Siekiant didesnio stabilumo ir klestėjimo Vakarų Balkanuose - Padėtis Bosnijoje ir Hercegovinoje (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - bendros diskusijos dėl Vakarų Balkanų, konkrečiai, A. Ibrisagic pranešimas Užsienio reikalų komiteto vardu dėl didesnio stabilumo ir klestėjimo Vakarų Balkanuose ir padėties Bosnijoje ir Hercegovinoje.
Anna Ibrisagic
pranešėja. - (SV) Ponia pirmininke, praėjo beveik penkiolika metų nuo karo Bosnijoje pabaigos ir praktiškai lygiai dešimt metų, kai dėl NATO bombardavimo kampanijos Serbijos pajėgos buvo priverstos palikti Kosovą. Gruodžio mėn. bus septyniolika metų, kai aš atvykau į Švediją kaip karo, kuriame degmano tėvynir įžiebbosnių, kroatų ir serbų, anksčiau sugyvenusių kaimynystėje, neapykanta, pabėgėlė. Bosnija, Kosovas ar kitos Vakarų Balkanų šalys prie karo nebegrįžo tik dėl ES ir NATO pastangų. Tačiau nors ginklai nutilo, karo palikimas jaučiamas šio regiono politikos ir visuomenės gyvenime. Vienintelgalimybšių šalių gyventojams įveikti praeitį - tęsti kelią ES narystės link. Šių šalių vyriausybes priversti ir toliau dirbti ir tęsti reformas bei konsoliduoti Vakarų Balkanų stabilumą ir gerovę galima tik pasitelkus pagrindinę stojimo proceso varančiąją jėgą - pyrago ir lazdos metodą.
Mano šia tema parengtame pranešime, dėl kurio Europos Parlamente bus balsuojama rytoj, nagrinėjamos įvairios iniciatyvos ir projektai, kuriuose vienaip ar kitaip dalyvauja ES ir valstybės narės, siekiant vystyti visuomenę, pasirengusią atitikti griežtus narystės ES reikalavimus. Neketinu gilintis į šį pranešimą, tačiau norėčiau atkreipti dėmesį į du dalykus.
Pirma, esama esminio skirtumo tarp šiuo metu plėtros procese dalyvaujančių šalių ir tų, kurios įstojo 2004 m. ar 2007 m. Vakarų Balkanų šalis nusiaubęs išplitęs karas ir etninis valymas siautėjo vos prieš dešimtmetį. Laimei, Vengrijai, Estijai, Rumunijai to pavyko išvengti. Tačiau tai reiškia, kad ES negali paprasčiausiai nukopijuoti vadovo iš ankstesnės plėtros ir pritaikyti jo Balkanams. Kaip pavyzdį galėčiau paminėti, kad mano pranešime kalbama apie draudimą išduoti įtariamus nusikaltėlius, kaltinamus kitose šalyse. Šie draudimai galioja visose Balkanų šalyse, tačiau ES šiuo metu visiškai nereikalauja jų panaikinti. Tai paaiškinama tuo, kad pvz., to nereikalauta ir iš Slovakijos ar Lenkijos. Akivaizdu, kodėl ši analogija netinkama. Manyčiau, kad Slovakijoje bus vos vienas kitas asmuo, įtariamas karo nusikaltimais ir bėgantis nuo teisingumo, tačiau galiu patikinti, kad jų yra gerokai daugiau Bosnijoje ir Serbijoje. Susitaikinimas galimas teisingumo pagrindu. Visiškai nepriimtinas karo nusikaltėlių nebaudžiamumas, todėl noriu paraginti Komisiją ir valstybes nares dar kartą iškelti klausimą dėl galimybės priversti regiono šalis imtis priemonių šiems draudimams visiškai panaikinti.
Kitas dalykas, kurį norėčiau pabrėžti - tai, kad stojimo procesas, kaip minėjau, yra labai griežtas ir keliantis daug reikalavimų. Taip ir turėtų būti. Nenustatę griežtų reikalavimų ir nereikalaudami jų vykdyti visiškai realių rezultatų nepasieksime. Kai reikalavimai ir taip yra labai griežti ir sunku juos atitikti, nederėtų dar apsunkinti siekiančių narystės šalių derva, jei tai visiškai nesusiję su šių šalių galimybėmis atitikti ES narystės kriterijus.
Taip pat galvoju apie asmenis, teigiančius, kad ES yra jau pilna ir artimiausiu metu negalės priimti naujų narių. Nors, kaip nurodyta mano pranešime, kalbant techniniais terminais, visiškai galima tęsti naujų valstybių narių priėmimą, net Lisabonos sutarčiai neįsigaliojus, tam reikalinga politinvalia, o būtent tam čia Parlamente esu aš ir mano kolegos Parlamento nariai.
Petr Nečas
einantis Tarybos Pirmininko pareigas. - (CS) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, esu dėkingas Europos Parlamentui už šios svarbios diskusijos šią popietę organizavimą. Mane labai sudomino Annos Ibrisagic pranešimas apie būsimą Balkanų stabilumą ir klestėjimą ir Doris Pack parengtas rezoliucijos dėl Bosnijos ir Hercegovinos projektas. Taryba sutinka su daugeliu pranešimo teiginių, taip pat pritariame daugeliui apie padėtį Bosnijoje ir Hercegovinoje išsakytų nuomonių ir išreikštam susirūpinimui.
Savo įvadines pastabas norėčiau skirti tiesiogiai Bosnijai ir Hercegovinai, nes šio regiono stabilumas yra gyvybiškai svarbus viso Vakarų Balkanų regiono ateičiai, taip pat dėl to, kad dabartinpadėtis ir toliau verčia nerimauti. Taryba aktyviai parengir įgyvendino strategiją, skirtą Bosnijos ir Hercegovinos saugumui ir vientisumui, ir rėmramią ir turtingą ateitį užtikrinančias reformas. Todėl negaliu sutikti su teiginiu, kad Komisijos dėmesys Bosnijai ir Hercegovinai nepakankamas.
Visiems žinoma, kad mus dar lydi tragiškų XX a. paskutinio dešimtmečio įvykių pasekmės, kaip, be kita ko, užsiminir A. Ibrisagic. Bosnija ir Hercegovina, ilgus dešimtmečius simbolizavusi taikų tautų, kultūrų ir religijų sugyvenimą, tapo niokojančio konflikto zona. Vėliau parengta ES politika, siekiant atkurti stabilumą ir sutaikinimą visam Balkanų regionui pažadėjus ateitį Europoje. Tačiau nepaisant to vis dar girdime aštrią nacionalistinę retoriką, kuria siekiama sustiprinti nacionalinius Bosnijos ir Hercegovinos skirtumus ir užkirsti kelią tautų sutaikinimui. Net ir prabėgus nemaža laiko šių konfliktų nepavyko išspręsti ir užgydyti Bosniją ir Hercegoviną sudarančių trijų tautų žaizdų.
Vis dėlto keista, kaip nacionalinretorika ir nuomonės dera su bendrais visų Balkanų bendrijų ir jų politinių atstovų interesais Bosnijos ir Hercegovinos laukiančioje ateityje Europoje. Bosnijos ir Hercegovinos gyventojai paprasčiausiai siekia gyventi saugiai ir turtingai. Jie nori eiti toliau ir tikisi savo šalies integracijos į Europos ir kitas struktūras, kaip būdui ateities stabilumui užtikrinti. Nors vietos politiniai lyderiai nemažai kalba apie Bosnijos ir Hercegovinos ateitį ES, praktiškai jų veiksmai nerodo jokio tikro įsipareigojimo šiai darbotvarkei. Interesų konfliktas renkantis tarp Europinės orientacijos ir nacionalizmo sudaro realią grėsmę, kad likusiai Vakarų Balkanų regiono daliai einant pirmyn, Bosnija ir Hercegovina atsiliks įsivėlusi į savo vidaus konfliktus.
