Бъдещето на стратегическото партньорство между Африка и ЕС в навечерието на третата среща на високо равнище Африка-ЕС (разискване)
Председател
Следващата точка е изявления на Съвета и на Комисията относно бъдещето на стратегическото партньорство между Африка и ЕС в навечерието на третата среща на високо равнище Африка-ЕС.
Оливие Шастел
Г-жо председател, госпожи и господа, преди всичко съм много благодарен за това, че ми предложихте възможността да говоря за следващата среща на високо равнище Европейски съюз - Африка, която зная, че представлява интерес за много от вас.
Докато първата среща на високо равнище, проведена в Кайро през 2000 г., стартира процеса на сътрудничество между континентите, втората, която се проведе в Лисабон през 2007 г., определи новата програма на отношенията между Европейския съюз и Африка. Третата среща в Триполи следва да консолидира нашето стратегическо партньорство и най-накрая да даде конкретни резултати.
Именно по въпросите на мира и сигурността водещата роля на Африканския съюз е от най-голямо значение. В Судан Африканският съюз пръв разположи умиротворителна мисия. В Дарфур, благодарение на групата ръководена от г-н Мбеки, Африканският съюз поема водеща глобална политическа роля. Постигнатият напоследък напредък в преговорите за рамково споразумение север - юг е важна стъпка към мирен преход. Разполагането на мисия на Съюза в хода на избори освен това ясно подчертава нашата решителност да допринесем за осигуряване на мирен преход в Судан. В Сомалия мисията на Африканския съюз в Сомалия, AMISOM, е единствената присъстваща на място в Могадишу.
Що се отнася до превратите, стриктното правило за нулева търпимост, прилагано от Африканския съюз, осигурява защита и играе решаваща роля за възстановяването на конституционния ред. Африканският съюз се превърна в организация, която установява норми не само в тази област, но и в областта на политическото управление, на африканския континент и в процеса на икономическа интеграция. Той осигурява политическата рамка, която позволява на неговите държави-членки и регионалните икономически общности да насърчават вътрешноафриканския обмен и транснационалната инфраструктура. Целият портфейл на Новото партньорство за развитие на Африка, включително неговата програма за социално-икономическо развитие, понастоящем е напълно интегриран с Африканския съюз.
Този вътрешен процес върви ръка за ръка с реформите, провеждани в международните структури за управление по отношение на представителството на Африка. Африканският съюз има добра позиция по този въпрос, за да координира африканските позиции на международната арена. Например по отношение на изменението на климата, министър-председателят на Етиопия получи мандат от Африканския съюз да говори от името на Африка на международната сцена.
Африканският съюз стана необходим за Европейския съюз в редица случаи, за които ни трябваха решения и участие от Африка, независимо дали става въпрос за мироопазване, миграция, трафик на наркотици, изменение на климата или Международния наказателен съд. Африка предлага и възможности, които Съюзът следва да проучи, да вземем например сътрудничеството в областта на взаимоотношенията в енергетиката, Договора за търговия с оръжие и перспективите, предлагани от частния сектор, това са само няколко от тях. Едно конкретно предизвикателство в рамките на сътрудничеството между Европейския съюз и Африканския съюз е ясно свързано с Международния наказателен съд. Нашите африкански партньори допринесоха за неговото създаване и тяхното сътрудничество е съществено за тази политическа цел, която е от основно значение за Европейския съюз. Те обаче се отнесоха критично към подхода по въпроса за президента на Судан ал-Башир и към факта, че Съветът за сигурност не задейства процедура за суспендиране, което доведе до дистанциране на Африканския съюз от съда. Що се отнася до Съюза, ние очевидно оставаме изцяло за независимост на съда, и можем само да оставим въпроса в ръцете на Съвета за сигурност що се отнася до евентуална процедура за суспендиране. По време на следващата среща на високо равнище ще изразим ясно нашето становище, като същевременно знаем съвсем добре, че срещата на високо равнище несъмнено няма да доведе до промяна в позицията Африканския съюз, която също беше ясно установена.
Европа остава най-важният партньор на Африка. Политическото, икономическото, институционалното сътрудничество и сътрудничеството в областта на развитието винаги надвишава това с други регионални партньорства или взаимоотношенията с националните правителства. Съюзът обаче не следва да подценява бързото засилване на участието на новите партньори. Съюзът следва да бъде доволен от този нов контекст, но тъй като той оказва въздействие върху отношенията между Европейския съюз и Африка, ние искаме подновяване на съсредоточаването върху познатите елементи, които са нашите козове и носят добавена стойност, за да се осигури по-добра координация и да се даде приоритет на ситуации, които носят преимущества за всички.
По отношение на Съюза, ние се намираме в институционална ситуация, несравнима с никоя по света: два Съюза, които са си поставили за цел регионална интеграция и които искат да допринесат за появата на многостранна система за глобално управление. Африканският съюз наблюдава с интерес създаването на новите институции по силата на Договора от Лисабон. Една спокойна Африка, ухажвана от множество партньори, които предлагат за пръв път, и наистина за пръв път от много време насам, обещаващи перспективи за растеж, очевидно ще иска равнопоставено отношение.
Затова подготовката за срещата на високо равнище е в ход. Разговорите с нашите либийски домакини и контрагентите от Африканския съюз бяха полезни. Голям брой лидери както от Европа, така и от Африка, потвърдиха, че ще участват на най-високо равнище. Главните обсъждания на срещата на високо равнище ще бъдат по централната тема: инвестиции, икономически растеж и създаване на работни места, както и по няколко свързани второстепенни теми. Надяваме се тези обсъждания да доведат до конкретни резултати.
Участниците в политическия диалог на министерско равнище, който се състоя в Малави, успяха да завършат комюникето на срещата на високо равнище, декларацията от Триполи и общия план за действие за 2011-2013 г. Последният представлява солидна основа за нашите бъдещи усилия, като осигурява добър баланс на традиционните приоритети за развитие - инфраструктура, Целите на хилядолетието за развитие; политически теми - мир и сигурност, демократично управление и права на човека, миграция, мобилност, работни места; нови обещаващи области на сътрудничество като възобновяеми източници на енергия, изменението на климата, информационни технологии и космос, това са само някои от тях.
