istunnossaan päättänyt olla soveltamatta 108 prosentin lauseketta. Sekin osittaa selvästi, että elämme oikeusvaltion periaatteisiin pohjautuvassa yhteisössä, jossa ei voi tehdä mitä tahansa vaan jossa kaikkien on noudatettava yhdessä laadittuja ja säädettyjä lakeja.
Näin ollen toivonkin yksinkertaisesti sitä, että kaikki parlamentin jäsenet - sekä neuvosto - käyttäisivät kesäloman hyödyksi ja pohtisivat sitä, kuinka ehdotukset saataisiin vastaamaan paremmin toisiaan. Neuvotteluvaraa on paljon. Aloittakaamme syksyllä täyspainoiset neuvottelut ja yrittäkäämme saada ne päätökseen vuoden lopulla järjestettävässä kolmannessa käsittelyssä. Edistäisimme silloin oikealla tavalla ympäristön, kuljetusalan ja yleensäkin koko Euroopan unionin taloudellisten etujen yhtenäistämistä.

Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, vaikuttaa siltä, että Itävalta on jälleen kerran riidoissa Euroopan unionin muiden jäsenvaltioiden kanssa. Hyvä jäsen Jarzembowski, niin ei kuitenkaan onneksi ole. Kun asiaa nimittäin tarkastelee lähemmin, teidänkin on tunnustettava - koska tunnette asian, ettekä siis voi vedota epätietoisuuteen - että tämä järjestelmä on parantanut merkittävästi koko Euroopan ympäristön tilannetta viime vuosina. Juuri Itävallan kanssa tehty kauttakulkujärjestelmä johti siihen, että raskaita tavarankuljetusajoneuvoja nykyaikaistettiin ja niistä tehtiin ympäristöystävällisempiä. Järjestelmällä oli myös ratkaiseva merkitys näiden muutosten toteuttamisessa.

Kuten jo mainittiin, kyse ei ole paikallisten etujen pikkumaisesta tavoittelusta. Tirolilaiset puolustavat tietenkin omia etujaan. Arvoisa jäsen Ferber, teidän ja tirolilaisten - naapureidenne - väliset erimielisyydet ovat asioita, jotka teidän on selvitettävä keskenänne. Tämän järjestelmän avulla on kuitenkin aikaisemmin huolehdittu haavoittuvien alueidemme ympäristön tilan parantamisesta muuallakin kuin Tirolin alueella, sillä Euroopassa on tarpeeksi muitakin haavoittuvia alueita. Meidän on nyt löydettävä väliaikainen ratkaisu, joka on voimassa siihen asti kun infrastruktuurin käyttömaksuja koskeva direktiivi on valmis. Näin Euroopan raskaista tavarankuljetusajoneuvoista saadaan jälleen hieman ympäristöystävällisempiä.
Olen sen vuoksi esittänyt yhdessä jäsen Simpsonin kanssa Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta tarkistuksen, joka on yhtäläinen jo mainitun tarkistuksen 19 kanssa. Tarkistuksemme tavoitteena on Euro 3 -luokan sisällyttäminen kiintiöjärjestelmään. Muutoin saattaa käydä niin hullusti, että jos joku haluaa vaihtaa Euro 2 -luokkaan kuuluvan ajoneuvonsa - siis todella huonon raskaan tavarankuljetusajoneuvon - Euro 3 -luokkaan kuuluvaan ajoneuvoon - äsken mainittu tutkimus on olennainen tässä yhteydessä - tilanne ei käytännössä välttämättä parane vaan tietyissä tapauksissa jopa heikkenee. Päätöksemme kannalta olisi sen vuoksi myönteistä, että Euro 3 -luokka sisällytettäisiin kiintiöjärjestelmään kaikesta arvostelusta huolimatta.
Haluan toistaa, että kyse on nyt pelkästään siitä, mitä haluamme painottaa - ympäristöä, terveyttä ja elämänlaatua vai tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Molemmat näkökulmat on otettava huomioon. En väitä, etteikö tavaroiden vapaalla liikkuvuudella olisi mitään merkitystä. Tarkoitan vain sitä, että kaikkien äänestäjämme - ja varmasti myös kaikkien baijerilaisten - mielestä terveydelle ja ympäristölle olisi kuitenkin annettava etusija.
Haluan lopuksi todeta, että siirrymme nyt todellakin sovittelumenettelyyn. Kiitän kaikkia niitä, jotka ovat edistäneet sovittelumenettelyn nopeaa käynnistämistä. Nyt on todella tärkeää, että toimimme nopeasti ja saavutamme kompromissin tässä asiassa. Vaikken haluakaan toistaa aamupäiväisen keskustelun yksityiskohtia, totean kuitenkin, että kaikki näkemämme ja kuulemamme asiat sekä lähes päivittäiset Italian liikenneministerin kannanotot viittaavat siihen, ettei Italia ole tällä hetkellä valmis tosissaan pyrkimään kompromissiratkaisuun. Puheenjohtajavaltio Italian on tajuttava, että sen on toimittava tulevan puolivuotiskauden aikana koko Euroopan eikä pelkästään Italian puolesta. Toivonkin, että Italiakin ymmärtää ympäristön, myös Italian ympäristön, tärkeyden ja sen, että meidän on saatava aikaan järkevä väliaikainen kompromissi, joka on voimassa siihen asti kun infrastruktuurin käyttömaksuja koskeva direktiivi tulee voimaan.
(Suosionosoituksia)

Bouwman (Verts/ALE).
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kommentoida lyhyesti käsiteltävänä olevia ehdotuksia. Tavoitteita on luullakseni enemmän kuin yksi; päästöt eivät ole ainoa tekijä. Muutamat juuri mainitut seikat osoittavat, että päästökysymys sekä raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskevien eurooppalaisten normien rajoitusehdotukset ja niihin liittyvät tosiasiat ovat jokseenkin ongelmallisia. Melukin on epämiellyttävää. En sen vuoksi kannata esimerkiksi ajatusta, jonka mukaan koko Itävallan alueen sijasta viitattaisiin vain Itävallan alppisoliin, kuten neuvosto ehdottaa. Järjestelmän olisi katettava koko Alppien alue, ei vain muutamaa alppisolaa. Mielestäni - ja olen kotoisin Alankomaista, joka on yksi kauttakulkuliikenteen lähtömaista - tämä johtaa väistämättä siihen, että ihmiset etsivät Alppien alueen läpi kulkevia salaisia reittejä, joihin järjestelmä ei ulotu. Tämä ei edistä asiaa ollenkaan.
Joidenkin mielestä vapaa liikkuvuus ja poikkeuksia sisältävä ekopistejärjestelmä ovat ristiriidassa keskenään. Haluan korostaa, että haluaisimme erilaisen, kaikkia koskevan järjestelmän, toisin sanoen hinnoittelujärjestelmän. Siitä sovittiin valkoisessa kirjassa, mutta koska olen osallistunut parlamentin keskusteluihin jo kymmeniä kertoja neljä vuotta kestäneen jäsenyyteni aikana, en odota tällaisen ratkaisevan lähestymistavan käyttöönottamista lyhyellä enkä pitemmälläkään aikavälillä, ja kannatan sen vuoksi maltillisuutta. Olen kaiken kaikkiaan sitä mieltä, että parlamentti on viemässä asioita selvästi oikeaan suuntaan. On erittäin selvää, että haluamme kovasti löytää ratkaisun. Aloittakaamme sovittelumenettely: kuten kaikki tietävät, neuvoston ja asianosaisten valtioiden kannat eroavat vielä toisistaan, minkä vuoksi meidän on päästävä sovittelumenettelyn aikana tyydyttävään ratkaisuun tämän vuoden loppuun mennessä.