Susirūpinimas dėl tokių ateities pokyčių Bosnijoje ir Hercegovinoje reiškia, kad šalis išlieka mūsų veiksmų plano viršuje ir jai būtinas nuolatinis dėmesys. Dėl Bosnijos ir Hercegovinos tiek anksčiau, tiek ir dabar tebevyksta intensyvios derybos visais lygmenimis. Komisija ir Tarybos sekretoriatas vysto kontaktus su savo partneriais šioje šalyje, norint pastūmėti politinį procesą ir padėti Bosnijai ir Hercegovinai neatsilikti nuo viso regiono. Europos darbotvarkę savo pastangomis dvišaliu lygmeniu papildo valstybės narės. Mes taip pat didžiai vertiname Parlamento Bosnijai ir Hercegovinai rodomą dėmesį. Norėčiau šiandien išreikšti dėkingumą daugeliui EP narių, parėmusių žingsnius stabilumui ir politinei brandai Bosnijoje ir Hercegovinoje skatinti.
ES ir toliau skatina viso regiono taip pat Bosnijos ir Hercegovinos ateitį Europoje. Tačiau ES stojimo kriterijams atitikti reikalinga nemažai pastangų. Tai reiškia pasirinkti metodą ir pasirengti dideliems pokyčiams. Tam reikia laiko. Tai prilygsta visiškam politiniam, ekonominiam ir socialiniam pasikeitimui.
Bosnija ir Hercegovina privalo įgyvendinti svarbius savo vidaus struktūrų ir sprendimo priėmimo procesų pokyčius. Mus nuvylpažangos Bosnijos ministrų taryboje ir parlamentinėje asamblėjoje stoka. Jie gerokai atsilieka nuo plano. Būtina nedelsiant stiprinti ir tobulinti nacionalines institucijas darbiniu lygmeniu, siekiant realių rezultatų, įskaitant esminę pažangą ES programose. Tai ypač svarbu, nes ES santykiai su Bosnija ir Hercegovina pagrįsti vienove, o ne santykiais su pavienėmis šalimis. Taip pat aiškus Europos partnerystės prioritetas. Sąjunga visuomet pasirengusi padėti, tačiau ji negali ir neketina prisiimti Bosnijos ir Hercegovinos politikams tenkančių užduočių.
Nepaisant besitęsiančių nacionalistinės politikos nuotaikų suprantame, kad ir Bosnijoje ir Hercegovinoje galimas kompromisas. Tuo jau turėjome progos įsitikinti, kai buvo priimti du policijos veiklos įstatymai, kurie sudarpagrindą stabilizacijos ir asociacijos sutarčiai pasirašyti arba išsprendus Brcko klausimą, kuris reiškvieno iš esminių Tarybos taikos įgyvendinimui nustatytų tikslų įgyvendinimą. Tačiau net ir šiais atvejais pažangos pasiekta ir susitarimai pasirašomi tik paskutiniu momentu tarptautinei bendruomenei parodžius nemenką spaudimą.
Reikalinga pasirinkti gerokai brandesnį metodą. Itin svarbu, kad vietos politiniai lyderiai elgtųsi atsakingai, parodytų iniciatyvą ir nepamirštų, kam Bosnija ir Hercegovina iš tiesų priklauso ir kas yra atsakingas už jos ateitį. Bosnijos ir Hercegovinos gyventojai verti geresnių rezultatų už savo balsavimą. Būtent šia prasme jūs, politikai, galite prisidėti labiau nei kiti. Šis vystymasis skatintų svarbią pažangą tarptautinės bendruomenės dalyvavimo Bosnijoje ir Hercegovinoje prasme. Pokyčių imtis būtina. Jau tiek daug metų praėjus nuo taikos susitarimo pasirašymo ir Bosnija ir Hercegovina privalo elgtis savarankiškai, atsisakyti protektorato mintimis pagrįsto mąstymo ir tapti patikima ir išsivysčiusia šalimi. Tam pasiekti Taryba taikos įgyvendinimui veikdama tarptautinės bendruomenės vardu parengpenkių tikslų ir dviejų sąlygų sąrašą, kurį Bosnija ir Hercegovina privalo atitikti kaip būtiną pokyčių sąlygą. Tai yra tikrasis brandos bandymas, kurį visiškai remia ES.
5+2 sąrašas nėra paprasčiausias papildomų sąlygų rinkinys. Šiame sąraše surinkti esminiai reikalavimai, reikalingi Bosnijai ir Hercegovinai tapti šiuolaikine ir išsivysčiusia valstybe, kad pagaliau būtų galima panaikinti aukštojo atstovo biurą šioje šalyje. Visoms be išimties šiuolaikinėms valstybėms reikalinga tinkamai veikianti teisinsistema, veikiančios mokestinės institucijos, visų su valstybės turtu susijusių klausimų sprendimas ir vienodos galimybės visiems piliečiams kreiptis į konstitucinį teismą.
Jau ne kartą sveikinome praėjusių metų lapkričio mėn. priimtą Prud deklaraciją, kurią paskelbtrys politiniai lyderiai, prisiėmę įsipareigojimą bendrai remti Bosnijos ir Hercegovinos pokyčius. Pritariame pasiektoms sutartims ir raginame politinius atstovus ir toliau dėti pastangas rengiantis artimiausiam taikos įgyvendinimo tarybos vykdomojo komiteto susitikimui, numatytam birželio mėn. pabaigoje. Tvirtai tikiu, kad galima išspręsti likusias su vyriausybės turtu susijusias problemas, kad šios netaptų kliūtimi. Tačiau politinės iniciatyvos reikalauja platesnės paramos. Dėl šios priežasties norėčiau paraginti visą Bosnijos ir Hercegovinos visuomenę prisidėti prie reformos pastangų. Taip pat reikėtų tikėtis konstruktyvesnio žiniasklaidos vaidmens.
ES misija aiški. Bosnijos ir Hercegovinos politinvadovybprivalo bendradarbiauti kaip niekad anksčiau, norint įveikti istorinius skirtumus ir vesti savo šalį glaudesnės integracijos į Europą link. ES niekuomet neatsisakys padėti; šios pastangos būtinos ne tik pačiai Bosnijai ir Hercegovinai, bet ir viso regiono stabilumui ir saugumui. Žinau, kad šiame procese galime tikėtis ir šio Parlamento narių paramos. Ponios ir ponai, esu dėkingas už jūsų pagalbą.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Gerb. pirmininke, džiugu, kad Vakarų Balkanų klausimas sugrąžintas į šios savaitės Europos Parlamento darbotvarkę. Pastaruoku metu padėtis regione stabilizavosi, taip pat ir dėl regiono europinės orientacijos, kurios galutinis tikslas - ES narystė, visoms šalims įvykdžius nustatytas sąlygas. Derybose su Kroatija pasiekta didžiulės pažangos. Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija yra šalis kandidatė, laukianti derybų pradžios, ir esame įsteigę stabilizacijos ir asociacijos sutarčių tinklą. Stabilumas Kosove užtikrintas dėl svarbių praėjusių metų įvykių.