Накрая, бих искал да кажа от името на председателя Ван Ромпьой, че приветствам положителното участие на Парламента в разговорите за бъдещето на взаимоотношенията между Африка и Европейския съюз и приветствам срещата между Европейския парламент и Панафриканския парламент, която ще се проведе в Триполи на 27 ноември, точно преди срещата на високо равнище. Тази среща ще представлява отличен повод за изготвяне на основни препоръки за разискване на пленарните заседания по време на срещата на високо равнище. Доволен съм също така от насоката на това разискване днес и очаквам с интерес вашите мнения.
Андрис Пиебалгс
Г-жо председател, вярно е, че постигането на Целите на хилядолетието за развитие и преодоляването на бедността остават в основата на партньорството между Европа и Африка. Същевременно нашите отношения се простират много по-далече. Възможностите за сътрудничество между двата континента са огромни.
По-рано този месец Комисията внесе предложения за консолидиране на отношенията ни чрез укрепването им и съсредоточаване върху интегриращ и устойчив растеж в дългосрочен план. Срещата на високо равнище в Триполи ще бъде един отличен повод за обсъждане на начини за подобряване на нашето сътрудничество в това отношение.
Комисията счита, че е необходимо да се засили политическия диалог и диалога по политиките отвъд рамките на традиционните сценарии за развитие. ЕС и Африка трябва да си сътрудничат двустранно и също така да работят заедно на международната сцена в подкрепа на нашия общ интерес: справянето с изменението на климата, напредък по отношение на ЦХР и подкрепа за мира и сигурността, демократичното управление и правата на човека.
Тази цел е да се гарантира, че двете страни съвместно ще се заемат с глобалните предизвикателства, които ще доминират в дневния ред на срещата на високо равнище, и ще подготвят почвата за по-ефективно и взаимно изгодно сътрудничество.
Като се има предвид съсредоточаването на срещата на високо равнище върху инвестициите, растежа и създаването на работни места, необходимо е да се споразумеем и за това, как да работим заедно за преодоляване на въздействието на икономическата и финансовата криза. Това определено ще изисква насърчаване на среда, която е по-благоприятна за бизнеса и инвестициите. Това ще бъде повод да бъдат разгледани обещаващи области като източници на възобновяема енергия, информационни и комуникационни технологии, наука и други. Това са области, в които търсенето от страна на Африка е огромно и в които същевременно Европа може да предложи много. Можем да градим и върху постигнатите до сега общи успехи: мир, сигурност и регионална интеграция.
Този амбициозен дневен ред изисква да надграждаме върху успеха на срещата на високо равнище в Лисабон през 2007 г. и постигнатите след това резултати от Съвместната стратегия Африка-ЕС и нейния първи план за действие. Като се опира на извлечените поуки, съобщението призовава двете страни да направят повече за преодоляване на съществуващото раздробяване на рамките на политиките и финансовите инструменти. Следва да се намерят пътища за по-добра синергия между политиките на ЕС, по-специално с Африка на юг от Сахара и Средиземноморския регион, за да се осигури реална съгласуваност и повишена ефективност и видимост. Необходима е и по-добра вътрешна координация между държавите-членки и активното участие на всички заинтересовани страни - Парламента, гражданското общество, частния сектор.
За да бъдат постигнати по-добри резултати, планът за действие за 2011-2013 г. трябва да даде приоритет на дейности, които имат ясна регионална, континентална или глобална добавена стойност. Срещата на високо равнище ще бъде отлична възможност да очертаем нашия път в бъдеще. Тя ще изисква и промени от страна на Европа, а това ще изисква от нас да подобрим начина, по който ЕС направлява отношенията си с Африка.
Считам, че е необходимо да продължим това разискване след срещата на високо равнище, но очаквам с голямо нетърпение разискването днес, за да бъдем добре подготвени за срещата на високо равнище.
Filip Kaczmarek
Г-жо председател, общите предизвикателства пред Африка и Европейския съюз са ясни и недвусмислени. И г-н Шастел, и г-н Пиебалгс говориха за това. Несъмнено тук можем да включим изкореняването на бедността, мир и сигурност, демокрация и права на човека, глобално управление и изменение на климата. Определихме и конкретни цели на международно равнище - Целите на хилядолетието за развитие. Съгласен съм с г-н Пиебалгс, че постигането на Целите на хилядолетието за развитие ще бъде от решаващо значение фактически за сътрудничество по отношение на развитието и за бъдещето на Африка.
Формулирахме и определени допълнителни цели, които са много важни за взаимоотношенията между Европейския съюз и Африка. Това са: подобряване на доброто качество на политическото управление и ефективно, честно и устойчиво управление на националните и икономическите ресурси. Надяваме се, че партньорството между Европейския съюз и Африка, както и общите стратегии и мерки, ще дадат конкретни резултати. Надяваме се например, че икономическият растеж, който се наблюдава в много африкански държави, ще подкрепи социалното приобщаване и ще намали равнището на бедността и социалните неравенства. Затова всъщност ние искаме да създадем условия за инвестиции и търговия, и впоследствие за създаване на нови работни места. Надяваме се също така, че това развитие ще бъде устойчиво, което означава, че ще доведе до изграждане на ефективна, екологична и конкурентоспособна икономика.
Един аспект, който сигурно също ще бъде силно подчертан на срещата на високо равнище, е огромният, понастоящем неизползван потенциал на Африка в областта на източниците на възобновяема енергия, включително хидроенергия, слънчева енергия, вятърна енергия, геотермална енергия и енергия от биомаса. Това е нещо, което представлява определен потенциал, неизползван пълноценно до сега, и също като други аспекти от потенциала на Африка той не винаги работи за доброто на хората, които живеят там. Съсредоточаването върху доброто управление и използването на този потенциал ще доведе, или може да доведе, до качествена промяна.
Monika Flašíková Beňová
Г-жо председател, единственото междуконтинентално сътрудничество, установено от Европейския съюз, е стратегическото партньорство с Африка.
След като прочетох текста, който Комисията публикува преди предстоящата среща на високо равнище, не можех да избегна усещането, че звучи твърде положително. Като че беше написан от някого с розови очила.
