
MacCormick
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenille ei tarvinne kertoa, kuinka hyödyllinen valiokuntien töiden järjestelystä julkaistu asiakirja (Recent and Forthcoming Work in Committee) meille on. Sen avulla voimme suunnitella tulevia asioita.
Viikko sitten eräs Skotlannin parlamentin neuvonantajana työskentelevä kollegani kysyi minulta, voisinko auttaa häntä ongelmassa, joka liittyy Euroopan parlamentin tulevien toimien ennakointiin, jotta Skotlannin parlamentin valiokunnat olisivat tietoisia työstämme ja voisivat tehdä siihen liittyviä suunnitelmia. Sanoin, että on olemassa eräs loistava julkaisu, jonka voisin toimittaa hänelle. Avustajani pyysivät sitä tällä viikolla parlamentissa, ja kysyin Edinburghissa sijaitsevasta parlamentin toimistosta, voisiko se hankkia julkaisun. Minulle sanottiin, että niitä on kovin vähän saatavilla ja että jokainen parlamentin jäsen saa vain yhden kappaleen, jota ei voi kopioida kellekään muulle, eikä muita kappaleita ole saatavilla. Tällaisena toimintamme avoimuuden aikana tätä määräystä pitäisi minusta muuttaa. Tämä erittäin hyödyllinen julkaisu pitäisi saattaa laajempaan levitykseen.
Toinen asia: hyväksyimme eilen pöytäkirjan, jossa huomio kiinnittyi jäsen Doylen torstaina 7. helmikuuta esittämään lausumaan, jossa hän sanoi, että PPE-DE-ryhmä oli jättänyt vahingossa äänestämättä habeas corpus -tarkistuksen puolesta. Jos he eivät olisi numeroinnin myöhäisen muuttamisen vuoksi tehneet tätä virhettä, parlamentti olisi hyväksynyt kyseisen tarkistuksen. Tämä on tärkeä tosiasia, ja toivon, että siitä tiedotetaan komission jäsen Vitorinolle, neuvoston puheenjohtajalle sekä asiasta vastaavan valiokunnan puheenjohtajalle Palacio Vallelersundille.

Puhemies
 Hyvä jäsen MacCormick, merkitsen muistiin jälkimmäisen pyyntönne.
Ensimmäisestä pyynnöstä toteaisin, että käsitykseni mukaan parlamentin puhemiehellä on tarkoituksena antaa yhden varapuhemiehen tehtäväksi huolehtia myös parlamentin ja kansalaisten välisistä suhteista sekä parlamentin ja kansalaisten välisestä avoimuudesta ja viestinnästä. Päätöstä tähän tehtävään valittavasta varapuhemiestä ei ole vielä tehty. Käsittääkseni tämä voisi toimia viitteenä myös teidän esille ottamaanne vaatimukseen.

Sokrates-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Packin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0021/2002) Sokrates-toimintaohjelman toteuttamisesta [2000/2315(INI].

Pack
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aluksi haluan todeta, että Sokrates on menestystarina. Jo Erasmus-ohjelmaan kuuluva koulutus oli menestys, mutta uskon, että Sokrates-ohjelmaan sisällettynä sen taso on noussut entisestään. Tämä on myönteinen tulos tästä EU:n opetuksen alaan kuuluvan ohjelman toisen ohjelmavaiheen arvioinnista. Sokrates-ohjelmassa otetaan huomioon elinikäisen oppimisen ajatus ja tuetaan sekä opiskelijoiden että opettajien liikkuvuutta kaikissa oppimisvaiheissa. Leikkisästi voisi sanoa, että Sokrates seuraa meitä kehdosta hautaan.
Komissio on toteuttanut asteittain valmisteluja ja toimenpiteitä, jotka ovat parantaneet ohjelman sisältöä. Olen iloinen siitä, että byrokraattisten toimien yksinkertaistamista ja nopeuttamista jatketaan. Byrokratiaa ei voida välttää missään valtion ohjelmassa millään tasolla. Juuri tällaisissa koulutusohjelmissa byrokratia ei kuitenkaan saa olla este eikä se saa olla ristiriidassa tavoitteiden kanssa. Tätä periaatetta komissio on noudattanut monissa kohdin. Palaan jäljempänä aloihin, joilla komissio ei ole sitä noudattanut.
Sokrates-ohjelman sekä ensimmäisen että nykyisen eli toisen ohjelmavaiheen esittelijänä olen tyytyväinen tähän myönteiseen kehitykseen. Ensimmäisen ohjelmapuoliskon luvut puhuvat puolestaan. Pelkästään Erasmuksen korkeakouluvaihtoon osallistui 2 000 yliopistoa, 40 000 opettajaa ja 460 000 opiskelijaa 31 valtiossa - 15 jäsenvaltiossa, ehdokasvaltioissa ja Euroopan talousalueen jäsenvaltioissa. Koulujen tukemiseen tähtäävän Komenius-osan avulla tuettiin peräti 15 000:ta koulua, joissa on yli kaksi miljoonaa oppilasta. Näin mielestäni todella tavoitamme kansalaisemme. Uskon, että tämä ohjelma on todella sen arvoinen, että sitä jatketaan ja mahdollisuuksien mukaan vielä kasvatetaan.
Tätä taustaa vasten Euroopan parlamentin yökausia jatkuneissa keskusteluissa aikaansaama monivuotisen talousarvion korottaminen alkuperäisestä 850 miljoonasta nykyiseen 933 miljoonaan euroon oli johdonmukaista. Meidän on kuitenkin oltava rehellisiä: se ei riitä. Jos vuodesta 2004 alkaen - ohjelma jatkuu vuoteen 2007 - tulee uusia jäsenehdokkaita, ohjelmaa on kasvatettava. Jos neuvosto ei tätä salli, voin vain sanoa, että kaikki sen huippukokouksissa antamat sitoumukset ovat arvottomia! Mielestäni arvoisan komission jäsenen pitäisi myös muistuttaa herroja tästä seuraavissa neuvoston istunnoissa.
Tietenkin minulla on myös kritiikin aiheita. Monien aloitteiden yksityiskohtia voidaan vielä parantaa. Ensinnäkin komission pitäisi erityisesti parantaa ja nopeuttaa edelleen yhteistyötä kansallisten virastojen kanssa. Hajauttamisessa on suuria etuja, mutta se vaatii tehokasta tiedonhallintaa. Tässä kohdin komission kehittämä Symmetria-järjestelmä parantaa huomattavasti tiedonkulkua kansallisilta virastoilta ja kansallisille virastoille, mutta samalla myös yhdistäminen Nuoriso- ja Leonardo da Vinci -ohjelmiin on mahdollista ja järkevää. Symmetria on siksi otettava käyttöön mahdollisimman nopeasti.
Toiseksi haluan korostaa, että useimmista kansallisista virastoista saamani vaikutelman mukaan komissio auttaa kaikissa vaiheissa. Uusien sopimusten myöhästyminen on kuitenkin valitettavalla tavalla viivästyttänyt maksuja varsinkin Komenius-toimen yhteydessä. Tällaiset esteet on poistettava, sillä lykkääminen ja viivästykset turhauttavat innostuneita osanottajia. Vaikutusta pahentaa entisestään se, että juuri koulualalla hankkeiden kehittämisessä tehdään erittäin paljon vapaaehtoistyötä. Tunnen kouluja, joissa kollegat naureskelevat opettajalle, joka tekee niin. Hän tekee sen vapaa-ajallaan eikä saa siitä penniäkään lisää!
Kolmanneksi odotan lisäksi, että yhteisten toimien kehittämisessä tapahtuu edistystä erityisesti muiden mainittujen ohjelmien kanssa.
Neljänneksi kehotan komissiota lisäksi toimimaan seuraavan periaatteen mukaan: mitä pienempi tuki, sitä vähemmän byrokraattisia vaatimuksia osanottajille. Minusta voisimme tässä noudattaa esimerkkiä, johon komissio on päätynyt ystävyyskaupunkitoiminnassa, nimittäin että kun alle 20 000 hakemusta käsitellään eri tavalla, hakemuksiin ei vaadita liitettäväksi sellaista paperivuorta kuin suurempia summia haettaessa. Lisäksi alle 20 000 euron tukien kohdalla pitäisi mielestäni luopua yhteisrahoituksen vaatimuksesta.
Sokrates-ohjelman olennaista merkitystä eurooppalaisella koulutusalueella on usein kehuttu, ja se on kiistämätön. Emme saa unohtaa, että Sokrates on eurooppalaisen tieto- ja koulutusyhteiskunnan ehdoton ydin. Pelkään, että valtioiden välinen koulutusyhteistyö, siis hallitusten välinen, voisi syrjäyttää yhteisöllisen lähestymistavan. Bolognan ja Prahan julistuksissa kuitenkin kannatettiin sellaisia oletetusti nopeampia menetelmiä. Emme saa unohtaa, että jäsenvaltioiden kanssa harjoitettavan niin sanotun opetusalan avoimen yhteistyömenettelyn tavoitteita ja toimenpiteitä voisi tuskin ajatella ilman Sokrateesta saatuja myönteisiä kokemuksia. Olisi suunnaton taka-askel, jos yhteisön koulutustavoitteet uhrattaisiin lyhytaikaiselle valtioiden väliselle yhteistyölle.
Lopuksi meidän tulisi kiinnittää huomiota vielä kahteen asiaan. Ensinnäkin siihen, että Sokrates on olennainen, ratkaiseva eurooppalainen ohjelma, koska se kasvattaa eurooppalaisia ihmisiä ja on eurooppalainen vastaus tulevaisuuden koulutusnäkymiin.
Toiseksi valtioiden välinen avoin yhteistyömenettely ei näin ollen saa kyseenalaistaa yhteisön lähestymistavan merkitystä. Meidän on seurattava tätä asiaa tarkasti.

Hieronymi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Sokrates on muutamien muiden ohjelmien ohella todellakin se Euroopan unionin ohjelma, joka rakentaa Eurooppaa alhaalta käsin, ja nimenomaan siksi - kuulitte sen äsken Doris Packilta - että tämän ohjelman ansiosta nuoret sukupolvet todella saavat kokemuksen Euroopasta ja kasvavat eurooppalaisiin yhteyksiin, jotka jättävät leimansa heidän koko henkilökohtaiseen ja ammatilliseen elämäänsä.
Siksi on niin tärkeää, että me Euroopan parlamentissa velvoitamme neuvostoa ja komissiota menettelyissä mutta teemme myös oman osamme. Siksi haluaisin puhua kahdesta kohdasta, joissa pyydän myös tukea parlamentin muilta valiokunnilta - erityisesti budjettivaliokunnalta ja talousarvion valvontavaliokunnalta.
Ensimmäinen kohta koskee hajauttamista. Se on hyväksi havaittu, mutta kansallisilla virastoilla on Brysselissä sivutoimistonsa, ja ne toimivat tulevaisuudessa toimeenpanevina toimistoina. Näiden toimeenpanovirastojen kanssa tarvitsemme yhtä hyvää yhteistyötä kuin meillä on ilahduttavasti kansallisten virastojen kanssa. Siksi harras pyyntöni komissiolle mutta myös talousarvion valvontavaliokunnalle on, että ne luovat tarvittavat edellytykset toimeenpanovirastoja koskevissa neuvotteluissa.
Toinen kohta on rahoitusvalvonta. Tarvitsemme talousarvion valvontavaliokunnan tukea, jotta tavoite, pienehköjen tukisummien myöntäminen ilman suurta byrokraattista kuormitusta, voidaan myös todella saavuttaa. Komission pitäisi saada tarvitsemansa tuki parlamentilta, erityisesti talousarvion valvontavaliokunnalta.