Neleistina rizikuoti visais šiais pasiekimais ir nuolaidžiauti ar nukrypti į kai kuriuos kitus kartais net svarbesnius dalykus. Daugeliui gali kilti klausimų dėl ES plėtros ekonomikos krizės įkarštyje; veikiausiai diskusijos dar labiau įkais artėjant šiems Parlamento rinkimams.
Tai visiškai suprantama ir aš, savo ruožtu, suprantu mūsų gyventojų nerimą dėl savo ateities, darbo vietų ir gerovės. Kartu nederėtų ES plėtros kaltinti dėl nebūtų dalykų. Plėtra neturėtų tapti atpirkimo ožiu dėl mūsų vidaus ekonominių ir socialinių problemų. Todėl būtina palaikyti gerai informuotas ir viešas diskusijas, kad toliau vykdytume savo įsipareigojimus ir šiame svarbiame regione pasiektume pažangą.
Pasigirdo ir raginimų konsoliduoti Europos Sąjungą. Būtent tai mes ir darėme pastaraisiais metais, atnaujinus sutarimą dėl plėtros, priimtą Europos Vadovų Taryboje ir patvirtintą Europos Parlamente 2006 m. gruodžio mėn. Šio atnaujinto konsensuso pagrindas - ne prisiimti naujų įsipareigojimų, bet vykdyti turimus. Kitaip tariant Vakarų Balkanų šalims atitikus nustatytas sąlygas joms turi būti atviras kelias į ES.
Šia prasme itin džiugu dėl A. Ibrisagic pranešimo. Jame deramai pabrėžiama didžiulsvarba pasiūlyti Vakarų Balkanams dalytis Europos ateitimi. Tai pagrindinlabai reikalingų reformų ir didesnio stabilumo Vakarų Balkanuose varomoji jėga. Dabar, praėjus dešimčiai metų nuo siaubingų įvykių Kosove, derėtų prisiminti Europos perspektyvos galią. Šiandien mums ji padeda įtvirtinti stabilumą ir taiką regione, kurį galime palyginti su mūsų namo pagrindiniu, o ne užpakaliniu kiemu.
Negalime sau leisti padaryti pertraukos, siekiant taikos ir stabilumo šiame žemyne. Europos Sąjungai vykdant savo institucinę reformą, kartu privalu toliau tęsti laipsnišką Vakarų Balkanų stojimo procesą kartu stiprinant šio regiono institucijas ir pilietinę visuomenę.
Iki šiol stojimo derybos su Kroatija klostėsi gerai. Būtent dėl šios priežasties Komisija 2008 m. lapkričio mėn. pasiūlkonsultacinį dokumentą iki 2009 m. pasiekti galutinį stojimo derybų etapą, jei Kroatija įvykdys nustatytas sąlygas. Kroatijoje laukia dar daug darbų ir atliktinų reformų. Tenka apgailestauti, kad šiuo metu derybos sustabdytos dėl Kroatijos ir Slovėnijos sienų ginčo. Ši dvišalproblema tapo de facto Europos problema.
Nuo sausio mėn. glaudžiai bendradarbiaudamas su pirmininkaujančia Čekija ir Čekijos, Prancūzijos ir Švedijos vyriausybėmis ėmiausi iniciatyvos sprendimui rasti. Nustatytas tikslas - rasti sienos problemos sprendimą ir pratęsti Kroatijos derybas dėl stojimo į ES. Šiuo metu toliau dirbame ta linkme ir mums prireikdidžiulės kantrybės ir pasiryžimo nesustoti ir žengti toliau. Štai ir vakar visą dieną vyko derybos su Slovėnijos ir Kroatijos užsienio reikalų ministrais bei kitų trijų mano minėtų šalių atstovais. Noriu tikėti, kad netrukus rasime išeitį ir įveiksime kilusias kliūtis, taigi galėsime visai netrukus pratęsti Kroatijos derybas dėl stojimo į ES.
Džiaugiuosi bendru patenkinamu elgesiu per Buvusiosios Jugoslavų Respublikos Makedonijos prezidento ir savivaldybių rinkimus. Per pastaruosius mėnesius pabrėžėme šių rinkimų svarbą šalies ateičiai Europoje. Šalis teigiamai atsiliepį mūsų žinią ir patvirtino norą toliau dirbti siekiant stojimo. Tačiau nederėtų pamiršti pagrindinių prioritetinių reformų. Būtent dabar atėjo laikas sustiprinti pastangas ir įvykdyti planinius uždavinius, nustatytus stojimo deryboms pradėti.
Norėčiau padėkoti Doris Pack už jos siūlymą ir džiaugiuosi galimybe aptarti Bosnijos ir Hercegovinos klausimą su jumis šiandien šiuo itin svarbiu momentu. Praėjusiais metais Bosnija ir Hercegovina sėkmingai žengEuropos integracijos keliu, pirmiausia pasirašius SAA ir įsigaliojus pereinamajam susitarimui. Pastaruoju metu taip pat įvyko teigiamų pokyčių, be kita ko, Prud sutartis, pažanga sprendžiant Brcko klausimą ir rengiantis 2011 m. gyventojų surašymui. Taip pat sklandžiai vyksta tarpinės SAA sutarties įgyvendinimas.
Turime tvirtai siekti įvykdyti sąlygas "5+2", reikalingas Aukštojo atstovo biurui uždaryti, tačiau dabar yra galimybatstovams susitikti artimiausiu metu. Taip pat teigiamai vertinu neseniai pasiektą pažangą valstybės turto registro steigimo link.
Tačiau šioje srityje, kaip ir kalbant apie visą regioną, apie nuolaidžiavimą negali būti nkalbos. Apskritai reforma vyko gana vangiai, taip pat ir prioritetiniais ES klausimais, ir iššūkių išlieka. Vis dar dažnai girdima nacionalistinretorika, iš kurios kyla nereikalinga politinįtampa. Tai būtina pakeisti Bosnijai ir Hercegovinai toliau siekiant narystės Europos Sąjungoje ir norint neatsilikti nuo savo kaimynų.
Serbijos vyriausybir toliau išlaiko įsipareigojimus Europos darbotvarkei ir galima paminėti keletą neseniai vykusių teigiamų pokyčių. Lemiamos reikšmės turi tai, kad šaliai vis labiau juntant neigiamas pasaulio finansų krizės pasekmes pagrindinės reformų priemonės būtų išlaikytos. Būtina tęsti struktūrinius pokyčius, o šalis privalo laikytis savo įsipareigojimų pirmiausia teismų ir įstatymų viršenybės srityje.
Šiuo metu ieškoma būtų finansų krizės įtakai palengvinti glaudžiai bendradarbiaujant su mano kolega Joaquínu Almunia. Pvz., nagrinėjame IPA programą ir svarstome galimybę skirti dalį 2009 m. nacionalinio paketo tiesioginei paramai biudžetui, kartu pasitelkiant tarptautinių finansinių institucijų paramą.
Esame dėkingi už nuolatinę Parlamento paramą dedant ES pastangas Kosove; šis regionas išlieka prioritetiniu Europai ir labai svarbus stabilumui. Europos Vadovų Taryba ne kartą patvirtino, kad Kosovas, kaip ir visas Vakarų Balkanų regionas, dalijasi bendra Europos perspektyva. Taryba prašKomisijos pasitelkti Bendrijos priemones ekonominiam ir politiniam vystymuisi skatinti ir pasiūlyti priemones pažangai šioje srityje pasiekti.