Lisi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minun on todettava, että kuunneltuani itävaltalaisia kollegoitani ihailen entistä enemmän heidän poliittisen suostuttelun taitojaan. Ihailen heidän määrätietoisuuttaan ja heidän retorista kykyään esittää asioita, jotka ovat valitettavasti mahdottomia esittää. Viittaan kamppailuun - jonka syyt ymmärrän - jota käydään täysin kansallisten etujen nimissä ja joka ei liity mitenkään Eurooppaan, toisin kuin ympäristönsuojelun, Euroopan suojelun, puolesta käytävä kamppailu. Jäsen Swoboda, kysyitte, mitä meidän olisi painotettava. Mielestäni meidän on painotettava Euroopan unionin uskottavuutta, sillä kun keskustelemme kotimaidemme kansalaisten kanssa ja pyydämme heiltä mahdollisia uhrauksia eri aloilla, meidän on pystyttävä sanomaan, että pyydämme näitä uhrauksia suuremman yhteisen edun nimissä, jota kutsutaan Euroopaksi, yhteisiksi oikeuksiksi, liikkumisen vapaudeksi, kaupankäynnin vapaudeksi sekä lukuisten yhteisten arvojen vakiinnuttamiseksi. Jos meidän on voi saavuttaa tätä mielenrauhaa ja meidän kerrottava kansalaisille, että osa Euroopasta kuuluu A-ryhmään ja osa B-ryhmään, asiat muuttuvat vaikeiksi ja Euroopan toimielinten uskottavuus romahtaa.
Itävallan kansalaisten lisäksi muidenkin Euroopan maiden kansalaiset ovat huolissaan terveellisestä ja sopusointuisesta elinympäristöstä. Minäkin pahoittelen sitä, että päästötaso on liian korkea, mutta en ymmärrä sitä, miksi päästötason pitäisi olla erinomainen juuri Itävallan kansalaisten kannalta, koska muita kansalaisia se ei tunnu kiinnostavan yhtään. Hyvät ystäväni, arvoisa jäsen De Palacio, haluan sen vuoksi tehdä täysin selväksi seuraavan asian: toinen käsittely ei ole ollut nopea vain sen vuoksi, että haluamme aloittaa sovittelumenettelyn nopeasti - vaikka tämä on tietenkin yksi syy - vaan myös sen vuoksi, että parlamentti sekä aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta ovat tyytyväisiä ensimmäisen käsittelyn tulokseen. Emme halua muuttaa mitään; tämä on ehdotuksemme - joka on jo kompromissiehdotus. Mitä nopeammin neuvosto ymmärtää sen, sitä nopeammin voimme päästä käytännön tuloksiin. Kukaan ei luule, että tässä ehdotuksessa olisi paljon neuvotteluvaraa: emme voi muuttaa kantaamme lainkaan. Meidän on tehtävä selväksi, että järjestelmän voimassaolo loppuu, ettei poikkeuksia enää tehdä ja että oikeusvaltioperiaatetta on ryhdyttävä jälleen noudattamaan. Tämän jälkeen pyrimme ryhtymään koko Alppien alueella, Alppien kummallakin puolella, sellaisiin varotoimiin, jotka ulottuvat vuoteen 2006 saakka ja joiden tarkoituksena on päästöjen vähentäminen. Sitähän me kaikki haluamme, mutta kukaan ei saa luulla, että pystyisimme tekemään merkittäviä muutoksia. En totea tätä sen vuoksi, etteikö komissio olisi tietoinen asiasta, vaan koska näyttää siltä, ettei neuvosto tunnu aina olevan siitä kovin tietoinen. Toivon sen vuoksi, että sovittelumenettelyssä ehdotetaan määräaikoja, jotta tämä asia saataisiin päätökseen nopeasti, koska kuten jo mainitsin, me kaikki haluamme ratkaista tämän asian nopeasti, mutta kuitenkin yhteisön lainsäädännön mukaisesti.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Arvoisa puhemies, kuten olemme saaneet havaita, puheenjohtaja Berlusconia myötäilevät asenteet vaanivat joka puolella ja myös raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen alalla, joka on erittäin tärkeä. Lisäksi johtavat parlamentin jäsenet juonittelevat ja esittävät vääriä perusteluja, ja he pyrkivät jopa estämään omalta kannaltaan ikävien mielipiteiden esittämisen täysistuntokeskusteluissa ja estämään niitä esittävien ihmisten puheenvuorot. Vaikka minulle luvattiinkin riittävästi puheaikaa, sitä on edellä mainitusta syystä jäljellä enää minuutti.
En kuitenkaan tarvitse enempää puheaikaa vedotakseni kaikkiin Euroopan kansalaisiin, joita EU kohtelee toden totta kaltoin - tällä kertaa kyse on liikenteen Alpeille aiheuttamista vahingoista. Sen sijaan, että haitallisten aineiden päästöjä vähennettäisiin merkittävästi, kuten aiemminkin on luvattu, asia sijoitetaan tärkeysjärjestyksen loppupäähän niin painoarvonsa kuin siihen käytettävän ajankin puolesta. Mikään suuri puolue ei tue päästöjen vähentämistä tosissaan, eikä kauan odotettua kuljetuskustannuksiin liittyvää totuuttakaan mainita enää edes silloin, kun kansalaiset nostavat asiasta metelin. Käsitykseni mukaan meidän on turha odottaa mitään uutta tulevalta sovittelumenettelyltä.
Nyt on väkivallattomien mielenosoitusten aika. Kadut kuuluvat nimittäin kansalaisille eivätkä ympäristöä tuhoaville huolitsijoille ja heidän eturyhmilleen!
Rack (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta pidetään oikeutetusti yhteisön oikeuden valvojana, minkä lisäksi se suojelee ja edistää ennen kaikkea neljää perinteistä perusvapautta - toisin sanoen tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaata liikkuvuutta. Kaikki nämä tekijät ovat tärkeitä keskustelun aiheen kannalta.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin joutui äskettäin ottamaan kantaa perusvapauksien ja Itävallan läpi kulkevien kauttakuljetusreittien vaikutuksiin kyllästyneiden kansalaisten vastalauseiden väliseen tasapainoon. He istuutuivat kadulle ja totesivat: "Näin ei voi jatkua." Eurooppalaisten perusvapauksien puolustajat korostivat useiden tämänpäiväisten puhujien tavoin, miten ehdottoman tärkeä heidän kantansa on.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kanta oli toinen. Se perusteli kantansa ainutlaatuisesti siten, että vapaudet ovat tärkeitä, mutta eivät kaikki kaikessa. Vapauksien kanssa samanarvoisia ovat kansalaisten perusoikeudet, tässä nimenomaisessa tapauksessa mielipiteenvapaus ja kokoontumisvapaus - kuten voidaan todeta perusoikeuskirjasta, jonka merkitys toivottavasti kasvaa, kun se liitetään Euroopan perustuslain II osaksi - sekä ympäristönsuojelua koskeva vaatimus yleisesti ottaen ja erityisesti haavoittuvien alueiden osalta. Tätä vaatimusta on suojeltava, koska se on yhtä tärkeä ja arvokas kuin eurooppalaiset vapaudet.
Valitettavasti parlamentti ei pitänyt ensimmäisen käsittelyn yhteydessä kovinkaan tärkeänä sitä, että vapaa liikkuvuus olisi saatettava tasapainoon kauttakulkureittien varrella asuvien ihmisten oikeuksien ja ympäristön etujen kanssa. Lähes kaikki jäsenet, jotka edustavat niitä 14:ää jäsenvaltiota, joita tämä asia ei koske, pitivät kiinni oikeuksistaan. Heidän tavoitteenaan oli kauttakulkujärjestelyn poistaminen, ja vahvemman oikeus vei voiton. Pyydän tai pikemminkin käsken ainakin muutamia teistä ottamaan edes huomisessa äänestyksessä huomioon toisen osapuolen näkökannan ja oikeudet. Me Itävallan edustajat olemme esittäneet näille jäsenille tarjouksen tarkistuksissa 18 ja 19, joihin on jo viitattu, ja toivoisimme heidän nyt äänestävän näiden tarkistusten puolesta.
Jarzembowski (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa varapuhemies, mielestäni jäsen Rack tai muut itävaltalaiset jäsenet eivät voi pitää kantaansa moraalisesti oikeampana. Se ei yksinkertaisesti pidä paikkansa. Jos esitätte tällaisia väitteitä, järjestämme jonakin päivänä mielenosoituksia Itävallan eristämiseksi, jotta ette enää pääse polkemaan oikeuksiamme. Lakien on oltava samat koko yhteisössä, eivätkä itävaltalaiset saa vaatia itselleen erivapauksia.
Esitän yksinkertaisen esimerkin: kun matkustaa Itävallan halki Linzin ja Wienin kautta Unkariin, reitin pinnanmuodostus on täsmälleen sama kuin ruotsalaisten ja tanskalaisten matkustaessa Hampurin kautta Rotterdamiin. Onko Itävallan alankoalueiden asukkailla suurempi oikeus erivapauksiin kuin muissa valtioissa sijaitsevien kauttakulkureittien varrella asuvilla henkilöillä? Sitä teidän on mahdoton perustella!
Mehän kaikki kannatamme Alppien haavoittuvien osien suojelua. Onko teillä kuitenkaan oikeutta vaatia, että Itävallan Alppien haavoittuvia osia pitäisi suojella eri lailla kuin Ranskan tai Italian Alppeja? Jos asetamme haavoittuville alueille erityissäännöksiä, niiden on oltava samat kaikilla haavoittuvilla alueilla. Itävallalle ei kuitenkaan voida myöntää mitään erivapautta sen perusteella, että Itävallan kansalaiset olisivat Italian ja Ranskan kansalaisia arvokkaampia. Moraalin näkökulmasta Itävallan kansalaiset eivät ole sen oikeutetumpia kuin muutkaan.
Jäsen Swoboda oli oikeassa mainitessaan, että pyrimme parantamaan ympäristöä kaikkien kannalta. Parlamentti on sen vuoksi vaatinut teiden käyttömaksujen muutoksiin viitaten, että kuormitus olisi hajautettava laajemmalle alueelle päästötason perusteella. Neuvosto ei hyväksynyt ehdottamaamme kuormituksen hajauttamista, joten sama ruljanssi neuvoston kanssa on jälleen edessä. Neuvosto esitti joulukuussa tämän onnettoman kompromissin - joka ei ole oikeastaan kompromissi vaan näennäisratkaisu - ja ottamatta lainkaan huomioon parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämiä perusteluja se esitti joulukuussa tekemänsä järjettömän esityksen uudelleen. Neuvosto siis estää kaikki järkevät ratkaisut!
Arvoisa varapuhemies, toivon, että esitätte piakkoin tarkistetun version teiden käyttömaksuja koskevista säännöksistä ja että parlamentti ottaa huomioon myös ekologiset näkökohdat. Näin säännöt siis toimivat: normien on oltava samat koko Euroopan unionissa eikä Itävallalla saa olla mitään erivapauksia.
Pyydän sen vuoksi itävaltalaisilta kollegoiltani hieman enemmän harkintaa. Itävalta ei voi pitää itseään moraalisesti muita parempana, sillä se ei ole edes aloittanut vuonna 1996 tehdyn Euroopan laajuisia verkkoja koskevan päätöksen mukaista Brennerin tunnelin rakentamista. Tällainen peli ei vain vetele! Alankomaiden liikenneministeri Karla Peijs yritti viime viikolla päästä neuvoston kanssa yksimielisyyteen - ja mihin se johtikaan? Itävaltalaiset hylkäsivät jokaisen ehdotuksen. Aina kun asioista on keskusteltu, Itävallan liikenneministeri on parin päivän neuvottelujen jälkeen päästänyt suustaan samaa vanhaa hölynpölyä.
Lähes kaikkien parlamentin jäsenten tavoin minäkin pyydän, että pyrkisimme järkevään kompromissiin, johon me kaikki olemme jo valmiita.

Santini (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, parlamentissa on kinasteltu tästä asiasta kymmenen vuotta, ja vaikka olisin joutunut ostamaan pääsylipun, en olisi jättänyt ainoatakaan parlamentissa käytyä keskustelua väliin, koska olisin vähintäänkin halunnut päästä todistamaan, ettei asian käsittely ole edennyt ollenkaan. Kannat eivät ole muuttuneet miksikään kymmenessä vuodessa. Sovittelumenettelyn aloittaminen on sen vuoksi väistämätöntä; sillä välin meidän on kuitenkin jälleen kerran torjuttava neuvoston ehdotus, joka ei eroa lainkaan edellisestä ehdotuksesta. Siinä ei ole nimittäin otettu lainkaan huomioon parlamentin kantaa, toisin sanoen ensimmäisessä käsittelyssä saavutettua laajaa yksimielisyyttä siitä, ettei tämän vuoden 31. joulukuuta loppuvan ekopistejärjestelmän voimassaoloa voida mitenkään jatkaa. Euroopan parlamentti tuomitsi ensimmäisen käsittelyn yhteydessä jälleen kerran tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen kohdistuneet loukkaukset ja ehdotti kohtuullisia toimia kauttakulun järjestämiseksi ja riittävän ympäristösuojelun takaamiseksi.
Kaikki tekniset ehdotukset ovat meille tuttuja. Mitä Pohjois-Tirolin kuvernööri kuitenkin tekee sillä aikaa, kun yritämme päästä sopimukseen vaikeasta ekopistejärjestelmästä? Hän laatii sääntöä, jonka perusteella hän aikoo kieltää kauttakulun kaikilta sellaisilta kuorma-autoilta, joiden sallittu enimmäispaino on yli 7,5 tonnia ja jotka kuljettavat useita erilaisia lähinnä rakennusalan tuotteita. Tämä sääntö tulisi voimaan 1. elokuuta Kundlin ja Ampassin kuntien välisellä osuudella, ja tämä on melkeinpä vitsi käymiemme keskustelujen kannalta. Onneksi komissio, ainakin tällä kertaa - onneksi olkoon, arvoisa komission jäsen - ryhtyi välittömästi toimiin. Se käynnisti rikkomisesta johtuvan menettelyn välittömästi 24. kesäkuuta, ja odotamme nyt, antaako yhteisöjen tuomioistuin tuomion vai harkitaanko Tirolissa vielä kerran sääntöä ja sen mahdollista perumista, koska se on täysin ristiriidassa perustamissopimuksen 38 artiklan kanssa, jossa käsitellään tavaroiden vapaata liikkuvuutta.
On kuitenkin tärkeää toimia nopeasti, koska ympäristövahinkojen ohella ei saa syntyä lisävahinkoja, toisin sanoen taloudellisia tappioita, jotka ovat vahingollisia kaikkien liikenteenharjoittajien kannalta, joista monet ovat itse asiassa tehneet konkurssin tänä aikana. Asun alueella, joka sijaitsee Brennerin solan välittömässä läheisyydessä sen toisella puolella, ja ihmettelemme aina, miten itävaltalaiset voivat olettaa olevansa niin paljon muita tärkeämpiä. Emmehän mekään ole koskaan ehdottaneet ekopisteiden tai jonkin muun vastaavan tempun käyttöönottoa, vaikka tuhot alueillamme ovatkin aivan yhtä suuret.

Flemming (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa jäsen Jarzembowski, moraalimme ei ole välttämättä muita korkeampi, mutta vuoremme ovat korkeammat kuin muualla. Me itävaltalaiset emme pyydä seuraavia vuosikymmeniä koskevaa ratkaisua ?