Prets
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme nyt kuulleet hyvin paljon myönteistä Sokrates-ohjelmasta, enkä halua toistaa kaikkea vaan ainoastaan muistuttaa vielä, että Euroopan unionin 376 miljoonasta asukkaasta noin 40 prosenttia on alle 30-vuotiaita. Tämä on siis suurimpia kohderyhmiä Sokrates-ohjelmalle, kuten myös toimintamuodoille Grundtvig, Minerva, Media plus ja muille vastaaville.
Ohjelmalla on siis tilaisuus erottautua tulevina vuosina liikkuvuuden, kulttuurien välisen vuorovaikutuksen ja koulutuksen monimuotoisuuden avulla. Sitä ollaan parhaillaan parantamassa, kuten voimme todeta toisessa vaiheessa ja kuten olemme juuri kuulleet. Siinä vielä olevat puutteet on kuitenkin myös osoitettava. Niihin kuuluu myös komission ja kansallisten maksuviranomaisten välisten sopimusten myöhästyminen. Kansalliset maksuviranomaiset mainitsevat yhä uudelleen nämä ongelmat, ja viivästykset estävät niitä toteuttamasta hankkeita. Tämä koskee yhtä lailla tukien maksamisen viivästymistä, sillä kun kysymys on näistä suhteellisen pienistä summista, on välttämätöntä, että vastaanottajat saavat ne mahdollisimman nopeasti ja että myös esirahoitusvaihetta lyhennetään, sillä yleensä niiden on oman työnsä lisäksi myös esirahoitettava hanke.
Esittelijä Packin juuri esittämä pyyntö on myös oikeutettu. Hän nimittäin pyytää, että järjestetään niin sanottu pikamenettely, joka nopeuttaa ohjelmaa ja jonka ansiosta hankala hakemusmenettely ja hankalat muodollisuudet jäävät pois alle 20 000 euron summissa. Samoin olisi syytä kysyä, onko näille summille tarpeen vaatia vielä yhteisrahoituskin.
Yhteistyötä muiden yhteisön ohjelmien kanssa on edistettävä enemmän, sillä ohjelmat eivät voi olla rinnakkaisia, vaan niiden on toimittava yhdessä, jotta käytettävissä olevat voimavarat voidaan hyödyntää. Komission seurantakertomuksissa tulisi ottaa huomioon myös osanottajien seurantakertomukset. Meille on näet tärkeää, mitä tuloksia näistä ohjelmista saadaan. Mitä vaikutuksia niillä on esimerkiksi opettajien koulutukseen? Mitä myönteisiä kokemuksia koululaiset ja opiskelijat voivat saada niistä? Kaikki tämä on tärkeää, jotta ohjelmaa voidaan jatkaa ja vielä parantaa. Uskoakseni meillä on oikeus odottaa tuloksia.
Rahoituksesta käytiin kova taistelu, ennen kuin se saatiin kuntoon. Haluan yhtyä esittelijä Packin sanoihin: jos laajentuminen tapahtuu vuonna 2004, ohjelman kasvattaminen on ehdottoman välttämätöntä, koska muuten tämä ohjelma on tuomittu epäonnistumaan!

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat. Ennen kuin syvennyn lähemmin Sokrates-koulutusohjelman toteuttamista koskevaan mietintöön, haluan onnitella jäsen Packia perinpohjaisesta työstä. Olemme kuulleet kaikki luvut, ja ne ovat vaikuttavia.
Vuodesta 1995 vuoteen 1999 meillä oli Sokrates I -ohjelma. Se oli oikein onnistunut mutta sai osakseen myös asiaankuuluvaa kritiikkiä. Ohjelmaan osallistuneet opiskelijat ja opettajat myönsivät varauksettomasti, että ohjelmasta saadut kokemukset olivat hyvin opettavaisia ja että ohjelma oli edistänyt konkreettisesti Euroopan kansalaisuutta. Kritiikkiä kohdistettiin kuitenkin ennen kaikkea menettelyihin. Ne olivat liian byrokraattisia ja läpinäkymättömiä, maksut suoritettiin aivan liian hitaasti ja tuloksia hyödynnettiin liian vähän.
Millainen tilanne on nyt? Vuoteen 2006 asti kestävä Sokrates II -ohjelma on ollut käynnissä nyt runsaat puolitoista vuotta, ja vaikka siitä ei ole vielä ilmestynyt puolivaiheen arviointikertomusta, niin moni asia on ilmeisesti jo hoidettu paremmin. Komission ja kansallisten maksuviranomaisten väliset suhteet on tehty huomattavasti joustavammiksi ja hallinnollisia menettelyjä on hiukan yksinkertaistettu. Siitäkin huolimatta haluan vielä esittää pari kommenttia. Menettelyt ovat yhä niin hankalat, että ne karkottavat mahdollisia osallistujia varsinkin pienimmistä hankkeista. Saamieni tietojen mukaan sopimukset lähetetään aina liian myöhään ja maksuja joudutaan odottelemaan pitkään. Ryhmäni ei voi hyväksyä sitä. Hankkeet joutuvat sen takia taloudellisiin vaikeuksiin, mikä ei juuri edistä Euroopan unionin uskottavuutta. Lisäksi yhteistyö muiden eurooppalaisten ohjelmien kanssa on vielä riittämätöntä, ja se on mielestäni suuri puute.
Sokrates-ohjelmaa pitää hallinnoida tehokkaasti, ja siihen kuuluu myös koordinointi muiden eurooppalaisten ohjelmien kanssa. Haluankin pyytää painokkaasti komissiota kiinnittämään näihin seikkoihin enemmän huomiota. Sokrates-ohjelma on niin arvokas väline koululaisten, opiskelijoiden ja opettajien liikkuvuuden edistämiseksi, että meillä ei ole varaa antaa sen kaatua hallinnollisiin ja rahoituksellisiin kompastuskiviin. Se on erinomainen tapa edistää Euroopan muiden kielien ja kulttuurien tuntemusta ja sitä kautta Euroopan kansojen sopusointuista rinnakkaineloa, ja sitä me kaikki haluamme.
Mielestäni tälle ohjelmalle pitää luoda enemmän liikkumavaraa, myös rahoituksellisesti, arvoisa komission jäsen, mutta tämä voi kyllä olla vähän ennenaikaisesti sanottu, kun otetaan huomioon oman maani valtiovarainministerin kanta.

Wyn
Arvoisa puhemies, pidän Sokrates-ohjelman toisen vaiheen perustamista erittäin myönteisenä ja kiitän esittelijä Packia hänen erinomaisesta työstään. Yhteistyö on epäilemättä lisääntynyt eurooppalaisen koulutuksen ja elinikäiseen oppimiseen sitoutumisen alalla, ja se on rohkaisevaa.
Kielitaidon hankintaan kannustaminen on yleinen ongelma omalla kotialueellani Walesissa ja itse asiassa koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sitä on edistetty huomattavasti Erasmus-ohjelmalla, ja haluaisin, että siihen vuosittain osallistuvien 460 000 opiskelijan määrää korotettaisiin.
Tällaiset vaihto-ohjelmat ovat selvä sitoumus paitsi kielitaidon parantamiseen myös kulttuuriyhteistyön edistämiseen. Komission on tehtävä jatkossakin kaikkensa aiempaa käyttäjäystävällisemmän hakemusmenettelyn takaamiseksi, ja yhdyn muiden puhujien huomautuksiin siitä, että ohjelman hallintoasiat aiheuttavat osallistujille tällä hetkellä hankaluuksia. Hakijoihin on kohdistunut todellinen hallinnollinen rasite ohjelman joka kohdassa, erityisesti Komeniuksen kohdalla, mihin on puututtava pikaisesti.
Huolimatta ohjelman menestyksekkyydestä sen on oltava aina mahdollisimman avoin niille, jotka haluavat osallistua siihen.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, Sokrates-koulutusohjelma ei ole vain muutos koulutusjärjestelmiin. Se toimii välineenä, jolla vaikutetaan nuorten mieliin, ja se pakottaa ottamaan käyttöön tietyn koulutusmallin. Koulutuksen varsinainen ongelma, joka on nuorten ihmisten kattava sivistys, jää ohjelman ulkopuolelle. Päinvastoin, ohjelman toimet tähtäävät oppilaiden, opiskelijoiden ja opettajien mielien muokkaukseen, jolla vakiinnutetaan Euroopan yksisuuntainen tie ja helpotetaan nuorten alistumista Euroopan unionin politiikkaan, markkinatalouden lakeihin ja niin sanottuihin uusiin työoloihin.
Eurooppalainen opetusalue kätkee sisälleen koulutusjärjestelmien taipumuksen mukautua monopolipääoman tarpeisiin, mikä edellyttää kaikkea muuta kuin koulutuksen kokonaisvaltaista uudistamista. Jopa opetusmuutoksia ja oppituntien vahvistamisjärjestelmää käytetään painostuskeinona tähän suuntaan. Koulutusjärjestelmien todellinen parantaminen edellyttää Euroopan unionin toimien torjumista. Viime kädessä tämä on kansan joukkoliikkeen tehtävä.

Mussa
Arvoisa puhemies, onnitteluni esittelijä Doris Packille Sokrates-ohjelmaa koskevasta mietinnöstä, joka antoi minulle aiheen joihinkin huomioihin. Toki voimme väittää, että päätavoite eli eurooppalaisen kansalaisuuden kehittämisen ja etenkin koulutusjärjestelmien laadun parantamisen tavoite on täysin saavutettu. Tämän osoittavat ne huomattavat edut, joita ovat saaneet aikaan kulttuurien avautuminen, ennakkoluulojen ja kulttuuristereotypioiden voittaminen ja sitä kautta kielten oppiminen, mistä Sokrates-apurahoja saaneet nuoret ovat hyötyneet. Asiaa arvioitaessa nousee kuitenkin esiin joitakin heikkoja kohtia, kuten Sokrates-ohjelman integrointi Komenius-, Lingua- ja Leonardo da Vinci -ohjelmiin, mikä vaatisi huomattavia mukautuksia ja koordinoinnin lisäämistä ja vahvistamista.
Eräs mieltäni askarruttava seikka, joka on ehdottomasti otettava huomioon, koskee Sokrates-apurahoja saaneille myönnettyä rahoitustukea: määrärahat ovat osoittautuneet riittämättömiksi, jotta niillä voitaisiin tukea opiskelijoita. Tämä johtuu apurahojen määrällisen jaon kriteeristä, joka on johtanut jaettavien määrärahojen liialliseen leikkaamiseen. Sitä vastoin on havaittu suuria eroja jäsenvaltioiden välillä siinä, miten kullekin opiskelijalle myönnetyn apurahan kokonaissummaa on leikattu, kun taas perheenjäsenten antamat osuudet ovat kasvamaan päin. Kuten mietinnössä on jo korostettu, tämä suuntaus saattaa todellakin lisätä opiskelijoiden välistä eriarvoisuutta. Tämän vuoksi on varattava välttämättömät riittävät varat, jotta mahdollistetaan itsenäinen toimeentulo tai toimeentulo ilman perheenjäsenten välttämätöntä tukea ottamalla huomioon, ettei apurahoja pidä eriyttää sillä perusteella, mikä on ohjelmiin osallistuvien kotimaa tai sillä perusteella, mihin maahan he ohjelman yhteydessä lähtevät. Tällainen taloudellinen syrjintä tarkoittaisi, että ohjelmiin voisivat ottaa osaa vain ne, jotka voivat luottaa perheensä tukeen.
Eräs toinen hyvin negatiivinen seikka apurahojen myöntämisessä johtuu byrokraattisesta maksumenettelystä, joka johtaa nykyisin huomattaviin viivästyksiin ja joka olisi ehdottomasti korjattava.