Šį rudenį Komisija rengiasi pristatyti atitinkamą studiją. Ketiname ištirti galimą Kosovo pažangą ją siejant su platesniu regionu ir jo integracija į Europos Sąjungą iš stabilizacijos ir asociacijos perspektyvos.
Galiausiai, žvelgiant į 2009 m. apskritai ir į visą Vakarų Balkanų regioną, pasakytina, kad vizų liberalizavimo srityje pasiekta didelės pažangos; tai man įrodo, kad pasirinkus tinkamas skatinimo priemones, šalys, savo ruožtu, imasi veiksmingų reformų. Tai veikiausiai vienintelES politikos sritis, kuri rūpi daugumai paprastų žmonių - paprastų Vakarų Balkanų piliečių. Tikimės iki pirmininkaujančios Čekijos pirmininkavimo pabaigos pateikti pasiūlymą dėl bevizių kelionių šioms šalims, kurios pasiekdaugiausia pažangos šioje srityje ir atitiko nustatytas sąlygas. Tai leistų Tarybos sprendimais pasiekti bevizes keliones, daugiausia pažangos pasiekusioms šalims iki 2009 m. pabaigos.
Brangieji, tikiuosi jūsų paramos šiuo esminiu vizų klausimu ir dėl visos Vakarų Balkanų platesnės, Europos perspektyvos.
Bastiaan Belder
Tarptautinės prekybos komiteto nuomonės referentas. - (NL) Tarptautinės prekybos komitetas nuomonėje dėl pagirtino A. Ibrisagic pranešimo pabrėžia apčiuopiamos ES narystės perspektyvos svarbą politiniai ir ekonominei šių Vakarų Balkanų valstybių plėtrai.
Kadangi šio regiono pagrindiniuose ekonomikos sektoriuose veikia monopolinės rinkos jėgos, tokia padėtis kelia dvigubas kliūtis, pirmiausia politinių partijų ryšių srityje. Vidaus vystymasis stringa, o šalies nepasiekia Europos Sąjungos įmonės. Svarbus pavyzdys - netrukdomas "Delta Holding" iškilimas Serbijoje, kuriam vadovauja įtakingasis narys Miroslav Mišković. Komisijos narys susitiko su juo praėjusių metų spalio mėn.
Klausiu Komisijos: kokių priemonių esate ėmęsi santykiuose su Belgradu? 2007 m. gegužės mėn. buvo nutekinta JAV ambasados ataskaita, kurioje raginama nedelsiant nutraukti "Delta Holding" monopolį tiek pačios Serbijos, tiek ir šalies Europos integracijos interesais. Komisijos narys kalbėjo apie vystymosi variklį. Turiu pripažinti, kad į Serbijos variklį yra patekę nemažai smėlio.
Doris Pack
PPE-DE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, praėjusių metų rudenį palaidojome visas viltis, kad po vadinamojo Prud susitarimo tarp trijų pagrindinių Bosnijos ir Hercegovinos partijų atstovų dėl bendrų politinių veiksmų įvairiose politikos srityse sulauksime tikrų politinio gyvenimo pokyčių. Ką matome šiandien? Iš esmės tai tebuvo tušti pažadai, kurie pasirodesą niekiniai, kai su jais buvo geriau susipažinta. Etninis Bosnijos ir Hercegovinos pasidalijimas išsiplėtė. Pasitikėjimas dar labiau sumažėjo. Žmonėmis manipuliuojama neatsakinga visiškai etniniais kriterijais pagrįsta politika užuot sprendus tikrąsias problemas. Galimybgauti tinkamą išsilavinimą visuotinai reikalinga Bosnijoje ir Hercegovinoje, taip pat - tinkama teismų sistema, darbo vietos; trumpai kalbant jiems reikalinga geresnės ateities viltis.
ES jau daugelį metų padeda šiai šaliai skirdama didžiules sumas pinigų ir žmonių, tačiau akivaizdžiai šaliai taip pat reikalingos administracijos struktūros pagalbai priimti ir ja pasinaudoti. Norėčiau paminėti tris svarbius dalykus. Būtina išspręsti valstybės nuosavybės klausimą. Būtina įvykdyti konstitucinę reformą pagrįstą plačiu politiniu ir socialiniu konsensusu. Į Europos Sąjungą gali įstoti tik visa Bosnijos ir Hercegovinos valstybė.
Būtina užbaigti dokumentą vizų režimui liberalizuoti. Gyventojai ir politikai nori keliauti laisvai. Todėl politikai turėtų pasiekti žalią šviesą jau metų pabaigoje. Visiems gyventojams reikalinga veikianti teismų sistema, o ne sistema, vykdanti teisingumą pasirinktinai. Plinta visuotinis nusivylimas. Nedelsiant būtina suteikti daugiau balso pilietinei visuomenei visose srityse, norint priminti politikams jų pareigas.
Kita vertus, iš pogrindžio išeiti sudėtinga, nes partijos politinis tinklas apima visą šalį. Nedidelis siūlomų darbų skaičius priklauso nuo geros partijų valios. Aukštajam atstovui siūlome geriausios kloties išspręsti Gordijaus mazgą iš politikų pasyvumo, laissez-faire ir laissez-aller, kad galiausiai grįžtų taika ir stabilumas, o žmonių lauktų šviesesnateitis.
Hannes Swoboda
PSE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, pirmiausia norėčiau padėkoti Europos Parlamento socialistų frakcijos vardu abiem pranešėjams. Pateikti tinkami pranešimai, kurie susilauks plataus pritarimo.
Norėčiau pratęsti Komisijos nario O. Rehn mintį, nes mano manymu, tai svarbiausias šiandieninių diskusijų pasisakymas; konkrečiai, kad integracijos, pietryčių Europos šalių rapprochement proceso nederėtų nutraukti ne šių šalių, bet ir mūsų pačių interesais. Komisijos narys nurodė, kad Komisija privalo išlikti realistė. Galbūt šiame Parlamente galime būti kiek idealistais, tačiau galiausiai privalome pasirinkti realistinį požiūrį. Šis kelias yra ilgas ir sudėtingas, todėl tikslui pasiekti prireiks daug laiko. Todėl kai kurie teigia, pvz., leiskime Kroatijai įstoti ir nebereikės jaudintis siunčia netinkamą signalą. Nepavyks pasiekti nieko, ką ragino pasiekti ir pagrįstai reikalavo D. Pack, jei šios šalies gyventojai, kad ir kas būtų, nesijaučia laukiami šioje Europos Sąjungoje, o jų stojimas vis tiek užtruks.
Antrasis klausimas - tai, kad būtina garsiai ir aiškiai pasakyti, kad dvišales mus nuolat lydinčias problemas pirmiausia susijusias su procedūra ir procesu būtina spręsti analogiškai dvišaliams klausimams; ateityje jas derėtų spręsti prieš pradedant derybas, norint kad jos neapsunkintų viso derybų proceso.
Trečia, ministro pasisakymas taip pat labai svarbus. Negalime atlikti šios šalies politiko ir gyventojų darbo. Šios šalies žmonės privalo atlikti tai, kas priklauso. Kaip nurodDoris Pack, politinės jėgos privalo išspręsti savo problemas. Tai, savo ruožtu, atvers kelią į Europos Sąjungą, kuris jau priklausys ne nuo mūsų noro, bet nuo šių šalių pasiekimų. Mūsų noras privalo išlikti.