? vaan pyydämme vain yksinkertaisesti melko lyhyttä siirtymäkautta, joka on voimassa siihen asti kun aikaan on saatu Euroopan laajuinen ratkaisu, joka kattaa vihdoinkin koko Alppien alueen. Kyse on Alpeista eikä Itävallasta. Itävaltalaisena voin todeta, että olemme hyvin ylpeitä saavutuksistamme ympäristöasioissa. Olemme erittäin tietoisia ympäristönsuojeluasioista, eikä missään muussa Euroopan maassa - ehkä Sveitsiä lukuun ottamatta - yhtä suuri joukko ihmisiä elä vuoristoalueella ja vuorten ympäröimänä. Olemme vuorten ja laaksojen maa, kuten kansallislaulussammekin mainitaan. Elämme vuorten parissa; ne ovat osa sieluamme, emmekä selviä ilman niitä. Älkää tehkö niiden ihmisten elämästä tukalaa, jotka ovat asuneet vuoristolaaksoissa sijaitsevilla tiloillaan jo vuosisatoja. Älkää ryöstäkö näiltä ihmisiltä heidän kotimaataan! Alpit kuuluvat meille kaikille, joten älkää ajatelko vain kotimaitanne vaan ajatelkaa Euroopan laajuisesti! Muistakaa, että Alpit kuuluvat meille kaikille ja että haluamme suojella niitä meidän kaikkien edun nimissä.
Kiitän arvoisaa komission jäsentä siitä, että hän on ajatellut Euroopan laajuisesti, ja pyydän kollegoitani toimimaan neuvoston tavoin, koska kyse on vain lyhyestä ajanjaksosta. Jäsen Jarzembowskille haluan sanoa, että jokaisen vuoremme huipulla on ristejä, ja vaikka olenkin 70-vuotias, kiipeän vuorille vieläkin, ja seuraavalla kerralla siellä ollessani lausun puolestanne Isä meidän -rukouksen, jotta Pyhä henki valaisisi teidät.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi sanoa itävaltalaisille jäsenille, että ymmärrämme heidän ongelmansa. Se on poliittinen ongelma, todellinen ongelma, minkä todistaa se, että keskustelemme tästä aloitteesta, joka on suunniteltu erityisesti Itävaltaa varten. Se on esimerkki Itävallalle myönnetystä poikkeuksesta.
Toiseksi on valitettavaa, että jäsen Echerer on jo lähtenyt, sillä hän puhui objektiivisista tiedoista? Haluan antaa yhden luvun, jotta asiasta ei jäisi väärää käsitystä: ekopistejärjestelmän rajoitusten soveltamisalaan kuuluvien kuorma-autojen päästöt ovat vähentyneet 60 prosenttia. Sillä ei ole juurikaan merkitystä, että saamme erilaisia tuloksia päästömittauksista, joita tehdään näiden kuorma-autojen lisäksi myös Euroopan unionin ulkopuolisista kolmansista maista tuleville kuorma-autoille sekä Itävallan sisäisessä liikenteessä käytettäville henkilöautoille, itävaltalaisille autoille sekä kuorma-autoille. Ekopistejärjestelmän rajoitusten soveltamisalaan kuuluvien kuorma-autojen päästöt ovat joka tapauksessa vähentyneet 60 prosenttia. Tämä on tosiasia, emmekä me voi sallia sitä, että Euroopan unionin kuorma-autot pannaan ajokieltoon, mutta kolmansien maiden kuorma-autot, joiden päästöt ovat hyvin korkeat, saavat kaikesta huolimatta ajaa Itävallan läpi. Asiat ovat siis kunnossa eurooppalaisten kuorma-autojen osalta.
Kolmanneksi olemme jälleen kerran huomanneet, kuinka vaikea asioista on päästä yksimielisyyteen. Mielestäni siihen on joka tapauksessa päästävä hinnalla millä hyvänsä. Komissio on valmis joustamaan tarvittaessa, ja se yrittää jatkossakin päästä yksimielisyyteen käsiteltävänä olevista asioista, kuten yksiköidenvälisistä neuvotteluista ja "Eurovignette"direktiivin tarkistamisesta, jotka mahdollisesti auttavat tämän ongelman ratkaisemisessa.
Swoboda (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan vain tehdä selväksi jäsen Jarzembowskille, ettei Itävallan hallitus hylkää jäsen Peijsin laatimia ehdotuksia. Voin todeta tämän, vaikken tunnekaan ministeriä kovin hyvin. Halusin vain tehdä tämän selväksi. Ei muuta.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0221/2003) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä (15855/1/2002 - C5-0136/2003 - 2001/0305(COD)) (Esittelijä: Lisi).

Lisi (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minulla on ilo esitellä parlamentille suositus toiseen käsittelyyn asetuksen antamiseksi matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä.
Olisi varmaan hyödyllistä esittää aluksi lyhyt yhteenveto siitä, miten tämän ehdotuksen käsittely on edennyt sen jälkeen, kun se esitettiin viime vuonna. Parlamentti hyväksyi kantansa ensimmäisessä käsittelyssä viime vuoden lopulla ja korosti jo tuolloin komission alkuperäisen ehdotuksen heikkouksia. Euroopan parlamentin esittämien 39 tarkistuksen pääasiallisena tavoitteena oli ottaa asetuksessa huomioon matkustajien todelliset tarpeet. Tavoitteena oli lisäksi, että lentoyhtiöt pystyisivät soveltamaan asetusta helpommin. Neuvoston yhteiseen kantaan, vaikkakin alkuperäisestä asetuksesta merkittävästi muutettuna, sisältyy kaikesta huolimatta useita Euroopan parlamentin tekemiä tarkistuksia. Neuvoston panos on ollut huomattava, mutta jotkin kohdat ovat edelleen epäselviä etenkin, kun otamme huomioon tavoitteemme laatia matkustajille selkeät, avoimet säännöt, jotka ovat samalla kestäviä myös lentoyhtiöiden kannalta, joiden tämänhetkinen tilanne on hyvin vaikea, kuten tiedämme.
Ottaen huomioon, että ehkä visaisin kysymys - korvausten kokonaismäärä - on nyt ratkaistu lähes kaikkien jäsenten mielestä tyydyttävästi, korostan enää vain niitä kysymyksiä, jotka ovat ratkaisematta ja joita käsitellään tässä suosituksessa toiseen käsittelyyn. Ensimmäiseksi haluan mainita matkanjärjestäjät ja näiden oikeuden saada korvauksia. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan äänestyksen tulos ei ollut mielestäni täysin tyydyttävä, ja nyt käsiteltävänämme oleva suositus on osittain ristiriitainen matkanjärjestäjien kannalta. Mielestäni matkanjärjestäjien määritelmää ja niiden vastavuoroista oikeutta saada korvauksia - tarkistukset 5 ja 16 - ei tarvitse juurikaan muuttaa. Neuvoston kannassa ongelmalle on kuitenkin annettu oikeat mittasuhteet, koska yleinen kokonaisvastuu asetetaan siinä palvelun tarjoavalle lentoliikenteen harjoittajalle. En voi sen vuoksi kannattaa tarkistuksia 1 ja 9 enkä tarkistuksen 17 toista osaa, josta on pyydetty kohta kohdalta -äänestystä.
Toisena asiana on lentomatkan pituuden jakaminen. Parlamentti kannatti ensimmäisessä käsittelyssä lentomatkan pituuteen liittyvää kriteeriä, eli lentomatkan pituuden jakamista kolmeen eri luokkaan, kun kyse on korvausten saamisesta, viivästyksistä ja matkustajan sijoittamisesta tämän hankkimassa lentolipussa edellytettyä ylempään tai alempaan matkustusluokkaan. Neuvosto päätyi kuitenkin yhteisessä kannassaan kolmeen eri jakokriteeriin, ja se otti jopa käyttöön aivan uuden kriteerin (EU:n sisäisen tai ulkoisen) ilman, että siihen oli mitään selkeää perustetta. Tällainen epätasapaino ei tee lainsäädäntötekstiä selkeämmäksi eikä se todellakaan auta matkustajia ymmärtämään paremmin, mitkä heidän oikeutensa tarkkaan ottaen ovat. Sen vuoksi ehdotamme, että tässäkin tapauksessa neuvoston kolme eri kriteeriä yhdistettäisiin yhdeksi ainoaksi kriteeriksi, joka perustuu lentomatkan pituuden jakamiseen kolmeen eri luokkaan.
Seuraavaksi käsittelen peruutustapauksia. Mielestäni neuvoston ehdotus, joka on työlään kompromissin tulos, ei ole tässäkään suhteessa tarpeeksi selkeä, ja se saattaa vaikeuttaa matkustajille tiedottamista merkittävästi. Rohkenen ehdottaa, että laatisimme yhden ainoan kompromissitarkistuksen, jossa määriteltäisiin selkeästi, milloin matkustajilla on oikeus saada apua, erityisesti peruutustapauksissa, ja että määrittelisimme yhden ainoan aikarajan - viisi päivää ennen oletettua lähtöpäivää - jonka jälkeen matkustaja olisi oikeutettu taloudellisiin korvauksiin. Pyydän parlamenttia tukemaan tätä kantaa, jotta sanomamme olisi selkeämpi ja helppotajuisempi matkustajien ja lentotoiminnan harjoittajien kannalta, kuten jo totesinkin. Viivästysten osalta on välttämätöntä, että matkustajia autetaan välittömästi pitkissä viivästystapauksissa, toisin sanoen, että heille tiedotetaan asiasta, heille tarjotaan apua, virvokkeita ja mahdollisesti majoitusta. Uudelleenreititys ja matkalipun hinnan korvaaminen - mikä on täysin oikeutettua peruutusten ja matkustusoikeuden epäämisen yhteydessä - vaikeuttaisivat nimittäin kohtuuttomasti viivästymistapauksien hoitamista ja käynnistäisivät viivästymisten ketjureaktion, joka lamauttaisi lentoliikenteen.
Haluan lopuksi todeta, että voimaantuloa käsittelevä tarkistus olisi hyväksyttävä, koska se on järkevä: annamme lentoyhtiöille aikaa valmistautua asetuksen soveltamiseen ja ehdotamme siis kahtatoista kuukautta. Muutamista tarkistuksiin liittyvistä merkityksettömistä pikkuseikoista huolimatta uskon, että jos tämä ehdotus nyt hyväksytään, neuvosto saattaa omaksua rakentavamman asenteen. Olenkin sen vuoksi varma siitä, että tämä asia saadaan pian käsiteltyä, mikä on sekä matkustajien että lentoliikennealan etujen mukaista.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi kiittää esittelijä Lisiä hänen erinomaisesta työstään ja erityisesti hänen ehdottamistaan erittäin rakentavista kompromissitarkistuksista, joissa käsitellään muutamia kiistanalaisimpia kysymyksiä ja joiden toivon johtavan sovittelumenettelyssä myönteiseen tulokseen.
Olen iloinen siitä, että parlamentti hyväksyy pääosiltaan neuvoston yhteisen kannan, sillä teksti on tasapainoinen ja siinä pyritään suojelemaan matkustajia unohtamatta kuitenkaan alan etuja, alan, joka ei juuri nyt elä kultakauttaan. Komissio kannatti sen vuoksi yhteistä kantaa, vaikka olisimmekin toivoneet suurempia korvausmääriä, kuten arvoisat jäsenet hyvin tietävät.
Onneksi parlamentti ei ehdota tämän korvauksen alentamista, sillä se on luullaksemme jo nyt minimitasolla, jotta lentoyhtiöitä voidaan kannustaa pyytämään vapaaehtoisia henkilöitä jäämään pois koneesta sen sijasta, että matkustajilta evätään suoraan pääsy lentokoneeseen vastoin heidän tahtoaan.
Haluan ilmoittaa teille, että komissio voi hyväksyä tarkistukset 8, 10 ja 11, joissa käsitellään peruutuksia ja viivästymisiä ja jotka yksinkertaistavat tekstiä ja poistavat mahdolliset täytäntöönpanoon liittyvät ongelmat, mutta jotka antavat samalla matkustajille maailmanlaajuisen suojan, joka vastaa yhteisessä kannassa ehdotettua suojaa.
Hyväksymme myös tarkistukset 12 ja 14, jotka selkeyttävät ja yhtenäistävät tekstiä yhdenmukaistamalla kilometreihin perustuvaa luokittelua. Hyväksymme lisäksi osittain tarkistuksen 13 sekä tarkistukset 16, 19 ja 20.
Emme voi kuitenkaan hyväksyä tarkistuksia 1-7, 9, 15, 17, 18 ja 21. Haluan erityisesti todeta, että tarkistus 1 ja tarkistus 9 merkitsisivät pakettimatkoille osallistuvien matkustajien jättämistä asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Pakettimatkoja koskeva direktiivi ei kuitenkaan anna matkustajille vastaavaa suojaa, ja pakettimatkojen jättäminen asetuksen ulkopuolelle merkitsisi kahta erilaista suojaa matkustajille, jotka saattavat joutua samanlaisiin ongelmiin ja jotka saattavat hyvinkin istua lennolla vierekkäin. Tilannetta olisi vaikea selittää kansalaisille ja kuluttajille.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kokoavasti todettuna olen - pakettimatkoihin liittyvää asiaa lukuun ottamatta - tyytyväinen siihen, että parlamentti ja neuvosto ovat asioista suurin piirtein samaa mieltä.
Haluan kiittää erityisesti esittelijä Lisiä siitä työstä, jota hän on tehnyt, sekä näiden kompromissitarkistusten laatimisesta, joiden ansiosta tämä sovittelu saadaan uskoakseni nopeasti päätökseen.

