Kyselytunti (kysymykset komissiolle) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B7-0009/2011).
Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.

Aihe: Médiator-lääkkeen markkinoinnin kieltäminen
Voiko komissio ilmoittaa, miksi benfluoreksia sisältävien lääkkeiden markkinoinnin kieltämispäätöstä ei tehty jo vuonna 1998? Eikö Espanjan ja Italian viranomaisten markkinointikieltojen olisi pitänyt havahduttaa komissio uudestaan? Miksi siis komissio odotti näin kauan eli kesäkuuhun 2010 tehdäkseen lopullisen päätöksen tämän molekyylin markkinoinnin kieltämisestä?
Aikooko komissio pyytää Euroopan lääkevirastoa toteuttamaan taannehtivia tutkimuksia tämän lääkkeen käytöstä viimeksi kuluneen 20 vuoden ajalta?
John Dalli
komission jäsen. - (EN) Käsittelen kysymyksen neljää osakysymystä kutakin erikseen.
Ensimmäinen kuului seuraavasti: voiko komissio ilmoittaa, miksi benfluoreksia sisältävien lääkkeiden markkinoinnin kieltämispäätöstä ei tehty jo vuonna 1998? Vastaus kuuluu seuraavasti: benfluoreksista keskusteltiin vuonna 1998 Euroopan lääkeviraston alaisessa lääkevalmistekomiteassa, jota kutsutaan nykyään ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsitteleväksi komiteaksi, ja myöhemmin lääkevalvontatyöryhmässä.
Komitea katsoi, ettei benfluoreksia pidä sen erilaisesta toimintatavasta johtuen sisällyttää Euroopassa meneillään olevaan arviointimenettelyyn, joka koskee tiettyjä ruokahalua hillitseviä aineita. Komitean lääkevalvontatyöryhmä tutkisi kuitenkin sovitun mukaisesti, liittyisikö kyseiseen yhdisteeseen turvallisuusongelma. Lääkevalvontatyöryhmä päätteli maaliskuussa 1999, ettei benfluoreksia sisältäviin lääkkeisiin liity merkittäviä riski-hyötyongelmia. Lääkevalvontaryhmässä käydyt lisäkeskustelut eivät muuttaneet tätä päätelmää.
Toinen kysymys kuului seuraavasti: Eikö Espanjan ja Italian viranomaisten markkinointikieltojen olisi pitänyt havahduttaa komissio uudestaan? Vastaus kuuluu seuraavasti: Italia ja Espanja eivät ole peruuttaneet benfluoreksin myyntilupia. Ranska peruutti vuonna 2009 Médiator-lääkkeen myyntiluvan, mikä oli itse asiassa ensimmäinen kerta, kun jokin jäsenvaltio ryhtyi tosiasiallisiin toimiin tämän lääkkeen kansallisen myyntiluvan peruuttamiseksi.
Espanjassa myyntiluvan peruutti vuonna 2003 myyntiluvan haltija Servier.
Tuotteen myynti oli edelleen sallittua Ranskassa, Portugalissa, Luxemburgissa ja Kreikassa. Benfluoreksista keskusteltiin lääkevalvontatyöryhmässä, joka toimii jäsenvaltioiden foorumina lääkevalvontaa koskevien tietojen vaihdossa.
Haluaisin selventää, että lääkevalvontaa koskevien tietojen seuranta ja lääkkeiden kansallisia myyntilupia koskeva myöhempi päätöksenteko ovat etupäässä jäsenvaltioiden vastuulla. Komission toiminta näissä asioissa on poikkeuksellista ja rajoittuu lainsäädännössä säädettyihin konkreettisiin tilanteisiin.
Komissio voi käynnistää Euroopan laajuisen Euroopan lääkeviraston arvioinnin kahdessa tapauksessa: ensinnäkin silloin, kun jäsenvaltiot tekevät toisistaan poikkeavia kansallisia myyntilupapäätöksiä, ja toiseksi ennen päätöksen tekemistä myyntilupien myöntämisestä, muuttamisesta, keskeyttämisestä tai peruuttamisesta, mikä osoittautuu tarpeelliseksi etenkin otettaessa huomioon lääkevalvontaa koskevat tiedot tapauksissa, joissa komissio katsoo, että yhteisön intressit ovat kyseessä.
Tässä tapauksessa EU:ssa ei käynnistetty toimia lääkevalvontatyöryhmän päätelmien sekä sen perusteella, ettei jäsenvaltioissa tehty tuolloin työryhmän keskusteluihin perustuvia toisistaan poikkeavia kansallisia päätöksiä.
Kolmas kysymys kuului seuraavasti: miksi siis komissio odotti näin kauan eli kesäkuuhun 2010 tehdäkseen lopullisen päätöksen tämän molekyylin markkinoinnin kieltämisestä? Vastaus kuuluu seuraavasti: Jäsenvaltioista Ranska peruutti Médiator-lääkkeen myyntiluvan vasta vuonna 2009. Vuonna 2004 voimaan tulleiden uusien säännösten nojalla tämä käynnisti automaattisesti tuotteen hyöty-riskitasapainoa koskevan tarkastuksen, joka johti komission päätökseen vaatia kaikkia jäsenvaltioita peruuttamaan benfluoreksia sisältävien lääkkeiden kansalliset myyntiluvat.
Tältä osin on tärkeää korostaa, että lääkevalvonnasta 15. joulukuuta 2010 annetussa uudessa lainsäädännössä on lisäsäännöksiä, joilla varmistetaan, että Euroopan lääkevirasto lisää kansallisen luvan saaneisiin tuotteisiin selkeät turvallisuusmerkinnät, sekä luodaan näiden tuotteiden turvallisuusmerkintöjen arviointia koskevia uusia EU:n menettelyjä jäsenvaltioiden toiminnan yhdenmukaistamiseksi.
Neljäs ja viimeinen kysymys kuului seuraavasti: aikooko komissio pyytää Euroopan lääkevirastoa toteuttamaan taannehtivia tutkimuksia tämän lääkkeen käytöstä viimeksi kuluneen 20 vuoden ajalta? Vastaus kuuluu seuraavasti: komissio ei ole toistaiseksi pyytänyt Euroopan lääkevirastoa toteuttamaan taannehtivaa ja kattavaa tutkimusta kyseisen lääkkeen käyttötavoista 20 vuoden ajalta. Ranskan selvityksessä mainituista luvuista ja dokumentoinnista käy selvästi ilmi, että tuotetta käytettiin ylivoimaisesti eniten Ranskassa.
Puhemies
(EN) Haluaisin vain tehdä selväksi, miten menettelen lisäkysymysten kanssa tänä iltana. Otan kaikki lisäkysymykset esille yhdessä (muistakaa, että teillä on puoli minuuttia aikaa kutakin lisäkysymystä kohti), minkä jälkeen kehotan komission jäseniä vastaamaan kaikkiin lisäkysymyksiin yhdellä kertaa.
Gilles Pargneaux
(FR) Arvoisa puhemies, minulla olisi yksi ihan lyhyt lisäkysymys komission jäsen John Dallin puheenvuoroon ja vastaukseen liittyen, ja kiitänkin häntä tarkennuksista. Kuten totesitte, arvoisa komission jäsen, Servier-laboratorio vaati vuosina 2003 ja 2005 kyseisen lääkkeen myyntiluvan peruuttamista näissä kahdessa maassa. Totesitte myös, että lääkevalvontatyöryhmä ei antanut vuosina 1998 ja 1999 lupaa lääkkeen myyntiluvan peruuttamiselle eikä myöskään esittänyt sitä. Lääkkeen myyntilupa peruutettiin Yhdysvalloissa jo vuonna 1997, kuten tiedetään.
Siten on selvää (tämä on lisäkysymykseni ydin), että Euroopan unionin laajoilla, 500 miljoonaa kansalaista käsittävillä markkinoilla tarvitaan entistä enemmän valvontaa ja erityisesti lisää turvallisuusmerkintöjä, jotta mahdollistetaan toimet koko Euroopan unionin alueella niin, että Euroopan komissiolla ja Euroopan lääkevirastolla on selkeä toimivalta. Tällä tavoin voimme estää joissakin jäsenvaltioissa, kuten esimerkkinä mainitussa Ranskassa, tapahtuneiden asioiden toistumisen.
Marc Tarabella
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, laajentakaamme keskustelua, sillä Médiator-lääkettä koskeva asia on vain jäävuoren näkyvä huippu ja se herättää joukon muita kysymyksiä.