Реалността обаче съвсем не е розова. Ако искаме да превъзмогнем проблемите, трябва да говорим за тях съвсем открито. От африканска страна все още дезинтеграцията има надмощие. Политическият мандат на Африканския съюз е слаб и африканският континент все още е разединен, включително в икономическо отношение.
Споразуменията за икономическо партньорство между ЕС и африканските държави не действат, а африканските икономически общности правят положението още по-объркано.
Накратко, трудно е да се говори за Африка като едно цяло. От една страна, Съюзът и неговите държави-членки нямат съгласувани политики по отношение на Африка и често възприемат утилитарен или патерналистичен подход към партньорството. Затова би било добре, ако Комисията също вземе предвид тези аспекти в доклада си.
Charles Goerens
Г-жо председател, настоящето, белязано от кризата, не оставя много място за прилагани и изпитани методи и за чутото от преди. За да има някакъв смисъл, срещата на високо равнище ЕС-Африка следва да успее да се изправи пред истинските проблеми. Нещо повече, и това е най-важният аспект, тя трябва да разкрие перспективата пред значителния потенциал, с който разполага африканският континент.
От Африка очакваме ясно послание за подобряване на нейното управление, нейния капацитет за реализиране на добавена стойност и нейната решителност да се спре ограбването на нейните ресурси. Очакваме също така Африка да ни посочи пречките, които тя все още не е в състояние да премахне с помощта на собствените си ресурси.
От Европа очакваме да развие своя капацитет да изслушва, ролята си за напредъка на Африка, загрижеността си да освободи черния континент от политическо, икономическо и търговско робство. Европа има огромна отговорност в тези области.
Ако срещата на високо равнище Европейски съюз-Африка ще допринесе за откриване на пътя към по-добро представителство на Африка в Съвета за сигурност и в Г20 и ще я постави в по-добра позиция за изкореняване на бедността, тя няма да е била проведена напразно.
Judith Sargentini
Г-жо председател, отношенията между Европа и Африка са напрегнати. Според мен това се дължи не само на икономическата криза, но и на нашето краткосрочно, вместо дългосрочно мислене. Искаме ли в краткосрочна перспектива да видим свободна търговия в цяла Африка и по този начин да разширим Европейското споразумение за партньорство (ЕСП) спрямо всички онези държави, или искаме стабилна, нарастваща икономика в Африка в дългосрочна перспектива, с която тогава ще можем по-щедро да правим бизнес? Искаме ли Африка да задържи мигрантите си у дома или осъзнаваме, че нашите населения ще остаряват в бъдеще и ние ще се нуждаем от работници? Искаме ли да не платим сега за глобалното затопляне и проблемите, които то причинява в Африка, а по-късно да се изправим пред дестабилизирана държава, или континент и големи групи бежанци? Искаме ли небрежно да влезем в конфликт с Китай, за да се сдобиваме със суровини колкото е възможно по-бързо, или искаме да продължаваме да можем да се възползваме от благоденствието на Африка и по-късно? Също така, как осигуряваме на Африка възможността също да се възползва от своите суровини в дългосрочен план? Как осигуряваме на гражданите на Африка възможността да подвеждат под отговорност африканските лидери? В края на краищата, тази среща на високо равнище ЕС-Африка в Триполи показа също, че имаме работа с лидери, които чието време отдавна е свършило: Бутефлика, душ Сантуш, Мугабе - можете да си зададете въпроса дали някои от тези мъже имат най-добри намерения по отношение на своите народи. Трябва да намерим отговор на тези въпроси.
Nirj Deva
Г-жо председател, Африка е най-богатият континент на света, а нейните народи са най-бедни по приходи на глава от населението. Как е възможно това? Считам, че членът на Комисията Пиебалгс даде верен тон, като каза, че имаме нужда от конкретни действия на регионално, на континентално равнище.
За да постигнем това, не е необходимо да раздаваме още милостиня, която само поддържа хората на ръба на бедността; необходимо е да работим за създаване на икономически растеж. Икономическият растеж може да дойде само от стопанска инициатива и образование, но образованието и стопанската инициатива могат да се осъществят само ако има инструменти за създаване на икономически растеж. Например голяма част от Африка няма електричество, така че Африка няма подходящо образование или подходящи компютри, или подходяща инфраструктура за икономически растеж. Следователно трябва да въведем повече електричество в Африка, необходима е чиста вода, необходима е продоволствена сигурност. Доволен съм, че Африканският съюз следва политика на нулева търпимост спрямо превратите. Ура, както каза Съветът.
Сега трябва да погледнем към Африка като към съвременен, развиващ се икономически тигър и да дадем възможност Африка да бъде зареждана по-бързо, за да стане по-богата.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
Richard Howitt
(EN) Г-жо председател, благодаря на г-н Deva за неговото участие, но мога ли да го попитам, като казва, че времето на милостинята в евро е отминала, не е ли съгласен, че всички държави-членки, включително Обединеното кралство, следва да се придържат към календара за постигане на Целта на хилядолетието за развитие на ООН за отделяне на 0,7% от БНП за помощ за развитие до 2013 г.?
Ако не, как може да бъде осъществен този стремеж към чиста вода, продоволствена сигурност и изкореняване на бедността без международната общност да изпълни обещанията си за равнището на помощта?
Nirj Deva
(EN) Г-жо председател, много съм благодарен за изказването на уважаемия колега. Казах на Парламента, че само помощите няма да облекчат бедността.
Разбира се, подкрепям Целите на хилядолетието за развитие и аплодирам консервативното правителство, което макар че трябваше да съкрати националния ни бюджет с около 30%, включително бюджета за училищата, защити и увеличи нашия бюджет за помощ за развитие с 27%.
Много съм благодарен на г-н Howitt, че ми даде възможност да оглася този изключителен акт на последователност и щедрост от страна на коалиционното правителство в Лондон.
Но дори като увеличим бюджета с 27%, и дори ако постигнем Целите на хилядолетието за развитие, няма да премахнем бедността в Африка, докато не помогнем на африканците да станат по-богати.
Европа не е станала това, което е днес, само като е изкоренила бедността и е живяла с жизнения минимум. Тя е станала богата, като е създавала богатство. Докато не създадем богатство в Африка, което да може да бъде съхранено, а не върнато, няма да успеем.