Hatzidakis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää jäsen Lisiä siitä erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt.
Toiseksi haluan todeta, että matkustajat, jotka ovat tyrmistyneitä kuultuaan, etteivät he voi matkustaa, vaikka heillä onkin matkalippu, tai koska heidän lentonsa peruutetaan viime hetkellä, tarvitsevat selvästikin Euroopan unionin ja oikeusjärjestelmämme tarjoamaa riittävää oikeudellista suojaa. Toimimme aktiivisesti tämän asian edistämiseksi.
Euroopan parlamentti omaksui ensimmäisessä käsittelyssä yleisnäkemyksen, jossa otettiin huomioon niin matkustajien tarpeet kuin lentoyhtiöiden ja matkanjärjestäjien yksittäiset edutkin, erityisesti sekä lentoliikenne- että matkailualalla vallitsevan kriittisen tilanteen vuoksi. Neuvosto vahvisti tämän jälkeen yhteisen kannan, jossa Euroopan parlamentin kanta otetaan tietyssä määrin huomioon. Kuten esittelijä totesi, toisessa käsittelyssä keskitytään sen vuoksi kolmeen olennaiseen asiaan: ensiksikin siinä keskitytään lennosta vastaavien lentoliikenteen harjoittajien oikeuteen vaatia korvausta matkanjärjestäjiltä tai muilta henkilöiltä, mutta myös vastaavasti kaikkien niiden matkustajien, joille on aiheutunut kuluja tai tappioita, oikeuteen vaatia korvausta lennosta vastaavalta lentoliikenteen harjoittajalta. Toiseksi siinä keskitytään matkustajille tiedottamista koskevaan määräaikaan ja kolmanneksi kanta-asiakasohjelmiin.
Kuten esittelijäkin totesi, tarkistuksessa 1 ja erityisesti tarkistuksessa 9 käsitellään lisäksi matkanjärjestäjiä koskevaa kysymystä, ja kysymys kuuluukin, kattaako direktiivi matkanjärjestäjät vai ei. Tässä vaiheessa on mielestäni parempi, ettemme hyväksy näitä komission esittämiä tarkistuksia, koska meidän on otettava huomioon myös kuluttajien, matkustajien, tunteet. Emme voi olla ottamatta heitä huomioon, enkä usko, että matkustajille on helppo selittää, miksi juuri lentomatkustajia kohdellaan eri tavoin, toisin sanoen huonommin kuin muita matkustajia. Olen siis täysin samaa mieltä esittelijän kanssa.

Stockmann (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kuten me kaikki tiedämme, lennolle pääsyn epäämiset, peruutukset ja viivästymiset ovat erityisen yleisiä tulevina kesäkuukausina. Jokainen ymmärtää sen vuoksi, että nyt käsittelemämme asia parantaa matkustajien oikeusturvaa. Edellä mainituissa tapauksissa matkustajia autetaan jatkossa huomattavasti nykyistä paremmin, ja he saavat kaksinkertaiset korvaukset reittilentojen lisäksi myös tilauslennoista ja erilaisista matkanjärjestäjien tarjoamista lennoista.
Valitettavasti tämä hyvä sanoma konkretisoituu matkustajien kannalta vasta ensi kesänä. Vaikka tämä viive johtuukin toisaalta siitä vaikeasta tilanteesta, jossa lentoyhtiöt tällä hetkellä ovat, lentoyhtiöillä on kuitenkin nyt tilaisuus antaa matkustajille hyvissä ajoin paljon tietoa, joka olisi verrattavissa esimerkiksi lentokentillä esille asetettuihin matkustajien oikeuksiin. Lentoyhtiöt voisivat ehkä yhdessä perustaa jokaiselle lentoasemalle yhden yhteisen palvelupisteen, joka on heti tunnistettavissa ja jonne matkustajat voivat ilmoittaa vaatimuksensa. Parhaimmistakaan laeista ei nimittäin ole hyötyä, jos niistä ei olla tietoisia ja jos niitä ei voida soveltaa kuluttajaystävällisesti.
Kiitämme esittelijää hänen tekemästään työstä. Hän on aina pyrkinyt kompromissiratkaisuun ja tehnyt hyvää yhteistyötä kaikkien poliittisten ryhmien kanssa. Olemme kuitenkin eri mieltä kahdesta asiasta, joista ensimmäisenä ovat pakettimatkat. Niiden osalta jää epäselväksi, mitä esittelijä todella haluaa. Pakettimatkojen ei pidä mielestämme kuulua asetuksen piiriin, koska niistä on laadittu oma direktiivi. Toisena kohtana on lennon peruuntumisen johdosta maksettavien korvausten käsittely, josta olemme samaa mieltä neuvoston ehdotuksen kanssa, sillä se on kuluttajaystävällisempi kuin esittelijän ehdotus.
Korvausten on oltava sidoksissa tiedonsaantiajankohtaan sekä tarjotun vaihtoehtolennon ja alkuperäisen varauksen väliseen eroon. Mitkä ovat järjestelyn mahdolliset muut vaikutukset? Olisi tietenkin parasta, jos mainitut tapaukset vähenisivät nopeasti tulevaisuudessa. Jos tapaukset johtuvat ennalta arvaamattomista tilanteista, lentoyhtiöiden välisen kilpailun kiristyminen voisi parantaa kuluttajan asemaa. Tämä saattaisi merkitä myös sitä, että mainittujen asioiden lisäksi myös matkatavaroiden kuljetuksen luotettavuutta sekä matkustajien omia arvioita lentoyhtiöiden palvelun laadusta voitaisiin mitata. Euroopassa olisi sen vuoksi otettava käyttöön kuluttajaystävällisyyttä mittaava paremmuusjärjestysluettelo, jollainen on jo käytössä Yhdysvalloissa.
Kuten useat jäsenet ovat todenneet, sääntöjen on todellakin oltava samat kaikille liikenteen harjoittajille. Meidän ei kuitenkaan pitäisi luopua lentoliikennettä koskevista säännöistä vain sen vuoksi, ettemme ole pystyneet laatimaan muita liikenteen harjoittajia koskevia sääntöjä.

Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, hyvät parlamentin jäsenet, matkustajien suojan parantaminen on erityisen lähellä sydäntäni. Olen kuitenkin suhtautunut jo pitkään varauksellisesti tähän ehdotukseen. Olen yrittänyt muuntaa epäilykseni tarkistuksiksi niin nyt kuin ensimmäisenkin käsittelyn yhteydessä. Asetuksella parannetaan todellakin huomattavasti Euroopan lentomatkustajien asemaa, mutta se ei ole koko totuus. En kuitenkaan pidä ehdotettuja sääntöjä selkeän lainsäädännön malliesimerkkinä. Olen erittäin huolestunut siitä, että koko ilmailuala niputetaan yhteen. Huomiota ei kiinnitetä lainkaan Euroopan markkinoilla toimivien erilaisten lentoliikenteen harjoittajien ja niiden liiketoimien välisiin eroihin. Reittilentoihin keskittyvät lentoyhtiöt, alueelliset lentoyhtiöt, matkanjärjestäjät ja halpalentoyhtiöt asetetaan kaikki samalle viivalle.
Mielestäni on lisäksi erityisen valitettavaa, ettei Euroopan komissio ole laatinut minkäänlaista vakavasti otettavaa soveltuvuustutkimusta esitettyjen toimien vaikutuksista. Tämä on hyvin outoa, kun huomioon otetaan toimien aiheuttama valtava hallinnollinen taakka. Liberaalina kannatan voimakkaasti sisämarkkinoiden vapauttamista. Suurin osa sisämarkkinoilla toimivista yrittäjistä on halpalentoyhtiöitä, ja juuri niihin tämä järjestelmä vaikuttaa todennäköisesti kaikkein eniten. Se ei ole oikein matkustajien kannalta, sillä he joutuvat lopulta maksumiehiksi. Korvauksen määrän on perustuttava lipusta maksettuun lopulliseen hintaan.
Korvausta on maksettava, jos lentoja perutaan. Korvauksia maksetaan mielestäni hyvin vähän: todellisuudessa vain 10 prosenttia perutuista lennoista on sellaisia, joista maksetaan korvauksia. Toivon, että voisimme antaa kuluttajille selkeää tietoa siitä, kuka vastaa mistäkin korvauksesta. Lentojen peruuntumistapauksissa matkustajilla on oikeus tietää, milloin heillä on oikeus saada korvauksia ja milloin ei. Olen tällä hetkellä eri mieltä lähinnä tästä asiasta.

Maes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kaikki, jotka ovat tällä viikolla seuranneet tarkasti parlamentin keskusteluja, tietävät, että parlamentin jäsenilläkin alkaa vähitellen olla omakohtaisia kokemuksia muun muassa lentojen peruutuksista, pitkistä viivästyksistä ja ylivarauksista.
Useat matkustajat joutuvat ongelmiin järjestelmän tähden, ja he alkavat kyllästyä siihen. Pelkästään Euroopassa 250 000 matkustaa kärsii vuosittain ylivarauksista. Sitä ei voida enää hyväksyä. Tulevaisuudessa lennolle pääsyn epäämisen lisäksi korvauksia maksetaan lentojen peruuntumistapauksissa sekä silloin, kun lennot viivästyvät paljon. Tämä on mielestämme erittäin hyvä asia.
Vieläkin tärkeämpää on kuitenkin se, että matkustajat voivat olla varmoja lennolle pääsystään, minkä vuoksi korvausten on oltava riittävän suuria, jotta yhtiöiden kannattaisi panostaa palveluun korvausten maksamisen sijasta. Haluamme, että tämä pätee reittilentojen lisäksi muihinkin lentoihin.
Korvauksia ei tarvitse maksaa force majeure -tapauksissa. Valitettavasti tämä käsite on kuitenkin mielestämme erittäin epäselvä. Olisimme halunneet liittää käsitteen esimerkiksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamaan määritelmään, jotta sen sisällöstä olisi tullut konkreettisempi. Matkustajia ei saa jättää oman onnensa nojaan ja ilman korvauksia vetoamalla force majeure -käsitteeseen.
Matkustajat pitävät tietenkin yleensä tärkeämpänä sitä, että heidän ongelmansa ratkaistaan kuin että heille maksetaan korvauksia. Kaikilla liikenteenharjoittajilla pitäisi olla vastaavat säännöt, jolloin julkisen liikenteen käyttäjät olisivat tyytyväisempiä.

Booth (EDD).
Arvoisa puhemies, haluan käsitellä huolenaihetta, joka koskee valitsijoitani suoraan. Scillyn saarille kulkeva helikopterikuljetus on välttämätön julkinen palvelu sekä saarten talouden tuki ja turva. Sille ei ole mitään järkevää vaihtoehtoa, ja se on ajoittain ainoa yhteys mantereelle sairaalakäyntien, koulutuksen ja liikeasioiden kaltaisten perustarpeiden hoitamisen kannalta. Olen varma siitä, että muuallakin Euroopassa harjoitetaan vastaavaa toimintaa, jota voitaisiin kutsua "sosiaaliseksi liikenneyhteydeksi". Olen yhtä lailla varma siitä, ettei näitä säännöksiä ole tarkoitettu sovellettaviksi yhtä tiukasti tällaisten palvelujen tarjoajiin kuin varsinaisiin lentoyhtiöihin.
Ongelmat liittyvät mekaanisiin vikoihin. Koska kyse on edestakaisliikenteestä - jota varten ei ole taloudellisesti kannattavaa pitää varalentokonetta - kaikki seuraavat lennot kärsivät, jos kone rikkoutuu päivän alkuvaiheessa. Korvausten ja tukien aiheuttamien kustannusten odotetaan nousevan niin korkeiksi, että niiden maksaminen heikentäisi palvelun taloudellista kannattavuutta ja palvelu saatettaisiin sen vuoksi joutua lakkauttamaan. Tällä olisi tietenkin tuhoisa vaikutus kaikkiin Scillyn saarten asukkaisiin, käyttivät he tätä palvelua tai eivät.
Jonkinlaista apua mekaanisiin vikoihin vaikuttaa tarjoavan 5 artikla, koska siinä mainitaan mahdollisuus poikkeusten myöntämiseen poikkeuksellisissa olosuhteissa. Ei ole kuitenkaan varmaa, voidaanko poikkeuksellisina olosuhteina pitää sitä, ettei lentokonetta voida käyttää teknisistä syistä. Pyydän sen vuoksi komission jäsentä tekemään selväksi, että tekniset syyt - siis mekaaniset viat - jotka vaikuttavat toimintaturvallisuuteen, voidaan luokitella poikkeuksellisiksi olosuhteiksi tapauksissa, joissa ne vaikuttavat "sosiaalisiin liikenneyhteyksiin", toisin sanoen saarille ja reuna-alueille suuntautuvaan edestakaisliikenteeseen.
Ehtona on tietenkin se, että kaikki pakolliset rutiinihuollot on tehty. Pyydän, että tämä asia määriteltäisiin kattavasti säännöksissä tai niiden liitteissä, jotta voisimme varmistua siitä, että tämä sekä monet muut elintärkeät palvelut säilyvät jatkossakin.