Perry
Arvoisa puhemies, koulutus, koulutus, koulutus - Ison-Britannian pääministeri sanoi kerran sen olevan hänen tavoitteenaan. Minä kyllä hieman epäilen sitä, ja mietin todellakin, onko se meidän eurooppalaisten tavoitteenamme. Ei varmastikaan ole, jos tarkastellaan siihen käytettäviä varoja. Euroopassa käytetään vuosittain 2,5 miljardia euroa oliiveihin, mutta Sokrates-ohjelmaan käytämme alle 2 miljardia euroa reilussa kuudessa vuodessa. Esittelijän piti jopa taistella saadakseen erillisen koulutusta koskevan keskustelun tämänaamuiselle esityslistallemme.
Yhtenäismarkkinoiden ja Euroopan menestyminen edellyttää koulutettua ja liikkuvaa työvoimaa, joka ylittää kansalliset rajat empimättä. Sokrates-ohjelmalla on siinä tärkeä merkitys, ja niinpä Packin mietinnössä vaadittu ohjelman tehostaminen on todellakin erittäin tärkeää.
Kielitaidolla on epäilemättä tärkeä merkitys työvoiman liikkumisessa. Me kaikki tiedämme, että Sokrates-ohjelmaan osallistuvat opiskelijat hyötyvät siitä suunnattomasti; liian harvat opiskelijat vain valitettavasti osallistuvat siihen. Oman maani kohdalla Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Manner-Euroopasta tulevien opiskelijoiden määrä on aina suurempi kuin sieltä Manner-Euroopan maihin haluavien opiskelijoiden määrä. Mistä tämä johtuu? Syy on aivan selvä: britannialaisten opiskelijoiden puutteellinen kielitaito. Meidän on viestitettävä Ison-Britannian hallitukselle, että sen pitäisi peruuttaa viime viikkojen aikana tehty järkyttävä päätös, jonka mukaan brittiläisten yläaste- ja lukioikäisten oppilaiden ei tarvitse opiskella mitään vierasta kieltä. Näin ei varmastikaan voida taata Euroopan menestystä tai sitä, että Iso-Britannia hyötyy Euroopan unionin jäsenyydestään parhaalla mahdollisella tavalla.

Iivari
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komission jäsen, hyvät työtoverit, Sokrates-ohjelma on hyvä esimerkki kansalaisia lähellä olevasta toiminnasta, jolla on merkittävää eurooppalaista lisäarvoa. Olemme saaneet kokea sen myös Suomessa, joka pääsi mukaan ohjelmaan jo jäsenyysneuvottelujen aikana. Kulttuurivaliokunnassa toivomme, että nykyiset hakijamaat käyttävät hyväkseen ohjelman tarjoamia mahdollisuuksia.
Sokrates-ohjelmaa Suomessa hallinnoiva kansainvälisen henkilövaihdon keskus julkaisi äskettäin tutkimuksen ulkomaisten vaihto-opiskelijoiden kokemuksista. Olemme kovin iloisia siitä, että Suomi kiinnostaa kohdemaana. Vastaanotamme vuosittain yli 3 000 ulkomaista opiskelijaa. Koska selvityksellä on kenties yleispätevyyttä, referoin sitä lyhyesti: Vastaajat korostivat vieraassa maassa opiskelun merkitystä, ennen kaikkea henkilökohtaisen ja sosiaalisen kasvun kannalta. Myös opiskelu sujui kohtalaisen hyvin. Vaihto-opiskelijat suorittivat lukuvuoden aikana keskimäärin kolmekymmentäkolme opintoviikkoa. Erityistä kiitosta Suomi sai korkeakoulujen hyvästä varustetasosta, ennen kaikkea tietokoneista ja kirjastoista, sekä opintojen ohjauksesta ja opiskelija-asunnoista.
Työvoiman liikkuvuuden kannalta kiintoisaa on, että opiskelijat kertoivat olevansa aiempaa valmiimpia miettimään mahdollista työuraa Suomessa. Tämä koski erityisesti Keski-Euroopasta tulleita opiskelijoita, sen sijaan eteläeurooppalaisia ei pohjoinen maa työpaikkana juuri kiinnostanut. Käsiteltävänä olevassa mietinnössä kiinnitetään erityistä huomiota hakemusten käsittelyyn ja maksatusten sujumiseen. Vaikka niiden osalta onkin tapahtunut myönteistä kehitystä, ongelmia on vielä jäljellä. Mietinnössä todetaan, että maksujen aiheettomat viivästykset haittaavat ohjelmien täytäntöönpanoa ja aiheuttavat yhteisön toimielimille huonoa mainetta.
Tässä yhteydessä saanen - arvoisien työtovereideni ymmärtämykseen luottaen - kiinnittää huomiota parlamentin rooliin ohjeiden antajana. Samalla kun vaadimme tehokkuutta ja joustavuutta, saatamme toisella kädellä lisätä byrokratiaa ja hidastaa asioiden käsittelyä. Esimerkiksi ennen komissio maksoi kertasuorituksena tietyn summan teknisen avun toimistolle maksatuksia varten. Nyt se joutuu täyttämään jopa tuhatkahdeksansataa maksumääräystä erikseen. Tämä vaikuttaa tietysti käsittelyn nopeuteen. Lisäksi ohjelmien täytäntöönpano tulee jäsenvaltioissa alistaa ulkopuolisen tilintarkastajan arvioitavaksi. Niinpä muun muassa suomalainen pieni maaseutuyliopisto joutuu käynnistämään kalliin menettelyn, vaikkapa vain kahden vähäisen projektin vuoksi, vaikka valtiontalouden tarkastusvirasto joka tapauksessa tekee saman työn meidän lakiemme mukaan. Väärinkäytösten ja virheiden torjumiseksi pitäisi luoda hyvää hallintokäytäntöä eikä vain laatia yhä monimutkaisempia kontrollijärjestelmiä.

Echerer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, onnittelemme kaikki itseämme ja vastuuhenkilöitä tästä hienosta ohjelmasta. Sallinette, että aluksi taas kerran noudatan niin rakkaaksi tullutta tapaa jakaa ruusuja esittelijälle: Doris, upeaa!
Olemme samaa mieltä kaikista kritiikin aiheista. Minun ei tarvitse luetella niitä enää uudelleen, vaikka se ehkä olisikin välttämätöntä, mutta se ei onnistu minuutissa. Mikä on tehtäväni täällä? Mainostaa julkisesti tätä hienoa ohjelmaa! Se ei ole upea kiiltävä esite, vaan se on elettyä kansalaisläheisyyttä, se on eurooppalainen vastaus moniin kysymyksiin. Mutta vastaukset, jotka annamme Sokrates-ohjelmalla, ovat hieman liian vähän. Sokrates ei ratkaise perusongelmia. Sokrates auttaa, esittää myös poliittisia kysymyksiä, esittää ne myös julkisuuteen, mutta ei vapauta jäsenvaltioita vastuusta. Haluaisin mielelläni kuulla jäsenvaltioiltamme enemmän tästä, ei ainoastaan Sokrateesta vaan myös niiden vastuusta, siitä, mitä koulutus merkitsee Euroopalle. Eurooppalaisesta koulutusalueesta kävisin mielelläni julkisia keskusteluja asiasta vastaavien kanssa.
Tiedättekö, mitä olemme saavuttaneet Sokrates-ohjelmalla sisällöllisten asioiden lisäksi? Sen, että vanhojen eurooppalaisten henkilöiden nimiä - Komenius, Erasmus, Grundtvig - käytetään. Nuoret ihmiset luettelevat näitä vanhoja nimiä kuin nuoria hiphop-tähtiä. Olemme päässeet tällä todella sinne, minne halusimme. Doris Pack sanoi, että Sokrates seuraa meitä kehdosta hautaan. Silloin myös toivoisin, että aloittaisimme vähän aikaisemmin, ei vasta kouluiässä vaan jo pikkulasten kanssa. Sillä kuten kaikki ovat sanoneet, vieraiden kielten oppiminen on niin hirveän tärkeää, sillä on meille suunnaton merkitys, ja me tiedämme myös, että se alkaa lastentarhaiässä. Ehkäpä otamme seuraavan askelen siihen suuntaan.

Alavanos
Arvoisa puhemies, Sokrates-ohjelmassa on varmastikin määrällisestä ja toiminnallisesta näkökulmasta tapahtunut huomattavaa edistymistä, ja tämä todetaan myös komission jäsen Redingin osalta. Esittelijä Pack on myös tehnyt ansiokkaita huomioita, joten meidän ei pitäisi alentaa hänen esittelynsä arvoa käyttäytymällä vähän kuin jalkapallokatsomossa siten, että arvostelemme puhujia, joiden kanssa emme ole samaa mieltä. Mielestäni tässä salissa jokainen mielipide on hyödyllinen niinkin vaikeassa asiassa kuin koulutus Euroopassa.
Haluan huomauttaa, että ensiksi on tärkeää lisätä yhteisön rahoitusta ja osallistumista, toiseksi, toimintaa on entisestäänkin yksinkertaistettava, kolmanneksi, on kuunneltava ohjelmaan osallistuvien mielipidettä. Vaikka Erasmus-ohjelman tarjoama mahdollisuus opiskella ulkomailla onkin myönteinen, siinä on erityisesti vaarana rikkoa yhtenäisen yliopistokoulutusohjelman jatkuvuus. Jos ohjelmaan osallistuneilta opiskelijoilta kysytään, monet sanovat: "Kokemukset olivat hyviä, mutta kokonaisuudessaan korkeakoulututkintoon tähtäävästä koulutuksesta on vielä monia kysymyksiä."
Viimeinen kohta, josta haluan huomauttaa, on se, että ohjelman luonteeseen kuuluu olennaisena osana vapaus, opiskelijoiden liikkumisvapaus, ajatusten ja tietojen vapaa liikkuvuus. Tähän kohtaan pitää laittaa suuri kysymysmerkki, koska ohjelma ulottuu myös Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin, ja erityisesti Turkissa vakavia kysymyksiä herättää se, että kymmenet tuhannet lapset ja nuoret eivät voi saada opetusta äidinkielellään, kurdinkielellä. Tätä emme saa unohtaa, emme saa sulkea silmiämme, tästä ohjelmasta on tehtävä kokonaisuudessaan vapauden ohjelma.

Hyland
Haluaisin ensin tunnustaa Sokrates-ohjelman arvon ja mahdollisuudet ja kiittää samalla esittelijää hänen tekemästään työstä. Pidän mietintöä myönteisenä. Sen hyväksyminen tehostaa ohjelmien soveltamista ja tekee siitä entistä käyttäjäystävällisempää. Esittelijä ansaitsee onnittelut siitä, että hän on pyrkinyt ottamaan huomioon ohjelmaan suoraan osallistuvien kokemukset, ja erityisesti haluan tunnustaa sen tosiasian, että irlantilaisen maksuviranomaisen Largosin näkemykset heijastuvat tekstissä. Olen täysin samaa mieltä siitä, että hallintomenettelyjä on yksinkertaistettava ja ohjelmista on tehtävä entistä helppopääsyisempiä ja merkityksellisempiä kansallisille maksuviranomaisille ja osanottajille. Olen täysin samaa mieltä erityisesti ehdotuksesta, joka koskee Symmetria-tiedonhallintajärjestelmän kehittämistä.
Esittelijän ehdotus yhteisiä toimia koskevista seurantakertomuksista johtaa jatkuvaan arviointiin ja siten myös rahoituksen enimmäismäärän varmistamiseen ja itse ohjelmien tehostamiseen, mikä on vieläkin tärkeämpää.
Kiitän lukuisia vapaaehtoisia osallistujia ja erityisesti opettajia, joita ilman ohjelmat eivät olisi onnistuneet. Olen tavannut useita heistä ja todennut heidän kekseliäisyytensä ja asialle omistautuneisuutensa ensi käden tietojen perusteella.
Sokrates-ohjelma osoittaa kaiken kaikkiaan ainutlaatuisella ja tehokkaalla tavalla, että yhteisön sisällä tarvitaan entistä enemmän koulutustoimintaa, jonka avulla voimme ymmärtää ja jakaa Euroopan monimuotoisen kulttuurin aiempaa paremmin.