Kuinka esimerkiksi on mahdollista, että lääke, jota pidetään mahdollisesti vaarallisena ja jopa kuolemaan johtavana ja joka on vedetty markkinoilta joissakin jäsenvaltioissa, voi edelleen liikkua vapaasti Euroopan unionin alueella?
Eikö nyt olisi syytä pohtia vakavasti Euroopan lääkeviraston roolia ja tehokkuutta, koska sen päätelmät eivät sido jäsenvaltioita?
John Dalli
komission jäsen. - (EN) Menettelyt, jotka olivat voimassa vastauksessani selostamieni aiempien tapahtumien aikaan, olivat seuraavat, kuten totesin: jäsenvaltioiden ja EU:n viranomaisten välillä tehtiin selkeä ero, joka on itse asiassa yhä olemassa ja josta jäsenvaltiot pitävät tiukasti kiinni. Tämän vuoksi katsommekin, että lääkevalvontaprosesseja ja -menettelyjä olisi ajan mittaan parannettava.
Minun on sanottava, että nykyisten lääkevalvontamenettelyjen ja -prosessien tarkistamisessa sekä edellisessä lääkevalvontasopimuksessa otettiin edistysaskel vuonna 2004. Nyt meillä on paljon "tulppia", ja nykyään Euroopassa voidaan ryhtyä myös muunlaisiin toimiin sen varmistamiseksi, että kaikista markkinoilta vedetyistä tuotteista ilmoitetaan ja voidaan ryhtyä asian vaatimiin toimiin. Näin ei ollut aikaisemmin.
Tämä on siis nykytilanne. Olen määrännyt yksikköni tekemään stressitestin, joka käsittää myös edellisen sopimuksemme jälkeen kehitetyt uudet lääkevalvontaprosessit ja -menettelyt. Komission yksiköt pitävät Médiator-lääkettä tapaustutkimuksena, jotta voidaan selvittää, voisiko viimeisimpien lääkevalvontaprosessien aikana tapahtua niin, mitä tapahtui Médiator-lääkkeen kanssa. Aiomme varmistaa, että jos löydämme puutteita, pullonkauloja tai tyhjiä kohtia, joissa ei ryhdytä toimiin näissä tapauksissa, palaamme asiaan ja yritämme korjata tilanteen.
Aihe: iPad-tilausten myynti Applen toimesta
iPad-valmistaja Apple vaatii, että sanoma- ja aikakauslehtien kustantajat tarjoavat tuotteitaan (irtonumeroita ja tilauksia) lukijoilleen yksinomaan Applen iTunes-verkkokaupan kautta, jotta sillä säilyy määräysoikeus myyntiehdoista. Tämä merkitsee, että iPad-käyttäjät eivät enää voi tilata sanoma- tai aikakauslehtiä iPadiin kustantajan verkkokaupasta.
Onko tällainen kauppatapa komission mielestä yhteensopiva EU:n säädösten kanssa sekä yhteentoimivuuden ja avoimen internetin periaatteiden kanssa?
Onko kyseessä mahdollisesti määräävän markkina-aseman väärinkäyttö ja näin ollen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 101 ja 102 rikkominen?
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tässä asiassa?
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Apple ilmoitti tänään, että se tarjoaa digitaalisia sanoma- ja aikakauslehtitilauksia iPad-laitteisiin yksinomaan sen verkkokaupassaan myytävien sovellusten (Apps) kautta. Kustantajat voivat silti edelleen tarjota online-tilauksia verkkosivujensa kautta tai muilla keinoin, mutta ne eivät voi enää hoitaa tilauksia iPhoneen App-sovelluksen kautta käyttämällä Applea välikätenä.
Se, rikkooko Applen toiminta EU:n kilpailusääntöjä, riippuu erinäisistä tosiasioista sekä laillisista ja taloudellisista seikoista. Se edellyttää muun muassa sitä, että Applella on määräävä markkina-asema. Määräävän markkina-aseman rajat eivät ole selvät, sillä ala on edelleen melko uusi ja kehittyy koko ajan, ja myös useat kilpailevat vastaavanlaiset ohjelmat ja laitteet tarjoavat samoja toimintoja niin, että jotkin käyttävät verkkokauppasovelluksia, sillä kuluttajien kysyntä elektronisista tai painetuista aikakauslehdistä on epävarmaa ja muuttuvaa.
Määräävää markkina-asemaa koskeva kysymys on arvioitava sitten, kun markkinat on määritelty asianmukaisesti. Euroopan unionin tuomioistuin on määritellyt määräävän markkina-aseman yrityksen taloudelliseksi valta-asemaksi, jonka perusteella se voi estää toimivan kilpailun merkityksellisillä markkinoilla, koska se voi toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaihinsa ja lopulta kuluttajiin.
Komissio panee erityisesti merkille, että vaihtoehtoisia sovellusohjelmia on olemassa ja että monet yritykset ovat hiljattain tuoneet markkinoille tai tuovat lähitulevaisuudessa markkinoille laitteita, joissa on samankaltaisia toimintoja kuin iPadissa. Komissio seuraa Applen kaupallisen politiikan kehitystä ja on tiiviissä yhteydessä kansallisiin kilpailuviranomaisiin.
Ivo Belet
(NL) Arvoisa puhemies, Apple ilmoitti tosiaan tänä iltapäivänä, että se haluaa tarjota uuden mallin tilaajilleen, mutta on selvää, että se haluaa hyötyä markkina-asemastaan, on se sitten määräävä tai ei, päästäkseen käsiksi kustantajien hallussa oleviin kuluttajatietoihin. Tämä saattaa olla pitkällä aikavälillä erityisen vahingollista eurooppalaisille kustantajille sekä tiedotusvälineiden moniarvoisuudelle.
Siten haluaisin tiedustella teiltä, oletteko valmiita toimimaan riippumatta siitä, onko kyse määräävästä markkina-asemasta vai ei, ja milloin teette aloitteen asiassa, jos ylipäätään teette? Toisin sanoen voisitteko selventää, mikä on se aikataulu, jonka kuluessa olette ajatellut toimia? Onko komission aloitteen teossa kyse viikoista vai kuukausista?
Janusz Władysław Zemke
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitän teitä vastauksestanne, mutta minusta jätitte mainitsematta erään hyvin tärkeän asian, nimittäin sen, voimmeko ylipäätään tietää, mikä osuus Euroopan markkinoista Applen uudella tuotteella on hallussaan. Vastauksenne oli varsin ylimalkainen, kun sanoitte, että asiaa on tutkittu vasta nyt. Meidän olisi minusta kuitenkin hyvä tietää, onko olemassa todellinen vaara, että Apple saisi määräävän markkina-aseman Euroopan markkinoilla.
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Nähtäväksi jää, saako Apple määräävän markkina-aseman markkinoiden kehittyessä. Meidän on arvioitava markkinat ja se, mitä määräävä asema näillä markkinoilla tarkoittaa. Tässä vaiheessa markkinat ovat vielä pienet, ja on ennenaikaista puhua komission toimista.
Jos kilpailijoilta tulee paljon ehdotuksia ja Applen toiminta ei johda määräävän markkina-aseman syntymiseen, komission ei tarvitse ryhtyä toimiin. Kuten totesin, komissio seuraa tilannetta EU:n kilpailulainsäädännön sääntöjen perusteella, ja jos toimenpiteisiin on aihetta, niihin ryhdytään ajankohdan sopivuudesta riippumatta sitten, kun katsomme toimet aiheellisiksi. Olkaa siis huoleti, toimiin kyllä ryhdytään tarvittaessa.
Aihe: Investointien suojaaminen - EU:n ja Venäjän neuvottelut uudesta kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta
Ottaako komissio neuvotteluissa, joita se käy Venäjän federaation kanssa uudesta kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta, esiin investointien suojaamisen etenkin energia-alalla? Kun otetaan huomioon, että useat eurooppalaiset energiayhtiöt on pakotettu pois Venäjän markkinoilta, ilman että niillä on ollut mahdollisuutta puolueettomaan ja oikeudenmukaiseen paikalliseen oikeussuojaan, aikooko komissio sisällyttää sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun liittyvän mekanismin uuteen Venäjän kanssa tehtävään kumppanuussopimukseen tai muihin taloussopimuksiin?