Ferber (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan esittää suurkiitokset nimenomaan esittelijä Lisille hänen esittämänsä mietinnön johdosta. Haluan kuitenkin ottaa esille kaksi ongelmakohtaa.
Olen ensiksikin erittäin tyytyväinen siihen, etteivät matkustajat joudu kärsimään eniten nykyisten sääntöjen aiheuttamista valtavista kiistoista, jotka liittyvät lentoyhtiöiden vastuun määrittelyyn lentojen viivästymistapauksissa. Keskustelimme aiemmin tänä iltana yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta. Infrastruktuuriin liittyvät ongelmat aiheuttavat ristiriitoja lentoliikenteen harjoittajien, ilmaliikenteen valvonnan ja huolintapalvelujen tarjoajien välillä. Toivon, että saisimme aikaiseksi käytännöllisiä ratkaisuja. Tämä ei ole onneksi matkustajien ongelma, mutta pelkään pahoin, että siitä tulee todellinen ongelma meidän kannaltamme.
Toiseksi haluan käsitellä pakettimatkoja ja matkanjärjestäjiä. Olemme vuodesta 1990 lähtien soveltaneet asiasta laadittua direktiiviä, joka tarjoaa kuluttajalle kattavan suojan. Kyse on kuitenkin siitä, tarvitseeko sellainen henkilö lisäsuojaa, joka varaa lennon lisäksi myös lomamatkan, yöpymisen tai hotellimajoituksen. Mielestäni ei, ja olen iloinen siitä, että parlamentti on kanssani samaa mieltä. Koska säännöksiä tarkistettiin 13 vuotta sitten, niihin ei tarvitse nyt tehdä mitään lisäyksiä.
Arvoisa komission jäsen, pyydän hartaasti, että tästä lainsäädäntöprosessista saamiemme kokemusten perusteella voisimme puuttua rautateillä tapahtuvia viivästymisiä käsittelevään kansainväliseen sopimukseen, jonka soveltaminen käytännössä on epäonnistunut täysin ja jonka saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä on ollut surkeaa, ja ehdottaa eurooppalaisia sääntöjä, joissa määriteltäisiin junien viivästymisistä maksettavat korvaukset. Tähän asiaan on puututtava nopeasti!

Watts (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Lisiä niiden miljoonien lentomatkustajien puolesta, jotka hyötyvät esittelijän, parlamentin sekä komission tekemästä työstä. Ne ajat ovat pian ohi, jolloin emme voineet kuin odottaa kärsivällisesti, kun lentoyhtiöt peruivat lentoja, kun lennot viivästyivät tai kun lennot ylivarattiin. Vuosia kestäneen lentoyhtiöiden määräysvallan jälkeen matkustajilla on nyt lakisääteinen oikeus saada ansaitsemaansa asiakaspalvelua.
Tarkastuksien osalta pyydän kollegoitani äänestämään liberaalien tekemää tarkistusta 21 vastaan. Heidän tavoitteenaan on leikata korvauksia, mutta korvauksen määrähän riippuu haitan suuruudesta, ei lentolipun hinnasta.
Toivon, että kollegani kannattavat tarkistusta 2. Siinä korvaukset ulotetaan muihinkin liikennemuotoihin. Kiitän komission jäsentä kirjeestä, jonka sain häneltä äskettäin ja jossa hän vahvistaa, että hän aikoo ryhtyä samanlaisiin toimiin kansainvälisen suurnopeusjunaliikenteen osalta. Mikä on kuitenkin kansainvälisen lauttaliikenteen ja kansainvälisen linja-autoliikenteen tilanne? Arvoisa komission jäsen, kannatatteko tarkistusta 2?
Tarkistuksen 18 mukaan - jossa käsitellään paremmuusjärjestysluetteloa - huonoa palvelua tarjoavat lentoyhtiöt olisi nimettävä ja niitä olisi moitittava. Arvoisa komission jäsen, kannatatteko tätä tarkistusta?
Haluan lopuksi etelämpää kotimaastani tulevan kollegani Boothin tavoin puolustaa Scillyn saaren helikopteripalvelua. Se on esimerkki olennaisesta liikenneyhteydestä saariryhmään, jollaisia yhteisön alueella on tietenkin useita. Arvoisa komission jäsen, voitteko taata, ettei tällaisia palveluja rangaista ajoittain väistämättä esiintyvien teknisten ongelmien vuoksi?

Ries (ELDR).
Arvoisa puhemies, kuten todettua, tämä uusi asetus on erittäin tärkeä matkustajien kannalta. Sitä on myös odotettu kovasti, sillä palvelun tasoa arvostellaan edelleenkin kovasti erityisesti yhtiöiden välisen kovan kilpailun vuoksi. Ymmärrän, ettei tarkoituksena ole liiallinen sääntely vaan selkeän järjestelmän käyttöönotto vaatimus- ja korvaustapauksissa, koska matkustajat eivät yleensä ole tietoisia oikeuksistaan voimakkaisiin ja vaikutusvaltaisiin yhtiöihin nähden. Olen samaa mieltä kuin ne useat puhujat, jotka ovat olleet tällä kannalla. Tiedän myös, että ajat ovat muuttuneet vaikeiksi näiden yhtiöiden kannalta erityisesti 11. syyskuuta 2001 jälkeen. Haluan kuitenkin kysyä pari kysymystä lennolle pääsyn epäämiseen liittyvästä ongelmasta. Ylivaraus on muuten oikeampi termi, vaikkei se olekaan kovin ranskalainen, koska se kuvaa yritysten tietyissä tapauksissa tavoittelemia päämääriä tai jopa todellista strategiaa eikä vain seurauksia. Tämä on kuitenkin vain semanttinen sivuhuomautus.
Parlamentin ensimmäisen käsittelyn yhteydessä komissio oli sitä mieltä, että lennolle pääsyn epääminen oli lähes olematon ilmiö lentomatkustajien kokonaismäärään verrattuna. Haluaisin tietää, olemmeko tosiaankin varmoja asiasta. Komission antamien lukujen mukaan 250 000 matkustajan lennolle pääsy evättiin vuonna 1999, toisin sanoen pääsy evättiin 1,1 matkustajalta tuhannesta. Epäilen kuitenkin näiden tilastojen luotettavuutta, sillä ne ovat käsittääkseni lentoyhtiöiden laatimia.
Esitän nämä kysymykset, koska minulla itselläni oli ongelmia lentäessäni vajaa kuukausi sitten Nizzasta Brysseliin SN Brussels Airlines -yhtiön koneella. En puutu yksityiskohtiin, koska tämä ei ole siihen oikea ajankohta, mutta kerron, että koneeseen pääsy evättiin minun lisäkseni viideltä tämän reittilennon matkustajalta, mutta mieheni ja 7-vuotias poikani, joilla oli samanlaiset liput, jotka oli varattu samaan aikaan samasta matkatoimistosta, pääsivät lennolle. Tämä oli luullakseni yksi 250 000 samanlaisesta tapauksesta. Niin lentoaseman henkilöstö kuin useat kuluttaja-asiamiesjärjestöjen edustajatkin vahvistivat yhtiön toimintatavan, jota muutkin lentoliikenteen harjoittajat noudattavat yleisesti. En olisi sen vuoksi kovinkaan varma, että tämä ilmiö on niin olematon kuin on väitetty, ja muiden puhujien tavoin voin vain kannattaa tätä uutta asetusta, joka kohentaa matkustajien oikeusturvaa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
KIRJALLINEN LAUSUMA (120 ARTIKLA)

Miranda (GUE/NGL).
Käsiteltävänä olevan asetuksen tavoitteena on antaa lentomatkustajille suojaa lennolle pääsyn epäämisen, lennon peruuntumisen tai lentojen pitkäaikaisten viivästymisten tapauksessa. Käsiteltävänä oleva ehdotus ei ole kuitenkaan täysin yhtäpitävä tämän tavoitteen kanssa, ja esitetyt tarkistukset heikentävät neuvoston yhteistä kantaa, joka oli jo alun perinkin tietyiltä osin komission ehdotusta heikompi.
Olemme tietoisia lentoyhtiöiden tämänhetkisistä ongelmista, ja sen vuoksi meidän on päästävä tasapainoiseen ratkaisuun. Nämä ongelmat eivät kuitenkaan mielestämme oikeuta pakettimatkoille osallistuvien matkustajien jättämistä tämän asetuksen soveltamisalan tarjoaman suojan ulkopuolelle. Ne eivät oikeuta myöskään heikentämään matkustajien suojaa lentojen peruuttamistapauksissa tai poistamaan heidän oikeuttaan saada korvauksia tai mahdollisuutta uudelleenreititykseen, jos lento viivästyy huomattavasti.
Ymmärrämme, että on tilanteita, joissa lentoliikenteen harjoittajat eivät ole "poikkeuksellisten olosuhteiden" vuoksi vastuussa viivästyneistä tai peruuntuneista lennoista. Tällaiset "olosuhteet" olisi kuitenkin rajoitettava sää- ja turvallisuusongelmiin, jotta matkustajien etuja ei heikennetä pelkästään taloudellisista ja kaupallisista syistä.
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0220/2003) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhteisön rahoitustuen myöntämisestä tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantamiseksi (Marco Polo -ohjelma) (5327/1/2003 - C5-0225/2003 - 2002/0038(COD)) (Esittelijä: Philip Charles Bradbourn).

