Situationen i Nigeria (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om situationen i Nigeria.
Günter Gloser
Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Situationen i Nigeria har stor betydning for stabiliteten i Vestafrika og i sidste ende også for hele kontinentet.
Det seneste valg i Nigeria fik et meget skuffende forløb. Det gav Rådet også udtryk for i sin erklæring af 27. april. Der var mange uregelmæssigheder og voldelige episoder. Op til 200 personer blev dræbt, og endnu flere blev såret eller truet. Rådet forventer, at de ansvarlige for disse voldeligheder bliver stillet til ansvar. Heldigvis viste der sig i det mindste ingen religiøse eller etniske konflikter i forbindelse med valget.
Der var bedre juridiske rammer for dette valg. Der blev stillet store midler til rådighed. Alt dette betød, at vi forventede, at valget i 2007 ville gå bedre end valget i 2003. Vi venter endnu på den afsluttende rapport fra EU's valgobservatørmission, men de første skøn giver grund til at tro, at valget i 2007 sågar er gået endnu dårligere end valget i 2003.
Hovedproblemerne lå i den mangelfulde organisation, især den sene åbning af valglokalerne, manglende stemmesedler og den omstændighed, at valget ikke var hemmeligt. Endnu tungere vejede det, at der foruden de meget udbredte uregelmæssigheder beviseligt kunne konstateres betydelig valgsvindel.
Et andet alvorligt problem i forbindelse med valget var, at der ikke blev offentliggjort detaljerede resultater. Desuden blev resultaterne beregnet på en måde, som ikke kunne efterprøves. På dette punkt bør vi anmode de nigerianske myndigheder om at offentliggøre resultaterne og opdele tallene efter valglokaler. Kun på denne måde kan der sikres gennemsigtighed i valgsystemet.
Det var imidlertid positivt og opmuntrende for Rådet, at der var tegn på stigende uafhængighed for retsvæsenet under valgkampen. Vi håber, at denne tendens fortsætter efter valget. De livlige diskussioner i private medier før og efter valget var også opmuntrende. Ikke mindst var Rådet imponeret over nigerianernes eget engagement i denne demokratiske proces. Civilsamfundets organisationers engagement er og bliver derfor af meget stor betydning.
Rådet har appelleret til alle politiske aktører om at anvende fredelige midler og opføre sig ansvarligt, idet man konsekvent anvender de retslige procedurer for ikke at skuffe det nigerianske folk. Vi håber, at den uafhængige nationale valgkommision og andre instanser hurtigt vil fremlægge det bevismateriale, som valgdomstolene har brug for for at kunne afslutte deres arbejde så hurtigt som muligt.
Desuden håber Rådet, at Nigerias statslige instanser i tilfælde, hvor der foreligger entydige beviser for alvorlig valgsvindel, vil være positive over for en gentagelse af valget.
Dette er imidlertid ikke tidspunktet til at vende sig bort fra Nigeria. Tværtimod. Nigerias stabilitet og udvikling er ikke kun af afgørende betydning for det nigerianske folk, men for hele Afrika generelt. Hvis millenniumudviklingsmålene ikke kan nås i Nigeria, så kan vi overhovedet ikke nå dem i Afrika.
Nigerias kommende regering kommer til at stå over for talrige udfordringer. Et væsentligt punkt er en effektiv kontrol med de ressourcer, som delstaterne får tildelt. Et andet aspekt er den vedvarende usikkerhed i Nigerdeltaet.
EU bør støtte Nigeria i disse udfordringer. EU bør intensivere sine bestræbelser for at styrke en ansvarlig statsførelse og demokratiet og fremme respekten for menneskerettighederne i Nigeria. Dette engagement skal ske i samarbejde med Nigeria og på grundlag af entydige løfter fra regeringen.
Rådet vil derfor fortsat følge udviklingen i Nigeria med stor opmærksomhed.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Som vi lige har hørt, har Nigeria for nylig afholdt vigtige valg, hvor magtoverdragelsen fra én civil præsident til en anden vil blive afgjort. Efter opfordring fra de nigerianske myndigheder sendte Kommissionen en større, uafhængig valgobservationsmission (EOM) i marken, som gjorde det godt og samarbejdede tæt med andre internationale og nationale observatørgrupper. Jeg udpegede hr. van den Berg - som også observerede valgene i 2003 - til observatørleder ved disse valg, og han aflægger om kort tid rapport til os.
Missionen konkluderede, at national- og forbundsvalgene i 2007 ikke var i overensstemmelse med grundlæggende internationale og regionale standarder for demokratiske valg, og påpegede, at de var skæmmet af dårlig organisation - som det allerede har været anført, mangel på afgørende gennemsigtighed og sikkerhedsforanstaltninger, omfattende uregelmæssigheder, væsentlige beviser på svindel og fratagelse af vælgeres stemmeret. Beklageligvis blev der også rapporteret om mindst 200 døde på grund af valgrelateret vold. Andre internationale observatører - herunder dem, der var sendt i marken af Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (Ecowas) og det amerikanske National Democratic Institute under ledelse af Madeleine Albright - såvel som nationale observatørgrupper var også meget kritiske.
EU-formandskabet udtrykte skuffelse over, at der ikke er sket fremskridt under disse valg i forhold til 2003, hvilket nu er blevet gentaget af vores formand, over uregelmæssighederne og over det store antal dødsofre. Med sine reaktioner og meddelelser havde det internationale samfund konsekvent opfordret nigerianere, som klager over processen, indtrængende til at bruge de juridiske bestemmelser, der er angivet i forfatningen og valgloven, rost domstolenes uafhængighed og civilsamfundets engagement og udtrykt lovord om de tilforordnedes og vælgernes engagerede indsats.
Der er udbredt skuffelse i det internationale samfund over denne forspildte mulighed, eftersom Nigeria - én af de største magter i Afrika - kunne have været et godt eksempel på en vellykket konsolidering af den demokratiske proces, og det ville have haft en kolossalt positiv indvirkning på det afrikanske kontinent. Det er endnu mere beklageligt set i lyset af, at valgene blev afholdt i en forbedret atmosfære, hvor forsamlings- og ytringsfrihed i det mindste stort set blev respekteret.