Reding
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensinnäkin suurkiitos esittelijä Packille ja parlamentille yleisesti. Parlamentti on nimittäin ollut välttämätön työtoveri ja apu koko tämän yhteisen hankkeen ajan, jolloin olemme kehittäneet koulutusohjelmia ja elvyttäneet koulutuksen Eurooppaa. Mikähän tilanteemme olisikaan nyt, ellei parlamentti olisi ollut mukana auttamassa. Suurkiitos siitä!
Kiitän teitä, esittelijä Pack, ja kaikkia puheenvuoron käyttäneitä kollegoja myös siitä myönteisestä arviosta, jonka olette tehneet nuoriso-ohjelmista. On totta, että juuri tällaista Eurooppaa me haluamme, Eurooppaa, jota ei ole päätetty ylhäältä alaspäin vaan joka kehittyy alhaalta ylöspäin. Sadat tuhannet nuoret hankkivat kokemusta voidessaan opiskella ulkomailla, sadat tuhannet koululuokat tekevät yhteistyötä jonkin toisen maan luokan kanssa, sadat tuhannet opettajat ovat liikkeessä. Tämä on hienoa! Olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, joiden mielestä tätä hienoa ohjelmaa, joka toimii mallikkaasti joitakin pieniä ongelmia lukuun ottamatta, on kehitettävä edelleen. Olen samaa mieltä niiden kanssa, joiden mielestä on olemassa taloudellinen riski ja joiden mielestä apurahat ovat liian pieniä. Tehän tiedätte, että tapaan paljon Erasmus-ohjelmassa mukana olevia opiskelijoita. En ole vielä koskaan törmännyt tyytymättömiin Erasmus-opiskelijoihin. He ovat aina todenneet minulle olevansa valmiita uusimaan kokemuksensa. Kaikki ovat kuitenkin myös valitelleet minulle apurahan pienuutta. Tiedostamme tämän ja toivoisimme ennen kaikkea, että valtiovarainministerit antaisivat meille nykyistä enemmän varoja ja mahdollisuuksia, jotta nuo varat voidaan siirtää opiskelijoille ja jotta voidaan poistaa sosiaaliset erot niiden opiskelijoiden väliltä, joilla on varaa matkustaa ja joilla ei ole siihen varaa. Olen täysin samaa mieltä kanssanne ja tiedän, että aiotte auttaa minua hankkimaan tulevaisuudessa entistä enemmän varoja näihin ohjelmiin etenkin myös unionin laajentumista ajatellen. Hyvät parlamentin jäsenet, on totta, että valmistamme uusia maita ottamaan täysivaltaisesti osaa koulutusohjelmiimme, mutta kustannukset nousevat luonnollisesti huomattavasti heti, kun niistä on tullut unionin jäseniä. Jos emme halua alentaa apurahoja entisestään, on nostettava käyttöön annettavien varojen määrää. Tähän taisteluun meidän on ryhdyttävä, ja tiedän, että parlamentti on siinä rinnallani.
Olette ottaneet esille eräitä kysymyksiä, joihin haluaisin nyt vastata.
Eräs kysymys esimerkiksi koskee ohjelmien valvontaa ja arviointia. Parlamentti on myöntänyt, että valvonnassa ja arvioinnissa on tapahtunut parannusta. Olemme tätä nykyä sitoutuneet Sokrates II -ohjelman arviointiohjelmaan, joka tulee olemaan perustana komission uusille ehdotuksille, jotka koskevat Sokrates-ohjelman jälkeisiä uusia toimia. Arvoisa valiokunnan puheenjohtaja, tiedotamme myös säännöllisesti valiokunnallenne näiden arviointien arvioista ja tuloksista.
Seuraavaksi puhun komission ja kansallisten maksuviranomaisten välisistä suhteista sekä hajauttamisesta. Tehän tiedätte, että olemme ponnistelleet lujasti komission ja näiden maksuviranomaisten välisten suhteiden organisoimiseksi, ja jatkamme tätä parannustyötä edelleen. Kaikki osapuolet ovat puhuneet hallinnollisesta kankeudesta. Myös tässä asiassa, kuten olette myöntäneet, olemme ponnistelleet, jotta saisimme yksinkertaistettua ohjelman hallintoa ja vähennettyä byrokratiaa. Olemme uudistaneet institutionaalista Erasmus-sopimusta, jotta voitaisiin vähentää lähes puolella niiden sopimusten määrää, jotka edunsaajien on allekirjoitettava. Yksikköni tutkivat myös mahdollisuutta muuttaa Sokrates-ohjelmaa koskevaa päätöstä - kuten esittelijä Pack suosittelee - byrokratian lisääntymisen estämiseksi etenkin pienimuotoisiin hankkeisiin osallistuvien koulujen kohdalla. Esittelijä Pack, tämä on mahdollista luonnollisesti parlamentin avustuksella. Pyydän teiltä edelleen tuota kuuluisaa tukea, sillä asiat etenevät paljon nopeammin, jos parlamentti antaa panoksensa näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
On yksi pieni asia, johon en voi vastata myönteisesti. Ehdotatte pienten hankkeiden yhteisrahoituksen poistamista. Suostuisin siihen mielelläni, mutta kokonaisrahoitus olisi vastoin yhteisön uusia rahoitussääntöjä, jotka olemme itsellemme laatineet, ja tätä parlamentti on myös toivonut. Ensin olisi uudistettava rahoitussääntöjen perusta, jotta voisimme edetä myöhemmin lisää, ja kysymme tässä toki parlamentin mielipidettä siitä, haluaako se edetä tähän suuntaan.
Sopimuksia koskevien maksujen viivästymisestä sanoisin, että tilanne on nyt aiempaa paljon parempi. Emme ole vielä onnistuneet kuromaan umpeen kaikkia viivästymisiä, mutta vuosi 2001 on vuotta 2000 parempi, ja vuosi 2002 tulee olemaan vuotta 2001 parempi. Uudet menettelyt ovat käynnissä. Olemme kehittäneet komiteoiden kokousta ja yksinkertaistaneet oikeusperustaa ehdokasvaltioiden rahoittamiseksi.
Sitten sananen Symmetria-järjestelmästä. On otettava käyttöön tiedonhallintajärjestelmä, ja alkuongelmista huolimatta etenemme asiassa. Vuonna 2001 valittiin yksi sopimuspuoli tarjouskilpailun perusteella. Aiomme kehittää Symmetria-järjestelmää vuonna 2002 ja 2003. Se on määrä käynnistää elokuussa 2003.
Lopuksi puhun yhteisistä toimista. Hyvät kollegat, olette täysin oikeassa siinä, että on tärkeää, että yhteisiä toimia on paljon. Vuonna 2001 valmistelimme rajoitetun määrän yhteisiä aihealueita Sokratesta, Leonardoa ja Nuoriso-ohjelmaa varten. Vuotta 2002 koskevat ehdotuspyynnöt julkaistaan huhtikuussa, ja valitut aiheet ovat: kohderyhmien sosiaalinen osallisuus, nuorten aktiivinen kansalaisuus, paikalliset suuntautumisverkostot sekä muodollinen ja epämuodollinen oppiminen. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, näette, että parlamentin ehdotukset ovat meille erittäin tärkeitä, eivät siksi, että ne tulevat parlamentilta vaan yksinkertaisesti siksi, että parlamentti on oikeassa halutessaan kehittää kansalaisten Eurooppaa, jossa nuoret muodostavat sellaisen Euroopan perustan, jota parhaillaan rakennamme ja jossa on hyvä elää.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Kulttuuri 2000 -ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Graça Mouran laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0018/2002) Kulttuuri 2000 -ohjelman toteuttamisesta
[2000/2317(INI].

Graça Moura
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Kulttuuri 2000 -ohjelman täytäntöönpano on ollut valiokuntani jatkuvana huolenaiheena. Niin minä kuin kolleganikin olemme halunneet yhtäältä seurata niitä monia aloja, joilla ohjelmaa on sovellettu ja sen toteuttamiseen käytettyä menettelytapaa tai -tapoja. Toisaalta olemme halunneet kuulla äänestäjiämme sekä yleensä eurooppalaisia kulttuurialan tekijöitä ja toimijoita, jotta saisimme tietää, minkälaisia reaktioita ohjelma on herättänyt, ja, mikä kaikkein tärkeintä, jotta voisimme arvioida sen tuloksia. Vaalikausi on nyt puolessavälissä ja puiteohjelmakin on ehtinyt käytännössä puoleenväliin aiotusta kestostaan. Komission on tarkistettava sitä piakkoin, kun ajatellaan rahoituksessa jo alun alkaen osoitettuja puutteita, jotka tuntuvat kaiken aikaa selvemmin ja joihin puheenjohtaja juuri vetosi. Meidän kaikkien on myös syytä ryhtyä pohtimaan Kulttuuri 2000 -ohjelman jälkeistä aikaa, eli sen jälkeistä ohjelmaa, jossa pitää ottaa huomioon nykyisen ohjelman onnistumiset ja epäonnistumiset.
Esittelemäni mietintö on valiokunnassa äänestäneiden kollegojeni tarkoin harkitun ja laajan mielipiteen mukainen. Koska kyse on seurantakertomuksesta, olen halunnut edistää ja kannustaa tarkistusten esittämistä, sillä ne toisivat nyt käsiteltävään arvioon lisää asiaankuuluvia aineksia. Mietinnössä vastataan siten useisiin valiokunnassa käsiteltyihin huolenaiheisiin ja siinä tuodaan erittäin ilmeikkäästi esiin äänestäjiemme reaktiot.
Tämänkaltaisessa mietinnössä ei voida olla vahvistamatta Kulttuuri 2000 -ohjelman laajoja tavoitteita ja sen roolia Euroopan kansalaisuuden luomisessa sekä kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden puolustamisessa. Siinä ei myöskään voida olla vahvistamatta niitä suuria perusperiaatteita, joita ohjelmassa on noudatettu sen syntyhetkestä alkaen ja joita ei voida millään verukkeella heittää romukoppaan toteuttamisvaiheessa. Sekä näitä periaatteita että näitä tavoitteita on nimittäin pidettävä Euroopan rakentamisen ja demokraattisen kansalaisuuden kehittämisen peruskivinä, jotka hyödyttävät kaikkia unionin kansalaisia. Siksi niitä ei ole harkittu, hyväksytty ja allekirjoitettu ainoastaan parlamentissa, vaan myös neuvostossa ja komissiossa, eikä näiden kantojen muuttamiseen ole havaittu olevan mitään syytä. On kyse kulttuuripoliittisista suuntaviivoista, jotka kiinnostavat kaikkia jäsenvaltioita ja, laajentuminen huomioon ottaen, kaikkia eurooppalaisia. On kyse eurooppalaisen kulttuurin alueen rakentamisesta vapauden ja vapauksien keskeiseksi alueeksi.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin pyytää komission jäsen Viviane Redingiä tarkastelemaan tätä mietintöä työvälineenä, joka voi auttaa komissiota suorittamaan paremmin sille tässä asiassa kuuluvat tehtävät - nykyiset tehtävät, sillä ohjelma on puolessavälissä, ja tulevat tehtävät, sillä Kulttuuri 2000 -ohjelman aikana kerätyn kokemuksen avulla sen jälkeisestä ohjelmasta voi tulla vielä parempi. Parlamentissa toimitettava äänestys on näin ollen tärkeä hetki parlamentin ja komission välisessä yhteistyössä. Kulttuuri 2000 -ohjelman kohdalla se lienee myös se kädenojennus, josta komission jäsen puhui hetki sitten Sokrates-ohjelman yhteydessä.

Pack
Arvoisa puhemies, haluan kiittää sydämellisesti kollega Graça Mouraa siitä, että hän yritti niin huolellisesti ja päättäväisesti nähdä tämän ohjelman täytäntöönpanossa parlamentin poliittiset suuntaviivat, jotka olivat myös tämän ohjelman perustana. Esimerkiksi: missä kohden tämä ohjelma tuo kulttuurielämän kansalaisten ulottuville ja mahdollistaa heidän laajemman osallistumisensa siihen? Mihin toimiin kansalaisemme otetaan mukaan? Hankala byrokratia, ohjelmien käsittelykriteerit, eivät voi kätkeä näitä tavoitteita, jotka ohjelmalla alunperin oli, eivätkä ne saa kyseenalaistaa niitä.
Meidän on sanottava selvästi tämän mietinnön jälkeen, mitä oikeastaan odotamme eurooppalaiselta kulttuuripolitiikalta, erityisesti ajatellen laajentumista ja edessä olevaa valmistelukuntaa. Kun puhutte nykyisin kulttuurialan toimijoiden kanssa, he kaikki pelkäävät, että valmistelukunnan myötä, toissijaisuuskeskustelun myötä, kulttuuri jää tämän keskustelun jalkoihin. Toivon, ettei niin käy, ja me taistelemme sen puolesta.
Miten ohjelma voi olla toiminnallisesti parempi, jotta siitä tulee todellinen kulttuuritoimen keino, joka vastaa sekä kulttuurialan toimijoiden että kansalaisten tarpeita? Pitääkö ohjelman toimia kulttuurialan vai pikemmin kansalaisten hyvinvoinnin hyväksi? Nämä ovat kysymyksiä, jotka meidän on esitettävä itsellemme nykyisen tilanteen valossa, kun ajattelemme tulevaisuutta. Tietenkin tämäkin ohjelma tarvitsee paremman taloudellisen varustuksen, jotta emme saa aikaan enemmän turhautuneita kuin niitä, jotka voivat olla tyytyväisiä.
En halua tässä mitenkään ennakoida vuoden 2004 jälkeistä seurantaohjelmaa koskevaa keskustelua, mutta Graça Mourakin puhui siitä, sillä komissiossahan se on jo täydessä vauhdissa. Mietintö kuitenkin kehottaa meitä nyt aloittamaan omasta puolestamme tämän pohdinnan, jottei kenttää jätetä valmistelukunnassa kaikenlaisen EU-tason kulttuuripoliittisen työn vihollisille.
Muistutan meitä kaikkia siitä, että kulttuuripolitiikka asettaa kansalaisen poliittisen keskustelun ytimeen erilaisuutta ja kulttuuriperinteitä kunnioittaen, ja tämä merkitsee, että vain siten voimme antaa Euroopalle sielun.