Dover (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan aluksi pyytää anteeksi esittelijä Bradbournin poissaoloa tästä keskustelusta. Hän ei voi osallistua keskusteluun terveydellisistä syistä, ja luen tämän vuoksi hänen aiemmin valmistelemansa puheen hänen puolestaan. Tiedän hänen olevan hyvin ylpeä siitä, että hän on voinut toimia Marco Polo -ohjelman esittelijänä, ja että hän toivoo parlamentin myöhemmin tällä viikolla hyväksyvän ohjelman.
Kuten esittelijä totesi valiokunnassa aiemmin tässä kuussa, hän katsoi kolmen toimielimen olevan lähellä sopimukseen pääsyä, ja yhteisen kannan tarkastelu osoittaa tämän todeksi. Hänen parlamentin kannalta merkittäviksi kokemansa kaksi seikkaa ratkaistiin epävirallisissa kolmikantaneuvotteluissa. Epävirallisen kolmikantaneuvottelun tuloksen vuoksi esittelijä katsoi, ettei ollut tarpeen käydä uutta pitkää keskustelua ohjelmasta, jonka aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi viimeisimmässä kokouksessaan ilman vastalauseita. Kuten esittelijä Bradbourn on useissa yhteyksissä ohjelman valmistelun aikana todennut , tasapainon on löydyttävä, ja hän uskoo vakaasti sen onnistuvan tämän yhteisen kannan avulla.
Liiketoiminnan uhraaminen jälleen uusille tarkistuksille olisi esittelijän mielestä tyystin väärä lähestymistapa, joka olisi vastoin tarvetta tarkastella tehokkaasti sitä, kuinka rahaa käytetään ja kuinka tehokkaaksi ohjelma osoittautuu.
Yhteisen kannan vahvistaminen merkitsee sitä, että ohjelma on edelleen markkinavetoinen, mikä tarjoaa erinomaisen mahdollisuuden osoittaa, että Euroopan unioni on valmis tukemaan liiketoimintaa eikä haittaamaan sitä, kuten usein tapahtuu.
Uskon, että olette kaikki tietoisia siitä, että Bradbourn on kiihkeästi ajanut kynnysarvojen vähimmäismäärien alentamista, ei pelkästään oman alueensa, Yhdistyneen kuningaskunnan West Midlandsin pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi, vaan pk-yritysten hyväksi yleisesti, sillä ilman vähimmäismäärien alentamista ne menettäisivät kokonaan rahoituksen, jonka tarkoituksena on auttaa niitä saavuttamaan ohjelman tavoitteet.
Esittelijän kanta oli, että vähimmäismääriä alentamalla yritykset voivat toteuttaa yhteistyössä innovatiivisia hankkeita, joista olisi hyötyä liikenteelle ja koko alalle. Jos alkuperäisissä vähimmäismäärissä olisi pysytty, Eurooppa olisi jälleen kerran sivuuttanut pienet yritykset ja olisi vaikuttanut siltä, että se on kiinnostunut ainoastaan näyttävistä järjestelmistä, jotka koreasta ulkomuodostaan huolimatta eivät hyödytä maksumiehiään - meitä veronmaksajia.
Marco Polo -ohjelman välittöminä tavoitteina on parantaa tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tasoa ja vähentää teiden ruuhkautumista, vaikkakin melko vähäisessä määrin. Esittelijä katsoo perustellusti, että vähimmäismäärien alentaminen on hyvin tärkeää näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Lopuksi esittelijä haluaa lähinnä korostaa yhtä koko ehdotuksen päätavoitteista, eli ruuhkautumisen vähentämistä. Hän oli alun perin samaa mieltä komission kanssa siitä, että ruuhkautuminen uhkaa sekä ympäristöä että koko tavarankuljetusalan toimintaa. Esittelijä katsoo kuitenkin edelleen hyvin tärkeäksi, että keskitymme käytännön tapoihin purkaa ruuhkia erityisesti satamissa.
Mitä tulee ohjelman täytäntöönpanoon, esittelijä Bradbourn ei todellakaan halua hidastaa lainsäädäntömenettelyä tarpeettomasti. Olette varmasti samaa mieltä siitä, ettei ohjelma ole vain jälleen yksi uusi säädös; se on merkittävä signaali Euroopan tavarankuljetusyrityksille siitä, että voimme ja todella myös haluamme auttaa niitä pikemminkin kuin haitata niiden toimintaa.
Mitä nopeammin Marco Polo -ohjelma käynnistyy, sen parempi Euroopan kuljetusalan kannalta. Ottaen huomioon yhteisen kannan tuloksen ja sen yksimielisen kannatuksen liikennevaliokunnassa esittelijä Bradbourn katsoo, että voimme siirtyä Marco Polo -ohjelman toiseen käsittelyyn ilman perustavia muutoksia.
Esittelijä haluaa kuitenkin lopuksi huomauttaa, että lähestymistapamme on oltava avoin. Tarvitaan pikemminkin porkkanaa kuin keppiä kannustamaan sekä yritysten osallistumista että niiden tarttumista ohjaksiin. Pahoittelen vielä kerran esittelijä Bradbournin poissaoloa.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan aluksi ilmaista kiitollisuuteni esittelijä Bradbournille hänen tekemästään työstä sekä jäsen Doverille, joka esitteli mietinnön täysistunnolle esittelijän puolesta. .
Arvoisat parlamentin jäsenet, haluan yleisesti ottaen kiittää parlamenttia sen rakentavasta lähestymistavasta, joka marraskuun epävirallisten kolmikantaneuvottelujen ansiosta on johtanut meidät sopimukseen, mikä merkitsee sitä, että Marco Polo -ohjelma voidaan nopeasti käynnistää 75 miljoonan euron määrärahojen turvin neljän vuoden ajaksi. Hankkeen tarkoituksena on helpottaa intermodaaliliikenteen kehittämistä Euroopan unionissa.
Intermodaaliliikenne on aivan olennainen seikka, jos haluamme tehdä liikennejärjestelmästämme toimivamman ja tehokkaamman. Intermodaalisuus merkitsee siirtymistä pois yhden liikennemuodon käsittävästä lähestymistavasta siten, että otetaan huomioon kaikki erilaiset järjestelmät ja liikennemuodot Euroopan unionin voimavarojen ja mahdollisuuksien optimaalisen käytön edistämiseksi ja tehokkaan liikenteen kehittämiseksi.
Tämän ohjelman ansiosta voimme muun muassa rahoittaa ensimmäisiä merten moottoritiehankkeita, jotka on käynnistetty Välimeren läntisillä alueilla Italian, Ranskan ja Espanjan välisten sopimusten mukaisesti. Myös muista vastaavista hankkeista on sovittu Atlantin alueella. On myös sisävesiliikennettä ja rautatieliikennettä ja tietenkin myös meri- ja tieliikennettä yhdistäviä hankkeita.
Haluan vielä kerran esittää kiitokseni hyvin tehdystä työstä. Katson, että kyseessä on hyvä teksti, että olemme saaneet aikaan kohtuullisen ja tasapainoisen tuloksen ja että nyt meidän on edistettävä tämän ja muiden toimenpiteiden avulla sellaisen kilpailukykyisen ja tehokkaan liikennejärjestelmän luomista, joka palvelee taloudellista tehokkuutta ja kasvua.

Stockmann (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, nyt on aika saattaa Marco Polo -välineen avulla tuki Euroopan tavarankuljetusalan toimijoiden saataville. Se, kuinka kovasti tätä tukea on odotettu, ilmenee niiden hakemusten suuresta määrästä, joita on toimitettu varsin niukan ilmoituksen johdosta. Ohjelmalla pyritään siirtämään tavarankuljetukset maanteiltä ympäristön kannalta suotuisampiin liikennemuotoihin kohdentamalla erityiset tukitavoitteet huolellisesti . Osana kuljetusten siirtoa koskevaa hanketta oli esimerkiksi mahdollista tukea rahtiproomukuljetuksia Magdeburgista tai Hampurista T?ekin tasavaltaan. Käynnistystoimet edellyttävät hyvin luovia ratkaisuja rakenteellisten ongelmien voittamiseksi. Nähdäkseni ne lisäävät kysyntää valtavasti ennen kaikkea rautatieliikenteessä, jossa - kuten hyvin tiedämme - on paljon ongelmia.
Tämä merkitsee sitä, että Marco Polo -ohjelma täydentää käyttöön ottamiamme rautatiepaketteja hyvällä tavalla. Koska on hyvin tärkeää käydä rajat ylittävää keskustelua yhteisistä ensisijaisista tavoitteista esteiden poistamiseksi, voin hyvin kuvitella kolmannen tukialan - yhteiset tutkimustoimet - joihin kuuluvat myös parlamentin niin kauan toivomat liikennekäytäviä koskevat konferenssit. Se, että kysyntää esiintyy niin monelta taholta, osoittaa tietenkin, etteivät rahat riitä, eikä vuonna 1998 asetettua liikennemuotojen kahtiajaon tasapainottamista koskevaa tavoitetta todennäköisesti saavuteta. On hienoa, että pyyntöämme ottaa jo nyt mukaan hankkeita myös tulevista jäsenvaltioista noudatettiin. Ilman ennustajan lahjojakin voi kuvitella, että ympäristöasiat ja kestävä kehitys nousevat jälleen liikennepolitiikasta käytävän keskustelun aiheiksi tulevissa vaaleissa.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää ryhmäni puolesta esittelijää herra Bradbournia määrätietoisesta ja hyvästä mietinnön valmistelusta. Ruuhkien vähentäminen ja tarve parantaa tavarankuljetusjärjestelmän toimintaa erityisesti ympäristön kannalta on välttämätöntä kuljetusten määrän kasvaessa. Myös EU:n laajentuminen tuo uusia haasteita kuljetusreittien pidentyessä.
Ryhmämme tukee Marco Polo -ohjelmaa ja on tyytyväinen neuvoston yhteiseen kantaan. EU voi tuoda lisäarvoa tukemalla innovatiivisia ja uuden teknologian hankkeita. Tavoitteena on oltava siirtyminen saastuttavimmista kuljetusmuodoista muihin ympäristöystävällisempiin kuljetuksiin. Mitään kuljetusmuotoa ei tule kuitenkaan sulkea ohjelman ulkopuolelle. Mukaan tulee lukea myös monimuotokuljetukset, joissa voi olla mukana myös maantiekuljetuksia.
Mielestäni on tärkeää, että uusien toimintojen rinnalla on mahdollisuus tukea olemassaolevan toiminnan parantamista. Niissä parannus voidaan usein saada aikaan tehokkaammalla kustannushyötysuhteella kuin aloittamalla kokonaan uusi hanke. Keskittymällä vain uusiin hankkeisiin on kilpailuvääristymien vaara suhteessa vanhoihin toimintoihin ilmeinen.
Yhteisessä kannassa on hyväksytty kynnysarvojen vähimmäismäärän puolittaminen kaikkien toimien osalta. Se mahdollistaa myös pienempien, esimerkiksi pk-yritysten yhteisten innovatiivisten hankkeiden toteuttamisen.
Ohjelman budjetti on melko vaatimaton ja tavoite hyvin kunnianhimoinen. Mielestäni on kuitenkin tärkeää, että asetus nyt hyväksytään ja ensimmäiset hankkeet saadaan liikkeelle jo syksyllä. Pitemmällä tähtäimellä on toivottavaa, että Marco Polo osoittautuu kannattavaksi ja saa lisärahoitusta. Lisäksi on tutkittava mahdollisuudet lisätä rahoitusta tärkeille, Euroopan laajuista liikenneverkkoa täydentäville hankkeille.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelemme tänään Marco Polo -ohjelmasta, jonka tavoitteena on vähentää ruuhkautumista ja edistää tehokkaamman ja kestävämmän liikennejärjestelmän kehittämistä. Äänestämme aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdotuksen puolesta, mutta emme voi sanoa olevamme täysin tyytyväisiä siihen.
Tähän on syynä ensinnäkin se, että ministerineuvosto on vähentänyt vaatimiamme määrärahoja 115 miljoonasta eurosta 75 miljoonaan euroon, minkä uskomme estävän meitä saavuttamasta tavoitetta, jonka mukaan maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen vuotuinen lisäys pyritään siirtämään muihin vaihtoehtoisiin liikennemuotoihin. Lisäyksen oletetaan olen 50 prosentin luokkaa vuoteen 2010 asti. Tämän vuoksi ja liikenteestä annetussa valkoisessa kirjassa esitettyjen tietojen mukaan rautatiet ja laivat voisivat ottaa kuljetuksista 39 prosenttia tavaratonneja kilometriä kohden verrattuna nykytilanteeseen. Kun tämä määrä lisätään niiden omaan kasvuvauhtiin, joka nyt on 29 prosenttia, tämä merkitsisi noin 68 prosentin kokonaiskasvua niiden kuljetuskapasiteetissa. Uskon, ettei tätä voida rahoittaa vähennetyin määrärahoin.
Jos yhdellä tukieurolla voidaan siirtää 500 tonnin kuljetukset, kuten komissio esittää, niin neuvoston myöntämällä 75 miljoonalla eurolla voidaan siirtää 37 500 tonnin rahti kilometriä kohden. Kuitenkin maantiekuljetusten oletetaan lisääntyvän vuosittain 52 250 miljoonaa tonnia. Toisin sanoen Marco Polo -ohjelman tavoitteita ei voida saavuttaa.
Emme ole myöskään tyytyväisiä siihen, että ohjelmaan ei liity mahdollisuutta rahoittaa toimia maanteiden tavarankuljetusten vähentämiseksi ilman että niitä välttämättä siirrettäisiin muihin liikennemuotoihin. Uskomme, että olisi mahdollista toimia jo ennen lastausvaihetta, esimerkiksi edistämällä tavaroiden tiiviimpää pakkaamista, jotta ne veisivät vähemmän tilaa ja jotta kuorma-autoja tarvittaisiin vähemmän.
Lopuksi toteaisin, että vaikka tämä kenties on jo toisen ehdotuksen aihe, katsomme, että on myös tarpeen tarkastella nykyistä tavaroiden tuotannon ja jakelun mallia. Jos todella sisällyttäisimme poikkeuksetta kaikki ulkoiset kuljetuskustannukset hintoihin, tulisimme kenties siihen johtopäätökseen, että meidän olisi tarkasteltava uudelleen suurtuotannon ja tuotannon keskittämisen teoreettisia etuja.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Herman Vermeerin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0223/2003) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi jalankulkijoiden ja muiden loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien suojelusta törmäystilanteessa moottoriajoneuvon kanssa ja direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta (KOM(2003) 67 - C5-0054/2003 - 2003/0033(COD)).

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi kiittää jäsen Vermeeriä hänen tekemästään työstä, samoin kuin asianomaisten valiokuntien esittelijöitä, jäsen Staesia ja jäsen Harbouria heidän toimistaan tämä ehdotuksen saattamiseksi nopeasti valmiiksi.
Vuosi sitten Euroopan parlamentti esitteli komission jäsenelle Liikaselle kantansa komission heinäkuussa 2001 antamasta tiedonannosta. Haluan nyt kiittää silloista esittelijää, jäsen Hedkvist Peterseniä ja kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä heidän työstään tämän asian hyväksi.
Euroopan parlamentti pyysi päätöslauselmassaan ennen kaikkea kahta asiaa. Ensinnäkin mitä muotoon tulee, parlamentti toivoi komission ehdottavan tälle alalle puitelainsäädäntöä, jossa asetettaisiin selkeä ja realistinen aikataulu keskipitkän aikavälin tavoitteiden ja lopullisten tavoitteiden täytäntöönpanemiseksi sekä keinot täytäntöönpanon valvomiseksi. Toiseksi mitä sisältöön tulee, parlamentti vaati, että pitkän aikavälin tavoitteena olisi ottaa käyttöön vuodesta 2010 alkaen Euroopan ajoneuvojen turvallisuuden parantamista käsittelevän komitean suosittelemat testit tai muut jalankulkijoille saman turvallisuuden tason takaavat testit.
Komission 19. helmikuuta tänä vuonna antama ehdotus direktiiviksi tarkoitettiin vastaukseksi parlamentin toiveisiin. Jäsen Vermeerin mietinnössä ei varsinaisesti kyseenalaisteta komission ehdotuksen keskeisiä elementtejä. Hänen ehdottamillaan tarkistuksilla selkeyttäisiin tai parannettaisiin tekstiä.
Tarkistuksissa 1, 2, 5 ja 7 vaaditaan, että ehdotus olisi yksi osa laajempaa toimenpidekokonaisuutta, jota tarvitaan takaamaan jalankulkijoille korkea suojelun taso ja joka sisältää myös aktiivisia turvatoimia ja infrastruktuurin muutoksia. Komissio kannattaa näitä ehdotuksia ja hyväksyy ne. 
Tarkistusten 3, 6, 8 ja 16 tarkoituksena on selkeyttää sitä, että jalankulkijoiden suojelua koskeva ongelma voidaan ratkaista passiivisin turvatoimin tai yhdistämällä aktiiviset ja passiiviset turvatoimet, ja me hyväksymme myös nämä tarkistukset, koska olemme esittelijän kanssa samalla kannalla.