Med valgene er der sat fokus på de mange problemer og brister i den demokratiske proces i Nigeria, og Kommissionen er bevidst om, at det er nødvendigt nu at tackle og overvinde mange udfordringer og bekymringer. På kort sigt bør der lægges pres på Nigerias uafhængige nationale valgkommission for at få offentliggjort en fuldstændig analyse af resultaterne fra de enkelte valgsteder, hvilket er et grundlæggende krav om gennemsigtighed, og domstolene bør også opmuntres til at reagere hurtigt og ansvarligt i forhold til indsigelserne mod valgene. Hvis der ikke sørges for oprejsning, kan det få alvorlige følger for fremtiden.
Selv om den lære, vi har draget, skal tages i betragtning i vores fremtidige relationer med Nigeria, bør man undgå at forskanse sig. Jeg tror, det er nødvendigt at genoptage den politiske dialog, men der skal nødvendigvis tilføres et dybere engagement på forbunds-, stats- og EU-niveau til de fremtidige relationer, med inddragelse af et bredere udsnit af aktører fra civilsamfund og regeringer. Valgemnet skal være et hovedelement i den politiske dialog med Nigeria med basis i EOM's anbefalinger. Vores villighed til at få Nigeria med i en politisk dialog og den dedikerede indsats for at være med til at styrke landets regeringer og demokratiske processer, især sammen med Ecowas, fremhæves i den fælles EU-Ecowas-erklæring, der blev udsendt den 24. april på det 11. ministermøde mellem EU og Ecowas.
Hovedinstrumentet i den politiske dialog vil fortsat være artikel 8 og 9 i Cotonou-partnerskabsaftalen. Med planlægningen af udviklingssamarbejdet, der finansieres af Den 10. Europæiske Udviklingsfond, skabes der imidlertid også en afgørende mulighed for dialog, for at tage ved lære af erfaringerne fra valgene og for at medregne resultatet af drøftelserne med den nye regering, civilsamfundet og andre hovedaktører.
Filip Kaczmarek
Fru formand! Af en række grunde nærede både nigerianerne og det internationale samfund store forhåbninger til valgene i Nigeria.
For det første er Nigeria det land i Afrika, der har den største befolkning, og som kommissæren sagde, kunne en vellykket, demokratisk proces i Nigeria være et godt eksempel til efterfølgelse af andre afrikanske lande.
For det andet var det de første valg i Nigeria, hvor én civil regering skulle efterfølge en anden, hvilket er meget væsentligt i et land, hvis historie er præget af diktaturer.
Og for det tredje er der stor ytringsfrihed i Nigeria, og domstolene er uafhængige.
Desværre blev disse håb om et positivt eksempel gjort til skamme. Den beslutning, vi drøfter, er meget afgørende, og med god grund. Dårlig organisering, utallige fejl og proceduremæssige uregelmæssigheder såvel som valgsvindel har betydet, at de seneste valg i Nigeria ikke kan betragtes som troværdige, frie eller retfærdige.
Valgene levede ikke op til hverken internationale standarder eller de regionale standarder, der er fastlagt af Ecowas. Endnu værre var det, at valgene blev skæmmet af vold, der resulterede i mindst 200 dødsfald. I forbindelse med diskussioner om dødstallet blev der stillet spørgsmål om betydningen af denne vold, og de viste, at de fleste nigerianske politikere ikke var klar over problemet.
Det ser ud til, at det i Nigerias tilfælde er meget vigtigt med en langsigtet opdragelse i samfundsmoral. At udsende valgobservatører er ikke nok, vi er nødt til at investere i uddannelse og opbygning af et civilsamfund.
Efter min mening må man ikke udsætte nigerianerne for afpresning i form af trusler om, at enhver udspørgen om valgresultaterne ville være ensbetydende med at invitere militæret til at iscenesætte et kup igen. Denne filosofi om "det mindste af to onder" underminerer demokratiet og retfærdiggør og nærer antidemokratiske tendenser. De 64 millioner registrerede vælgere i Nigeria har ret til at se valgresultater, der afspejler deres reelle vilje, og EU må stræbe efter at få dette theresa79@example.net.
Margrietus van den Berg
Fru formand! Jeg vil gerne udtale mig på vegne af PSE-Gruppen, og ikke som formand for valgobservationsmissionen, hvilket er en ganske anden rolle.
Den europæiske valgobservationsmission måtte konstatere, at valgene i Nigeria ikke var troværdige. Beklageligvis. Til trods for det forbedrede klima, hvor ytringsfriheden blev respekteret under kampagnen, og til trods for at domstolene spillede en positiv og uafhængig rolle, kan valgprocessen og dermed valgresultaterne ikke betragtes som troværdige. Rådet og kommissæren har bekræftet, at det er situationen.
Valgene i Nigeria var dårligt tilrettelagt, ikke gennemsigtige, der var omfattende proceduremæssige uregelmæssigheder og klare tegn på valgsvindel. Processen lå langt under de internationale og regionale standarder for demokratiske valg.
Det forhold, Rådet omtalte for et øjeblik siden, nemlig at resultaterne ikke blev offentliggjort, hverken på valgstederne eller på højere niveau, og dermed den fuldstændige mangel på bevis og gennemsigtighed, er og bliver i virkeligheden det alvorligste problem. Dermed kan intet bevises eller gendrives, og dermed er valgresultatet som sådant heller ikke troværdigt.
Det er, som vi har påpeget, simpelthen en af de hårdeste domme, vi som valgobservationsmission har fældet i noget land. Det var særlig smerteligt, da der efter 2003 var skabt et reelt håb i befolkningen om, at der rent faktisk ville blive gennemført forbedringer. Befolkningen var engageret. Mange havde ydet en indsats herfor og var involveret heri, og derfor rammer det, der her er sket, ekstra hårdt. Sammenligner man den 14. april og den 21. april, kan man konstatere, at håbet stadigvæk i høj grad levede ved guvernørvalget den 14. april, mens man den 21. april simpelthen havde mistet modet. Det forklarer også den lave valgdeltagelse, uagtet de optimistiske tal, der senere er offentliggjort.
Konklusionen fra europæisk side er helt ubetinget, at vi må fastholde vores engagement. Jeg tilslutter mig i så henseende Rådets og Kommissionens konklusion. Det er i sidste instans den nigerianske befolkning, vi taler om, og den fortjener en bedre fremtid og også seriøse valg.