Mikä on komission kanta sopimuksesta Euroopan energiaperuskirjasta (ECT)? Toivooko komissio yhä, että Venäjän hallitus saattaisi allekirjoittaa ECT:n uudelleen ja mahdollisesti ratifioida sen? Vai sisällytetäänkö uuteen kumppanuussopimukseen vastaavia määräyksiä investointien suojasta energia-alalla?
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on ylivoimaisesti suurin ulkomainen investoija Venäjän federaatiossa, sillä vuoden 2008 loppuun mennessä se oli tehnyt investointeja yhteensä 92 miljardilla eurolla.
EU:n vakaana aikomuksena on taata energia-alalla, että energiaperuskirjaa koskevassa sopimuksessa kirjatut keskeiset periaatteet sisällytetään myös Euroopan unionin ja Venäjän federaation välillä käynnissä oleviin uutta sopimusta koskeviin neuvotteluihin. Asiaa koskeviin määräyksiin olisi sisällytettävä myös investointien suoja energia-alalla sekä etenkin vakaa riitojenratkaisumekanismi.
Tämä lähestymistapa ei heikentäisi EU:n yleistä arviointia siitä, että energiaperuskirjaa koskeva sopimus on yhä hyödyllinen monenkeskinen väline, jolla voidaan ohjata kansainvälisiä energia-alan suhteita. Sen ainutlaatuinen piirre on, että se asettaa laillisesti sitovia sääntöjä investointien suojan siirrosta ja sisältää määräyksiä energia-alan riitojenratkaisusta.
Euroopan unioni katsoo, että Venäjän uusi sitoutuminen energiaperuskirjaprosessiin sellaisena kuin se esitettiin edellisessä EU:n ja Venäjän välisessä huippukokouksessa, on erittäin tärkeä, ja EU noudattaa rakentavaa ja avointa lähestymistapaa asiassa. Tältä osin EU suhtautuu myönteisesti Venäjän ilmaisemaan mielenkiintoon laillisesti sitovaa energia-alan kehystä kohtaan, ja tämä perustuu EU:n hiljattain tekemään esitykseen yleissopimusehdotuksesta, jolla taataan kansainvälinen energiavarmuus. Energiaperuskirjaprosessin uudistaminen voisi tarjota sopivan kontekstin esitystä koskeville monenvälisille neuvotteluille.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Minulla on yksi lisäkysymys. Euroopan parlamentissa valmistellaan parhaillaan EU:n tulevaa investointipolitiikkaa. Venäjästä puhuttaessa kuulemme usein uutisia venäläisten yritysten toiminnan laajenemisesta etenkin Euroopan energiamarkkinoille, mutta samaan aikaan eurooppalaiset sijoittajat kohtaavat suuri ongelmia halutessaan tehdä sijoituksia Venäjällä erityisesti aloilla, joita Venäjä pitää strategisina, kuten energia-alaa. Miten komissio aikoo siten varmistaa, että uudessa kumppanuussopimuksessa vaalitaan investointisuhteiden vastavuoroisuuden periaatetta?
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Meillä on viikon kuluttua tapaaminen Venäjän hallituksen kanssa, ja siellä puhutaan varmasti investointipolitiikkaa koskevista asioista, sillä molemmilla osapuolilla on argumentoitavaa siitä. Venäjä väittää muun muassa, että osa sen investoinneista saa vain vähän arvostusta Euroopan unionissa, minkä vuoksi neuvotteluja käydään koko ajan.
Samalla voin todeta selvästi, että viime vuonna suhteet varsin hankalissa asioissa alkoivat mennä parempaan suuntaan: Venäjä on ollut entistä avoimempi keskustelemaan asioista perusteellisesti ja yksityiskohtaisesti. Olen kuitenkin sitä mieltä, että suhteiden olisi perustuttava sopimukseen ja että mainitsemiini uusiin sopimuksiin, joita tehdään kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen jälkeen, pitäisi sisällyttää vankat investointisuojaa koskevat lausekkeet. Vain tällä tavoin voimme todella välttää tilanteet, joissa toinen osapuoli syyttää toista pelisääntöjen rikkomisesta.
Nykyinen poliittinen dynamiikka antaa paljon toivoa siitä, että saamme tehtyä sopimuksen ja sisällytettyä siihen varsin sitovia määräyksiä. On aivan selvää, että suhteissamme tapahtui viime vuonna perustavanlaatuisia myönteisiä muutoksia.
Aihe: EU:n tuki aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaa koskevalle maailmanlaajuiselle rahastolle
Aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjuntaa koskevalle maailmanlaajuiselle rahastolle on vuoden 2011 talousarviossa osoitettu paljon määrärahoja (65 000 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 47 608 950 euroa maksumäärärahoina).
Viimeaikaisten tietojen mukaan rahastossa on havaittu merkittäviä puutteita ja jotkin jäsenvaltiot ovat rahastoon liittyvien korruptio- ja lahjontaongelmien takia keskeyttäneet maksunsa sille.
Miten komissio huolehtii siitä, ettei rahastolle osoitettuja määrärahoja käytetä lahjontaan eikä korruptioon?
Mitä komissio on tehnyt varmistaakseen, että rahasto edelleen noudattaa EU:n varojen tukikelpoisuutta koskevia sääntöjä?
Onko komissio harkinnut keskeyttävänsä rahoituksen kyseiselle rahastolle?
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Tämä on hyvin olennainen kysymys asiassa, jonka komissio ottaa hyvin vakavasti ja seuraa sitä siten tarkoin ja suurella huolella. EU antaa huomattavaa tukea aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnan maailmanlaajuiselle rahastolle. Rahaston toiminta on ollut hyvin menestyksellistä, ja vakaa aikomukseni on toimia yhteistyössä rahaston kanssa ongelmien ratkaisemiseksi madollisimman nopeasti, jotta komissio voi olla edelleenkin rahaston suurimpia tukijoita.
On tärkeää korostaa, että havaitut ongelmat eivät johdu rahastosta itsestään vaan ne syntyivät yksittäisissä maissa ihmisten sitouduttua toteuttamaan ohjelmia. Näissä maissa on aina oltava tarkkoina vastaavien ongelmien välttämiseksi. Yleisesti tiedetään, että rahaston tarkastusviranomaisen toimisto (Office of the Inspector General) on tehnyt selvityksiä 4,8 miljardin dollarin käytöstä 33 maassa. Selvityksiä on tehty joko järjestelmällisesti tai vastauksena tietoihin, joita on saatu varojen mahdollisesta kavalluksesta. Selvitys on nyt valmistunut, ja tarkastusviranomaisen toimisto on antanut siitä raportin ja julkaissut sen rahaston verkkosivuilla.
Käytäntö on osoittautunut tehokkaaksi ja avoimeksi tavaksi toteuttaa rahaston ilmoittamaa korruption nollatoleranssipolitiikkaa. Komissio puolestaan on tilannut riippumattoman viisipilarisen rahaston tilintarkastuksen, kuten Euroopan unionin varainhoitoasetuksissa vaaditaan kaikilta EU:n rahoitustukea saavilta järjestöiltä. Marraskuussa 2010 annettuun tilintarkastuskertomukseen sisältyi tilintarkastajien yleispäätelmä, että rahaston sisäinen valvontaympäristö noudattaa vastuunjaon ja taloudellisen ohjauksen periaatteita maittain ja alueittain tapahtuvassa tilinpäätösraportoinnissa. Vakiomekanismit ja valvonta ovat siis jo olemassa sen varmistamiseksi, että lahjoittajilta saatuja varoja hoidetaan asianmukaisesti.
Tilintarkastajat tekivät kuitenkin useita esityksiä varainhoidon parantamiseksi nykyisen riskinhallintastrategian lisäksi. Yksikköni keskustelevat parhaillaan tilintarkastuskertomuksen pohjalta välttämättömistä muutoksista, joilla on tarkoitus parantaa ja nopeuttaa 4. tammikuuta hyväksyttyä rahaston uudistusohjelmaa. Aloittelemme myös toista tarkastusohjelmaa, joka käsittää maakohtaisia käyntejä ja joka on jatkoa institutionaaliselle arvioinnille. Olen jo ottanut 27. tammikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä ja 2. helmikuuta pidetyssä videokonferenssissa yhteyttä rahaston pääjohtajaan Michel Kazatchkineen muistuttaakseni lisäuudistusten kipeästä tarpeesta rahaston perusvarainhoitoprosessien ja -toimintojen parantamiseksi edelleen.