Samaa voin sanoa tarkistuksista 9, 10 ja 11, jotka liittyvät direktiivin täytäntöönpanoon ja edellyttävät komission tiedottavan lainsäätäjälle direktiivin seurannasta tietyn ajan kuluessa. Niissä määritellään myös, mitä komitologiamenettelyä noudatetaan direktiiviin tehtävien muutosten yhteydessä, mikäli kyseinen muutos koskee ainoastaan passiivisten turvatoimien käyttöönottoa.
Hyväksymme myös tarkistuksen 4, jossa vaaditaan komissiota selvittämään, onko ajatus tämän direktiivin soveltamisalan laajentamisesta toteuttamiskelpoinen enintään 3,5 tonnin painoisiin ajoneuvoihin. 
Yhteenvetona totean, että komissio hyväksyy kaikki liikennevaliokunnan esittämät tarkistukset samoin kuin tarkistuksen 16. Emme kuitenkaan voi hyväksyä tarkistuksia 12, 13, 14, 15, 17 ja 18.
Komissio toivoo, että se saadaan hyväksyttyä ensimmäisessä käsittelyssä, koska tämä ehdotus on erittäin tärkeä liikenneturvallisuuden ja testien täytäntöönpanolle laaditun aikataulun kannalta samoin kuin mahdollisten tätä ehdotusta edeltäneistä aloitteista käytävien neuvottelujen kannalta. 
Arvoisa puhemies, haluan vielä kerran kiittää jäsen Vermeeriä ja kaikkia jäseniä heidän tekemästään työstä.

Vermeer (ELDR)
, esittelijä. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen, että mietintö valmistui jo täksi päiväksi, ja siksi minun on erityisesti kiitettävä kaikkia, jotka omistautuivat sen tekemiselle. Yritän esittää asiani yhtä tiiviisti kuin menettelyn aikana. Mietintö perustuu jäsen Hedkvist Petersenin viime vuonna parlamentissa esittelemään mietintöön, jossa vaadittiin Euroopan komission ja autoteollisuuden välisiä vapaaehtoisia sopimuksia koskevan asetuksen hyväksymistä puitelainsäädännöksi.

Mietinnössä korostetaan, että Euroopan ajoneuvojen turvallisuuden parantamista käsittelevän komitean (EEVC) testimenetelmän pitäisi ensisijaisesti olla dynaaminen testimenetelmä. Tämä on tärkeä kanta: etenkin, jos puhutaan sellaisen lain säätämisestä, jonka tarkoituksena on, että tätä testimenetelmää noudatetaan täysin, niin menetelmänkin on pysyttävä joustavana. Mielestäni olemme yhteisvoimin onnistuneet tässä. Passiivisten turvatoimien merkitystä on korostettava edelleen. Aktiiviset turvatoimet sekä aktiivisten ja passiivisten turvatoimien yhdistelmä on kuitenkin edelleen pidettävä yhtenä vaihtoehtona tässä ehdotuksessa, jotta se takaa turvallisuuden vielä paremmin kuin nykyinen menetelmä.
Ensi vuonna toteutettava riippumaton soveltuvuustutkimuksen, jota koskevan tarjouskilpailun komissio hiljattain julkaisi, tulokset ovat tärkeät. Ensi vuoden heinäkuuhun mennessä on oltava selvää, miten tiukasti autonvalmistajat velvoitetaan toteuttamaan EEVC:n testimenetelmää. En haluaisi ottaa huomioon nyt käsiteltävänä olevia lisätarkistuksia, koska ne vaarantavat aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ylivoimaisella enemmistöpäätöksellä hyväksymän kompromissin.
Mielestäni käsittelynopeus on erityisen merkittävä asia. Saimme tämänpäiväisen mietinnön aikaan hieman yli kahdessa kuukaudessa. Yritän myös pitää kiinni siitä, että tämä ensimmäinen käsittely on myös viimeinen. Yhteydenpito Euroopan komissioon sekä epäviralliset kontaktit neuvostoon osoittavat, että meillä voisi olla mahdollisuus paitsi viedä prosessi nopeasti läpi, myös päättää sen kitkattomasti täällä, jotta voimme ryhtyä erittäin nopeasti toden teolla vaikuttamaan liikenneturvallisuuden parantamiseen.
Meidän vastuumme ulottuu automalleihin asti. Tämän lisäksi olemme onneksi onnistuneet kiinnittämään huomiota maanteiden infrastruktuuriin ja liikenteen käyttäjien käyttäytymiseen. Tämä ei ole meidän vastuullamme, mutta se on mainitsemisen arvoinen asia. 
Olen tyytyväinen myös komission jäsenen lausuntoon myös hänen kollegansa puolesta. Hän kannattaa yhteistä vaatimustamme ulottaa lainsäädäntö koskemaan enintään 3,5 tonnin luokkaan kuuluvia moottoriajoneuvoja. Erityisen tärkeänä pidän sitä, ettemme jätä asiaa tähän, vaan että myös painotamme ja parannamme tätä turvallisuusnäkökohtaa. Se ei päde tässä, koska ehdotettua testimenetelmää on testattu 20 vuotta enintään 2 500 kg:n luokkaan kuuluvilla ajoneuvoilla.
Tämän vuoksi aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on pyrkinyt - samalla tulevaisuuden turvallisuusasioita silmällä pitäen - kompromissiin, kuten monet parlamentin jäsenet ovat juuri tällaisessa kysymyksessä ehdottaneet, jottei menettely hidastuisi. Lyhyesti sanottuna tämä on onnistunut erittäin hyvin etenkin, koska kaikki ovat olleet valmiita osallistumaan aktiivisesti. Haluan ilmaista kiitollisuuteni siitä.

Harbour (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puolesta minäkin haluan kiittää esittelijää myös perusteellisesta työstä. Hän analysoi uudelleen jäsen Hedkvist Petersenin muutama kuukausi sitten taitavasti käsittelemää ehdotusta, jonka tekemisessä minäkin olin mukana.
Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on jäsen Hedkvist Petersenin mietinnön ja myös jäsen Vermeerin avulla tukenut merkittävästi komission omaksumaa lähestymistapaa. Mielestämme ei ollut tarpeen esittää puitedirektiiviin mitään olennaisia tarkistuksia, koska katsoimme sen olevan parlamentin laatiman strategian mukainen. Jäsen Vermeer on tehnyt muutamia hienoja parannuksia mitenkään pääsisältöä muuttamatta. Tämä on tärkeää ja olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, ettei meidän kannata tukea muita tarkistuksia. Olen ilahtunut siitä, että komissio aikoo hyväksyä tarkistukset, ja pääsemme eteenpäin mahdollisimman nopeasti.

Haluan kommentoida lyhyesti kahta ehdottamaamme tarkistusta, joista toisen aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta ystävällisesti hyväksyi, sekä joitakin laajempia, koko ehdotusta koskevia asioita. Ensinnäkin esittämämme johdant-osan kappaleessa keskityttiin suurelta osin aktiivisten turvatoimien merkitykseen ja niiden toimivuuteen yhdessä passiivisten turvatoimien kanssa haluamiemme kattavien turvallisuusparannusten toteuttamiseksi.
Tekniikka on kehittynyt viime kuukausina valtavasti siitä, kun viimeksi tarkastelimme tätä asiaa. Minulla on henkilökohtaista mielenkiintoa tähän aiheeseen, sillä olen ammatiltani autoinsinööri ja olen ajanut autoja, joissa käytetään tällaista tekniikkaa. On tärkeää korostaa tämän asian käytännön puolta. Jos meillä on tekniikkaa, joka vähentää törmäysnopeuksia tunnistamalla lähestyvän iskun tai edes muuttaa törmäyksen suuntaa, se on hyvin merkittävä parannus.

Tässä parlamentissa on jäseniä, jotka tuntuvat ajattelevan, että nämä vaatimukset ovat pikkujuttu. Haluan päättää puheenvuoroni kertomalla tuoreesta kokemuksestani käydessäni Coventry University -yliopistossa järjestettyyn nuorten muotoilijoiden näyttelyyn nähdäkseni, millaisena he näkevät tulevaisuuden automuotoilun. Tämän valiokunnan jäseniä varmasti kiinnostaa tietää, että moni näistä nuorista muotoilijoista suunnitteli jalankulkijaystävällisiä autoja, mutta täyttääkseen yhteensopivuusvaatimukset EEVC:n II-tason testien kanssa he eivät voineet tehdä muuta kuin sijoittaa moottorin auton takaosaan, jotta etupäähän jää tarpeeksi törmäysvaraa. 
Jokaisen, jonka mielestä nämä II-tason testit ovat pikkujuttu tai helposti saavutettavissa nykytekniikalla, on otettava selvää siitä, mitä teollisuudessa tällä hetkellä tapahtuu, eikä vain istuttava täällä parlamentissa laatimassa epärealistisia tarkistuksia.

Koch (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, komissio ei aina hyödynnä mahdollisuuksiaan noudattaa Euroopan parlamentin ylivoimaisen enemmistön vaatimuksia siinä määrin kuin se on niitä noudattanut tämän puitedirektiivin kohdalla. Tämän vuoksi haluan kiittää komissiota ja myös esittelijää, jäsen Vermeeriä hänen laatimastaan mietinnöstä, jonka avulla asian sisältö on helpompi hahmottaa. 
Jos me täällä parlamentissa toivomme ihmisten edelleen uskovan ja luottavan meihin, silloin meidän on pitäydyttävä vaatimuksissamme, joita edellytämme Euroopan, Japanin ja Korean väliseltä moottoriteollisuudelta eikä laadittava uusia vaatimuksia niiden lisäksi. Nyt kun meillä on tuolloin vaatimamme puitedirektiivi, meillä on vaatimamme oikeusvarmuus, ja voimme edelleen vaikuttaa kaikkeen merkittävään kehitykseen tulevaisuudessa, kunhan samaan aikaan annamme moottoriteollisuudelle tarvittavan määrän aikaa ja teknisiä resursseja, jotta se suoriutuu tehtävästä. Annamme teollisuudelle lisäksi jonkin verran pelivaraa, jotta se voi kehittää aktiivisia ja passiivisia turvatoimia, jotka ovat entistä tehokkaampia ja toimivampia. Loppujen lopuksi tässä on kysymys ihmisten suojelemisesta onnettomuuksien seurausten lieventämisen lisäksi onnettomuuksien estämisestä, eikä se tapahdu vain jotain tiettyä tekniikkaa tai menetelmää käyttämällä, vaikka ne olisivat kalliita ja parhain tarkoituksin laadittuja. Toimimme siis erityisesti yleisen edun nimissä. 
Viime hetkeen asti väiteltiin siitä, olisiko EEVC:n neljän testimenetelmän oltava lain mukaan ainoa vaihtoehto. Ei ole epäilystäkään siitä, etteivätkö nämä testit näyttäisi olevan jopa nykystandardien mukaan toimivimmat ja kustannustehokkaimmat ja myös ainoat käytettävissä olevat testit, mutta arvostelun on alettava tästä. Näyttää siltä, että tässä on jätetty huomioimatta yksi kehitysvaihe, koska näillä testeillä suojellaan ennemmin ajoneuvojen matkustajia kuin ajoneuvojen uhkaamia tienkäyttäjiä. Jopa kuluttajilla on tästä yksipuolinen näkemys. He ovat yhä halukkaampia maksamaan turvallisuudestaan ajoneuvojen käyttäjinä, mutta selvästi haluttomampia käyttämään enemmän rahaa jalankulkijoiden, pyöräilijöiden, rullatuolilla liikkuvien tai rullalautailijoiden suojelemiseen. Tämän olisi oltava lähtökohtana uudelle ajattelutavalle, joka voisi hyvin saada alkunsa ja jota voitaisiin jatkaa eurooppalaisen kampanjan avulla. 
Meidän ei tässä parlamentissa pidä jarruttaa EEVC-testien jatkokehitystä käytännön pohjalta eikä myöskään luopua kehittämästä vaihtoehtoisia menetelmiä, jotka suojelevat vähintään yhtä tehokkaasti. Esimerkiksi muilla hyvin haavoittuvilla alueilla, kuten lento- ja avaruusmatkailussa, virtuaalinen simulointi otettiin käyttöön jo kauan sitten. Miksi sellaiset ja niitä vastaavat testimenetelmät eivät tulevaisuudessa - puhummehan nyt ajasta vuoden 2010 jälkeen - jopa lisäisi turvallisuutta? Varmistakaamme ylivoimaisella enemmistöllä direktiivin nopea täytäntöönpano ja ihmishenkien säästyminen!