Johannes Lebech
ALDE frakcijos vardu. - (DA) Pone pirmininke, pagrindinA. Ibrisagic rezoliucijos dėl Vakarų Balkanų mintis yra visiškai aiški. Ji pabrėžreformų regione ir tikimybės šaliai įstoti į ES koreliaciją. Būtent šią dinamiką taip puikiai pritaikėme per paskutinį svarbų ES plėtros etapą. Rezoliucijoje išskiriama daugelis praktinių sričių, kur šios šalys galėtų parodyti geresnius rezultatus, ir daugelis žinomų šiam regionui būdingų problemų. Tačiau, mano manymu, ne mažiau svarbu šioms šalims, jų politikams ir gyventojams parodyti, kad ir jie privalo laikytis savo susitarimo dalies. Jie taip pat privalo aktyviai dalyvauti šiame procese, nes Europos Sąjunga neprivalo vien teikti prekes. Be to, integracijos procesą turi remti ir šių šalių jėgos. Tai reiškia, kad šiose šalyse būtina kovoti su korupcija ir nusikalstamumu, sukurti tvirtą pilietinę visuomenę, žinių ekonomiką ir žinių visuomenę. Būtent šio proceso ir laukiame, kad vieną dieną galėtume pakviesti visas Vakarų Balkanų šalis tapti visateisėmis Europos Sąjungos narėmis, o tai taptų taikos, saugumo ir bendradarbiavimo taip pat ir šioje Europos šalyje pagrindu.
Paul Marie Coûteaux
Gerb. pirmininke, nekyla net klausimo dėl galimybės pritarti šiam pranešimui. Pirmiausia visiškai nepriimtina tai, kad jame nuolat nurodoma į Lisabonos sutartį, nes ši sutartis nėra ratifikuota ir neabejotinai tokia liks ir toliau. Privalome suprasti: iniciatyvos, kuria siekta įvesti gryną ir tobulą antivalstybinį darinį, pradėta prieš aštuonerius metus Didžiojoje Giscard konvencijoje, iš tiesų galutinai atsisakyta.
Visų pirma negalime sutikti su ironišku pranešimo tonu, kurio pats pavadinimas "Siekiant didesnio stabilumo ir klestėjimo Vakarų Balkanuose" yra pribloškiamai veidmainiškas. Šiame stulbinamame pranešime, kuriame keliamas aiškus tikslas pasirengti naujų šalių pirmiausia Bosnijos, vadinamosios Makedonijos, Albanijos ir - kodėl gi ne? Kosovo stojimui, kalbama taip, lyg dabartinpadėtis Balkanuose būtų stabili, ir visiškai neatsižvelgiama į siaubingą dviejų didžiųjų valstybių, Jungtinių Amerikos Valstijų ir Vokietijos žaidžiamą žaidimą; šios šalys prisidėjo prie politinio viso regiono skilimo.
Šiam regionui suskaldyti, norėčiau priminti, NATO pajėgos bombardavo net Belgradą, Europos valstybės sostinę. Ateinančios dešimtosios šio liūdno įvykio metinės, be abejonės, bus sutiktos tylomis, tačiau esu pasirengęs jas šia proga priminti.
Kosovas simbolizuoja šį politinį skilimą. Akivaizdžiai matyti, kokios naudos šios didžiosios valstybės gali tikėtis iš šios teritorijos, kurioje įstatymai negalioja, vyksta įvairiausia prekyba, o kadangi šis regionas yra žemyno centre, tai labai tinkama vieta karinėms bazėms įkurti.
Tačiau Kosovas atskleidžia tikrąjį politikos, kuria siekiama balkanizuoti Europą, veidą. Tai vokiško stiliaus Europa, kurią sudaro regionai ar etninės grupės, kurioje rasime šimtus vėliavų, kurios, panaikinus valstybes, laipsniškai panaikins gyventojų valią, norint nuginkluoti žmones ir perduoti juos įvairiausioms oligarchijoms.
Apie visa tai pranešime nneužsimenama. Būtent tylomis, prisidengus įprastiniu gerų ketinimų apsiaustu, Europa balkanizuojama ir neutralizuojama, kol visiškai išnyks istorijos miglose. Tačiau visa tai pateks į istorijos teismą. Aš, ponios ir ponai, palieku jus su jūsų darbais.
Charles Tannock
Gerb. pirmininke, A. Ibrisagic pranešime, be abejonės, pabrėžiama, kad svarbiausias prioritetas - Vakarų Balkanų stabilumas. Iš tiesų, mano nuomone, būtent narystES susieja regionus taikos ir stabilumo saitais. Vis dar tikimės, kad kita ES narbus Kroatija, jei Slovėnija išspręs ginčus dėl sienos. Nebent, be abejo, mažoji Islandija ją aplenks.
Tačiau iš tiesų reikalai kiek sudėtingesni, o po Deitono susitikimų Bosnija ir Hercogovina vis dar toli nutolusi nuo tikros tautos Graikijai blokuojant Makedonijos pažangą, kilus ginčui dėl pavadinimo. Prie to prisideda kredito krizir Vokietijos bei Prancūzijos prieštaravimai bet kokiai tolesnei plėtrai neratifikavus Lisabonos sutarties. Nors, mano manymu, tai paprasčiausias pretekstas plėtrai sustabdyti.
Daugelio ES šalių ir JAV sprendimas pripažinti Kosovą nepriklausoma šalimi taip pat prisidėjo brėžiant naujas skiriamąsias linijas ir anksčiau nuo padalijimo tiek daug nukentėjusiame regione. Žinome, kad Kosovas negalės įstoti į ES, nes kai kurios valstybės narės jo nepripažįsta; tas pats taikoma ir stojimui į JTO. Priešingai, kaimyninės šalys: Serbija, Juodkalnija ir Makedonija, po truputį artėja link narystės ES. Todėl Kosovas gali virsti izoliuotu anklavu, kuriam užkirstas kelias į ES, tačiau ES mokesčių mokėtojams teks daugelį metų jį remti.
Pastangos išspręsti problemą tarptautiniu vienašaliu fiat sukūrdaugiau problemų, nei jų išspendė, pirmiausia pačiame regione. Labiau suderintas ir pamatuotas metodas veikiausiai būtų leidęs Kosovo gyventojams džiaugtis narystės ES pranašumais. Kantrybyra vertybvisose srityse, taip pat ir užsienio politikoje.
Libor Rouček
- (CS) Ponai ir ponios, net ekonomikos krizės metu ES neturi užmiršti pažado, duoto Vakarų Balkanų šalims dėl būsimos ES plėtros. Todėl džiaugiuosi šia diskusija ir aiškiu pažado dėl būsimos plėtros patvirtinimu. Europos integracija yra nepaprastai svarbi visiems Bosnijos ir Hercegovinos, šalių, kurioms skiriame ypatingą dėmesį šiandienos diskusijoje, gyventojams. Šiomis aplinkybėmis būtina pasakyti, kad ES narystbuvo pasiūlyta Bosnijai ir Hercegovinai kaip vienai šaliai, o ne jos atskiroms dalims. Dėl to - ir mes tai dažnai kartojome - siekiant tapti ES nare turi būti įgyvendintos efektyvios reformos. Bosnijos ir Hercegovinos konstitucinreforma turėtų padėti sukurti veikiančią centralizuotą valstybę, kuri turėtų pakankamai teisėkūros, biudžetinių, vykdomųjų ir teisminių galių, kad galėtų būti sudarytos sąlygos sukurti veikiančią bendrą rinką, skatinti ekonominę ir socialinę sanglaudą ir ginti šalies interesus užsienio šalyse, taip pat ir tada, kai ji taps ES nare. Norėčiau užbaigti paragindamas Vakarų Balkanų šalis, Tarybą ir Komisiją sustiprinti pastangas, kad būtų panaikintas vizų režimas. Ryšiai be vizų ir laisvas asmenų judėjimas labai padėtų Vakarų Balkanų šalims jų kelyje į ES narystę.