Det indebærer derfor også, at vi ikke, når det gælder vores diplomatiske forbindelser, kan foregive, at den netop udpegede regering er valgt på ordentlig demokratisk vis. Det er naturligvis en svær problemstilling. Vi kunne fortsætte business as usual, men vi må fastholde engagementet og en aktiv indsats. Business as usual ville skade den europæiske valgobservationsmissions troværdighed, men det ville også, og i langt højere grad, skade vores egne værdier, som vi står for, når vi agerer i verden og i et land som Nigeria. Vi må således erkende, at vi i øjeblikket står med en demokratisk krise.
Det kommer til dels til udtryk ved domstolene, hvor en række personer har indbragt klager og søgt at bevise, at der er ting, som ikke fungerer. Det kommer også til udtryk og kan komme til udtryk via arbejdsgrupper i Senatet og repræsentanternes hus, som selv iværksætter undersøgelser og prøver at stille nye forslag. Og vi må naturligvis vente og se, hvordan man i Nigeria selv når frem til at stille forslag om, hvordan der kan afholdes troværdige valg.
Jeg har tidligere udtalt, at det ikke er op til os i detaljer at løse denne situation, men dette er essensen, og det ville være positivt, om vi på dette felt kunne bringe vores midler i anvendelse, helst ikke sammen med den føderale regering og staten, men med alle de aktører i samfundet, som dermed kan befordre regeringsførelse og demokrati.
Johan Van Hecke
Fru formand! Internationale observatørers analyser af valgene i Nigeria er, set med mine øjne, bemærkelsesværdigt ens. Der tales om skuffelse over en valgprocedure, som har været kendetegnet ved dårlig tilrettelæggelse, storstilet valgsvindel, intimidering og vold. Valgene opfylder under ingen omstændigheder internationale standarder. Det er den konklusion, den europæiske valgobservationsmission drog. Den har som bekendt arbejdet under ledelse af vores kollega Max van den Berg og har gjort et fremragende stykke arbejde under vanskelige omstændigheder.
Reaktionen i visse medlemsstater, som hellere havde set en noget mindre udtalt negativ erklæring fra de europæiske observatører, har til en vis grad overrasket mig. Ikke mindst fordi der var tale om medlemsstater, som til stadighed slår på behovet for øget demokratisering i Afrika. Forskellige interesser fører undertiden til forskellige reaktioner - historien gentager sig.
Den europæiske valgobservationsmission lod sig helt korrekt ikke forlede til nogen politisk stillingtagen. Det er jo, som hr. Van den Berg understregede for et øjeblik siden, politikerne og det nigerianske civile samfund selv, der nu må gøre en indsats. Højesteretsdommen om vicepræsidentens deltagelse i valgene vidner om, at dette ikke behøver at være nogen utopi.
Uregelmæssigheder må nu indbringes for valgtribunaler og domstole. Vores opgave er af mere strukturel art. Vi må således ved dialog gøre det klart, således som kommissæren helt korrekt påpegede, at der må etableres en uafhængig valgkommission, som er i stand til at tilrettelægge virkeligt uafhængige valg, og i den forbindelse kan det nyvalgte nigerianske parlament spille en vigtig rolle.
Kort sagt er det, efter den lovende udvikling i lande som Mali, Benin og Liberia, særdeles ærgerligt, at en regional supermagt som Nigeria har forspildt denne chance.
Marie-Hélène Aubert
Fru formand! Som bekendt er udviklingen i Nigeria af afgørende betydning for det afrikanske kontinent. Nigeria er et af de største lande i Afrika, og EU har ligesom i Den Demokratiske Republik Congo gjort en indsats for at få afholdt valg og har sendt valgobservatører til Nigeria.
Når dette er sagt, skal den kaotiske og voldelige situation i Nigeria, særlig i deltaområdet, åbne vores øjne for en række índlysende spørgsmål, og spørgsmål, som ikke er afklaret. Ligesom i Congo spiller udnyttelsen af råstoffer og olie en meget vigtig rolle i forbindelse med destabiliseringen af Nigeria i den nuværende atmosfære af vold og borgerkrig.
I den forbindelse tror jeg, at vi skal være meget proaktive i vores støtte til det civile samfund og demokraterne, som kæmper for at indhente oplysninger om og opnå gennemsigtighed i udnyttelsen af ressourcerne, og som også ønsker at bevare deres ressourcer. Deltaområdet er fuldstændig ødelagt og plaget af dødbringende konflikter, og den nigerianske hærs manøvrer i området gør af og til mere skade end gavn.
Jeg mener også, at EU bør være langt strengere og gøre den bistandshjælp, det yder, betinget af bekæmpelse af korruption og af, at fortjenesten fra olier og mineraler helt tydeligt optages i statsbudgettet, da det er fuldstændig skandaløst, at den nigerianske befolkning, som lever i stor fattigdom, ikke får nogen som helst gavn af fortjenesten fra mineralerne og olien. Nu da prisen på en tønde olie er steget, bør der være betydelige ressourcer. Det er derfor meget usædvanligt, at man ikke har behandlet dette spørgsmål.
Endelig skal der også gøres fremskridt vedrørende store selskabers sociale og miljømæssige ansvar. Særlig Shell er til stede i Nigeria, men det er ikke det eneste selskab. Og vi skal handle i fællesskab vedrørende disse vigtige spørgsmål og ikke blot i forbindelse med afholdelsen af valg.
Vittorio Agnoletto
Fru formand, mine damer og herrer! Jeg lyttede med stor interesse til redegørelserne fra Rådet og Kommissionen, og som medlem af delegationen af parlamentsobservatører ved præsidentvalget kan jeg kun bekræfte alt det, der er blevet sagt hidtil. Valget fandt bestemt ikke sted med respekt for de internationale bestemmelser, og man nåede hverken de standarder, der er opstillet på internationalt plan, eller de afrikanske landes egne standarder.
Man flyttede sågar valgstedernes åbningstid, selv om den var blevet fastlagt og meddelt så sent som dagen før, og derfor havde en stor del af befolkningen ikke kendskab til den. Desuden blev en stor del af valgstederne lukket før tiden. Der var ikke på nogen måde tale om hemmelig afstemning, og sådan kunne jeg blive ved. F.eks. var den uafhængige valgkommission kun uafhængig af navn, eftersom den var stærkt afhængig af regeringen.
Jeg kan tilføje, at der også var et truende klima. Her kan jeg fortælle, at Hauwa Ibrahim, som modtog Sakharov-prisen i 2005, skulle have mødt vores delegation et offentligt sted, men bad om at få flyttet mødestedet, fordi han ikke følte sig tilstrækkeligt sikker.