Tällä välin rahaston sihteeristö ehdotti 2. helmikuuta kokoontuneessa johtokunnan kokouksessa ulkoisen tarkastuksen teettämistä rahaston valvontamekanismista. Johtokunnan jäsenet kannattivat ehdotusta. Vastauksena kysymykseenne siitä, onko komissio harkinnut keskeyttävänsä EU:n rahoituksen kyseiselle rahastolle, kerron, että komissio on ilmoittanut rahaston pääjohtajalle ja johtokunnan jäsenille, että EU:n varoja ollaan jäädyttämässä. Samalla katson, että Euroopan unionin ja varsinkin komission on pidettävä kiinni rahaston tavoitteista, uudistusprosessista sekä maakohtaisesta terveydenhuoltojärjestelmien mukauttamisstrategiasta.
Komissio määrittelee tältä osin selkeät hakukriteerit ennen kuin rahastolle voidaan alkaa myöntää uudelleen varoja. Nämä petosten ennaltaehkäisyn ja havaitsemisen varmistamiseksi tarkoitetut toimet eivät vaikuta elintärkeän hoidon antamiseen potilaille, mutta samaan hengenvetoon on syytä tiedostaa, että on tarpeen kehittää ripeästi uudet ja entistä paremmat valvontamekanismit, sillä ajan myötä maksuista kiinni pitäminen loputtomiin ei ole paras ratkaisu. Tarvitsemme entistä lujemmat valvontamekanismit maatasolla, mikä vähentää varojen kavalluksen riskiä ja mahdollistaa maksujen jatkamisen. Kuten jo totesin, komissio on edelleen rahaston vahva tukija, sillä rahasto on tehnyt hienoa tulosta petoksista huolimatta, mutta tämä ongelma on hoidettava asianmukaisesti.
Anne E. Jensen
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä paitsi rahaston tukemisesta myös niistä päättäväisistä toimista, joihin hän on ryhtynyt selvittääkseen tapahtunutta, ja asian ottamisesta hyvin vakavasti. Kysymykseni komission jäsenelle on tarkalleen ottaen seuraava: mitä aikataulua hän on harkinnut rahaston varojen jäädyttämiseksi? Miten nopeasti ongelmiin voidaan hänen mukaansa odottaa ratkaisua? Rahaston mukaan osa kavalluksiin syyllistyneistä on pidätetty. Asiassa on ryhdytty toimiin. Haluaisin tietää, kuinka kauan hän uskoo kestävän, ennen kuin rahastoon pääsee taas virtaamaan rahaa?
Michael Cashman
(EN) Arvoisa komission jäsen, oletteko samaa mieltä siitä, että aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnan maailmanlaajuinen rahasto on elintärkeä ja että olisi rikos, jos sen rahoittaminen lopetettaisiin nyt, sillä se tekisi lopun näistä hankkeista, joilla voidaan säästää ihmishenkiä?
Oletteko samaa mieltä myös siitä, että meidän on, kuten sanoitte, vahvistettava valvontamekanismeja sekä sitoutumistamme sen varmistamiseksi, että rahasto auttaa apua eniten tarvitsevia eli niitä, joille aids tai hiv, tuberkuloosi ja malaria ovat uhka?
Korruption vitsausta ei pidä maksattaa viattomilla aids- tai hiv-potilailla tai malarian ja tuberkuloosin uhan alla elävillä.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa puhemies, myös minä kiitän arvoisaa komission jäsentä hänen vastauksestaan. Julkistettujen tilastotietojen mukaan Euroopan unioni on varannut aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnan maailmanlaajuiseen rahastoon 972,5 miljoonaa euroa vuosiksi 2002-2010. Tämä on noin puolet rahaston koko varoista.
Kysymykseni kuuluu seuraavasti: lukuun ottamatta sitä, mitä sanoitte meille havaitsemistanne ongelmista, onko komissio laatinut arviointikertomuksen tai tehnyt tutkimusta siitä, onko rahaston kaikki varat suunnattu sovittuihin kohteisiin?
Andris Piebalgs
komission jäsen. - (EN) Tällä asialla on kaksi puolta. Yhtäältä myönnän, että rahasto tekee hienoa työtä ja auttaa niitä, jotka ovat eniten avun tarpeessa. Siitä ei ole epäilystäkään.
Toisaalta kyse on kuitenkin julkisista varoista. Julkiset varat ovat veronmaksajien rahaa, ja yksi kavallus tai yksi petostapaus voivat tuhota satojen tuhansien ihmisten työn. Ongelmaan on siten löydettävä hyvin nopeasti ratkaisu. Tavoitteeni on ryhtyä kesään mennessä lisätoimiin, jotta maksujen maksaminen voidaan aloittaa uudelleen syksyllä. Uskon, että tavoite on saavutettavissa.
Olemme tunnistaneet alueen, jolla tämä on tarpeen: nimittäin kansallisesti. Keskustoimistossa on tehty asianmukainen tilintarkastus ja rahaa siirtäessämme kaikki on kunnossa, mutta maiden täytäntöönpanossa on liian monia riskitekijöitä. Jos näkisitte, mitkä maat ovat olleet kyseessä, ja näkisitte niille myönnettyjen määrärahojen suuruuden, ymmärtäisitte, että summat ovat liian suuret maksujen keskeyttämiseksi ja että uudistuksia tarvitaan hyvin nopeasti.
Jos ensi vuonna havaitaan kavalluksia, olette ensimmäisinä sanomassa minulle, että tiesin tapauksista, ja ihmettelette, miksen ryhtynyt toimiin. Vastaisin siihen, että mielessäni olivat vain sairaat ihmiset. Se ei olisi riittävä vastaus.
Jos selvitämme ongelman puolessa vuodessa eli kesään mennessä, emme ole vaikuttaneet merkittävästi rahaston toimintaan mutta olemme lisänneet luottamusta rahaston toimintaan ja EU:n veronmaksajien rahan käyttötapaan.
Aihe: CE-merkintä
Voisiko komissio kertoa, miten CE-merkinnän vahvistamisessa on edistytty Euroopan viennin edistämiseksi muun muassa Etelä-Amerikan ja Aasian markkinoilla, sillä tämä oli yksi komission jäsen Tajanin virkaan nimittämisensä yhteydessä antamista lupauksista?
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, arvoisa Jim Higgins, CE-merkintä on näkyvä osa mekanismia, joka on ratkaisevan tärkeä sisämarkkinoiden sujuvan toiminnan kannalta.
Uuden lainsäädäntökehyksen hyväksymisellä vuonna 2008 parannettiin merkinnän luotettavuutta erityisesti kolmessa eri asiassa. Ensinnäkin sillä parannettiin CE-tuotteiden sertifiointijärjestelmän valvontaa ja toiseksi sen ansiosta kansalliset viranomaiset ovat aloittaneet markkinoiden valvonnan, sillä heidän on tarkistettava valmistajien ilmoitukset vaatimustenmukaisuudesta sekä riippumattomien järjestöjen myöntämät sertifikaatit, joilla annetaan lupa CE-merkintöjen käytölle tuotteissa, ja kolmanneksi lainsäädännössä jäsenvaltioita vaaditaan parantamaan tullitarkastuksia niin, että vain lainsäädännön mukaiset tuotteet päästetään Euroopan ja maailman markkinoille.
Uuden lainsäädäntökehyksen tehokkaalla täytäntöönpanolla parannetaan CE-merkinnän uskottavuutta ja siten CE-merkinnällä varustettujen tuotteiden mainetta Euroopan ja samalla myös kansainvälisillä markkinoilla sen ansiosta, että lainsäädännöllä tarjotaan aiemmin puuttuneita välineitä CE-merkinnän suojelemiseksi. Tuontituotteiden valvonnan tehostamisella varmistetaan lisäksi CE-merkintöjen väärinkäytön väheneminen maailmanmarkkinoilla. Komissio on lisäksi parlamentin nimenomaisesta pyynnöstä käynnistänyt onnistuneesti sekä taloudellisille toimijoille (etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille) että kuluttajille suunnatun tiedotuskampanjan CE-merkinnästä.
Kampanjan tavoitteena on lisätä asianosaisten, kuten etenkin pienten ja keskisuurten yritysten, tietoa merkinnän merkityksestä ja siihen liittyvän mekanismin toiminnasta, jotta asianosaiset voisivat noudattaa merkintäsääntöjä asianmukaisesti ja puolustautua entistä tehokkaammin oikeudessa vaarallisten tuotteiden väärennöstapauksissa. Tämä lisää eurooppalaisten tuotteiden kilpailukykyä.