Aparicio Sánchez
Arvoisa puhemies, menettelymme, eli ohjelman valvonta sen täytäntöönpanon aikana, on tavanomainen kaikissa parlamenteissa. Sen takia pidän jäsen Graça Mouran mietintöä tarkoituksenmukaisena, ja sanon jo etukäteen, että se ansaitsee sosialistiryhmän tuen ja hyväksynnän.
Nyt mieleen palautetun sovittelumenettelyn jälkeen esitin neuvostolle erimielisyyteni sen haluttomuudesta hyväksyä pyytämämme rahoitus. Tuloksena oli, että tämän ohjelman, jolla on välitön vaikutus Euroopan sieluksi kutsumaamme osa-alueeseen ja jolla on korvattu muita Euroopan unionin dynaamisimpien ja nuorimpien kansalaisten keskuudessa kaikkein hyväksytyimpiä ohjelmia, rahoitusosuus on hieman yli 33 miljoonaa euroa vuodessa. Jo itsessään vaatimattoman yhteisön talousarvion puitteissakin tämä summa on niin pieni, että se surettaa meistä niitä, joiden mielestä Euroopan unionin pitää olla jotakin muutakin kuin maatalous- ja rakenteellisia menoja.
Tämä ajatus lähtökohtanamme meidän on muistettava kaksi seikkaa: ensinnäkin Kulttuuri 2000 -ohjelma elää ajassa parlamentin muiden ratkaisujen kanssa, joiden perusteella on laadittava suuntaviivat sen toteuttamiseksi. Annan esimerkiksi Ruffolon mietinnön, jossa muiden asioiden lisäksi suositellaan, että komissio perustaisi Euroopan kulttuuriyhteistyön seurantakeskuksen tai laatisi kolmivuotisen kulttuuriyhteistyösuunnitelman.
Niinpä komissiolla pitää olla dynaaminen lähestymistapa Kulttuuri 2000 -ohjelmaan, johon on sisällytettävä vuosittain parlamentin esityksistä laadittavat suuntaviivat.
Toinen huomio: ohjelma on voimassa melkein täsmälleen saman Nizzan Eurooppa-neuvostossa aloitetun työjakson ajan, jota olemme alkaneet kutsua "perustavaksi". Häämöttääpä sen lopussa perustuslaki tai ei, on selvää, että valmistelukunnan pääasiallisiin tavoitteisiin kuuluu nostaa Euroopan kansalaisuuden statusta väestön keskuudessa ja herättää jokaisessa kansalaisessa tunne kuulumisesta yhteisöllisen kulttuurin alueeseen.
Onko Euroopan kansoissa tarpeeksi vahva perustava rakenne? Onko niillä kulttuuri-identiteettiä? Monet meistä ovat sitä mieltä, että perustavana rakenteena pitää olla Bruckmannin käsityksen mukainen eurooppalainen kulttuuri: yhteinen käyttäytymismalli, samanlainen elämänasenne, yhteiset ihanteet, yhteinen taide- ja kulttuuriperintö jne.
Niinpä pikemmin kuin rahassa ja jopa yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa, näiden vuosien poliittisen painopisteen pitää olla kansalaisten kytkemisessä yhteisöajatukseen sekä eurooppalaisen kulttuurin tavoitteluun ja suojeluun. Arvoisa puhemies, 33 miljoonaa euroa on melko niukka summa ainoan tänä aikana toteutettavan eurooppalaisen kulttuuriohjelman rahoittamiseksi, mutta meillä on kuitenkin lohtunamme ajatus, että tämän mietinnön päätelmät auttavat parantamaan sen toimintaa.

Sanders-ten Holte
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, eurooppalainen Kulttuuri 2000 -ohjelma on luotu erityisesti eurooppalaisen kulttuuriyhteistyön edistämiseksi. Sen avulla edistämme myös eurooppalaisuuden tunnetta ja henkeä, kuten täällä juuri huomautettiin. Haluankin kiittää jäsen Graça Mouraa hänen aloitteestaan puolivaiheen tilinpäätöksen laatimiseksi. Se on erittäin hyödyllistä. Mouran mietintö on perusteellinen, ja haluan hetkeksi syventyä siihen.
Kulttuuri 2000 -ohjelmassa pyritään kattamaan koko meidän kulttuuriperintömme, ja sen takia ohjelmasta on tullut vaikeasti hallittava, mikä on käsittääkseni aiheuttanut komissiolle suuria ongelmia varsinkin ensimmäisenä vuonna. Ja vaikka tilanne on jonkin verran parantunut, niin valituksia tehdään yhä paljon. Se, mitä nyt sanon, on sanottu jo aiemmin. Hallinnollisen työn tavaton paljous karkottaa monet mahdolliset osallistujat, ja varsinkin pienissä, yleensä innovatiivisissa hankkeissa, joiden käynnistäjät ovat kokemattomia mutta kuitenkin rohkeasti toimeen tarttuvia osallistujia - ja kulttuurin alalla näin on luonnollisesti usein laita - on olemassa se vaara, että heidät hylätään jo ensimmäisellä kierroksella puhtaasti muodollisin perustein, mikä toimii tavoitteiden vastaisesti. Kriteerit ovat usein epäselviä, ja jopa kansalliset maksuviranomaiset kokevat ne hankalina.
Mielestäni meidän pitää yhdessä pohtia, mitä haluamme tulevaisuudessa saavuttaa kulttuuripolitiikallamme, ja asettaa välineille prioriteetteja. Haluaisin tämän asian myös esityslistalle, niin että voimme vaikuttaa myös valmistelukuntaan.
Lopuksi haluan sanoa pari sanaa rahoituksesta. Talousarvio on vaatimaton, olen siitä aivan samaa mieltä, kuten ilmoitin jo aiemmin. Mutta täysin riippumatta siitä onko rahoitus riittävää, haluan muistuttaa, että rahoitusta pitää hallinnoida tehokkaasti, sillä tällä hetkellä suuri osa varoista jää käyttämättä.

Echerer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, kollega Roy Perry mainitsi jo tuoreimman koulutusta koskevan mietinnön yhteydessä, kuinka paljon oliiveille maksetaan tukia: 167 miljoonaa seuraavaksi viideksi vuodeksi - almuja kulttuurille. Näyttelijänä tämä ei ole minulle uutta. Tunnen tilanteen. On surullista, ettemme voi muuttaa ja parantaa sitä. Kiitän esittelijää, erityisesti siitä avoimesta vuoropuhelusta, jota hän on käynyt varjoesittelijöidemme kanssa. Hän oli todella käytettävissä ja otti kaiken vastaan, ja me keskustelimme siitä.
Meillä on kaksi suurta ongelmaa. Toinen on sisältöä koskeva suuntautuminen tulevaisuuteen eli kysymykset, jotka ovat nyt edessämme. Tämä ei ole keskustelun ennakoimista, tämän kollega Pack jo sanoi, mutta keskustelua on käytävä nyt, jos vuonna 2004 tarvitsemme uuden idean vuodeksi 2005 ja jos haluamme luoda uuden ohjelman, edellyttäen, että se on vielä olemassa.
Toinen ongelmakenttä on hallinto, hankala byrokratia, liian epämääräiset valintakriteerit ja se, että toteutusmenetelmiä pitäisi muuttaa. On paljon yksityiskohtia, joista voi lukea mietinnöstä. Nyt haluan mainostaa julkisesti kulttuuriohjelmaa, Kulttuuri 2000 -ohjelmaa. Kulttuuri, kulttuuriohjelmat, ne ovat Euroopan sielu, sen olemme kuulleet kaikilta kollegoilta. Tiedättekö, taide ja kulttuuri ovat yhdentymispolitiikkamme toteuttajia, ja jos menetämme nämä kumppanit yhteisellä tiellä, silloin meitä on yhä vähemmän ja olemme yhä heikompia tässä taistelussa, jota oikeastaan haluamme käydä yhdessä. Kuulemme ja luemme joka sunnuntain lehdestä, miten kulttuuriin sitoudutaan, mutta teot eivät seuraa puheita. Olen jo väsynyt sanomaan tämän, mutta meidän täytyy sanoa se yhä uudelleen. Vastuussa eivät ole vain kulttuuriministerit vaan myös valtiovarainministerit.
Jokaisen on Euroopassa löydettävä paikkansa tästä yhteiskunnasta. Jokainen etsii, ehkä kehdosta hautaan, käyttääkseni vielä kerran tätä sitaattia. Jokainen haluaa löytää paikkansa tästä eurooppalaisesta yhteiskunnasta, tästä Euroopan yhteiskunnan peilistä, jota taide ja kulttuuri ovat. Jos emme anna mahdollisuutta tähän, emme myöskään pysty tarttumaan ehkä konfliktien alkuun, juureen, ja tämä on vastuu, jota me yhdessä kannamme Euroopassa. Parlamentti taistelee, komissio taistelee. Jos emme voita neuvostoa tämän asian puolelle, jäämme yksin vastaamaan siitä!

Fraisse
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neuvosto - jonka edustajia ei kuitenkaan ole paikalla - on nyt luonut kulttuurien Barcelonan, toisin sanoen se on asettanut tunnustettuja tavoitteita, vahvistettuja indikaattoreita ja laatinut vaadittuja arvioita. Eikö juuri siinä yhteydessä, kun laadimme puolivaiheen arviointikertomusta Kulttuuri 2000 -ohjelmasta, olekin todettu, että eräät ongelmat vaativat ratkaisua? Ongelmia on lukuisia. Kulttuuri 2000 -ohjelmaa voidaan toki arvostella avoimuuden puutteesta ja valinnassa tapahtuneista vaikeuksista, lyhyesti sanoen kaikesta siitä, mitä kutsutaan menetelmäksi. On kuitenkin selvää, ettei menetelmää koskeva kysymys liity ainoastaan kulttuuri 2000 -ohjelmaan ja että olemme kenties nyt käännekohdassa. Vaikeudet, joita kohtaamme Kulttuuri 2000 -ohjelmassa - "meillä" tarkoitan sekä parlamenttia että komissiota - ovat oireita siitä, että asiassa on vastedes edistyttävä, siis edistyttävä sen sijasta, että laaditaan lukuisia ohjelmia. Aiemmin meillä oli ohjelman palasia, mutta nyt meillä on kokonainen ohjelma. Nyt kun meillä on kokonainen ohjelma, mitä voidaan havaita? Voidaan havaita, että vaikka kymmenessä vuodessa on onnistuttu toimimaan siten, että noin 2500 hanketta ja 12 000 toimijaa on mukana ohjelmissa Maastrichtin jälkeen, niin sitä vastoin 8000 hanketta hylättiin 40 000 toimijan osalta vuosina 1996-2000. Tämä osoittaa hyvin, että kysyntä on paljon suurempi kuin kaikki se, mitä voimme tarjota, ja että meillä on ongelma, joka ei koske yksistään menetelmää. Jos ongelma koskisikin vain menetelmää, olisi löydettävä ratkaisuja muihin ongelmiin kuin siihen, miten tämä ohjelma voidaan viedä päätökseen.
Olin hämmästynyt ja yllättynyt - positiivisesti yllättynyt! - kuullessani neuvoston puheenjohtajana toimivan kulttuuriministerin sanovan meille viime viikolla, että on sovellettava Maastrichtin sopimuksen 151 artiklaa. Toki tuota 151 artiklaa on sovellettava, mutta artiklaa lukiessani huomaan, että se on ohjeellinen. Siinä puhutaan edistämisestä, tukemisesta ja rohkaisusta. On kenties tehtävä enemmän. Puhumme nimittäin nykyisin myös koulutuksesta ja tiedämme, että koulutus vie asioita nopeasti eteenpäin, koska rohkaisun sijasta kyse on myös päätöksistä. Kenties näin valmistelukunnan aikana ja aikana, jolloin keskustelemme eräiden perustekstien muuttamisesta ja uudistamisesta, 151 artiklaa olisi pohdittava toiseltakin näkökannalta kuin sen pelkän soveltamisen kannalta.
Kulttuuri 2000 -ohjelmassa ja kulttuurikysymyksissä yleisesti kohtaamamme ongelmat liittyvät määrärahoihin, jotka ovat meistä luonnollisesti riittämättömät. Määrärahoissa ei ole kyse vain kassasta vaan yksimielisyydestä tai määräenemmistöstä. Kyse on myös todellisista asiakeskusteluista. Yhdyn tässä muutamiin edellisiin puheenvuoroihin pienistä tai isoista hankkeista, kansalaisuudesta, kansalaisuuden elvyttämisestä tai edistämisestä sekä luovan työn tukemisesta. Tässä on epäilemättä kyse molemmista. Olisiko näitä molempia seikkoja kuitenkin syytä pohtia sekä erikseen että yhdessä? Mitä valtioiden on tehtävä? Mitä valtioiden aloitteista nousee esiin? Mitä Euroopan unionin on tehtävä? Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi rohkenen ehdottaa, että kulkisimme kohti kulttuurien Barcelonaa.