Jeg vil nu komme ind på det, vi kan gøre i fremtiden. Vi bør så afgjort bede om, at valguregelmæssighederne undersøges, og at der nedsættes en uafhængig valgkommission. Vi bør ligeledes kontrollere, om appelretten reelt er uafhængig og kan behandle klagerne over valget, og vi bør gøre opmærksom på, at det er nødvendigt at afholde nye valg. Men det er ikke nok, og i horisonten kan jeg allerede se en risiko for, at man med Rådets politiske beslutninger fortsætter, som om intet var hændt. Vi må nemlig ikke glemme, at det efter nogles mening måske nok er vigtigt at have en mere eller mindre legitim regering, men at det skal være i et land, som man stadig kan handle olie med.
Dette kan ikke være en løsning. Jeg vil gerne spørge, hvordan man agter at bruge de instrumenter, som EU har, f.eks. det europæiske demokrati- og menneskerettighedsinstrument. Er vi i stand til at kontrollere, om den nigerianske regering holder sig uden for valget og gennemførelsen af de projekter, der finansieres med dette instrument? Jeg vil gerne spørge kommissæren - sådan som jeg allerede har gjort ved andre lejligheder - hvad det bliver til med den demokratiklausul om rettigheder, som Parlamentet vedtog med et meget stort flertal, men som Kommissionen og Rådet aldrig har gennemført eller gjort til et ufravigeligt instrument, selv om det i dette tilfælde kunne være yderst nyttigt, idet man kunne bruge handelsforbindelserne med Europa som et middel til at opnå demokratiske fremskridt.
Sidst, men ikke mindst, er der spørgsmålet om, hvilken rolle Europa skal spille med hensyn til begivenhederne i Nigerdeltaet. Efter min mening er det ikke tilstrækkeligt, at de enkelte lande gør en indsats, og at de er villige til at betale løsepenge, når folk bliver kidnappet. Vi skal forlange, at der indledes en dialog og drøftelser mellem den nigerianske regering og lokalbefolkningernes repræsentanter, og vi skal ikke bare lægge pres på regeringen, men også på de store europæiske virksomheder, som arbejder i dette område, og som ikke overholder menneskerettighederne eller miljøbestemmelserne.
Bastiaan Belder
Fru formand! I ugebladet Das Parlement lød overskriften den 30. april Demokratie als Farce - De mærker vel, hr. rådsformand, at jeg er temmelig tysksindet. Oven over artiklen så man et stort billede af to forlegent leende nigerianske drenge, som viste deres stemmesedler. Det kræver ikke yderligere kommentarer. De to valg, der i april blev afholdt i Afrikas folkerigeste land, endte som en menneskelig og politisk tragedie. Mere end 200 blev dræbt, og der var tale om storstilet valgsvindel. Det udtrykkes klart i det foreliggende fælles beslutningsforslag. Hvordan kommer man nu videre i Nigeria?
Jeg føler mig i høj grad ramt af en helsidesartikel, hvor Nigerias siddende præsident, hr. Obasanjo, i et interview utvetydigt udtaler, at Nigerias fremtid ligger i forbindelserne med Kina. Billige lån og infrastrukturer er glimrende, men dermed er EU ude af spillet. Hvad er EU's svar i denne situation? Det spørgsmål må vi stille Rådet og Kommissionen. Har De set i lyset af disse udtalelser og denne holdning en strategi på det materielle og det immaterielle plan for Nigeria, ja, for hele det afrikanske kontinent?
Andreas Mölzer
Fru formand, fru kommissær! Naturligvis kan alting ikke forløbe optimalt og gnidningsløst i et land, som forsøger en fredelig magtoverdragelse for første gang efter borgerkrig og militærdiktaturer.
Det afholdte valg var imidlertid en farce, det er vi alle enige om. Hvor er demokratiet henne, når et parti jubler over sin sejr, allerede før stemmerne er talt op? Hvor er vælgernes frie vilje, når der bliver truet ved optællingen af valgsedlerne, når stemmesedler er udfyldt flere gange, og når der efter sigende stort set ikke har fundet nogen valg sted i landområderne? Hvilken vægt har et sådant udsagn, når stemme- og valgmateriale ankommer for sent eller slet ikke; hvordan skal det nigerianske folk da føle, at det bliver taget alvorligt?
Valgprocessen skulle have stabiliseret regionen og vist folk en gangbar vej ind i fremtiden. Dette håb er imidlertid ikke blevet opfyldt. Hvad der er tilbage, er en desillusioneret befolkning, der i bedste fald har oplevet valget som en symbolsk handling. Den annoncerede klage over valget vil sandsynligvis heller ikke nytte oppositionen meget, for det sejrende parti vil næppe gå med til et omvalg. Nu må det altså overvejes, om EU kan og må lægge pres på i denne retning i forbindelse med magtoverdragelsen den 29. maj. EU har jo ikke altid været det bedste forbillede. Når alt kommer til alt, gentager man jo også i EU folkeafstemninger, indtil de giver det ønskede resultat, hvilket demokratipolitisk set er yderst tvivlsomt.
Edward McMillan-Scott
(EN) Fru formand! Det var mit første besøg i Nigeria og mit første afrikanske valg, og jeg var skuffet: Jeg havde forventet at opleve et frit og retfærdigt valg, og det var alt andet end dét. Jeg vil ikke kede salen med mine konklusioner, for de er de samme som udtrykt af lederen af kommissionsdelegationen og lederen af den delegation, jeg var med i, og de kan ses på YouTube i en kort video, jeg har lavet, under overskriften "Nigeria's rigged elections".
Jeg vil blot tage fat på noget af det, som EU kan lære af dette valg i Afrikas største land. Det forekommer mig, at den kinesiske indflydelse, som hr. Belder omtalte, kan være lidt større, end vi opfatter det. Vi ved, at Kina er involveret i tilbageslag for demokratiet rundt omkring i verden, hvor landet samarbejder med Rusland som en beskidt duet, i hele Afrika, med Belarus, Venezuela, Zimbabwe og Egypten. Der er en proces i gang, som EU er nødt til at reagere på, og jeg tror, at kommissæren er fast besluttet på at få mest muligt ud af det instrument, som hun og jeg er meget engagerede i - det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder.
Jeg vil komme med et par specifikke punkter. Jeg var ét af tre medlemmer af Parlamentet i denne delegation, og det var ikke nok. Jeg tror, vi som Parlament er nødt til at genoverveje at bruge tidligere parlamentsmedlemmer i sådanne delegationer. F.eks. skal vi sende en delegation til Sierra Leone i august, og det vil ikke overraske mig, hvis der er meget få, der melder sig.