Kolmansien maiden (myös Mercosur-maiden ja Latinalaisen Amerikan maiden, kuten erityisesti Argentiinan) kanssa tekemiemme sopimusten ja käymiemme neuvottelujen tarkoituksena on edistää CE-merkintää koskevaa sääntely- ja teknistä mallia. Ollessani yhteydessä näiden maiden kanssa aion selventää näitä seikkoja ja tietenkin ajaa ratkaisuja, joiden täytäntöönpanosta olemme sopineet. Matkustan keväällä Latinalaiseen Amerikkaan, missä myös tämä kysymys on esillä tapaamisissani niiden maiden hallitusten edustajien kanssa, joissa käyn: Brasiliassa, Argentiinassa ja Chilessä.
Vahvistan luonnollisesti sitoumukseni siihen, että toimin tiiviissä yhteistyössä kanssanne sen varmistamiseksi, että CE-merkinnän taustalla oleva mekanismi toimii kunnolla ja että jäsenvaltiot noudattavat velvoitteita, joilla tuotteistamme on määrä tehdä entistäkin kilpailukykyisempiä. Pidän teidät luonnollisesti säännöllisesti ajan tasalla näistä asioista ja saanen muistuttaa, että komissio tutkii tilanteen uudelleen ja antaa siitä parlamentille kertomuksen vuonna 2013 asetuksen (EY) N:o 765/2008 edellyttämällä tavalla.
Jim Higgins
(EN) Haluan kiittää komission jäsentä vastauksesta. Konsepti on mielestäni oikein hyvä. Se on kuluttajakeskeinen ja ottaa huomioon tuotteiden maineen sekä EU:ssa valmistettujen tavaroiden luotettavuuden. En kuitenkaan löydä lainkaan tietoja esimerkiksi Eurostatilta siitä, mikä arvo CE-merkinnällä on Euroopan liiketoiminnassa tai kuinka moni eurooppalainen ylipäätään tietää, mitä EY tekee.
Toiseksi olen sitä mieltä, että meidän olisi hyödynnettävä CE-merkintää nykyistä enemmän. Huhtikuussa 2010 pidetyillä Hannoverin messuilla järjestettiin laaja kampanja CE-merkinnän tunnetuksi tekemiseksi, mutta muutoin emme hyödynnä sitä tarpeeksi. Tarvitaan paljon sitkeämpiä ponnisteluja, sillä merkinnällä on todella iso potentiaali.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, koska mainitsitte Euroopan unionin kilpailukyvyn ja koska kannatan toimianne Euroopan unionin teollisuuspolitiikan kehittämiseksi, haluaisin tiedustella teiltä seuraavaa: mikä osa Euroopan markkinoilla olevista tuotteista on varustettu CE-merkinnällä ja mikä osa Euroopan sisämarkkinoilla olevista tuotteista on valmistettu Kiinassa?
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, olen kiitollinen siitä, että olemme käsitelleet monia niistä kysymyksistä, jotka ovat myös meille tärkeitä, sillä totuus on, että Euroopan unionin ulkopuolelta laillisesti tai laittomasti tuodut tuotteet ovat usein väärennettyjä. Silti sekä komissiolta että muilta unionin toimielimiltä puuttuu tuontituotteiden tarkastuksista vastaava tulli- tai poliisilaitos, minkä vuoksi meidän on luotettava tarkastuksiin, joita jäsenvaltiot tekevät CE-merkinnällä varustettujen tuotteiden tullessa EU:n alueelle ja markkinoille.
Selostan asiaa yksityiskohtaisesti myöhemmin vastatakseni Jim Higginsin lisäkysymykseen, mutta haluan täsmentää, että olemme käynnistäneet tiedotuskampanjan, jonka tavoitteena on paitsi tehdä CE-merkintää tunnetuksi myös varmistaa tuotteiden entistä suurempi varmuus väärennökset havaitsemalla.
Ehdotus vierailusta Rotterdamin satamassa, minne suurin osa leluista saapuu, on ajatus, jota olen työstänyt. Käyn satamassa kenties itse osoittaakseni, että komissio kiinnittää huomiota niiden tuotteiden tarkastamiseen, jotka tulevat Euroopan unionin ulkopuolelta unionin alueelle sen tärkeimpien satamien kautta.
Olen samaa mieltä siitä, että CE-merkinnän käyttöä on kannustettava. Olemme alkuvaiheessa, mutta minusta meidän on jatkettava tällä tiellä. Tähän pyritään tiedotuskampanjalla, joka järjestettiin myös Euroopan parlamentin pyynnöstä. Ollessani vielä Euroopan parlamentin jäsen saimme paljon aikaan vaatimalla EU:lle merkintää, jolla varmistettaisiin ensisijaisesti, että tuotteet ovat EU:n lainsäädännön mukaisia. Meidän ei nimittäin pidä unohtaa, ettei CE-merkintä ole eurooppalainen laatumerkintä vaan se tarkoittaa vain sitä, että tiettyjä EU:n sääntöjä on noudatettu, toisin sanoen se on eräänlainen vaatimustenmukaisuusvakuutus tai kolmannen osapuolen myöntämä sertifikaatti.
Jotkut parlamentin jäsenet toivovat, että CE-merkintää seuraisi laatumerkintä, ja parlamentti itse asiassa kiirehti minua asiassa vuosi sitten pidetyssä kuulemisessa asettuessani ehdolle komission jäseneksi. En todellakaan vastusta ajatusta, mutta meidän on minusta ensiksi edistettävä ja lisättävä CE-merkinnän käyttöä EU:ssa järjestettävällä tiedotuskampanjalla. On tehtävä entistä enemmän, ja seuraavassa vaiheessa meidän on harkittava uusia aloitteita. Sitä ennen meidän on kuitenkin ennen kaikkea varmistettava, että CE-merkinnästä tulee yleinen käytäntö kaikissa EU:n yrityksissä ja erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, jotka tarvitsevat todennäköisesti lisätiedotusta.
Voin vakuuttaa, että olen valmis parantamaan tiedotusta. Olen iloinen näistä keskusteluista ja kysymyksistä (kiitän niistä Jim Higginsiä), sillä ne vauhdittavat keskustelua työssä, jota Euroopan parlamentti ja sen yksittäiset jäsenet sekä komission jäsenet ja komission edustustot ja parlamentti tekevät Euroopan unionissa.
On elintärkeää tiedottaa jäsenvaltioille ja liikeyrityksille tämän välineen käytön merkityksestä, ja yhtä tärkeää on (olen jo korostanut tätä puheenvuorossani) painostaa jäsenvaltioita harjoittamaan tiukkaa valvontaa sekä maiden rajoilla että markkinoilla väärennösten ja CE-merkkinän laittoman käytön estämiseksi tai edes vähentämiseksi, jotta voimme suojella eurooppalaisia tuotteita ja varmistaa ennen kaikkea kuluttajien etuja suojelevan EU:n lainsäädännön noudattaminen.
Aihe: Jäsenvaltioiden vaihtelevat yritystoimintaympäristöt
Yksi Eurooppa 2020 -strategian tärkeimmistä painopistealueista on yrittäjyyden tukeminen laatimalla toimintalinjoja, joilla kehitetään ja parannetaan etenkin pk-yritysten yritystoimintaympäristöä. Tästä huolimatta yritystoimintaympäristöt vaihtelevat jäsenvaltioiden välillä huomattavasti, ja monissa jäsenvaltioissa vallitsee tiukka byrokratia ja uuden yrityksen perustaminen aiheuttaa suuria kustannuksia, mikä haittaa yrittäjyyttä. Lisäksi talouskriisi pahentaa tätä ongelmaa ja luo tilanteen, jossa yrittäjyys ja sen myötä talouskasvu vaihtelevat EU:n sisällä.
Kysyn komissiolta seuraavaa: Onko Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyvä yrittäjyyden kasvun tavoite sen mielestä realistinen, ja voidaanko se saavuttaa kaikissa jäsenvaltioissa tulevien 10 vuoden aikana, kun otetaan huomioon edellä mainitut vaihtelevat olosuhteet?
Aikooko komissio suositella jäsenvaltioille konkreettisia toimintalinjoja ja yhteistä kehystä yrittäjyyttä haittaavien ongelmien ratkaisemiseksi?