Jules Maaten
(NL) Kalbėsiu tik apie Bosniją ir D. Pack rezoliuciją, kuriai su malonumu pritarsime rytoj.
Kalbos apie Bosniją visada yra gniuždančios, tad džiaugiuosi, kad Komisijos narys paminėjo ir kelis teigiamus dalykus, susijusius su raida Bosnijoje. Nepaisant to, jūs kartais klausiate savęs, ar stiklinyra pusiau pilna, ar pusiau tuščia. Kalbant apie Bosniją, kartais net klausiu savęs, kurgi ta stiklinyra.
H. Swoboda ką tik pasakė, kad raidos Bosnijoje problema yra ta, jog kiekvienam atrodo, kad nepaisant vykdomų permainų šalis visgi neprisijungs prie Europos Sąjungos. Tačiau kalbantis su žmonėmis Bosnijoje man susidarvisiškai priešingas įspūdis, t. y. kad jie mano, jog net jei jie nieko nekeis, vis tiek prisijungs, nes Europos Sąjunga labai to nori. Nesvarbu apie kurį iš šių klaidingų požiūrių kalbėtume, turime atsikratyti jų abiejų.
Jei Bosnijoje įgyvendinamos reformos ir jei pradedama kurti tinkama teisinsistema bei kovoti su biurokratija, jos ateitis Europoje yra reali, bet jei to nedaroma, ši ateitis tokia nėra. Ši žinia turi būti perduota aiškiai, ir man atrodo, kad D. Pack rezoliucijoje kaip tik tai puikiai pavyko padaryti.
Pierre Pribetich
(FR) Gerb. pirmininke, Balkanų stabilumas ir jų klestėjimas - siekis, už kurio slypi pagrindinis tikslas dėl taikos mūsų regione.
Be abejo, prisijungimo procesas yra priemonė, bet jis neturi palaipsniui virsti Penelopės skraiste, kai per naktį išardoma tai, kas buvo išausta dieną.
Balkanų šalys aiškiai nori prisijungti prie Europos Sąjungos. Tai aiški politinvalia; tai - šviesa, kuri rodo žmonėms kelią.
Kalbu ne apie plėtrą; svarbiausia, būtina skatinti Balkanų šalių ir regionų integraciją. Mes turime parodyti, kad esame reiklūs, kad reikalaujame demokratijos ir teisingumo, bet, mano nuomone, pagrindinpolitinklaida nuolat naudoti šiuos reikalavimus bauginimams, kad be jų nebus integracijos. Aš remiuosi kaip įrodymu taip pat ir šiais dvišalių konfliktų pavyzdžiais. Mes turime susitarti (tai minima ir pranešime) dėl dvišalių problemų sureguliavimo proceso, bet tokio, kuris nekliudytų prisijungimo procesui. Tai būdas kurti ir atstatyti Europos Sąjungą, vykdant plėtrą, kuri apimtų visas Balkanų šalis.
Angelika Beer
(DE) Norėčiau padėkoti Komisijos nariui O. Rehnui už tai, kad jis šiandien vėl pateikmums bendrą padėties Vakarų Balkanuose apžvalgą.
Aš ką tik grįžau iš Makedonijos ir Kosovo ir norėčiau atkreipti dėmesį į tris dalykus. Pirmasis yra Europos Sąjungos nevieningumas. Jei bendroje užsienio ir saugumo politikoje jis išliks ir toliau, mes negalėsime Balkanuose pasiekti stabilumo ir įveikti etninio pasidalijimo.
Antra, CDU, Vokietijos konservatorių, strategija buvo tarsi bomba, numesta ant Balkanų, nes ji pakerta Europos perspektyvos patikimumą, ir jei tokia dvasia bus vykdoma ir Europos rinkimų kampanija, Balkanuose vėl įsižiebs konfliktai.
Trečia - ir todėl turėtume veikti dabar ne tik tam, kad palaikytume perspektyvą, bet ir kad ji taptų įgyvendinama: Graikija privalo nutraukti Makedonijos narystės NATO blokadą, o mes turime vieningai pripažinti Kosovo nepriklausomybę, nes priešingu atveju nukentės EULEX misija.
Erik Meijer
(NL) Bosnija ir Hercegovina faktiškai yra mažytJugoslavija - federacija, kurioje skirtingos tautos turi pasirinkti arba taikų sambūvį, arba nuolatinius vidaus konfliktus visoje teritorijoje.
Nuo Jugoslavijos žlugimo 1992 m. stengtasi paversti Bosniją ir Hercegoviną unitarine valstybe, tačiau šios pastangos nebuvo sėkmingos. Manau, tai nepavyks ir artimoje ar tolesnėje ateityje. Susitarimas tarp trijų tautų ir jų politinių vadovų dėl veiksmingo valdymo būtų įmanomas tik tuo atveju, jei nviena tauta nejustų grėsmės iš kitų dviejų pusės ar likusio pasaulio. Tik pasitraukus iš šios šalies ES vyriausiajam įgaliotiniui ir užsienio kariams bus galimas kompromisas. Iki to laiko padėtis nepasikeis.
Todėl nebalsuoju už pateiktą rezoliuciją dėl šios šalies, nes ji reikštų tik tolesnį protektoratą ir kartu sąstingį. Turime nepamiršti, kad didžiąją Bosnijos ir Hercegovinos gyventojų dalį sudaro trys tautos ir nviena iš jų šioje šalyje nesudaro daugumos. Be to, vieni gyventojai jaučiasi susiję su Serbija, kiti - su Kroatija, o treti ypač nori pabrėžti priklausomumą Bosnijai. Mes privalome į tai atsižvelgti.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Gerb. pirmininke, man malonu dalyvauti diskusijoje dėl šio dokumento, kuriame pabrėžiama, kad visų šio regiono šalių ateitis - tapti visapusiškai integruotomis Europos Sąjungos valstybėmis narėmis.
Balkanai buvo ir visada bus Europos regionas. Bendradarbiavimo regioniniu lygmeniu skatinimas taip pat turėtų būti viena pagrindinių Europos Sąjungos politikos krypčių. Dėl to noriu atkreipti dėmesį į tai, kad reikia palaikyti tarpparlamentinį dialogą regioniniu lygmeniu, nes jis yra svarbi Europos integracijos proceso sudedamoji dalis.
Šio regiono ES valstybės narės šiame procese gali atlikti svarbų vaidmenį. Ypač svarbi parama Regionų bendradarbiavimo centro veiklai, kurią vykdant sėkmingai tęsiama Stabilumo pakto politika ir laikomasi jo principų siekiant paversti Vakarų Balkanų regioną saugumo ir stabilumo regionu.
Aš pasisakau už vizų režimo panaikinimą, kuris būtų svarbus žingsnis Vakarų Balkanų integracijos link.