Et andet punkt er uafhængigheden i det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder. Vi hørte, at EU-missionen i Nigeria sammen med regeringen dér er involveret i at godkende projekter. Det må ikke ske, for det er meningen, at dette instrument skal være uafhængigt af kontrol i værtslande.
Dernæst er der spørgsmålet om opfølgning på dette valg. Jeg ved godt, at den endelige rapport endnu ikke er offentliggjort, men jeg mener, at EU har en forpligtelse til at forfægte demokrati i disse lande og følge op på forløbet i et dårligt valg.
Endelig er det en dyr luksus at bruge FN som organisator af disse meget effektive missioner, og det er nødvendigt at tage det op til overvejelse.
Libor Rouček
(CS) Fru formand! I sidste måned rejste jeg til Nigeria som EU-valgobservatør, og jeg oplevede dér mange interessante, ofte ubehagelige og undertiden forfærdende hændelser. På den ene side rejser de nigerianske vælgere ofte mange kilometer under meget besværlige forhold for at nå frem til stemmelokalerne. På den anden side gør de, der bemander de nigerianske valgsteder, alt, hvad de kan for at forhindre disse mennesker i at få adgang til stemmeurnen. På den ene side afgiver folk entusiastisk deres stemmer ved udsigten til et bedre, mere retfærdigt og mere menneskeværdigt liv. På den anden side forfalsker de, der bemander valgstederne, folks stemmer med det formål at forhindre politiske og økonomiske forandringer.
Jeg mener, at der ikke kan være nogen tvivl om, hvor Parlamentet og Unionen står. Vi går ind for retfærdighed, demokrati og frie og retfærdige valg. Vi holder med de millioner af nigerianere, som tror på demokratiske valg i håb om, at demokrati er nøglen til løsning af de politiske, økonomiske og sociale problemer. I sidste måned havde Nigeria en historisk chance for at bevise over for sig selv, for Afrika og for resten af verden, at landet kan klare den opgave, at det er i stand til at gennemføre en demokratisk og fredelig overgang fra én regering til en anden. Desværre har det forspildt denne historiske chance.
Fiona Hall
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne rose hr. van den Berg for alt det fremragende arbejde, han har udført som observatørleder i Nigeria under meget vanskelige forhold. Jeg tror, at EU-valgobservationsmissionernes ry generelt blev forbedret, ved at EOM i Nigeria ikke veg udenom, men kom med den klare melding, at valgene havde været ureglementerede.
EU-valgobservationsmissionernes store værdi ligger i, at de er uafhængige og fuldstændig neutrale. De er i armslængde fra EU's udenrigspolitik. Det eneste sted, hvor jeg ikke er glad for forslaget til beslutning, er, hvor der i punkt V og 15 er sket en sammenblanding i teksten. Der er en association mellem valgobservation og udenrigspolitik, og de to ting skal holdes helt adskilt.
Jeg håber, at dette problem kan løses på en nem måde med et sædvanligt ændringsforslag, men ellers er jeg bange for, at ALDE-Gruppen bliver nødt til at stemme imod både punkt V og 15.
Urszula Krupa
(PL) Fru formand! På trods af sine rige naturrigdomme er Nigeria et korrupt og tilbagestående land, hvor fortjenesterne fra disse rigdomme, især landets olieformuer, ikke går til at udvikle økonomien eller forbedre levevilkårene i samfundet. Indflydelsesrige pressionsgrupper, som ønsker at opretholde kaos i Nigeria, fyrer op under modsætningerne mellem muslimer og kristne på trods af adskillelsen mellem stat og religion og på trods af, at borgerne med forfatningen garanteres deres rettigheder.
Imidlertid synes jeg, at forhandlingerne her i salen er noget forhastede, idet valgkommissionerne endnu ikke har afgivet erklæringer. Jeg vil derfor gerne benytte denne ophedede forhandling og den dramatiske situation i dette afrikanske land som en anledning til her i Parlamentet at huske de ord, som den største autoritet i det 20. og 21. århundrede, pave Johannes Paul II, har sagt, nemlig at en stats raison d'être er samfundets og folkets suverænitet, og at international fred og samarbejde er betinget af respekt for den enkelte nations ret til sin eksistens, sin frihed og sin kultur.
Bogusław Sonik
(PL) Fru formand! Mere end 200 mennesker døde under de nylige valg i Nigeria. Den måde, valgene blev ledet på, havde intet at gøre med demokratiske procedurer. Lederen af EU-observatørerne, Max van den Berg, understregede, at nigerianernes håb og forventninger ikke blev indfriet under valgene, og at disse ikke kan anses for at være troværdige.
Nigeria er et land, der er plaget af sociale konflikter med rod i religiøse og etniske uoverensstemmelser, især mellem muslimer og kristne. Samtidig har landet enorme ressourcer af olie og andre mineraler, og det er verdens niendestørste land befolkningsmæssigt set. Politiske drab, tortur og summarisk retsforfølgning, der er udmålt af hæren, er almindeligt forekommende. Ytrings- og forsamlingsfrihed er begrænset. Tilfælde af undertrykkelse af den kristne minoritet bliver mere og mere bekymrende.
Siden sin oprettelse har EU været bygget på et fundament af respekt for menneskerettigheder, grundlæggende friheder og borgerfriheder. Ved mange lejligheder i sin historie har Det Europæiske Fællesskab - og senere Den Europæiske Union - taget bladet fra munden, når demokrati og frihed var truet. Eksemplerne med Georgien og Ukraine viser også, at kun resolut handling skaber resultater. I Ukraine førte en sådan handling til et omvalg på grund af valgfusk i den anden runde af præsidentvalget, og dét var et resultat ikke blot af ukrainernes ukuelige indstilling, men også af de høje og tydelige signaler, der blev sendt af EU.
Efter min mening giver EU's forsinkede reaktion på begivenhederne i Nigeria også anledning til bekymring. Når grundlæggende standarder ikke overholdes, bør der ske øjeblikkelige reaktioner. Der er gået nøjagtig en måned siden urolighederne og valgene i Nigeria, og vi bør omgående suspendere al økonomisk støtte fra EU til statslige foretagender i Nigeria, såvel som hjælp til demokrati- og menneskerettighedsformål, hvis der er risiko for, at disse midler forsvinder i lommerne på korrupte, statslige foretagender.