Zabell
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin esittää ajatuksen, joka liittyy kaikkiin valiokunnassani, kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnassa, käsiteltäviin aiheisiin. Kaikilla näillä aloilla on käytössä alle yksi prosentti yhteisön talousarviosta, jonka vähäisyyden takia minusta voidaan tuskin sanoa, että nämä asiat ovat parlamentin laajana tavoitteena. Toivokaamme, että tämä muuttuu lähitulevaisuudessa.
Toiseksi haluaisin sanoa, että muutama kuukausi sitten osallistuin Madridin kaunotaidepiirin (Círculo de Bellas Artes) foorumiin yhdessä eri jäsenvaltioiden kulttuurivastaavien kanssa, joiden joukkoon kuuluivat kansallismuseoiden johtajat. Minun on valitettavasti kerrottava, että he kaikki olivat melkoisen tyytymättömiä Kulttuuri 2000 -ohjelmaan. Moni heistä piti sitä askeleena taaksepäin edellisiin ohjelmiin, Arianeen ja Rafaeliin, verrattuna, eikä lopulta saatu tuki korvannut niitä kuluja, jotka syntyivät avun hakemista edeltävien hallinnollisten käsittelyjen aikana. Yleensä ottaen ihmiset tunsivat itsensä hieman petetyiksi.
Minun mielestäni meidän on yritettävä saada käytettävissä olevat varat jaetuksi siten, että ne antavat enemmän tukea kuin aiheuttavat tyytymättömyyttä, ja minusta tämä on erittäin tärkeä asia eurooppalaisen kulttuurin merkityksestä syntyvän kuvan kannalta.
Mielestäni on tärkeää yksinkertaistaa hallintomenettelyjä, koska kaikki pitivät niitä erittäin suurena esteenä. On myös huolehdittava, etteivät maksut viivästy, koska moni edunsaaja ei kestä näitä viivytyksiä. Lisäksi on tärkeää varmistaa, ettei hankkeita evätä puhtaasti muodollisista syistä ja että pienet yksiköt saavat mahdollisuuksia, mistä myös kuultiin valituksia.

Junker
Arvoisa puhemies, käsi sydämelle, hyvät naiset ja herrat unionin toimielimissä: uskotteko, että eurooppalainen kilpailuoikeus, traktorien istuinkorkeutta koskevat määräykset tai sähkömarkkinoiden vapauttamista koskevat direktiivit saavat sydämet sykkimään Euroopan yhdentymisprosessille? Jäsenvaltioidemme ihmiset tarvitsevat todennäköisesti toisenlaisen samastumistekijän. Kulttuurivaihto ja kulttuuriin osallistuminen voivat saada aikaan moninkertaisesti suuremman myönteisen kiinnostuksen, paljon enemmän kuin esimerkiksi jotkin kiistellyt yleiset säännöt. Euroopan kulttuuriperinnön ja kulttuurisen monimuotoisuuden pitäisi Maastrichtin sopimuksen jälkeen näkyä kaikessa yhteisön politiikassa - siitä lähtien sana " kulttuuri" on sentään esiintynyt sopimuksissa -, mutta se on pitkälti teoriaa. Käytännössä jäsenvaltiot valvovat mustasukkaisesti kansallista ja alueellista itsenäisyyttä kulttuuriasioissa. Kulttuurikysymyksissä neuvosto pitää itsepintaisesti kiinni yksimielisyyden periaatteesta, rankat sovittelumenettelyt ovat yleisiä, yksimielisyys on vähäistä, ja sen seurauksena tapahtuu harmillisia viivästyksiä - katsokaa vain Kulttuuri 2000 -ohjelmaa.
Kysymys ei tässä ollut eikä edes ole suurista rahoista. Kulttuurimenojen osuus unionin talousarviosta on uskomattomat 0,04 prosenttia eli lievästi sanottuna vähän. Taiteentekijöille on erittäin masentavaa tietää, että heidän hakemuksensa hylätään 90 prosentin todennäköisyydellä - olipa idea miten vakuuttava tahansa -, sillä edes kymmenellä prosentilla hakemuksista ei ole mahdollisuutta saada tukea. Meille parlamentin jäsenillekään ei ole ollenkaan hauskaa joutua kerta toisensa jälkeen pettämään hakijoiden odotukset antamalla kymmenittäin hylkääviä päätöksiä.
Kukaan ei halua ottaa jäsenvaltioilta niiden toimivaltuuksia, mutta vähän suurempi avosydämisyys olisi kyllä suotavaa. Sitä puuttuu valitettavasti myös Kulttuuri 2000 -ohjelman käytännön toteutuksesta. Hankaloittava byrokratia, se on sanottu, ja järjestäjille tuhoisat maksujen viivästymiset tekevät hakijoiden tilanteen tarpeettoman vaikeaksi, mainitakseni vain kaksi kritiikin aihetta. Loppujen lopuksi puuttuu myös selkeä sisällöllinen toimintatapa, jotta selvitettäisiin kysymys: Mikä on tuen varsinainen tavoite? Tavoittaa mahdollisimman monia ihmisiä suurtapahtumien muodossa? Vai antaa mahdollisimman monelle taiteentekijälle tilaisuus rajatylittävään toimintaan? Klassisen korkeakulttuurin on helpompi saavuttaa läpimurto. Tie ihmisten sydämiin löytyy pikemmin tukemalla taiteilijoita, verkostoja ja kansalaisverkostoja, joiden asema ei ole yhtä vakiintunut. Juuri nämä nimittäin luovat eurooppalaista lisäarvoa.
Euroopan unionilla on maailman talousalueista eniten potentiaalia. Sillä me mielellämme ylpeilemme yhtään häpeilemättä. Euroopan unioni on kuitenkin myös mittaamattoman moninainen kulttuurialue. Tätä pääomaa pitää käyttää eikä säästellä, eikä tämä koske vain Kulttuuri 2000 -ohjelmaa.

Perry
Arvoisa puhemies, viime vuonna minulla oli Euroopan parlamentin kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan kanssa tilaisuus vierailla Krakovassa, Puolassa. Vierailun aikana opimme paljon, etenkin sen, että ehdokasvaltiot rikastuttavat valtavasti Euroopan kulttuurielämää ja lisäävät Euroopan elinvoimaisuutta.
Eräältä Krakovan kulttuuri-instituutin professorilta kysyimme, onko Euroopalla oma tunnusomainen kulttuurinsa. Vastauksessaan hän kiteytti asian näppärästi. Hän sanoi käyvänsä usein Yhdysvalloissa, ja meillä on hänen mielestään selvästi yhteinen länsimainen kulttuuri Yhdysvaltojen kanssa, mutta siellä käydessään hänestä kuitenkin tuntuu, että sieltä puuttuu jotakin, ja se on historiallinen ympäristö. Hän sanoi, että Krakovan kaltaisessa kaupungissa historian ja kulttuurin kosketuksen voi aistia kaikkialla. Ymmärrän hyvin, miksi hän krakovalaisena sanoi niin. Yhdyn esittelijä Graça Mouran valitteluihin, ettei historiallinen ympäristö ollut viime vuonna edustettuna kulttuuriyhteistyön foorumilla. Emme saa koskaan laiminlyödä historiallista ympäristöä missään jäsenvaltiossamme.
Kannatan esittelijän vaatimusta Välimeren maiden - islamilaisten naapureidemme - sisällyttämisestä ohjelmaan; meidän on tehtävä yhteistyötä islamilaisten valtioiden kanssa. Meidän on erityisesti muistettava, että Eurooppa on nykyään monikulttuurinen yhteisö. Meidän on oltava siitä iloisia, ja meidän on varmistettava, että ohjelmamme sisältää asian käsittelyn kannalta merkityksellisiä näkökohtia.
Ohjelmaa on tänään arvosteltu, ja hallinnollisia vaikeuksia on arvosteltu osittain aivan oikeutetusti, mutta haluan kertoa esimerkkinä erään menestystarinan. Omassa Portsmouthin vaalipiirissäni ilahduin siitä, että museoiden yhteenliittymälle myönnettiin 150 000 euroa suuruinen määräraha; siihen kuului myös Portsmouthin D-Day-museo, joka on omistettu koko Euroopan rauhalle. Tämä hanke on ilman muuta onnistunut erittäin hyvin, ja museossa ollaan iloisia yhteisön antamasta tuesta. Meidän on seurattava hankkeita tarkkaavaisesti. Olen varma, että tämä hanke on erittäin menestyksekäs. Jos haluamme Euroopan kulttuurille lisää määrärahoja, harkitkaamme vakavissamme jonkin eurooppalaisen rahapelin perustamista määrärahojen saamiseksi.

Hieronymi
Arvoisa puhemies, eurooppalaista Sokrates-ohjelmaa käsitelleessä edellisessä esityslistan kohdassa olimme hyvin iloisia siitä, että kansalaisten ja erityisesti nuorten kansalaisten laaja osallistuminen on tässä mahdollista, ja siten eurooppalaista ajatusta sovelletaan Euroopan suureen yleisöön. Kulttuuri-ohjelman rahoituksesta ja byrokraattisista esteistä on sanottu paljon, mutta haluan kiinnittää huomionne toimintatapaa koskevaan kysymykseen ja erityisesti kysymykseen: miten me menettelemme?
Kiitän suuresti kollega Graça Mouraa siitä, että hän on käynyt Kulttuuri 2000 -ohjelman tulevaa toimintatapaa koskevaa vuoropuhelua erittäin avoimesti tällä mietinnöllä, ja haluan ilmaista hänelle nimenomaisen tukeni siinä. Esitän kysymyksen, onko oikein - kun meillä kerran on niin vähän rahaa -, että tuemme lähinnä suuria hankkeita. Eikö pikemminkin ole välttämätöntä, että olemme myös valmiita sisällyttämään seurantaohjelmaan voimakkaammin pienet verkostot, jotka kuitenkin voivat antaa sykäyksen, vieläpä moninkertaisen sykäyksen? Tätä haluan kannattaa ja vaatia, että luomme taloudelliset edellytykset mutta samanaikaisesti kehitämme ohjelmaa edelleen: vähemmän byrokratiaa mutta enemmän osallistumismahdollisuuksia myös pienemmille ryhmille!