Petr Nečas
Gerb. pirmininke, ponai ir ponios, norėčiau padėkoti jums už labai naudingą diskusiją. Taip pat džiaugiuosi, kad visos ES valstybės narės palaikidėją dėl vizų išdavimo tvarkos Vakarų Balkanų šalių gyventojams supaprastinimo. Norėčiau išreikšti visišką pritarimą L. Roučeko, kurio kreipimasis šiuo klausimu buvo labai iškalbingas, pareiškimui, nes asmeninių ryšių tarp Vakarų Balkanų šalių piliečių ir ES piliečių stiprinimas yra tikrai teigiamas žingsnis, padėsiantis įveikti dalies šių valstybių juntamą izoliaciją ir kurti Europą be sienų. Taip pat tvirtai tikiu, kad dėl ekonomikos krizės, kurioje esame atsidūrę šiandien, plėtros procesas neturi pasidaryti lėtesnis, kaip pasakir kai kurie kalbėtojai, pvz., L. Rouček. Priešingai, regiono stabilumui ypač svarbu, kad procesas neprarastų pagreičio.
Taip pat džiaugiuosi, kad buvo pasiekta pažanga derybose dėl Juodkalnijos paraiškos prisijungti prie ES, kurią Taryba perdavKomisijai, kad būtų parengtas atitinkamas projektas. Pirmininkaujanti valstybmano, kad šis žingsnis yra labai svarbus signalas visam regionui. Taip pat manome, kad svarbu pašalinti stojimo derybų su Kroatija kliūtis. Mūsų nuomone, nenaudinga plėtros darbotvarkę apsunkinti dvišaliais klausimais. Be to, toliau turi būti siekiama pažangos Serbijos integracijos į Europą srityje, ir ši pažanga priklauso nuo glaudaus bendradarbiavimo su atitinkamu tarptautiniu tribunolu, įskaitant likusių kaltinamųjų suėmimą ir perdavimą. Tarybai pirmininkaujanti valstybintensyviai dirba rengdama laikiną susitarimą prekybos ir komerciniais klausimais, kurį taikytų ES, taip pat siekdama pradėti pernai pasirašyto Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo ratifikavimo procesą. Stabilizacijos ir asociacijos proceso svarba vykdant reformas Serbijoje ir siekiant paremti proeuropinę vyriausybę yra neginčijama. Prezidento ir savivaldybių rinkimai Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje atitiko daugumą tarptautinių standartų ir visuotinai pripažintas laisvų ir demokratinių rinkimų sąlygas. Tačiau aišku, kad neišsprendus dvišalio ginčo dėl valstybės pavadinimo jos pažanga siekiant šalies kandidatės statuso išliks labai nedidelė.
Bosnija ir Hercegovina taip pat turi žengti pirmyn. Priklausomybnuo tarptautinės bendruomenės nėra naudinga, nes, kaip taikliai pastebėjo H. Swoboda, pakertamas atsakomybės principas ir sumažinama vietos politikų atsakomybė. Norėčiau pasinaudoti proga ir paraginti Bosnijos ir Hercegovinos politinius vadovus energingai vienyti pastangas siekiant geresnės ateities savo šalims. Kaip teisingai pasakDoris Pack, grįžimas prie politikos, pagrįstos etniniais principais, duotų priešingus rezultatus. Planuojamas vyriausiojo įgaliotinio biuro įgaliojimų perdavimas didesnius įgaliojimus turinčio ES specialiojo įgaliotinio biurui nereiškia, kad tarptautinbendruomenar ES palieka Bosniją ir Hercegoviną. Priešingai, ES turi jai padėti ir gerai suvokia, kad Bosnija ir Hercegovina yra ne tik dar viena šalis kandidatė, bet ir tikrai ypatingas atvejis, su kuriuo susiję ypač opūs klausimai ir problemos. ES planuoja parengti pagrindą ir priemones taikai užtikrinti, kurios bus jos strategijos dalis, todėl ji bus pasirengusi iš tarptautinės bendruomenės perimti ir koordinuoti visą veiklą Bosnijoje ir Hercegovinoje. Tačiau tai darysime tik tuo atveju, jei Bosnija ir Hercegovina pati parodys, kad yra pasiruošusi tokiems svarbiems kokybiniams pokyčiams. Pirmasis didelis žingsnis į Europą buvo žengtas pasirašant Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą, bet tai - tik pradžia. Mes esame pasirengę ir toliau teikti pagalbą šiame neišvengiamai ilgame procese.
2009-ieji - svarbūs metai, kurie galėtų būti lemiami Bosnijai ir Hercegovinai. Pirma, gali būti pasiektas vyriausiojo įgaliotinio biuro įgaliojimų perdavimas ES specialiojo įgaliotinio biurui. Tai būtų svarbus žingsnis Bosnijai ir Hercegovinai išsivaduojant nuo priklausomybės. Antra, laikotarpis po kitų visuotinių rinkimų 2010 m. turėtų būti kuo geriau panaudotas paspartinti esminių reformų, įskaitant konstitucinę reformą, kaip teisingai nurodD. Pack, darbotvarkei įgyvendinti. Trečia, visas regionas žengia pirmyn. Leisti atsilikti Bosnijai ir Hercegovinai paprasčiausiai negalima. Gerb. pirmininke, ponai ir ponios, norėčiau baigti pasakydamas, ko mes visi norime. Mes norime, kad Bosnija ir Hercegovina darytų pažangą. Mes vertiname paramą, kurią gauname iš gerbiamų Europos Parlamento narių siekiant šio tikslo.
Olli Rehn
Komisijos narys. - (FI) Gerb. pirmininke, ponai ir ponios, norėčiau visiems padėkoti už šią atsakingą diskusiją ir paramą Vakarų Balkanų šalių Europos perspektyvai. Man, kaip ir kai kuriems šioje diskusijoje pasisakiusiems nariams, pvz., D. Pack, H. Swobodai ir J. Maatenui, kelia nerimą Bosnijos ir Hercegovinos politinraida.
Kartais atrodo, lyg Bosnija ir Hercegovina turėtų neišsemiamą talentą kurti ir vis atnaujinti politinę įtampą, net kai sveikas protas sako, kad turėtume tikėtis geresnių poslinkių kita kryptimi ir kad ateityje Bosnijoje ir Hercegovinoje bus pasiektas politinis susitaikymas.
Aš pritariu J. Maatenui, kad visos Vakarų Balkanų šalys laikosi nuomonės, jog vieną dieną, kai įvykdys Europos Sąjungos narystės, pagrįstos Kopenhagos kriterijais, reikalavimus, galės prisijungti prie Europos Sąjungos. Tai pasakytina ir apie Bosniją ir Hercegoviną; joms taikomos sąlygos nebus palengvintos ir nebus jokių nuolaidų. Jeigu kas nors mano kitaip, tai klysta. Labai svarbu, jog šis teisingas mąstymo būdas kuo tinkamiau įsitvirtintų Bosnijos ir Hercegovinos vidaus politinėje diskusijoje, kad jos gyventojai galėtų patys pasidaryti išvadas dėl to, kokios politikos jie turi teisę tikėtis iš demokratiškai išrinktų politikų.