Hedkvist Petersen (PSE).
Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Vermeeriä perusteellisesta yhteistyöstä tämän mietinnön esittelijänä. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että olen voinut Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta auttaa laatimaan kompromisseja, joita nyt käsiteltävien tarkistusten tekemiseksi tarvittiin. Kun nyt kuulen komission olevan valmis hyväksymään niitä, olen siitä äärimmäisen iloinen. 
Liikenneturvallisuus on Euroopan parlamentille tärkeä asia, ja se näkyy selvästi tässä mietinnössä. Tehtävämme on ajaa tienkäyttäjien etuja, mutta myös varmistaa, että saamme lakeja, joiden nojalla teollisuus voi valmistaa turvavälineitä. Tämä näkökohta tulee nyt selvästi esille tässä direktiivissä. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että kolmas tieliikenneturvallisuuden toimintaohjelma on saatu käyttöön. Mielestäni siinä on monta mielenkiintoista puolta, ja odotan kiinnostuneena siihen liittyvien keskustelujen jatkumista täällä parlamentissa. Toimintaohjelmaan ovat vaikuttaneet hyvin paljon täällä parlamentissa liikenneturvallisuudesta viime vuosina käydyt keskustelut.
Jalankulkijoiden suojelemisesta on keskusteltu pitkällisesti. Olemme keskustelleet parlamentissa puolitoista vuotta niin valiokunnissa kuin istuntosalissakin. Sen seurauksena on nyt laadittu direktiivi, jota viime kesänä vaadimme. Yritimme todella saada kaikki osapuolet mukaan saadaksemme suojattomien tienkäyttäjien kannalta mahdollisimman turvallisia autoja. Loimme puitteet tavoitteille ja täytäntöönpanolle ja painotimme Euroopan parlamentin roolia liikenneturvallisuuskysymystä koskevissa jatkotoimissa. Nyt olemme saaneet direktiivin ja näemme, että on mahdollisuus käyttää sekä aktiivisia että passiivisia menetelmiä jalankulkijoiden suojelemisen parantamiseksi. Edistymisestä tehdään jatkossa riippumattomia tutkimuksia, ja Euroopan parlamentilla on määrä olla yhteispäätösoikeus, jos direktiiviin tulee suurempia muutoksia. Valiokunnalla on myös urheiluautoja koskevia tarkistuksia. Tiedämme näiden suurten autojen olevan äärimmäisen vaarallisia ja komissio on myös kiinnittänyt niihin huomiota liikenneturvallisuusohjelmassaan. 
Olen äärimmäisen tyytyväinen esitettyihin kompromisseihin. Mielestäni on hyvä, että otamme käyttöön aktiivisia turvatoimia, mutta emme saa unohtaa passiivisiakaan. Emme voi heittää pois lasta pesuveden mukana. Olen osallistunut kompromissien laatimiseen ja kannatan mietintöä. Mielestäni meidän on pitäydyttävä kompromississa siten, että saamme asian käsiteltyä ensimmäisessä käsittelyssä ja saamme direktiivin nopeasti voimaan. Olen äärimmäisen tyytyväinen lopputulokseen. Odotan kiinnostuneena parlamentissa meneillään olevan liikenneturvallisuuskeskustelun jatkumista, koska se on erittäin tärkeä aihe.

Meijer (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, julkiset ulkoilualueet olivat aikaisemmin ennen kaikkea jalankulkijoiden ja leikkivien lasten aluetta. Sittemmin autot ovat vallanneet niistä suuren osan ajokaistoiksi ja parkkipaikoiksi. Autot ovat hyvin vaarallisia erityisesti tiheään asutuilla kaupunkialueilla, mutta myös nauhakaupunkien kapeilla maaseututeillä. Vaara on suurempi, jos auton etu- tai takaosassa on lisäksi koristeita. 
Terävien koristeiden käyttö kiellettiin kansallisella tasolla niinkin kauan kuin 40 vuotta sitten, mutta yhä löytyy valmistajia ja autoilijoita, jotka pitävät ulkonäköä muiden ihmisten turvallisuutta tärkeämpänä. Tätä ongelmaa ei saada ratkaistuksi vapaaehtoisuuden pohjalta, ja tämä koskee erityisesti karjapuskureiden kiinnittämistä runsaasti energiaa kuluttaviin, jopa 3,5 tonnin painoisiin jeeppeihin. 
Olen vaatinut lainsäädäntöä tällaista - silloin yhä vallalla ollutta - suuntausta vastaan jo kauan aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa ja ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnassa. Parlamentti vaati täysistuntonsa johtopäätöksissä vuosi sitten direktiiviä Euroopan ja Aasian autonvalmistajien vapaaehtoisten sopimusten lisäksi. Puhun tänään siihen tehtävien tarkistusten puolesta, jotka antavat maksimaalisen turvan muille kuin autoilijoille sen sijaan, että yhä esimerkiksi toivoisimme autoilijoiden käyttävän ajovaloja päiväsaikaan.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että puheenvuoroni tuli tällä kertaa ennen keskiyötä - eilen kello oli silloin varttia yli kaksitoista. Tämä direktiivi koskee loukkaantumisille alttiita tienkäyttäjiä törmäystilanteessa moottoriajoneuvon kanssa. Tällä direktiivillä saatetaan päätökseen useiden vuosien keskustelut passiivista suojelua koskevien säännösten tarpeellisuudesta ja tarpeettomuudesta. Vaikka lopputuloksella ei ole mitään merkitystä yhteiskunnan ja teollisuuden etujen tasapainon kannalta, tämä lopputulos on varmaan paras, mitä voimme tällä hetkellä odottaa. Tästä näkökulmasta ajatellen kannatamme tätä ehdotusta. Nyt on tärkeää huolehtia siitä, että sopimukset tulevat voimaan mahdollisimman pian.

Tässä ei kuitenkaan ollut kaikki, mitä minulla on tästä asiasta sanottavaa. Turvallisuutta edistävien järjestelmien kehittäminen jatkuu. Meidän on myös näytettävä suuntaa tulevalle kehitykselle. Minulla on kolme tähän liittyvää kommenttia.

Ensinnäkin ehdotusta sovelletaan vain osaan M1- ja M2 -luokan ajoneuvoista. Jos sen vaikutus halutaan maksimoida, soveltamisalaa on laajennettava. Komission on tutkittava, missä olosuhteissa soveltamisalaa voitaisiin laajentaa koskemaan kaikkia M1- ja M2 -luokkiin kuuluvia ajoneuvoja. 
Toiseksi tätä ehdotusta koskeneiden keskustelujen aikana kiinnitettiin huomiota vuoroin passiivisiin ja aktiivisiin toimiin. Kannatamme tätä ehdotusta, mutta olemme sitä mieltä, että myös aktiivisille toimille on tarpeen laatia laatuvaatimukset. Aktiivisia toimia eivät koske mitkään unionin laatuvaatimukset, eivätkä ne siksi saa syrjäyttää passiivisia toimia, joihin sovelletaan tiukempia vaatimuksia. 
Kolmanneksi huomion kiinnittäminen aktiivisiin toimiin ei saa viivyttää passiivisia toimia koskevien vaatimusten voimaan tuloa. Kuten on jo todettu, passiivisia toimia koskevien tulosten aikaansaaminen oli kovan työn takana. Sen vuoksi on yhteiskunnan kannalta parasta panna nämä pian täytäntöön. Aktiivisista toimista keskusteleminen ei edistä sitä.
Lopuksi haluan kiittää jäsen Vermeeriä energisestä ja omistautuneesta otteesta, jolla hän tähän asiakirjaan on paneutunut.

Puhemies.
Voitte kertoa äänestäjillenne, että aloititte puheenvuoronne keskiviikkona ja innostuitte niin, että lopetitte vasta torstaina! 
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 24.00.)

Bautista Ojeda (Verts/ALE).
Olemme pyrkineet kompromissiin. Uskon, että on kaksi tapaa tehdä politiikkaa. Joustamaton tapa, joka tekee keskustelusta vaikeaa, ja joustava tapa, jossa on annettava periksi ja yritettävä olla rakentava; tämä on myönteistä politiikkaa.
Ehdotamme, että passiivisten ja aktiivisten turvatoimien yhdistelmä (joka joka tapauksessa olisi voitu sisällyttää johonkin toiseen direktiiviin!) hyväksytään siinä tapauksessa, että korvaamme Euroopan ajoneuvojen turvallisuuden parantamista käsittelevän komitean (EEVC) testit edellyttäen, että passiivisten toimien osuus kaikista turvatoimista on enintään 25 prosenttia. Nykyisille EEVC:n testeille (jotka ovat osoittautuneet tehokkaiksi yli 20 vuoden ajan) vaihtoehtoiset toimet eivät saisi erota jälkimmäisistä enempää kuin 25 prosenttia.
Suostumme siihen, että EEVC:n testeille voidaan tehdä lisää sovellettavuustutkimuksia (kuten vaihtoehtoisille toimille, joita teollisuus saattaa esittää). Ehtona on, että tutkimuksen on oltava ehdottoman puolueeton.
Lopuksi haluamme selventää, että vaihtoehtoisten toimien on joka tapauksessa yllettävä samaan suojelun tasoon kuin EEVC:n testit, jotta ne suojelevat kaikkia samoja kehon osia kuin EEVC:n testit.

Mielestäni ryhmäni on tehnyt paljon töitä näiden myönnytysten eteen, ja toivon, että hyväksytte ne ja että ne parantavat jalankulkijoiden suojelua.

Bernié, Butel and Esclopé (EDD)
. (FR) Elintarvikkeissa esiintyvien ainesten luettelointia koskeva yhteinen kanta on tyydyttävä yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. 
Valmistuksen apuaineet vaativat tarkistusta. Yhteinen kanta on itse asiassa täysin suhteeton, koska siinä vaaditaan, että kaikki valmistusprosessissa käytetyt aineet olisi mainittava pakkausmerkinnässä Se on kohtuuton etenkin silloin, jos näistä aineista ei ole jälkiä lopputuotteissa.
Tämä pitää paikkaansa sellaisten yleisten juomien, kuten oluen ja viinin, kohdalla, joista kokonaisten alueiden toimeentulo on riippuvainen. Niiden voitaisiin siten merkitä sisältävän muna- ja kala-albumiineja. Tämä riittäisi pilaamaan vuosisatoja ilman haitallisia vaikutuksia kulutettujen korkealaatuisten juomien maineen.
Käsiteltäväksi jätetyissä tarkistuksissa, jotka ovat samansuuntaisia kuin ne, jotka jätimme ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan äänestystä varten, vaaditaan, että nämä valmistuksen apuaineet testattaisiin erityisin tieteellisin testein, joilla näytettäisiin toteen niiden allergiaa aiheuttavat vaikutukset. 
Toistaiseksi mitään ei ole voitu näyttää toteen, kaikki on vain arvailua. Sen vuoksi meidän on odotettava ensimmäisiä tuloksia ennen kuin valmistuksen apuaineita koskevista pakkausmerkinnöistä tehdään pakollisia. Kannatamme avoimuutta ja kuluttajille tiedottamista tuotteiden sisältämistä aineksista, mutta vastustamme ylimitoitettuja merkintöjä, jolla olisi tuhoisat seuraukset Ranskan ja monien muiden maiden elintärkeille maatalouden elintarvikeketjuille.

Puhemies.
Kiitos, jäsen Staes. Haluan ilmaista täyden myötätuntomme tohtori Erkelin isälle.


{'language': 'fi'}