Aihe: Pienet ja keskisuuret yritykset
Voiko komissio ilmoittaa, mitä toimia se toteuttaa niiden Eurooppaan sijoittautuneiden pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseksi, jotka haluavat viedä tuotteita ja investoida Kiinan kaltaisiin kehittyviin kansantalouksiin?
Aihe: Yrittäjien asema säästötoimia toteuttavissa jäsenvaltioissa
Onko EU ehdottanut yrittäjyyden tukemista erityisesti ankaria säästötoimia toteuttavissa jäsenvaltioissa?
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, yritän esittää asiani ytimekkäästi, kuten minulla oli tapana parlamentin jäsenenä toimiessani. Käsittelemme hyvin mielenkiintoisia kysymyksiä, kuten ennen kaikkea komission valmiutta tukea yrittäjyyttä ja parantaa yritysten ja varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) toimintaympäristöä auttamalla niitä pääsemään osallisiksi kolmansien maiden markkinoista. Nämä kolme kysymystä ovat mielestäni ensisijaisen tärkeitä.
Tästä syystä komission vuonna 2008 hyväksymää pk-yrityksiä tukevaa eurooppalaista aloitetta (Small Business Act) tarkistetaan lähipäivinä. Aloitteen periaatteet ja määräykset ovat täysin sopusoinnussa Europe 2020 -strategian kanssa ja niiden täytäntöönpano jäsenvaltioissa on varmistettu sillä, että kaikki asianosaiset kannattavat niitä. Toisin sanoen kaikki - jäsenvaltiot ja liikeyritykset - otetaan mukaan saatujen tulosten valvontaan.
Aiomme varmistaa, että Small Business Act -aloitteessa tuetut periaatteet, joiden tarkoituksena on edistää yrittäjyyttä ja poistaa kriteeri, että politiikan suunnittelussa ajatellaan ennen kaikkea "pienet ensin" -periaatteen mukaisesti, pannaan täytäntöön sekä unionissa että jäsenvaltioissa.
Olemme jo ottaneet käyttöön pk-yrityksille tarkoitetun testin, jonka tavoitteena on ottaa entistä paremmin huomioon pk-yritysten toimintaa haittaavien politiikanalojen ja velvoitteiden vaikutusten arviointimenettelyt. Tarkistettuun Small Business Act -aloitteeseen sisältyy testin käytön yhdenmukaistamiseen sekä arviointien laadun parantamiseen tarkoitettuja toimenpiteitä. Lisäksi kaikkia jäsenvaltioita kehotetaan noudattamaan samanlaista menettelyä kansallisessa päätöksenteossa.
Olemme tietoisia tarpeesta vähentää byrokratiaa ja poistaa maiden välisiä eroja, minkä takia osoitamme erityisiä toimia (kuten keskitettyjen palvelupisteiden perustaminen sekä sähköisen hallinnon hyödyntäminen) alan toimintojen nopeuttamiseksi. Komissio valmistelee lisäksi kansallisten virkamiesten välistä parhaiden käytäntöjen vaihtoa erityisistä aiheista.
Nuorten yrittäjyyden edistämiseksi ja rajatylittävän kaupan alan yhteistyön vauhdittamiseksi Euroopassa olemme jälleen parlamentin aloitteesta kehittäneet nuorille yrittäjille suunnatun Erasmus-ohjelman, jonka tulokset ovat olleet myönteisiä. Aikomuksenamme onkin löytää ohjelmalle oikeusperusta, jotta tästä kokeiluhankkeesta voitaisiin tehdä jatkuva ohjelma.
Olemme suunnitelleet myös erityisesti naisyrittäjille tarkoitettuja toimenpiteitä: meillä on nyt verkosto, johon kuuluu 250 naispuolista lähettilästä 22:sta Euroopan maasta. Toivon, että verkosto voisi laajeta edelleen. Kehitämme parhaillaan myös naisyrittäjille tarkoitettuja tukiohjelmia ainakin kahteentoista EU:n jäsenvaltioon.
Mitä tulee pk-yrityksille annettavaan tukeen unionin ulkopuolelle suuntautuvaa vientiä ja investointeja varten, käynnistimme viime vuoden alussa laajan julkisen kuulemisen aikomuksestamme lisätä tukitoimia. Kuulemisen tulosten pohjalta voimme mukauttaa ehdotettuja suuntaviivoja, joiden tavoitteena on lisätä pk-yritysten tukipalveluja niin, että samalla varmistetaan julkisten varojen tehokas käyttö.
Meillä on jo paljon kokemusta pk-yritysten kansainväliseksi tekemisessä. Viittaan nyt suurta menestystä saaneisiin hankkeisiin, joita ovat muun muassa Kiinassa toimivien pk-yritysten immateriaalioikeuksia koskeva Helpdesk-hanke, EU:n ja Japanin välinen teollisuusalan yhteistyökeskus, Enterprise Europe Network -yritysverkosto sekä joukko koulutusohjelmia. Lisäksi valmistelemme parlamentin rahoittaman selvityksen tulosten pohjalta tiedonantoa pk-yritysten tukemisen lisäämisestä kolmansien maiden markkinoilla.
Kiinan kaltaisista nousevista talouksista puhuttaessa voin vahvistaa, että komissio on käyttänyt Small Business Act -aloitteen puitteissa varoja, joita parlamentti on osoittanut valmistelutyöhön ja joiden avulla Kiinaan ja Intiaan on voitu perustaa pk-yritysten avustus- ja tukikeskuksia. Kävin itse Pekingissä viime marraskuussa Kiinassa toimivien pk-yritysten EU:n tukikeskuksen avajaisissa.
Lisäksi voin kertoa, että komissio nimittää huomenna uudeksi pk-yritystoiminnan erityisedustajaksi yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston apulaispääjohtajan Daniel Callejan, joka vastaa Small Business Act -aloitteen toteutuksen tiiviistä valvonnasta ja toimii pk-yritysten yhteyshenkilönä.
Hyväksymisvaiheessa olevassa komission asiakirjassa kehotetaan kaikkia jäsenvaltioita ja paikallisviranomaisia nimittämään pk-yritystoiminnan erityisedustaja vastaamaan Small Business Act -aloitteen toteutuksen valvonnasta Euroopan unionin eri alueilla. Minulla on ilo kertoa teille, että olen jo saanut myönteistä palautetta monilta jäsenvaltioilta ja unionin eri alueilta.
Georgios Papanikolaou
(EL) Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia sanoistanne, arvoisa komission jäsen; tämä kaikki kertoo kunnianhimoisista tavoitteista. Palaan kuitenkin hieman taaksepäin todetessani, että kilpailukykyasioita käsittelevä neuvosto kehotti joulukuussa 2008 jäsenvaltioita lyhentämään yritysten perustamiseen menevää aikaa enintään kolmeen päivään, ja komissio lupasi luonnollisesti valvoa tätä kehitystä.
Kolme vuotta myöhemmin talouskriisin ollessa pahimmillaan voimme todeta, että yrityksen perustamiseen menee Kreikassa 15 päivää, Itävallassa 11 päivää, Suomessa 8 päivää ja Belgiassa vain puolitoista päivää. Erot ovat siis valtavat.
Kysymykseni kuuluu seuraavasti: kun me kaikki olemme yhtä mieltä siitä, että yrittäjyys on talouskasvun elinehto, kuinka komissio voisi pelkkien kehotusten sijasta todella painostaa valtioita niin, että voimme yhdenmukaistaa näitä menettelyjä?
Brian Crowley
Haluaisin nostaa esiin kolme seikkaa.
Ensimmäinen koskee Kiinan helpdesk-hanketta. Se on erinomainen ajatus, mutta pk-yritysten on vaikea päästä juuri niille aloille, joilla ne toimivat. Hanke näyttää sopivan paremmin suurille yrityksille.
Toiseksi otan esille keskitettyjen palvelupisteiden mallin, joka on jo käytössä EU:n sisällä ja jota voitaisiin hyödyntää entistä paremmin Bric-maissa eli Brasiliassa, Venäjällä, Intiassa ja Kiinassa viennin määrän ja niiden ulkomaisten investointien lisäämiseksi, joita eurooppalaiset yritykset voivat tehdä.
Kolmanneksi ja viimeiseksi totean, että toistaiseksi parhaiten toiminut malli on EU:n ja Japanin väliset suhteet. Se on toiminut parhaiten sekä kaupassa että investoinneissa. Se voisi kenties olla jatkossa noudatettava malli.