Tokią įsivaizduoju Bosnijos ir Hercegovinos ateitį, ir mano nuomonremiasi bendradarbiavimu su Javieru Solana, su kuriuo parengėme kelis komunikatus dėl šalies ateities ir atitinkamo Europos Sąjungos vaidmens. Pirma, mūsų tikslas yra pereiti nuo Deitono prie Briuselio eros, t. y. nuo tarptautinės bendruomenės aukštojo atstovo eros prie didesnio Europos Sąjungos vaidmens Bosnijoje ir Hercegovinoje. Tai tikriausiai reikštų ir "dviejų vadovų" sistemą, kai ES specialusis įgaliotinis ir Europos Komisijos atstovybveiktų kartu; tada mes galėtume geriausiai panaudoti Europos Sąjungos turimus politinius ir ekonominius išteklius.
Aišku, protektoratas negali kreiptis dėl narystės ES, todėl šis pereinamasis laikotarpis - Bosnijos ir Hercegovinos ryšių su Europos Sąjunga stiprinimo neatsiejama sudedamoji dalis ir esminis elementas. Būtent dėl to šalies politikams bei jos gyventojams turi būti ypač svarbu, kad būtų laikomasi šio pertvarkos proceso terminų ir vykdomos jo sąlygos.
Šis klausimas yra ir politiškai svarbus, nes pernelyg lengva kaltinti tarptautinę bendruomenę dėl Bosnijos ir Hercegovinos problemų, kai nenorima pažvelgti į save veidrodyje. Pernelyg patogu kritikuoti vyriausiąjį įgaliotinį, nors turėtumėte tartis ir bandyti pasiekti susitarimą su savo bendrapiliečiais. Tikiuosi, kad šiuo atžvilgiu Bosnijos ir Hercegovinos politinkultūra gerės ir bręs ir kad šalies žiniasklaida irgi prisiims atsakomybę užtikrindama, jog daugiau nebebūtų naudojamas negatyvus, nacionalistinis kalbos stilius, dabar vyraujantis šalyje.
Antra, šalis turi atlikti konstitucinę reformą, kad galėtų sukurti perspektyvią valdžios sistemą. Šiuo metu Bosnijos ir Hercegovinos valdžios sistema yra pernelyg brangi, pernelyg neefektyvi ir paprasčiausiai nesuderinama su Europos Sąjungos naryste. Taigi turi būti reformuota konstitucija (evoliucijos, ne revoliucijos būdu), todėl džiaugiuosi, kad yra tam tikrų ženklų, jog vadovaujantys politikai diskutuoja klausimais, susijusiais su šiuo kursu.
Pagaliau trečia, labai svarbus Bosnijos ir Hercegovinos ateičiai Europoje yra vizų panaikinimas, ir esu tikras, kad taip pasirengusi šalis sugebės prisijungti prie Europos, o tuo, be abejo, suinteresuota ir ji pati, jos gyventojai, ir Europos Sąjunga.
Anna Ibrisagic
pranešėja. - (SV) Norėčiau padėkoti P. Nečasui už jo įsitraukimą į šio vakaro diskusiją. Taip pat norėčiau dėkoti O. Rehnui už tai, kad iškėlklausimą dėl dvišalių ginčų, de facto tapusių Europos problemomis, ir pabrėžė, kaip svarbu neatsisakyti plėtros dėl finansų krizės.
Dvišaliai ginčai šiuo metu riboja Kroatijos ir Makedonijos galimybes toliau žengti ES narystės link, nors jos įgyvendina būtinas reformas. Pritardamas mano pranešimui Europos Parlamentas prisijungtų prie balsų, primygtinai reikalaujančių, kad dvišaliai ginčai būtent tokie ir liktų - dvišaliai - ir nebūtų painiojami su stojimo į ES procesu.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad manau, jog plėtra, nukreipta į Vakarų Balkanus, yra pernelyg svarbi siekiant taikos, laisvės ir klestėjimo mūsų žemyne, kad būtų statoma į pavojų.
Tokią žinią pateikdama savo pranešimą norėčiau pasiųsti 500 mln. europiečių, kurie netrukus turi rinkti naują Parlamentą, valstybių narių vyriausybėms, Komisijai ir Vakarų Balkanų gyventojams bei politikams. Tai žinia, kurią ypač svarbu pasiųsti tuo metu, kai dėl ekonomikos krizės gali kilti pavojus, jog vis daugiau žmonių ir politikų Europoje panorės užsidaryti už savo durų ir neleisti kitoms tautoms mūsų žemyne gyventi, dirbti ir prekiauti ten, kur panorėtų. Todėl taip pat tikiuosi, kad tai - žinia, kurią mano kolegos Parlamento nariai skleis būsimoje rinkimų kampanijoje. Jei Europa tapo šaltesnir labiau susirūpinusi savimi, tai mūsų, esančių šiuose Rūmuose, prioritetinis uždavinys yra dirbti, kad ji vėl pasidarytų svetinga ir atvira.
Pirmininkas
Aš gavau pasiūlymą dėl rezoliucijos, kuris pateiktas remiantis Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalimi.
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks penktadienį, 2009 m. balandžio 24 d.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 142 straipsnis)
Alexandru Nazare  
Vakarų Balkanų regionas išsiskiria iš kitų šalių, su kuriomis Europos Sąjunga turi sieną. Tai regionas, kuriam iškilo daugybiššūkių ir kuris vis dar turės pereiti daug etapų, kol pagaliau bus užbaigtas integracijos procesas. Vis dėlto šio regiono prisijungimo prie ES perspektyva yra neabejotina ir vienareikšmiška.
Ir mano kolegos Parlamento nariai, ir aš norėjome užtikrinti, kad ši rezoliucija patvirtintų ir patį šį faktą, ir numatytų ES bendradarbiavimo su regiono šalimis detales. Kaip jau pabrėžiau savo pasiūlymų pakeitimuose, mums susirūpinimą kelia daug problemų: vizų režimas, piliečių informavimas apie ES procesą, ekonominis bendradarbiavimas su Vakarų Balkanų valstybėmis, mažumų teisės, studijų programos ES, skirtos šio regiono jaunimui, taip pat tarpparlamentinio dialogo stiprinimas dar prieš šioms valstybėms prisijungiant prie ES.
Mes manome, kad Europos suvienijimo procesas, nors ir sulėtintas instituciniu lygmeniu, gali būti tęsiamas gyventojų lygmeniu. Taip pat manau, kad, žvelgdami į reikalus iš šios perspektyvos arba istoriniu požiūriu, galime spręsti su regionų stabilumu susijusius klausimus praktiniais būdais, o ne gryna retorika.
Csaba Sándor Tabajdi  
raštu. - (HU) Europos Sąjungos plėtros politika yra geriausia turima priemonsiekiant, kad Vakarų Balkanų regione būtų išsaugotas stabilumas ir įsiviešpatautų taika. Tikimės, kad 2011 m., kai Tarybai pirmininkaus Vengrija, galėsime pasveikinti prisijungusią Kroatiją, bet tai priklauso nuo to, ar Kroatija ir Slovėnija pagaliau susitars pradėti dvišales derybas, kuriose tarpininkautų kitos šalys, dėl Pirano įlankos padalijimo. Derybų dėl Pirano įlankos tikslas būtų išspęsti užsitęsusį konfliktą dėl sienos tarp šių dviejų šalių; neišsprendus ginčo Kroatija tikrai negalės tapti Bendrijos nare. Tolesnsąlyga yra glaudus Kroatijos bendradarbiavimas su Tarptautiniu baudžiamuoju tribunolu Hagoje ieškant karo nusikaltėlių ir juos išduodant.

{'language': 'lt'}