Pierre Schapira
(FR) Fru formand, mine damer og herrer! Demokratiet har mistet fodfæste i Nigeria. Valget lørdag den 21. april, som var præget af svindel, vold og dødsfald, var hverken frit eller retfærdigt. Som De sagde, har alle de internationale observatører bekræftet det.
Dette valg skulle være en prøve. For første gang siden Nigeria blev uafhængigt i 1960, kunne en demokratisk valgt præsident have håbet at komme til at efterfølge en anden demokratisk valgt præsident. Man gik glip af denne lejlighed. Det lover ikke godt for Nigeria på et tidspunkt, hvor landet, der trods alt er et rigt land, har brug for stabilitet, hvis det skal gøre sig håb om at slippe ud af fattigdommen.
Siden valget er volden taget til, og det internationale samfund har pligt til at gribe ind.
Jeg vil minde om, at Parlamentet sidste år tildelte Sakharov-prisen til den nigerianske advokat, Hauwa Ibrahim, som modigt har forsvaret to kvinder, der er blevet dømt til døden ved stening for utroskab, for sharia overholdes stadig i Nigeria.
Den 28.-29. maj organiserer en koalition af oppositionspartier, organisationer fra det civile samfund og fagforeninger, herunder den nigerianske advokatfagforening, i to dage en protestbevægelse mod afviklingen af valget.
Parlamentet skal støtte denne demokratiske bevægelse, for på den måde forsvarer vi nigerianere og Nigeria, som er et stort og vigtigt afrikansk land.
Toomas Savi
(EN) Fru formand! Valgobservationsmissionen i Nigeria var den første, jeg har deltaget i. Der er én overvejelse, som jeg gerne vil dele med Dem i den forbindelse.
EU var en af de største bidragydere til gennemførelsen af valgene i Nigeria. Vi må derfor til en vis grad være ansvarlige for, at den hjælp, der ydes, tjener sit formål på den mest effektive måde. Hele den organisatoriske byrde i forbindelse med at lede valgene blev båret af den uafhængige nationale valgkommission, INEC. I Nigeria var INEC ikke i stand til at imødegå de organisatoriske og logistiske udfordringer, den blev konfronteret med for at gennemføre virkeligt demokratiske valg. Fejlene udgør også den mest omfattende del af beslutningen. Jeg tror, at De må dele INEC's ansvar ved f.eks. at uddanne de ca. 500.000 INEC-organisatorer på græsrodsniveau, så der er mulighed for, at der kan afholdes mere troværdige, uafhængige og demokratiske valg i Nigeria næste gang.
Luís Queiró
(PT) Fru formand! Uanset valgresultatet - og der er grund til at betvivle dets gyldighed - var det mest alvorlige ved valget i Nigeria selve valgprocessen, om hvilken de internationale observatørers mening er entydig, nemlig, at det var desorganiseret og præget af valgsvindel.
Det påviser også den rapport, som medlemmer af Parlamentet har udarbejdet.
Vi må således konkludere, at valget blev brugt til at sikre en legitimitet, som de internationale observatører ikke anerkender, og som demokratierne ikke bør acceptere. Pression, svindel og vold giver en bedre forklaring på valgresultatet end folkeviljen. Det er dog desværre ikke et isoleret tilfælde på det afrikanske kontinent. Tværtimod!
Trods fremskridt i de seneste årtier, er der stadig meget vold, og nogle af de mest korrupte regimer er fortsat i fuld vigør. Der er ikke noget i Afrikas geografi eller i afrikanernes gener, der forhindrer dem i at leve i demokrati, men det internationale samfund må klart og målrettet investere i de afrikanske landes demokratisering.
Det skal ikke kun ske af de sædvanlige årsager, men også fordi en ny er kommet til. Kina er en nu en global aktør, der ikke kræver demokratisering som modydelse for samarbejde og støtte, tværtimod. Op til topmødet mellem EU og Afrika, der skal finde sted i det næste halvår, må det derfor forventes, at EU spiller en positiv rolle i praksis og ikke kun i ord. Ikke alle globale aktører agerer på samme måde, men vi og vores allierede må virke i samme retning. Det tilsiger først vores værdier og principper, men også vores interesser. I frie og stabiliserede demokratier kan den internationale handel foregå med forudsigelighed og fordel for alle undtagen dem, der forsøger at blive rige ved korruption og diktatur.
Vi må derfor stå fast på det kommende topmøde, der skal foregå under det portugisiske formandskab. Vi ønsker ikke erklæringer om god vilje eller blot erkendelse af fortidens fejltagelser; vi ønsker ægte politisk vilje og reel politik.
EU bør fortsætte med at være den største yder af international bistand og aktivt fremme samarbejde, men EU må til gengæld presse disse lande til at gennemføre reformer, demokratisering og frihed. Ellers giver EU blot penge, men hjælper ikke med at tjene dem.
Karin Scheele
(DE) Fru formand! Det med spænding ventede valgmaraton i Nigeria er forbi. Der blev valgt en ny præsident, nye delstatsparlamenter og et nyt parlament. Allerede før valget lå det fast, hvordan det ville ende. Man havde regnet med en overvældende sejr til regeringspartiet, men ingen af valgobservatørerne havde forventet dette omfang af valgsvindel og forfalskning af resultaterne, det logistiske kaos og den vidt udbredte vold i forbindelse med dette valg. Både EU's valgobservatørkommission og - og det er noget nyt - den officielle valgobservatørkommission fra Den Vestafrikanske Økonomiske Union har skånselsløst kritiseret de alvorlige mangler ved dette valg. Listen over dokumenterede mangler ved valget er lang og er allerede blevet drøftet i dag under denne forhandling. Jeg vil ligesom de øvrige medlemmer opfordre Nigerias statslige instanser til at undersøge uregelmæssighederne i forbindelse med valget grundigt og gennemsigtigt.
Jeg har et spørgsmål til Kommissionen. Hvillke muligheder har vi inden for instrumentet for demokrati og menneskerettigheder for at tage sådanne skridt i vores dialog samt i forbindelse med samarbejdet med Nigeria? Som vi ved, er det jo ikke kun kinesiske virksomheder, der ser stort på menneskerettigheder og social ulighed, også vestlige virksomheder har altid ignoreret dem, når det handlede om adgangen til olie.