Elie Hoarau
Г-жо председател, Европейският съюз често описва споразуменията за икономическо партньорство като възможност за африканските държави. Той също така губи надежда тези споразумения да бъдат подписани бързо.
Въпросът, който ни безпокои обаче, е да разберем защо тези държави не се впускат да подписват споразуменията, които биха били толкова изгодни за тях. Съвсем ясно е, че има различни становища по отношение на качеството на тези споразумения и докато има такива различия в мненията, групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ) ще се въздържа да ги подписва.
Не е ли за препоръчване да се ангажираме повече с диалог и разбирателство като изслушваме безпокойствата и очакванията на групата държави от АКТБ? Тези държави искат да разговарят за стратегия за развитие, докато често пъти Европа отговаря само с отваряне на пазари.
Именно това изслушване прилага Съвместната парламентарна асамблея АКТБ-Европейски съюз. Убеден съм, че другите европейски институции трябва да действат по същия начин, ако искаме да градим реално стратегическо сътрудничество между Африка и Европейския съюз.
Giancarlo Scottà
Г-жо председател, госпожи и господа, третата среща на високо равнище между Европейския съюз и Африка е фундаментална възможност за консолидиране на отношенията между двете страни.
По време на това събитие ще разговаряме за икономически растеж, устойчиво развитие и политическо управление, като разглеждаме няколко досиета, включително проучване на селското стопанство и сектора за безопасност на храните в контекста на Целите на хилядолетието за развитие.
За да се гарантира всеобщ достъп до храни, за борба с бедността в селските райони и за подобряване на качеството на селскостопанската продукция се изисква участието на организациите на производителите и отрасловите сдружения, за да се ангажират и да бъдат информирани, и да подобряват разпределението и управлението на природните ресурси.
Европейският съюз трябва да работи, за да използва максимално тези възможности за засилване на диалога и сътрудничеството в подкрепа на регионалната интеграция в Африка. По-конкретно, трябва да се води борба с дисбалансите и корупцията в инициативите за сътрудничество. Отговорностите на правителствата не бива да доминират над тези на гражданското общество и трябва да се гарантира участието на всички ангажирани в стратегиите за устойчив икономически и социален растеж.
Franz Obermayr
(DE) Г-жо председател, на срещата на високо равнище ЕС-Африка ще се обсъждат конкретни инициативи за растеж и заетост и това е добре. Не е добре обаче един нелеп проект като трансафриканската супермагистрала да се изгражда с подкрепата на ЕС, защото 500 км пътища, планирани за изграждане през 2012 г. в Танзания и Кения, ще минат през най-големия резерват за дивеч в света, Серенгети, и този проект следва да бъде отхвърлен. Всяка година милиони диви животни преброждат Серенгети, за да стигнат до местата за водопой на север. Учените отправят конкретни предупреждения за надвисналото екологично бедствие: ако животните нямат достъп до вода, екосистемата ще се срине, ще бъде загубено биологично разнообразие и това ще навреди на местния туризъм, който е източник на 23% от приходите на Танзания. Затова призовавам Съвета и Комисията да кажат твърдо "не" на този проект, който е екологична и икономическа лудост. Нека защитим последните ресурси на Африка, да спасим Серенгети за втори път. Бих ви помолил също така, ако желаете, да подпишете писмената декларация против този проект, магистралата "Серенгети", която съм внесъл.
Cristian Dan Preda
(RO) Г-жо председател, срещата на високо равнище Европейски съюз-Африка, която ще се проведе в Триполи следващата седмица, ни предоставя възможност да помислим за посоката, в която искаме да насочим партньорството, което ни свързва с Африка.
Според мен съобщението на Европейската комисия от 11 ноември следва да бъде приветствано. Аз специално бих искал да приветствам ударението, което се поставя в този документ върху необходимостта да допълним сътрудничеството за развитие с конкретни мерки, които биха породили устойчив растеж, основан на принципа на интеграцията в този регион.
Всъщност, ако искаме държавите от Африка да станат истински партньори на Съюза и да поемат контрол върху съдбата си, няма друг начин за постигане на това освен чрез насърчаване на икономическия растеж. Бих искал да насоча вниманието към три точки, които считам, че са особено важни за нашите бъдещи отношения с Африка:
първо, ако искаме гласът на Съюза да се чува в Африка, трябва да сме сигурни, че работим с партньор, който е възприемчив спрямо нашето послание. Като имаме предвид това, укрепването на Африканския съюз в институционално и оперативно отношение е приоритет;
второ, считам, че партньорството за мир и сигурност е онази област на сътрудничество с Африка, която действа най-добре понастоящем, въз основа на анализа и на Комисията, и на експертите. Считам, че можем да направим повече от това. Според мен необходимо е да засилим аспекта на предотвратяване на конфликтите и механизмите за консолидиране на политиките, защото и конфликтите, и крехкото състояние на някои държави в региона очевидно влияят върху постигането на Целите на хилядолетието за развитие;
накрая, бих искал да подчертая колко жизненоважно е да бъде установена демокрация и спазване на правата на човека. Европейският съюз и Африка често не са в хармония по тези въпроси. Затова политическият диалог трябва да бъде засилен и установяването на демокрация в региона трябва да бъде приоритетен въпрос, който систематично да се повдига в отношенията с Африка.
Joanna Senyszyn
(PL) Г-жо председател, постигането на Целите на хилядолетието за развитие заема стратегическо място в новия план за осъществяване на съвместна стратегия Африка-ЕС. Основен проблем е намаляването на бедността, която се засили в резултат на кризата. Почти 30% от населението на света живеят в крайна бедност, което означава, че разполагат с по-малко от 1,25 щ. д. на ден. Повече от 100 милиона души нямат достъп до безопасна вода. Близо 80 души умират от глад всяка минута, като това включва 60 деца. Всяка година това възлиза на 40 милиона, равностойно на населението на голяма европейска държава. Положението е най-трудно в Африка, и по-специално в Африка на юг от Сахара.