Marian Harkin
(EN) Kysymykseni on varmasti hieman hankala, sillä se liittyy maihin, jotka toteuttavat tiukkoja säästötoimia, kuten kotimaani Irlanti.
Asia on seuraava: Pk-yritysten on saatava luottoa, jota ne eivät nyt saa monesta eri syystä ja kenties siksi, että pankit vaativat enemmän lisävakuuksia kuin pk-yritykset voivat tarjota, tai koska toisinaan pk-yritykset eivät vain halua ottaa riskiä ja ottaa lainaa nykyisessä yritysilmastossa, jossa ei tapahdu kasvua.
Kysymykseni tähän liittyen on: voisiko komissio tukea muita toimia, kuten lainatakuuohjelmia tai jopa EU:n mikrorahoitusjärjestelyn laajentamista?
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen todella iloinen siitä, että pienten ja keskisuurten yritysten kysymys on keskeisellä sijalla parlamentin keskustelussa jo toista päivää peräkkäin. Käsittelimme eilen illalla kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaa sekä sitä, miten pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä mikroyrityksiä voitaisiin auttaa saamaan EU:n rahoitusta seuraavasta kahdeksannesta puiteohjelmasta. Kartoitimme myös, mitä olemme tähän asti tehneet ja mitä teemme parhaillamme tämän kategorian yritysten hyväksi.
Kuten jo totesin puheenvuorossani (totesin tämän myös eilen illalla), pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen on mielestäni ensisijainen tavoite monestakin syystä. Ensinnäkin pk-yrityksillä on vääjäämättä keskeinen asema nykykriisistä selviämisessä. Reaalitaloudesta on tehty Eurooppa 2020 -strategiassa jälleen talouspolitiikan ydin. Pk-yritykset ovat reaalitaloutemme elinehto, ja tulevaisuutta ajatellen olen sitä mieltä, että pk-yrityksillä voi olla ennen kaikkea myös merkittävä yhteiskunnallinen rooli, koska ne luovat työpaikkoja Euroopan unioniin, vaikka suuret teollisuusyritykset käyvätkin läpi rakenneuudistuksia.
Meidän on siis luotava edellytykset pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvylle. Kilpailukyky on yhtä kuin innovointi, ja ollaksemme innovatiivisia meidän on autettava pk-yrityksiä luotonsaannissa. Euroopan parlamentin tuen ansiosta olemme voineet antaa Small Business Act -aloitteeseen kuuluvan direktiivin viranomaisten takia ja kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjunnasta. Tulos on loistava ja toivon mukaan jäsenvaltiot panevat täytäntöön tämän koko Euroopan unionia sitovan direktiivin vuoden sisällä viime lokakuusta laskien ja kenties jopa ennen lopullista määräaikaa. Tämä tuo markkinoille likviditeettiä noin 180 miljardia euroa pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi.
Tässä ei ole vielä kaikki. Olen perustanut myös pk-yritysten rahoitusfoorumin, kuten pk-yrityspolitiikkaa ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaa käsittelevässä parlamentin mietinnössä todetaan. Foorumi on komission uusi väline, paikka, jossa kartoitamme luotonsaantivaikeuksia ja etsimme ratkaisuja näihin ongelmiin. Ei ole sattumaa, että olemme saaneet Lontoon pörssin mukaan tähän aloitteeseen ensimmäistä kertaa. Tämä on voimakas viesti Yhdistyneeltä kuningaskunnalta rahamaailman huomattavasta tuesta pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi. Rahatalous siis tukee ja palvelee nyt reaalitaloutta, mikä on minusta tärkeä signaali. Pidän huolen siitä, että pk-yritysten rahoitusfoorumin toimintaa tuetaan edelleen luotonsaannissa, ja aion myös kartoittaa kaikki saatavilla olevat aloitteet, mukaan lukien rajat ylittävä riskipääoma sekä pyrkimykset poistaa "pullonkauloja" Euroopan investointipankin ja kotimaisten luottolaitosten väliltä, sillä jälkimmäiset viime kädessä myöntävät rahoituksen.
Mitä meidän olisi tehtävä EU:n rahoituksen saannin helpottamiseksi? Valmistelemme parhaillaan seuraavaa kahdeksatta puiteohjelmaa, ja pk-yritysten hyväksi on jo saatu aikaan myönteisiä tuloksia. Toistan sen, mitä totesin eilen illalla, sillä en ole varma, olivatko tänä iltana paikalla olevat jäsenet läsnä myös eilen: kemikaalien rekisteröintiä, arviointia, lupamenettelyitä ja rajoituksia koskevan asetuksen (REACH-asetuksen) osalta voin sanoa, että olen leikannut rekisteröintimaksuja 60 prosenttiin pk-yritysten ja 90 prosenttiin mikroyritysten hyväksi. Olen lisäksi varmistanut, että REACH-asetuksen täytäntöönpanosäännöt on käännetty kaikille Euroopan unionin virallisille kielille. Pk-yrityksille on siis annettu voimakas viesti tuesta myös tältä suunnalta. Tarkoituksemme on toimia samoin myös rakennusalalla toimivien mikroyritysten kanssa.
Olen lisäksi järjestänyt useita mikroluottoa käsitteleviä kokouksia. Käsittelin tätä kysymästä tarkkaan myös Brysselissä kaksi viikkoa sitten pidetyssä kokouksessa, johon otti osaa Italian valtion alaisen uuden mikroluottolaitoksen edustaja; tämä on minusta esimerkki hyvin toimivasta aloitteesta. Toivon voivani levittää alaa koskevia hyviä käytäntöjä jäsenvaltioiden välillä, jotta niitä voitaisiin soveltaa.
Yritysten perustamisluvan saamiseen menevässä ajassa ilmenevät erot ovat todellinen ongelma. On selvää, että jäsenvaltioita on painostettava vähentämään byrokratiaa. EU:n byrokratiasta puhutaan paljon, ja toki sitä ilmenee, mutta jäsenvaltioissa sitä esiintyy joskus lähes yhtä paljon. Menettelyjen keventäminen on joka tapauksessa minusta kansalaisten etujen mukaista. Kun sanomme, että meidän pitäisi soveltaa "pienet ensin" -ajatusmallia, on varmistettava, että jäsenvaltiot ryhtyvät soveltamaan sitä komission tavoin. Tarkistetun Small Business Act -aloitteen esittäminen Euroopan eri pääkaupungeissa tarjoaa niin ikään tilaisuuden kehottaa jäsenvaltioita lyhentämään pk-yritysten perustamisluvan saamiseen menevää aikaa.
Aihe: Komission tasa-arvostrategia
Komissio käynnisti 17. joulukuuta 2011 uuden tasa-arvostrategian, joka on voimassa vuoteen 2014 asti. Strategiassa vahvistetaan uusia tavoitteita, joihin kuuluvat naisten lukumäärän lisääminen keskitason johtotehtävissä ja naisten palkkaaminen hallintovirkamiehen (AD) virkoihin komission pääosastoihin, osastoihin ja yksiköihin.
Uudella tasa-arvostrategialla pyritään turvaamaan komissiossa työskentelevien naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet, mutta se ei koske Euroopan unionin muita toimielimiä ja elimiä. Tuleeko komission laatima tasa-arvostrategia vaikuttamaan EU:n muissa toimielimissä työskentelevien naisten asemaan? Eikö komissio katso, että olisi syytä laatia yhteinen tasa-arvostrategia, jolla yhtäläiset mahdollisuudet turvattaisiin myös muissa unionin toimielimissä ja elimissä työskenteleville naisille ja miehille? Sukupuolten tasa-arvo ja yhtäläiset mahdollisuudet ovat Euroopan unionin perusperiaate, jota olisi sovellettava yleispätevästi ja poikkeuksetta kaikkiin EU:n työntekijöihin.
Maroš Šefčovič
komission jäsen. - (EN) Olen hyvin iloinen saadessani tämän kysymyksen, sillä minulla on hyviä uutisia. Tammikuun 1. päivästä alkaen komissiossa työskentelee itse asiassa ensimmäistä kertaa enemmän naisia kuin miehiä. Olemme varsin ylpeitä tuloksesta, mutta tiedämme myös, ettei kehitys lopu tähän. Meidän on jatkettava tasa-arvopolitiikkaamme nostaaksemme myös johtotehtävissä ja hallintovirkamiehen viroissa (AD) toimivien naiskollegoidemme määrää komissiossa.