Berend
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kulttuuri 2000 -ohjelma ei ainoastaan tähdennä kulttuurin kasvavaa tarvetta vaan edistää myös yhtenäisen kulttuurialueen luomista - tämä hyvä mietintö osoittaa sen erittäin havainnollisesti. Mietintö osoittaa kuitenkin yhtä selvästi, että ohjelma kärsii epätasapainosta tavoitteidensa runsauden ja kuitenkin hämmästyttävän heikon talousarvionsa välillä. Esittelijä korostaa aivan oikein kulttuurin nimenomaista tunnustamista talouden tekijänä sekä sosiaalisena ja kansalaisiin vaikuttavana yhdentymistekijänä.
Valitettavasti tässä, niin kuin monissa muissakin ohjelmissa, mikä ei kyllä ole tarkoitettu puolustukseksi, täytyy todeta esimerkiksi aluepolitiikan osalta, että kahden ensimmäisen vuoden ajalle oli tunnusomaista, että ehdotuspyynnöt julkaistiin myöhässä. Niin, ja tässä käytänkin esittelijän sanoja hänen puhuessaan " kaoottisesta ohjelmahallinnosta" näiden kahden ensimmäisen vuoden aikana. Tästä sekä pitkällisistä ja hitaista sisäisistä menettelyistä johtuu loppujen lopuksi myös Kulttuuri 2000 -ohjelman alhainen käyttöaste voimassaolon ensimmäisen vuoden aikana. Tässä komissiolta vaaditaan mielestäni todellisia ponnisteluja hankkeiden syklin lyhentämiseksi ja ohjelman jatkuvuuden takaamiseksi.
Lopuksi haluan ottaa tämän mietinnön perusteluista esille yhden kysymyksen, joka kiinnostaa kovasti minuakin aluepoliitikkona, ja esittää sen komissiolle, nimittäin miten on tarkoitus saada aikaan tarpeellinen täydentävyys ja yhteensovittaminen Kulttuuri 2000 -ohjelman sekä jäsenvaltioissa kulttuurialalle tarkoitettujen rakennerahastojen varojen välille? Tämä voisi olla mielenkiintoinen näkökohta, jota pitäisi miettiä.

Reding
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää jäsen Graça Mouraa ja kollegoja heidän sitoutumisestaan siihen, että tämä suuri ja hieno ajatus kulttuurien, rotujen ja kansalaisten Euroopasta toteutuisi käytännössä. Ohjelman kaksi ensimmäistä vuotta ovat juuri tulleet täyteen, sillä sehän luottiin 14. helmikuuta 2000. Tämä on vielä vähän, mutta riittää näin ensimmäiseksi tulokseksi. Olen havainnut tässä mietinnössä monia kysymyksiä, joista parlamentti ja komissio ovat yhtä mieltä, vaikka tapamme selostaa nykyisestä ohjelmasta tehtyjä huomioita ei aina ole samanlainen. Olen havainnut myös hyvin mielenkiintoisia tulevaisuuden suuntaviivoja, ja kiitän siitä parlamenttia.
Ensimmäinen huomio: Kulttuuri 2000 -ohjelman johtaminen on vaikeaa. Tämä tosiasia on syytä todeta, ja kuten te kaikki olette todenneet, valittujen tavoitteiden lukumäärän ja määrärahojen suuruuden välinen suhde ei ole tasapainossa. Hyvät kollegat, te kaikki muistatte varmaan sen kädenväännön, jota parlamentti kävi sekä niiden kulttuuriministerien että valtiovarainministerien kanssa, jotka eivät suostuneet myöntämään määrärahoja kulttuuriin. Miten siis voidaan toteuttaa lukuisia hienoja käytännössä toteuttamiskelpoisia ideoita, kun samaan aikaan määrärahoja on myönnetty vain muutaman toteuttamiseen? Tällainen epäsuhta ei käy päinsä, mutta valitettavasti tämä on kyseisen hankkeen tilanne. Minun on lisäksi sanottava kaikille niille, jotka ovat pahoitelleet, ettei määrärahoja saada kulutetuksi: määrärahat on käytetty loppuun viimeistä euroa myöten, ja kassa on aivan tyhjä. Jos ei nimittäin edes vähäisiä määrärahoja kulutettaisi loppuun, ei olisi mitään syytä vaatia lisää rahaa. Kaikki määrärahat käytetään, eivätkä ne riitä alkuunkaan täyttämään kaikkia niitä välttämättömiä asioita - en edes käytä sanaa tarpeet -, vaan kaikkia niitä välttämättömiä asioita, joita kulttuurimaailma on tuonut esiin.
Tiedätte myös, että ohjelma on avoin hyvin monille erilaisille mahdollisille edunsaajille heti, kun nämä ovat valmiita kehittämään kulttuuritoimintaa ja käynnistämään jonkin hankkeen. Esimerkiksi jokin tanssiseurue voi saman ehdotuspyynnön yhteydessä joutua kilpailemaan kauppahuoneen tai matkailun edistämiskeskuksen kanssa. Tätä tarkoittaa ohjelmien avaaminen useille osanottajille, tämä on käytännön todellisuutta. Olisi kenties syytä pohtia, jatketaanko tällä tiellä vai pitäisikö osallistumismahdollisuuksia rajoittaa. On myös korostettava, että vuosina 2000-2001 ohjelma avattiin yhdeksälle uudelle maalle: Bulgarialle, Virolle, Unkarille, Latvialle, Liettualle, Puolalle, Tsekin tasavallalle, Romanialle ja Slovakialle, jotka osallistuivat tuolloin ohjelmaan ensimmäistä kertaa. Vuonna 2001 näistä maista valittiin 60 kulttuurialan toimijaa organisaattoreiksi tai yhteisorganisaattoreiksi; luku on 12 prosenttia kaikista organisaattoreista yhteensä. Näin ollen huomaatte, että laajentuminen on toden teolla käynnissä kulttuurialalla. Kyse ei ole mistään amatöörimäisestä puuhastelusta vaan käytännön todellisuudesta. Slovenia on liittynyt vuoden 2001 jälkeen osallistuviin valtioihin, joten maita on yhteensä nyt 28. Voin sanoa teille, että ongelmana eivät ole joukkoomme liittyvät maat vaan tämän joukon kasvaminen, hyvin voimakas kasvaminen. Kehotan aina Euroopan 15 jäsenvaltion kulttuurialan toimijoita auttamaan ehdokasvaltioista tulevia mahdollisia kumppaneita ja opettamaan niille kulttuuriyhteistyötä Euroopassa.
Haluaisin ottaa esille myös komission aloittamat ponnistelut ohjelman hallinnon parantamiseksi, ponnistelut, jotka ovat kantaneet hedelmää, sillä valintaprosessi on nopeutunut. Julkaisimme vuotta 2002 koskevat ehdotuspyynnöt jo 15. elokuuta 2001, jolloin voimme julkistaa lopulliset valintatulokset kevään alussa, mikä on mielestämme normaalikäytäntö. Se, ettemme ole kyenneet julkaisemaan niitä välittömästi, johtuu siitä, että ohjelman käynnistyminen myöhästyi merkittävästi, mikä ei ole sen enempää komission kuin parlamentinkaan syy.
Korostatte myös ohjelman suuntausten vakauttamisen ja tavoitteiden nykyistä paremman kohdistamisen tärkeyttä. Olette oikeassa. Vakauttaminen on käsittääkseni nyt saavutettu ja kriteerit määritelty ja ilmoitettu kolmeksi perättäiseksi vuodeksi, vuodesta 2002 ohjelman loppuun asti. Se, että olemme joutuneet muuttamaan tapaamme suhtautua ehdotuspyyntöjen käsitteeseen etääntymättä kuitenkaan puiteohjelmaa koskevasta päätöksestä, johtuu aiemmin mainitsemistani vaikeuksista ohjelman hallinnossa sekä ohjelmaan osallistuneiden uusien maiden kasvaneesta määrästä. Tämän uuden lähestymistavan soveltamisen ensimmäiset tulokset osoittavat, että ensisijaiset aihealueet edustavat ensisijaisuudestaan huolimatta vain 48:aa prosenttia kaikista niistä hankkeista, jotka kuuluvat toiminta-alueen I piiriin, ja 58:aa prosenttia kaikista toiminta-alueeseen II kuuluvista hankkeista. Ensisijaisuus ei siis ole sulkenut pois toisia aihealueita yhteisön rahoituksesta, eikä yhteistyön alaa ole rajoitettu, päinvastoin. Mukaan on tullut uusia toimijoita ja edunsaajia, mikä on sitä paitsi välttämätöntä eurooppalaisen kulttuuriyhteistyön alueen elinvoimaisuuden ja kehittämisen kannalta. Olemme käsittääkseni kaikki ainakin teoriassa halunneet poistaa saavutetut edut ja säilyttää tuet, mutta olemme kuitenkin toivoneet uudistuksia. Jos tätä halutaan ja jos niin myös tehdään, on oltava yksimielisiä myös sen seurauksista.
Olemme panneet merkille, että monet huolenaiheistanne vastaavat kulttuuriyhteistyötä käsitelleessä foorumissa 21.-22. marraskuuta 2001 kokoontuneiden toimijoiden esiin tuomia huolenaiheita. Nuo toimijat suhtautuivat varautuneesti taidealakohtaisten prioriteettien säilyttämiseen. Näin ollen harkitsemme yhdessä muita tulevaisuuden toimintatapoja.
Arvoisa kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puheenjohtaja, vaaditte myös ohjelmaa ja tuettuja hankkeita koskevan viestinnän vahvistamista. Voin todeta teille seuraavaa: muutaman viikon kuluttua järjestettävässä kulttuuriministerien seuraavassa epävirallisessa kokouksessa otetaan käyttöön kulttuurialan portaali, ja aiomme kehittää kaikkia ohjelmaa koskevia viestinnän tukia valmistelemalla etenkin teille piakkoin lähetettävän uutislehtisen (news letter) lanseerausta. Arvoisa kulttuurivaliokunnan puheenjohtaja, aion tulla itse esittelemään tätä "kulttuurialan portaalia" valiokuntaanne samaan tapaan kuin esittelen sen muutaman päivän kuluttua myös kulttuuriministereille. Kaikki valintatulokset ovat luonnollisesti nähtävissä myös Internetissä.
Sitten vielä sananen tulevaisuuden ehdotuksista. Haluaisin kiittää esittelijä Graça Mouraa, että hän on avannut oven tulevaisuuteen, sillä yleistä tyytymättömyyttä herättävät kysymykset eivät nimittäin saa lannistaa meitä niin, että jäämme kritisoimaan menneitä, vaan kannustaa meitä tekemään tulevaisuutta koskevia päätöksiä parannuksesta, jopa huomattavista uudistuksista. Meidän on käsittääkseni keskusteltava edelleen esimerkiksi tavoitteiden entistä paremmasta kohdistamisesta, todellisen eurooppalaisen lisäarvon takaamisen tarpeesta sekä siitä, että kulttuurinen ulottuvuus näkyisi muissakin yhteisön politiikoissa, myös niissä, joiden täytäntöönpano on yksistään jäsenvaltioiden vastuulla, ja tarkoitan tässä etenkin rakennerahastoja.
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa erästä hyvin selkeää seikkaa: kulttuurinen ulottuvuus ei ole irrallinen asia, eikä se ole keskittynyt yksistään Kulttuuri 2000 -ohjelmaan. Kulttuuria ei pidä sen itsensä vuoksi tukea vaan on luotava ilmapiiri, joka näkyy kaikissa Euroopan unionin toimissa, olipa kyse sitten rahoitus-, kulttuuri- tai talousalan toimista missä tahansa tärkeysjärjestyksessä. On luotava todellinen yhteinen kulttuurialue, kuten esittelijä Graça Moura aivan oikeutetusti muistutti mietinnön johdanto-osassa, ja annettava sekä kulttuurista että eurooppalaista merkitystä tukemillemme toimille. Kulttuurin tukeminen ei tarkoita vain joidenkin kulttuurialan toimijoiden tukemista vaan eurooppalaisten juurien tukemista, koulutuksen ja kansalaisuuden kehittämistä, ja juuri tämä on ohjelmiemme perusajatus. Jos onnistumme kehittämään tällaista Eurooppaa, Eurooppaa, jossa kansalaiset ovat tietoisia, että heillä on voimakas kulttuuri mutta myös naapurikansoilla on voimakas kulttuuri, tällöin voimme sanoa, että olemme onnistuneet.
Haluaisin lopuksi lisätä, että komission puheenjohtaja Prodi totesi erittäin selväsanaisesti suhteista kolmansiin maihin, että meidän on avattava Eurooppa näille maille. Olemme tehneet niin naapurimaiden kohdalla, joten olemme nyt avautumassa ehdokasvaltioiden suuntaan. Siltoja on kuitenkin rakennettava myös muiden maanosien suuntaan. Olemme aloittaneet jo niiden rakentamisen konkreettisin ohjelmin etenkin Pohjois-Afrikkaan päin Euro-Välimeri-hankkeella, joka edellyttää hyvin voimakasta sitoutumista koulutukseen, nuorten asioihin ja kulttuuriin. Tämä on välttämätöntä, jos haluamme luoda vuoropuhelua ja kunnioitusta, joita ilman yhteiskunta ei voi toimia tasapainoisesti.