В допълнение към стратегическите мерки това изисква и увеличаване на непосредствената помощ. Умиращите не могат да чакат. Съюзът е най-големият донор на помощ за развитие. Повече от половината подкрепа идва от нас. Трябва да се гордеем с това. Трябва да засилим нашата помощ за Африка и да я направим по-ефективна. Затова подкрепям Комисията и нейните планове за засилване на сътрудничеството за развитие, основано на устойчив растеж и действия за предотвратяване на социалното изключване.
Louis Michel
(FR) Г-жо председател, г-н Шастел, през 2007 г. ние, африканци и европейци, бяхме много амбициозни. Нашата съвместна стратегия се основаваше на план за действие, който съдържаше осем много конкретни стратегически партньорства.
На срещата на високо равнище в Триполи ще бъде приет втори план за действие. От своя страна, аз бих искал да наблегна върху четири изисквания, които трябва да бъдат изпълнени, за да може този стратегически план наистина да успее. Първо, бих настоял за по-голямо участие от страна на националните парламенти, Европейския и Панафриканския парламент в прилагането на съвместната стратегия.
Второ, трябва да има по-добра връзка между съвместната стратегия и Споразумението от Котону.
Трето, срещата на високо равнище в Триполи, която е посветена на инвестициите, икономическия растеж и създаването на работни места, трябва, ако иска да успее, неотложно да се заеме с въпроса за подобряване на климата за стопанска дейност - чух това да се споменава в няколко изказвания, но това е от съществено значение. Правната и съдебна неприкосновеност на частните инвестиции е един от ключовете към икономическото и социалното развитие на Африка. Няма да има друга стратегия за развитие, г-н Hoarau, освен отварянето на пазари. Всичко останало е благотворителност и за съжаление, до сега не действа, поне не достатъчно.
В заключение, последният елемент: бих искал, г-н член на Комисията, да видите дали не би било полезно това да бъде обсъдено бързо на равнище Комисия и да се изготвят някои предложения, които да гарантират, че онези наши предприятия, които работят в развиващите се страни, и особено в сектора за природни ресурси в тези страни, спазват или съблюдават закона Dodd, приет от Конгреса на САЩ, защото това ще представлява гигантска крачка в борбата срещу ограбването на природните ресурси и срещу корупцията.
(Ораторът се съгласява да отговори на въпрос, зададен чрез вдигане на синя карта, съгласно член 149, параграф 8)
Nirj Deva
(EN) Г-жо председател, исках да попитам г-н Michel, предвид неговата забележителна кариера като член на Комисията, отговарящ за развитието, и огромния му опит в Африка, дали би могъл да направи така, че африканските парламенти, по-специално комисиите на африканските парламенти за публична официална проверка на финансите и бюджетите, да бъдат овластени и подсилени и да им се окаже по-голяма подкрепа от наша страна, за да могат действително да питат какво става с техните министри и президенти що се отнася до приемането на яснота и отчетност в законодателния процес и в процеса на изразходване на средства? Би Ще се съгласи ли, че това може да бъде нещо много важно, което да реализираме на практика?
Louis Michel
(FR) Г-жо председател, това определено е възможно. Освен това трябва да кажа, че Комисията от години насам финансира действията и капацитета на националните парламенти в развиващите се страни именно за да им даде средствата за упражняване на такъв контрол. Вие знаете също така, че в друг парламент и по друго време нашата колега Glenys Kinnock подкрепи предложението стратегическите документи за отделните държави и регионалните документи, ако е необходимо, да бъдат, бих казал, почти като предпазна мярка, предварително разисквани в националните парламенти.
Вие знаете също така например, че за да има така наречена бюджетна помощ, едно от условията да има бюджетна помощ, която е акт на доверие в институциите на развиваща се страна, е националният бюджет, а оттук и използването на средствата за развитие, да бъдат разисквани в националния парламент. Считам, че що се отнася до Комисията, цяла поредица от условия и цяла поредица от методи са вече прилагани във всички случаи от такава гледна точка.
Charles Tannock
(EN) Г-жо председател, понякога Африканският съюз се оказва разочарование при противопоставянето на множеството предизвикателства в Африка. АС прекалено често си мълчи пред случаите на еднолична власт, корупция, изборни измами и незаконни преврати.
Ако ЕС и Африка искат да задълбочат и активизират своето стратегическо сътрудничество в бъдеще, не можем да се въздържим да не изразим нашите очаквания по отношение на Африка по един твърд и откровен начин. Това означава всъщност, че Африканският съюз трябва да стане по-отговорна и отзивчива организация с истинска морална и политическа власт.
Когато Африка има нужда от помощ за справяне с хуманитарни кризи, ние, разбира се, трябва да продължим да осигуряваме необходимите финансови и човешки ресурси. По-конкретно, ЕС трябва да гарантира, че запазва твърдия си ангажимент по отношение на Целите на хилядолетието за развитие. ЕС трябва да помисли и за вредите, нанесени на африканските икономики от неговите търговски политики и неговия - понякога донякъде абсурден - режим за субсидиране на земеделски стопанства.
Но в крайна сметка само африканците могат да решат проблемите на Африка. Необходимо е да осъзнаем тази реалност и да я поставим в центъра на нашия подход към този стратегически континент и нашите взаимоотношения с него.
Мария Неделчева
(FR) Г-жо председател, излишно е да казвам, че една съвместна стратегия е стратегия, която поставя общи приоритети и цели. Вече имаме тази стратегия. Това, което е необходимо да направим днес, е да приложим конкретни средства за постигане на целите.
За това са ни необходими ясни политически линии, съгласувани икономически политики и стабилни социални критерии. На политическо равнище зачитането на демократичните ценности и правата на човека остават наша водеща линия. Във връзка с това бих искала да поканя нашите партньори да ратифицират Африканската харта за демокрация колкото е възможно по-бързо и да се погрижат ангажиментите поети от двете страни да бъдат зачетени.
На икономическо равнище, осигуряването на подходящо и прозрачно финансиране на стратегията и борбата с корупцията на всички равнища са допълнителни гаранции за успеха на нашите съвместни дейности. Също така е изключително важно да продължим да работим за установяване на регионални пазари, на които да има признато място за селското стопанство.