Hyväksyimme siten strategian vuosiksi 2010-2014 eli nykyisen komission toimikauden loppuun. Haluaisimme todella päästä tulokseen, jossa naisten osuus olisi 25 prosenttia ylemmän tason johtotehtävissä toimivista, 30 prosenttia keskitason johtotehtävissä toimivista sekä 43 prosenttia hallintovirkamiehen viroissa olevista henkilöistä. Olemme saavuttaneet jo melkoisesti 15 vuoden aikana, sillä johtotehtävissä toimivien naisten määrä on noussut valtavasti. Haluamme luonnollisesti jatkaa näitä ponnisteluja. Käytämme menetelmää, jossa eläkkeelle jäävät korvataan naistyöntekijöillä, joiden osuus on 30 prosenttia ylempien johtotehtävien viroista ja 50 prosenttia keskitason johtotehtävien ja hallintovirkamiesten viroista. Tämä tarkoittaa siis sitä, että kun kyseisissä johtotehtävissä toimivat jäävät eläkkeelle, 30 tai 50 prosenttia heistä on tarkoitus korvata naisilla.
Tarkistin vastauksena kysymykseenne muiden toimielinten tilanteen ja minun on sanottava, että pärjäätte varsin hyvin parlamentissa. Luvut ovat hyvin vaikuttavia. Ihan samaa ei voida sanoa neuvostosta, jossa tulokset ovat rehellisesti sanottuna hieman erilaiset. Paras tapa minusta edetä asiassa olisi kuitenkin se, että jatkamme parhaiden käytäntöjen vaihdon politiikkaa ja vaihtaisimme kokemuksia politiikan täytäntöönpanosta.
Tiedän, että myös hallintojohtajamme eli pääsihteerimme keskustelevat asiasta säännöllisesti, ja uskon, että hyvien käytäntöjen vaihto johtaa tarkoituksenmukaisiin tuloksiin kaikissa EU:n toimielimissä.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitoksia hyvistä uutisista. Olen iloinen, että komissiossa työskentelee enemmän naisia kuin miehiä. Haluan kuitenkin esittää teille seuraavan lisäkysymyksen: Kuinka paljon aikaa uskotte menevän siihen, että Euroopan komissiossa työskentelee johtoasemassa naisia 50 prosenttia 25 tai 42 prosentin sijasta? Kuinka kauan siihen menisi arvionne mukaan aikaa? Sanoitte, että tähän päästäisiin vasta toimikautenne loppuun mennessä.
Ette kuitenkaan vastannut kysymykseeni kovin selkeästi. Mitä mieltä olette komission jäsenenä Euroopan unionin toimielinten tasa-arvostrategiasta? Mitä mieltä olette tästä kaikkia Euroopan unionin toimielimiä edustavasta strategiasta? Tämä olisi oiva malliesimerkki jäsenvaltioille, sekä julkisella että yksityisellä sektorilla työskenteleville henkilöille.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Arvoisa puhemies, laajentaisin hieman kollegani kysymystä ja kysyn komission jäseneltä, onko tasa-arvostrategia olemassa myös muilta osin? Tarkoitan uusista jäsenvaltioista tulevien henkilöiden nimittämistä ylemmän ja keskitason johtotehtäviin EU:n toimielimissä.
Maroš Šefčovič
komission jäsen. - (EN) Suurkiitokset lisäkysymyksistänne.
Olen samaa mieltä siitä, että mainitsemanne luvut eivät ehkä tunnu niin kunnianhimoisilta kuin toivoisitte niiden olevan tulevaisuudessa, mutta totuus on, että aloitettuamme tasa-arvopolitiikan komissiossa vuonna 1995 olemme onnistuneet lisäämään naisten osuutta huippuviroista viisinkertaiseksi. Tämä tarkoittaa, että näissä viroissa on nykyisin viisi kertaa naisia enemmän kuin aiemmin. Meidän on tietenkin katsottava perustasoa. Myönnän, että se oli varsin alhainen. Meidän on myös suhteutettava tilanne siihen, millaisessa ympäristössä toimimme Euroopassa.
Tämä on myös osa vastaustani toiseen kysymykseen eli että on edelleen parannettava menettelyjä, joilla naisille voidaan luoda tällaiset edellytykset paitsi EU:n toimielimissä myös jäsenvaltioissa. Ensinnäkin meidän on luotava sopivat edellytykset naisille niin, että he voivat todella toimia korkeissa viroissa, mikä edellyttää tarkoituksenmukaista lastenhoitoa, tarkoituksenmukaisia työskentelytiloja, joustavia työaikoja ja muita oloja, jotka mahdollistavat käytännössä naisten toimimisen johtotehtävissä. On selvää, että näitä edellytyksiä luodaan vähitellen. Olemme mielestäni saavuttaneet varsin korkean tason EU:n toimielimissä, ja on nähtävissä, millä eri tasoilla nämä edellytykset on taattu jäsenvaltioissa.
Täten kollegani komission varapuheenjohtaja Viviane Reding on nyt ehdottanut strategiaa, jota kutsutaan sukupuolten väliseksi tasapainottamiseksi liikealan johtotehtävissä. Tämä on toistaiseksi henkilökunnan valmisteluasiakirja, josta keskustellaan liikealan johtajien kanssa kahden kuukauden sisällä, minkä jälkeen aloitetaan julkiset kuulemiset. Mitä tässä voidaan ottaa opiksi? Pitäisikö meidän käydä läpi pakollinen kiintiöjärjestelmä? Pitäisikö meidän valita järjestelmä, joka meillä on käytössä komissiossa, jossa pyrimme luomaan kannustavaa ympäristöä ja johdon kannustimia niissä pääosastoissa, joissa voidaan todella saavuttaa naisia varten asetetut tavoitteet? Tämän jälkeen voimme mielestäni päästä tarkoituksenmukaisiin tuloksiin.
Puhemies
(EN) Kysymyksiin, joihin ei ajanpuutteen vuoksi voitu vastata, vastataan kirjallisesti (ks. liite).
Seán Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron ja esittää vain erään huomion (tiedän, että monet jäsenet ovat samaa mieltä kanssani), joka ei liity mitenkään henkilöönne vaan koskee kyselytunnin järjestämistä.
Illasta toiseen jäsenet eivät tiedä, kuinka moneen kysymykseen vastataan, kuinka monta lisäkysymystä esitetään, kuinka kauan vastauksiin menee aikaa ja onko meillä kyselytuntia komission tai neuvoston kanssa ylipäätään. Tähän ei voida tyytyä. Tapasin Sarah Ludfordin. Hän myöhästyi tunnin illalliselta, koska hän luuli, että hänen kysymykseensä vastataan. Minäkin laskin, että kysymykseni otetaan esille, minkä vuoksi kieltäydyin illalliskutsusta. Jäsenille olisi vähintäänkin kerrottava etukäteen, kuinka moneen kysymykseen vastataan, jotta he voivat suunnitella aikataulunsa sen mukaan.
Tiedän, että saan kirjallisen vastauksen, mutta jos minä ja muut jäsenet haluamme kirjallisen vastauksen, meidän on lähetettävä sähköpostia omasta kodistamme käsin ja saamme vastauksen sähköpostiimme.
Tässä oli kaikki, mitä halusin sanoa. Minusta se pitäisi ottaa huomioon. Arvoisa puhemies, tämä ei liity mitenkään henkilöönne: hoidatte asiaa oikein hyvin. En halua olla mitenkään epäkunnioittava teitä kohtaan.
Puhemies
(EN) Hyvä jäsen Seán Kelly, kiitoksia puheenvuorostanne. Haluaisin sanoa yhtenä niistä varapuhemiehistä, jotka vastaavat kyselytunnista, että pelkään, ettemme ole toimielimenä ryhtyneet komission kanssa toteuttamaan sitä, mistä sovimme toimielinten välisessä sopimuksessamme eli että parannamme kyselytuntia. Olen iloinen, että komission jäsen Maroš Šefčovič on läsnä tänä iltana ja että hän on nähnyt omakohtaisesti ongelmamme. Toivon siten, että löydämme uutta intoa pyrkiä tilanteeseen, jota suunnittelimme toimielinten välistä sopimusta koskevissa neuvotteluissa.
(Istunto keskeytettiin klo 20.50 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

{'language': 'fi'}