András Gyürk
(HU) Fru formand! Som næstformand i delegationen af observatører fra The International Republican Institute (IRI) havde jeg personligt lejlighed til at deltage som observatør under de nyligt afholdte valg i Nigeria. På baggrund af mine erfaringer må jeg sige, at koordineringen af arbejdet mellem talrige, internationale observatørdelegationer var en eksemplarisk succes.
Hvad angår selve valget, kan jeg kun bekræfte mine kollegers udtalelse om, at valgene i Nigeria ikke kan betragtes som hverken retfærdige eller frie. De har ikke levet op til hverken internationale standarder eller de normer, Abujas regering har fastsat. Vi var vidner til alvorlige brister i systemet med vælgerlister og i informationerne til offentligheden. I mange tilfælde åbnede lokale afstemningslokaler sent, og de havde ingen afstemningsformularer. Den skumle proces med at samle resultaterne giver endog mistanke om svindel. Det er meget sigende, at resultaterne fra nogle valgdistrikter ikke er blevet offentliggjort.
Herudover var valgene skæmmet af vold. Som vi allerede har hørt, døde omkring 200 indbyggere under sammenstød i forbindelse med stemmeafgivelse. Disse massive uregelmæssigheder er så meget mere bekymrende set i lyset af, at tidligere valg i Nigeria har fundet sted under meget mere velordnede forhold. Denne gang overværede vi bedrøvede, at det stemmeafgivende folks troskab mod demokratiet - og dette er meget væsentligt - ikke blev fulgt op en hensigt fra regeringsmyndighedernes side om at holde afstemningerne inden for juridiske rammer.
Vi, der var der, så, hvor engagerede borgerne i Nigeria er i de demokratiske værdier. Under ofte kaotiske forhold ventede de værdigt på det øjeblik, hvor de kunne udøve deres demokratiske rettighed. Det er også i Europas interesse at se demokratiet befæstet i Nigeria, så det kan blive en model for det afrikanske kontinent. Af den grund er det vigtigt, at EU forbliver en aktiv observatør i denne proces.
Ryszard Czarnecki
(PL) Fru formand! Jeg undskylder for at have ændret tidsplanen for mit indlæg. Vi har haft en meget vigtig afstemning for at vælge formanden for EUROLAT.
Man forsømte i Nigeria at udnytte den mulighed, som valgene udgjorde. Vores observatører bekræftede klart, at valgene var hverken frie eller retfærdige. Det forholdt sig sådan på grund af korruption og en meget dårlig organisering. Regeringen i Nigeria har den fulde skyld for det. Valgene blev overskygget af terror, hvorunder 50 mennesker døde, de fleste af dem i Niger-deltaet. Til tider var valgene ren karikatur, hvor nogle afstemningslokaler ikke åbnede, og andre steder blev stemmeurnerne ødelagt af banditter.
I Europa bør man være særligt omhyggelig i overvågningen af valg i dette land, som er Afrikas største og et økonomisk og politisk referencepunkt for mange andre lande i Afrika. Valg i et land med 110 millioner indbyggere, hvoraf 64 millioner er stemmeberettigede, burde tiltrække sig den offentlige menings opmærksomhed. Desværre blev Nigerias position på den internationale scene ikke styrket, men effektivt svækket under disse valg.
Lige op til valgene bemærkede vi nogle aktiviteter og tendenser, som ikke havde forbindelse med valgprocessen, men som giver anledning til bekymring. F.eks. blev piger i muslimskstyrede områder, som går i kristne skoler, tvunget til at bære slør som symbol på islamisk tradition. Det er et klart brud på religiøse rettigheder og tolerance, men lignende fremgangsmåder tager til i omfang, og en sådan diskrimination kan spredes endnu mere, når muslimer får mere magt i Nigeria. Her i Europa-Parlamentet kan vi ikke forbigå denne sag i tavshed, især ikke da det drejer sig om noget, der bliver presset ned over hovedet på børn. I morgen vil der blive lejlighed til at tage et standpunkt i denne sag under afstemningen, og der vil blive stemt om et ændringsforslag om det selvsamme emne.
Men hvad vil der ske siden hen, efter valgene? Vi bør gøre mere end blot kritisere, hvilket vi har god grund til. Hvad vi også har brug for, er en klar plan for, hvordan vi kan gennemtvinge overholdelse af de demokratiske spilleregler i et land, som har en nøglerolle på et kontinent, der praktisk taget er vores nabo. Med andre ord skal vi tvinge de nigerianske myndigheder til at afspejle demokrati og frie valg eller - for at sige det ligeud - lukke for hanen til den økonomiske bistand. Denne bistand skal kanaliseres mod statslige og føderale foretagender. I stedet kan og bør den formidles til ngo- og sociale organisationer. Vi skal også lægge pres på den nigerianske regering med hensyn til at kæmpe mere effektivt mod korruption, brug af tvang og den opfattelse af ikke at ville blive straffet, som næres af lokale myndigheder, der praktisk taget er stater i staten.
Günter Gloser
Fru formand, fru kommissær! Jeg vil gerne takke medlemmerne for den udviste interesse og for Deres støtte. Jeg takker især dem, som påtog sig opgaven med at observere valget på stedet, og som meget levende og sandt kunne beskrive, hvad der var foregået.
Hr. Kaczmarek sagde i sit indlæg, at en chance var blevet forpasset. Jeg vil gerne tilføje, at det ikke var det store flertal af nigerianerne, som forpassede en chance, men at der var folk, som ikke tillod, at der kunne finde et frit, uafhængigt og hemmeligt valg sted, som kunne have sendt et vigtigt signal.
Fra forskellige sider har man spurgt, hvad vi kan gøre. Hr. van den Berg, De sagde i Deres indlæg, at vi ikke må slække på vores engagement for Nigeria og især for civilsamfundet i landet. Det er meget vigtigt, at vi ikke trækker os fra dette engagement på nuværende tidspunkt, men i stedet får afklaret, hvordan det engagement, som vi yder fra EU's side, kan komme de berørte direkte til gode, især også civilsamfundet.
En lejlighed til endnu en gang at gøre det klart, hvad vi europæere mener om den måde, som valget er blevet afholdt og manipuleret på, vil være G8-topmødet i Heiligendamm, hvor også Nigerias præsident theresa79@example.net.
Dette første indtryk af, hvad der er sket i Nigeria, må ikke generelt påvirke vores billede af Afrika i en negativ retning. Nogle af Dem har allerede nævnt, at der også findes positive eksempler på det afrikanske kontinent. For nylig oplevede vi i forbindelse med Mauretanien - selv om det ikke er noget stort land - hvordan en overgang kan organiseres, og hvordan der så også skal gives den relevante støtte.