На социално равнище, диалогът с местните неправителствени организации и всички участници в гражданското общество трябва да получи приоритет. Трябва непрекъснато да насочваме социалната политика към по-високо равнище. В това отношение считам, че трябва да запазим специално място за образованието, квалификацията и мобилността на младежите, за да стартираме отново една нова глобална динамика. Нашите два парламента, Панафриканският и Европейският, трябва да положат усилия за установяване на редовно проследяване на докладите и годишните планове за действие със съдействието на общи експерти. Така се изправяме пред няколко предизвикателства. За да се справим с тях, трябва да надхвърлим различията между и вътре в нашите два континента. Срещата на високо равнище ЕС-Африка е поводът да бъдат предложени ефективни съвместни решения и от нас зависи да се възползваме от тази възможност.
Norbert Neuser
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, знаците за срещата на високо равнище ЕС-Африка изглеждат многообещаващи. Срещата ще е ориентирана изцяло около равнопоставеното партньорство и за по-добро общо бъдеще. Два месеца след срещата на високо равнище в Ню Йорк за Целите на хилядолетието за развитие имаме уникалната възможност да предприемем по-нататъшни конкретни, задължителни мерки в борбата срещу бедността в Африка.
Разбира се, ние следим с голямо безпокойство всички мащабни действия на Китай на африканския континент за защита на собствените му доставки на суровини. Това напомня много на поведението на колониалните държави. Европейският съюз следователно трябва да настоява за регламент, който насърчава общото благо и социалния напредък на африканските държави. Това ще създаде устойчиви работни места. Затова изрично приветствам предложението на Комисията за прилагане на ефективни контроли в контекста на управлението на суровините. Заедно с африканските партньори е необходимо да подкрепим структурна политика, която насърчава растежа и опазването на климата, за да могат африканските народи да избягат от капана на бедността. Ние подкрепяме предложенията на Комисията за социално сближаване, защото те ще помогнат за създаване на работни места. Трябва да поставим народите на Африка в положение, от което могат да постигнат целта да заработват прехраната си със собствения си труд.
Накрая, бих искал да накратко да обобщя следните приоритети. Първо, необходимо е да укрепим Африканския съюз и представителството му във всички международни органи - Съвета за сигурност, Г20 и Панафриканския парламент. Целите на хилядолетието трябва да бъдат постигнати в Африка до 2015 г. чрез допълнителни инициативи. Трябва да гарантираме, че социалните стандарти, определени от Международната организация на труда (МОТ), ще бъдат заложени и ще бъдат направени задължителни във всички икономически и търговски споразумения между ЕС и Африка.
Geoffrey Van Orden
(EN) Г-жо председател, планът за действие за стратегическото партньорство ЕС-Африка включва раздел за демократичното управление и правата на човека, които се считат за "ключ за устойчиво развитие". Ние обаче се проявяваме много зле при реализирането на такива цели.
Основен пример е неуспехът да постигнем реална промяна в Зимбабве. През 2007 г., по време на събитията, предхождащи първата среща на високо равнище ЕС-Африка, ние изказахме остро недоволство от лицемерието на ЕС по отношение на налагането на забрана за пътуване и замразяване на активите на Мугабе и такива като него, от една страна, докато същевременно го поканихме на среща на високо равнище в европейска столица като Лисабон, от друга. Сега откриваме, че Мугабе е поканен отново на среща на високо равнище ЕС-Африка, макар и в Либия, и ние кротко се съгласяваме, като че ли това изобщо няма значение. Общуването с Мугабе е оскърбление спрямо нашите принципи и е в пряко противоречие със собствената заявена позиция на ЕС. Фактът, че което и да е африканско правителство все още има някакво уважение към Мугабе е провал за нашата дипломация в Африка.
Г-жо председател, мога ли да задам два въпроса към Съвета и към Комисията? В Либия представителите на ЕС ще изразят ли неодобрението си по отношение на присъствието на Мугабе? Второ, какво прави ЕС за активното насърчаване на доброто управление? Без такова не може да има големи надежди за благоденстващо, демократично бъдеще за Африка.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Г-жо председател, г-н член на Комисията, в течение само на няколко седмици Европейският съюз изигра водеща роля на редица големи срещи на високо равнище, като започнем с Китай, след това Азия, Съединените щати и Г20. Скоро ще отидем в Канкун, а следващата седмица на срещата на високо равнище ЕС-Африка.
Бихме могли да разглеждаме това просто като въпрос на нашия график, рутинна последователност на срещи на високо равнище, каквито имаме всяка година или доста често. Бихме могли обаче да го разглеждаме и като поредица от срещи на високо равнище, в които е необходимо да вървим напред по въпросите, в които е необходимо да въведем необходимите реформи, за да се изправим пред един свят, който се променя по отношение на своите проблеми, своите реакции и своите действащи лица.
Така трябва да разглеждаме предстоящата среща на високо равнище ЕС-Африка. Ще се съберат 80 държави, представляващи една трета от държавите в Организацията на обединените нации и 1,5 милиарда жители, което е един на всеки четирима души. За съжаление, не можем да кажем, че имаме брутен вътрешен продукт в същата пропорция, тъй като 53-те африкански държави включват някои от най-бедните държави в света.
Какво е необходимо да направим, за да подобрим действията, които предприемаме? Първо, необходимо е да съсредоточим приоритетите си върху повече инфраструктура, по-голяма хранителна сигурност и повече подкрепа за управлението.
Второ, необходимо е да съсредоточим нашите инструменти за оказване на помощ, да подкрепим гражданското общество, да подкрепим частната инициатива и да засилим ролята на Европейския парламент и на Панафриканския парламент. Накрая, необходимо е да се обединим с Африка в поредица от стратегически взаимоотношения, например по отношение на международните финансови институции.
Реформата на Световната банка даде по-големи правомощия на бързо развиващите се държави, но отне правомощия от Африка. Президентът на Световната банка каза през април, че концепцията за "третия свят" вече е история. За съжаление, не е така, но можем да направим нещо, за да гарантираме, че това ще стане реалност в близко бъдеще.
Salvatore Iacolino
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, преди всичко не бива да забравяме, че Африка е десетата световна сила, дори в година, в която си припомняме един важен проблем - бедността - който определено засяга Африка, така както и много други континенти.