I forbindelse med et andet aspekt, som blev nævnt i forbindelse med det forventede topmøde i november mellem EU og Den Afrikanske Union, må det gøres klart, hvilke værdier og hvilket engagement EU står for over for de afrikanske partnerlande. Samtidig skal vi i dialogen med Kina gøre det klart, hvad vi står for. Det går nemlig ikke, at der fra Kinas side kun udvises en meget snæver økonomisk interesse for det afrikanske kontinent, mens mange andre aspekter, hvad ansvarlig statslig adfærd og opbygning af civilsamfundet angår, overlades til EU.
Det gjorde indtryk på mig at høre på et møde mellem EU og ECOWAS for nogle få uger siden, hvordan de involverede lande fortalte, at det for mange små planter, som er vokset frem i landene og som forhåbentlig fortsat vil vokse, er et tilbageskridt. Vi har også mange lande i Afrika, hvor der er økonomisk vækst og god regeringsførelse. Det glæder mig, at mange offentlige medier for tiden som forberedelse af afrikatopmødet beskæftiger sig med Afrika og konstaterer dette. Derfor var det også vigtigt, at EU og nogle medlemsstater viste flaget i forbindelse med sikring af valget i Congo, fordi der uden for Congo er en række lande, som er inde i en god udviklingsproces. Derfor endnu en gang hjertelig tak for det. Jeg håber, at vi sammen med Kommissionen og med Deres støtte finder måder til at bearbejde det, der er sket i Nigeria. Jeg håber, at der kommer forandringer, og at vi fortsat kan støtte de kræfter i Nigeria, som ønsker et andet, demokratisk land.
Benita Ferrero-Waldner
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Vi er alle enige i, at disse valg desværre var en stor skuffelse, men jeg håber, at demokrati i Nigeria vil blive en force i fremtiden og ikke en farce. Vi har meget arbejde at udføre. Jeg er enig i, at det ikke er muligt eller tilrådeligt at fortsætte, som vi plejer, og det vil vi bestemt heller ikke gøre.
Som det har været sagt af, tror jeg, et flertal her, skal vi i dialog med medlemmer af civilsamfundet i Nigeria, som er villige til at ændre situationen og valgprocessen. Det må være en del af den dialog, vi skal følge op på, især på baggrund af EOM's anbefalinger.
På den anden side er der også behov for politisk engagement og dialog med regeringen. En sådan dialog skal være regelmæssig, den skal være struktureret, den skal holdes på trojka- eller lokalt niveau eller på et endnu højere niveau og skal udvides til at omfatte nationale og regionale organisationer, netop sådan som det blev gjort mellem EU og Ecowas, såvel som repræsentanter for civilsamfundet.
Hvad angår valgkommissionen, var der ifølge observatørerne tale om uregelmæssigheder og svindel, men INEC formåede især ikke at handle uafhængigt, sådan som det er krævet. Det står derfor klart, at INEC med sit plettede ry på grund af alvorlig tvivl om dens upartiskhed ikke kan fortsætte med at få støtte fra EUF. Spørgsmål i forbindelse med INEC's uafhængighed, mandat, struktur og ledelse skal derfor tackles, før der kan træffes nogen beslutning om fortsat støtte fra vores side.
Hvad angår Nigerdeltaet, som nogle iblandt Dem allerede har nævnt, fortæller Human Rights Watch-rapporten benævnt "Chop Fine" om Rivers State noget om en situation, der er udtalt i Nigerdeltaet, hvor store økonomiske ressourcer gøres tilgængelige, men meget lidt når folket og endnu mindre de enkelte samfund i deltaets fjerne egne. Folk dér har fået frataget deres stemme og landressourcer, og de får intet til gengæld fra regeringen.
De trusler og udfordringer, dette område frembyder, bliver ikke tacklet, og før eller senere vil det give alvorligt bagslag på nationalt og regionalt niveau. EU-medlemsstaternes ambassadører er to gange fremkommet med tydelige og enkle anbefalinger. Før man øger tildelingen af økonomiske midler til Nigerdeltaet, bør der sikres total gennemsigtighed og etableres en dialog mellem alle interessenter.
Artikel 8 og 9 i Cotonou-partnerskabsaftalen er også blevet nævnt, og som det er blevet sagt, indeholder de alle de ingredienser, der er nødvendige for at sikre den mest effektive dialog ikke kun med regeringen, men også med civilsamfundet og de regionale organisationer i Afrika. Jeg mener, at det er absolut altafgørende, at EU agerer mere sammenhængende, mere regelmæssigt og mere systematisk som gruppe over for Nigeria, og at det er den eneste mulige måde at tackle de problemer, som er kommet i fokus under disse valg. Det bør være en meget stærk drivkraft i vores politik.
På den anden side skal vi være forsigtige med ikke at skubbe Nigeria i armene på religiøse ekstremister som f.eks. muslimske ekstremister.
Kina er blevet nævnt. Da jeg var i Kina i januar, gjorde jeg det klart, at vi ønsker en dialog om Afrika med Kina. Det er ikke så let at få, men det er meget væsentligt, og det er derfor vigtigt, at Nigeria bliver inviteret med til G8-topmødet, så de kan få disse meddelelser direkte, for vi er nødt til at sige til Nigeria, at vi ønsker, at vores værdier og interesser bliver respekteret, og at det ikke kun kan dreje sig om rent økonomiske anliggender.
Jeg vil blot gentage, at der med EIDHR er mulighed for at arbejde med civilsamfundet. EIDHR kan arbejde uden regeringens accept, men vi har normalt kontakt med regeringen.
Endelig er det også væsentligt at se på, hvilken betydning vores finansiering har dér. Den udgør blot 0,2 % af olieindtægterne og den samlede, internationale bistand til Nigeria. Set fra et økonomisk synspunkt vil konsekvenserne af at indstille bistanden defor være ubetydelige, og det ville måske endda virke mod hensigten, da det ville forringe den politiske dialog med regeringen yderligere. Men i det store og hele går 25 % af midlerne til at fremme god regeringsførelse. Jeg tror, vi alle kan være enige om, at vi derfor bør anvende denne del især til at arbejde med civilsamfundet.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget syv beslutningsforslag, jf. forretningsordenens artikel 103, stk. 2.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag kl. 12.00.

{'language': 'da'}