Необходимо е да подсилим споразуменията за асоцииране и да предприемем действия за икономическа устойчивост, особено чрез инфраструктурата, образованието, здравеопазването и водните ресурси, с реални контроли за адекватността на финансовите мерки, взети по отношение на африканските държави, като не забравяме големите различия между регионите в Африка. Например има региони с конкретни потребности, които често пораждат потоци от незаконни имигранти. Необходимо е ние да адаптираме миграционните потоци към ефективните потребности на пазара на труда. Конструктивният диалог със сигурност може да защити основните права и да подкрепи управлението в този изключително важен континент.
Ana Gomes
(EN) Г-жо председател, на предстоящата среща на високо равнище ЕС-Африка в Либия лидерите на ЕС ще се изправят пред Мелес Зенави, министър-председателя на Етиопия. Етиопия е не само втората по гъстота на населението държава в Африка и главна квартира на Африканския съюз, тя е и партньорът - по смисъла на Споразумението от Котону - който попречи да бъде доставен докладът на ЕС за изборите в Адис Абеба през 2005 г. и неотдавна през 2010 г., за да избегне разкриването на нередностите и манипулирането на изборите.
Какъв смисъл има да се водят разговори за демокрация, права на човека и добро управление, каквито ЕС ще провежда с африканските събеседници, ако Мелес Зенави, диктаторът на Етиопия, е събеседникът за Африка?
Jaroslav Paška
(SK) Г-жо председател, всички знаем, че населението на много африкански държави е вече зависимо от хуманитарната помощ от развитите страни. В бъдеще обаче нашата помощ следва да бъде насочена към стимулиране на икономическото развитие на гъсто населените райони, за да могат гражданите на африканските държави постепенно да променят характера на своите страни със собствени усилия.
Природните ресурси и човешките ресурси дават на африканските държави потенциал да избягат от изостаналостта и бедността с известна добре обмислена помощ от индустриализираните държави. Ако африканските държави трябва да привличат работни места, ноу-хау и големи инвестиции, очевидно има необходимост от по-голяма политическа стабилност, нормална правна среда и приемливи правила за предприемачите, които след това ще имат желание да развият дейността си в африканските държави по честен начин.
Сериозна бариера пред една такава среда са дивашките авторитарни режими, чието поведение обезсърчава всички порядъчни хора да сключват каквато и да било форма на сътрудничество. Според мен това е проблемът, който вреди най-много на перспективите за развитие на африканския континент. Това е проблем, който трябва да бъде решен.
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, всички знаят африканската пословица, според която бедността е като лъв, ако не се бориш, ще те изяде. Ако разгледаме настоящата помощ за развитие и сътрудничеството между Африка и Европейския съюз, не можем да не си помислим, че в момента се хвърлят милиарди за храна на лъва, вместо всъщност да се използват, за да се помогне на хората.
Разбира се, африканският континент има много проблеми. От една страна, има множество въоръжени конфликти, които ние всъщност не успяваме да доведем до мирен край и които парите, предоставени като помощ и често попаднали в погрешните ръце, многократно подхранват. Второ, фактът, че темповете на икономически растеж не са съпътствани от успех в борбата срещу бедността е проблематичен. В това отношение е необходимо да приемем сериозно критиката, че ЕС оказва натиск върху африканските държави за отваряне на пазарите, което може да задълбочи бедността и глада. Този въпрос трябва да бъде поставен по време на обсъжданията по споразумението за свободна търговия на срещата на високо равнище ЕС-Африка, наред с критиката, че евтиният износ на храни излага на риск препитанието на цели групи от населението.
Elena Băsescu
(RO) Г-жо председател, предстоящата среща на високо равнище ЕС-Африка дава добра възможност за изготвянето на реалистична стратегия за сътрудничество.
Считам, че предложенията, внесени от Европейската комисия, по отношение на укрепването на взаимоотношенията между двата континента ще улеснят приемането на конкретен план за действие по време на срещата на високо равнище. Решенията, взети от държавните или правителствени ръководители, които ще се съберат по този повод, ще засегнат 1,5 милиарда души в 80 държави.
Изкореняването на бедността, правата на човека и икономическото управление са общи предизвикателства, които изискват общ подход. Ето защо е важно партньорството ЕС-Африка да не остава като такова между донор и бенефициер, а да стане партньорство между равни.
Също както по време на разискванията относно борбата срещу бедността, бих искала да подчертая значението на постигането на Целите на хилядолетието за развитие. По-конкретно, считам, че е необходима по-добра координация между четирите приоритетни области за действие: финансиране, продоволствена сигурност, здравеопазване и образование.
Alf Svensson
(SV) Г-жо председател, може би трябва да бъде изтъкнато също така, че Африка всъщност сама е направила някои подобрения неотдавна. Ние знаем обаче, че все още предстои много да се направи.
Икономическата криза разстрои и продължава да разстройва Европа. Ние анализираме всекидневния живот, но обръщаме много малко внимание на това, което се случи в развиващите се страни в резултат на световната икономическа криза. Считам, че е много важно да се направи такъв анализ. Как са били засегнати развиващите се страни от икономическата криза?
Бих искал също така да подчертая колко важно е за нас да улесним, или по-скоро да подобрим, условията за инвестиции в развиващите се страни, включително за европейски инвестиции в развиващите се страни. Не липсват идеи и инвестиции и от самите развиващи се страни, но е необходима стабилност. Би било изключително положително, ако помощта - или както и да искаме да я наричаме сега - може да помогне за създаване на стабилност за идеите, проектите и инвестициите с национален характер, които всъщност биха могли да бъдат извършени в развиващите се страни.
Андрис Пиебалгс
Г-жо председател, това беше едно изключително задълбочено разискване и бих искал само да подчертая няколко точки в отговор на някои от въпросите.
Считам, че би било неправилно да не признаем, че Африка се е променила съществено. Африка е по-самоуверена и има добро основание за това. Съществува икономически растеж и Африка се справи с икономическата и финансовата криза донякъде по-добре от Европа.
Африка е много по-организирана и много по-силна - дори повече от Европейската комисия - и има повече власт под формата на Африканския съюз. Същевременно би било неправилно Африканският съюз да се сравнява с Европейския съюз, защото това са различни видове съюзи и не бива да се опитваме да ги сравняваме един с друг. Съвсем ясно е обаче, че има Африкански съюз.
Важно е също така, че Африка разбира своята сила на международната арена. Африканските държави искат да бъдат представлявани в съответствие със своя политически характер. Това означава, че тази среща на високо равнище е много специална среща. Тя определено не е среща между донор и получател. Това е среща на високо равнище, която дори може да не привлече много общественото внимание, но е необходимо ние да направим така, че взаимоотношенията да процъфтяват.
Убеден съм, че трябва да се заемем с два въпроса от критично значение. Единият е по-прост: постигането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) следва да стане по устойчив начин чрез растеж на принципа на интеграцията. Ето защо се обръщаме към въпроса за енергията. Ето защо голяма част от вниманието се съсредоточава върху устойчивото селско стопанство, защото без него нашите резултати по отношение на постигането на ЦХР и борбата срещу бедността, и осигуряване на повече стабилност ще бъдат изложени на опасност.
Вторият въпрос е много сериозен политически дебат. Да, доброто управление и правата на човека са включени в дневния ред. Но нещата вече не свеждат до това, едната страна да слуша, а другата да излага позицията си. Това е двустранен диалог. От една страна, това е предизвикателство, а от друга, възможност. Правата на човека и доброто управление за нас са гръбнакът на стабилността в нашите общества. Не че искаме да проповядваме. Считаме обаче, че ЦХР не могат да бъдат постигнати, а бедността да бъде изкоренена, без да се заемем с тези въпроси.
Това означава, че във всички програми, с които се заемаме, доброто управление е ключът. В предварителната процедура ние не се ангажираме с правителства, в които не виждаме надежда за добро управление. След това преминаваме към работа с НПО; опитваме се да подкрепим населението с други средства. Във всеки отделен проект обаче все повече подчертаваме ролята на доброто управление и правата на човека.
Устойчивостта също е на преден план в нашата политика. Например ние не финансираме проектите за Серенгети. Никакви средства от ЕС няма да участват в какъвто и да е проект, който вреди на околната среда. Всеки проект се оценява на базата на оценка на въздействието върху околната среда. Имаме много устойчив подход към проектите. Но същевременно е много ясно, че не можем да очакваме един континент, който съвсем скоро ще удвои населението си, да не оказва въздействие върху околната среда.
И отново, нашата роля в настоящата ситуация е да се стремим наистина към устойчив растеж; и възобновяемата енергия е ключ за осигуряването на такъв тип растеж.
Считам, че това е много особена среща на високо равнище. Тя е свързана не толкова с политически лозунги, а по-скоро с доверието, което вече съществува. То е доста крехко. Бихме могли да спечелим много от тези взаимоотношения, но това би нанесло големи вреди.
Считам, че тази среща на високо равнище ще има трайно въздействие, защото съм уверен, че ударението е поставено върху правилните области. Ние разглеждаме от африканска гледна точка политическата роля на Африка. Оказахме голяма подкрепа, за да доведем Африка до мястото й днес, и сме поели ангажимент да придвижим Африка напред с наша подкрепа, и определено като насърчаваме Африка да бъде автор на процесите в Африка.
Оливие Шастел
Г-жо председател, госпожи и господа, донякъде като допълнение към това, което Комисията току-що каза, и като заключение, бих искал да ви кажа, че третата среща на високо равнище Европейски съюз-Африка в Триполи трябва да изпрати важен политически сигнал, насочен към задълбочаване на нашето сътрудничество с Африка през предстоящите години.
Тя ще бъде за по-добро сътрудничество по предизвикателствата, пред които са изправени двата континента, за по-добро използване на възможностите, предлагани от съчетаването на техния огромен потенциал, и за по-добра координация на нашите позиции на международната сцена. Африканските и европейските лидери ще успеят да намерят указатели за пътя, който ще се следва. В това разискване чухме редица конкретни указания, които очевидно няма да пропуснем да предадем. Всякакъв принос, особено такъв от парламентаристи, е добре дошъл.
Бих искал също така да отговоря по-специално на един въпрос. Редица от вас споменаха конкретно споразуменията за икономическо партньорство, които е вярно, че са чувствителна тема, и които вече бяха важна причина за разногласията на срещата на високо равнище в Лисабон през 2007 г. Предвид силното нежелание от страна на Африка да сключва споразумения за икономическо партньорство, вярно е, че определени участници поискаха политически сигнал, че ние вземаме предвид позицията на Африка; други настояват за много по-инициативен и положителен подход по естеството на нашите предложения.
Нашето искрено усещане е, че що се отнася до този въпрос, ще бъде най-добре да потърсим съгласие на срещата на високо равнище при всички случаи да възобновим тези преговори.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе по време на следващата месечна сесия през декември.
Писмени изявления (член 149)
Nuno Teixeira
в писмена форма. - (PT) Стратегическото партньорство Африка-ЕС, учредено през 2007 г. на срещата на високо равнище в Лисабон, позволи на двата континента да дефинират общи интереси и стратегически цели, с което преминаха отвъд традиционната политика на ЕС за развитие. Очертаните цели получиха практически израз с приемането на Съвместната стратегия Африка-ЕС и плана за действие за 2008-2010 г., който определя осем приоритетни области: мир и сигурност; демократично управление и права на човека; търговия, регионална интеграция и инфраструктура, Целите на хилядолетието за развитие, енергетика, изменение на климата, миграция, мобилност и заетост, наука, информационно общество и космос. Третата среща на високо равнище, която ще се състои в Триполи, столицата на Либия, ще бъде на тема "Инвестиции, икономически растеж и създаване на работни места", с цел да бъдат очертани дългосрочни съвместни насоки в тези области като същевременно се запазят приоритетите, заложени в стратегията "ЕС 2020". Считам, че това е възможност за португалските търговци да осъществят по-тесни връзки с африканския пазар като част от своите бизнес мрежи, но въпреки това трябва да се разгледат въпросите за несигурността и високите равнища на престъпността в португалската общност, особено общността от Мадейра, живееща в Южна Африка. Затова е жизненоважно да бъде задълбочено и да се развива конкретно и съгласувано сътрудничество, и същевременно то да бъде адаптирано към новите предизвикателства в международните отношения.

{'language': 'bg'}