Puhemies
Kiitos komission jäsen Viviane Reding.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Nuoriso-ohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Grönerin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0019/2002) Nuoriso-ohjelman täytäntöönpanosta [(2000/2316(INI)].

Gröner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Nuoriso-ohjelman ainutlaatuinen piirre on, että se on todella avoin kaikille nuorille ja tarjoaa mahdollisuuden siinä iässä, jolloin persoonallisuus muovautuu, suoria eurooppalaisia kokemuksia ja tuo heidän elämäänsä eurooppalaisen ulottuvuuden. Eurooppalainen Nuoriso-ohjelma hyväksyttiin 13. huhtikuuta 2000, ja se on voimassa seitsemän vuotta vuoteen 2006 saakka. Sen kohderyhmänä ovat 15-25-vuotiaat nuoret sekä nuorisotyöntekijät, ja sille on varattu 520 miljoonaa euroa. Ohjelmamaita on 30, ja niitä ovat jäsenvaltioiden lisäksi Islanti, Liechtenstein, Norja sekä ehdokasvaltiot Turkkia ja Maltaa lukuun ottamatta.
Ohjelmaa hallinnoidaan erittäin hajautetusti, toisin sanoen 70 prosenttia myönnetään kansallisten virastojen kautta. Vuonna 2000 rahoitettiin 10 029 hanketta, joiden yhteissumma oli hieman yli 80 miljoonaa euroa. Osallistujia oli 103 784, ja tämä vastaa 98,5 prosentin täytäntöönpanoastetta, erinomainen täytäntöönpanoaste, kun ajatellaan ohjelman myöhäistä alkua.
Eri toimissa voitiin toiveidemme mukaisesti saada aikaan tasapainoinen varojen jako nuorisovaihdon ja vapaaehtoistoiminnan välille. Toivomme komissiolta kuitenkin vielä yksiselitteisempiä ja selkeämpiä lukuja viidelle toiminta-alalle, kunhan tarkempi kertomus seuraa. Toimi I, Nuorten Eurooppa, käsittää nuorten ryhmien tapaamiset ja nuorisovaihdon, toimi II käsittää eurooppalaisen vapaaehtoistyön. Se suuntautuu nuorille, jotka lähtevät 6-12 kuukauden ajaksi vapaaehtoistyöhön toiseen maahan. Toimeen III kuuluvat nuorisoaloitteet, toimeen IV sellaisten aloitteiden tukeminen, jotka toimivat Sokrates- ja Leonardo-ohjelman yhteydessä. Toimessa V, tukitoimet, ei ollut hankkeita vuonna 2000.
Ensimmäisen ohjelmavuoden aikana kuulimme jatkuvasti valituksia käsittelyaikojen pituudesta. Hakemuksen jättämisestä varojen myöntämiseen kului keskitetysti hallinnoiduissa hankkeissa yleensä neljästä viiteen kuukautta. Menettelyn kuluessa komissio otti kiitettävällä tavalla kritiikkimme vastaan ja nopeutti jo silloin toimintaansa. Toivon, että toimimme tässä edelleen hyvässä yhteistyössä komission kanssa taataksemme hankkeiden osanottajille nopeat ja epäbyrokraattiset menettelyt.
Myös ohjelmavarojen jaossa kansallisille virastoille oli alkuvaikeuksia. Toivon, ettei etukäteen maksetuista varoista aiheudu lisää ylimääräisiä kustannuksia ja hankkeille liian suuria vaikeuksia. Ohjelman arvioiminen sukupuolen mukaan eriteltynä on äärimmäisen vaikeaa. Siinä kohdin toivon komissiolta, että saamme tarkat tiedot ja että komissio kiinnittää myös huomiota siihen, että pyritään osanottajien tasapainoiseen sukupuolijakaumaan, jotta nuoret naiset eivät jää liian heikoille varsinkin epäedullisessa asemassa olevien nuorten joukossa.
Yhtenä parlamentin ensisijaisista tavoitteista oli saada epäedullisessa asemassa olevat nuoret voimakkaammin mukaan ohjelmaan. Komission mukaan 50 prosentissa keskitetyistä hankkeista mukaan voitiin ottaa epäedullisessa asemassa olevia nuoria. Hajautetuissa hankkeissa se oli vaikeampaa. Siltä osin tilannetta olisi vielä parannettava. Myös kokemustenvaihtoa kansallisten virastojen kanssa voidaan vielä parantaa.
Ehdokasvaltioiden ottamisessa mukaan ohjelmaan oli alkuvaikeuksia, oikeusperustat hyväksyttiin hieman myöhään, viisumien myöntämisessä on usein vaikeuksia. Vaadin tässä kohdin, että ehdokasvaltioiden osanottajat saavat viisumin automaattisesti, epäbyrokraattisesti ja myös maksutta. Hallintokustannukset olivat kaiken kaikkiaan ensimmäisenä vuonna erittäin suuret. Tämä johtuu siitä, että komissio on jo maksanut kustannukset kahdeksi vuodeksi etukäteen. Katson, että tämä on aivan oikein. Kannatamme myös tavoitetta, jonka mukaan pienehköjä, kansainvälisesti kokemattomia järjestöjä otetaan mukaan, koska näin myös järjestäytymättömät nuoret pääsevät paremmin hyödyntämään ohjelmaa. Seuraamme tilannetta tältä osin.
Olen sitä mieltä, että menestystämme on markkinoitava painokkaasti ja ennen kaikkea paremmin. Siksi ehdotan, että pidämme toimintaviikon esitelläksemme ohjelmaa julkisuudessa. Lopuksi haluan sanoa, että jäsenvaltiot eivät saa leikata nuorisovaihto-ohjelmiaan. Niiden on sisällytettävä eurooppalainen ulottuvuus voimakkaammin kansalliseen politiikkaansa. Valkoista kirjaa koskeva kuulemisprosessi antaa meille tästä rohkaisevia merkkejä, ja toivon, että saamme nuorisopolitiikan ytimen näistä Euroopan nuorisopolitiikan uusista tuulista ja Nuoriso-ohjelmasta.

Wenzel-Perillo
. (DE) Arvoisa puhemies, olin valitettavasti estynyt tänä aamuna, ja otan siksi yhteisesti kantaa Sokrates-, Nuoriso- ja Kulttuuri 2000 -ohjelmiin. Tärkein syy näiden ohjelmien valintaan on, että kyseiset ohjelmat ovat varmaankin yhteisön tärkeimpiä tukiohjelmia koulutus- ja nuorisoalalla sekä eurooppalaisella kulttuurialalla.
Parlamentti on tietoinen juuri näiden alojen merkityksestä ja se on antanut huomattavan rahoituskehyksen ja äskettäin tehdyn päätöksen toiminnan jatkamisesta vuoteen 2006 saakka vaikuttaa itseensä. Tässä ei sovi myöskään unohtaa kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan aloittamia lainsäädäntöprosesseja. Kannatamme lämpimästi arviointiryhmän perustamista. Sen tavoitteena täytyy olla, että parlamentti valvoo perusteellisesti yhteisöohjelmien täytäntöönpanoa. Arviointiryhmän perustamista koskeva aloite sekä tämän valvontamekanismin rakentaminen uusien keinojen ja sopivien rakenteiden pohjalta ovat kannatettavia asioita.
Korostamme myös, että jäsenvaltioiden voimakas kysyntä on johtanut lisävarojen myöntämisen Sokrates-, Nuoriso- ja Kulttuuri 2000 -ohjelmalle. Meidän täytyi havaita, että ohjelmien alhainen täytäntöönpanoaste vuoden 2000 aikana johtui raskaista ja pitkällisistä sisäisistä menettelyistä. Parlamentti odottaa näin ollen komissiolta, että se takaa tehokkaamman täytäntöönpanon myös parantaakseen Euroopan uskottavuutta kansalaisten ja veronmaksajien silmissä. Juuri keskitetyssä hallinnossa todetaan huolestuttavia pullonkauloja. Juuri tässä kohden on kiinnitettävä huomiota rahoitusvarojen käyttöön.
Ohjelmahallinnon hajauttamisen jatkaminen on merkittävä askel oikeaan suuntaan. Yhtenäisen Euroopan nimessä emme kuitenkaan saa unohtaa: Ohjelmien poliittisen suuntauksen määrittelyssä on säilytettävä toimielinten yksinomainen toimivalta!

Zissener
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, eurooppalaiset matkustavat ilman rajatarkastuksia koko mantereensa halki. He maksavat samalla rahalla, ja heidän passinsa ovat samanvärisiä. Ei ole koskaan kiistetty sitä, että kaikkien kansallisten erojen yläpuolella on olemassa eurooppalainen identiteetti. Hienoa on kuitenkin, että yhä useammat eurooppalaiset kokevat tämän jokapäiväisessä elämässään. Eurooppalaisilla nuoriso- ja koulutusohjelmilla on tietenkin suuri osuus tähän menestykseen, ja niihinhän tämä Nuoriso-ohjelmakin kuuluu. Esittelijä sanoi juuri, että se on yhteisön tärkeimpiä tukiohjelmia, koska se on ainoa ohjelma, joka on avoin kaikille nuorille riippumatta heidän ammatti- ja koulutustilanteestaan.
Kuulimme jo, että pelkästään vuonna 2000 rahoitettiin yli 10 000 hanketta, joissa oli yli 100 000 osanottajaa. Tämä menestys on mielestämme merkittävä, koska mehän puhumme vasta ensimmäisen vuoden täytäntöönpanosta. Nämä myönteiset uutiset eivät tietenkään saa vaikuttaa kielteisesti jäsenvaltioiden kansallisiin nuoriso-ohjelmiin. Nämä voisivat silloin ehkä käyttää Nuoriso-ohjelman menestystä tekosyynä leikatakseen ehkä omia varojaan. Selvennän sen vuoksi vielä kerran, että Nuoriso-ohjelma perustettiin jäsenvaltioiden toimien tukemiseksi ja täydentämiseksi, mutta ei jäsenvaltioiden vapauttamiseksi niiden velvoitteista.
Ohjelmamaiden pitäisi päinvastoin helpottaa kiinnostuneiden nuorten osallistumista Nuoriso-ohjelmaan vähentämällä hallinnollista taakkaa ja, kuten mietinnössä aivan oikein huomautettiin, myöntää osanottajille automaattisesti ja maksutta viisumi silloin, kun sellainen vaaditaan. Tämän ohjelman tärkeitä tavoitteita on myös vahvistaa epäedullisessa asemassa olevien nuorten osallistumista. Komission mukaan 50 prosenttia keskitetyistä hankkeista oli suunnattu epäedullisessa asemassa oleville nuorille.
Lyhytkestoista vapaaehtoispalvelua, joka luotiin erityisesti epäedullisessa asemassa oleville nuorille, ei sen sijaan vielä hyödynnetty tyydyttävästi. Näille varoille asetettua 20 prosentin tavoitetta ei saavutettu. Mutta katson, että se on kohtuullinen. Kun ohjelman varat ovat vajaat 80 miljoonaa euroa ja hallintokustannukset ovat suhteellisen korkeat, 12 miljoonaa euroa, tämä on kohtuullista, ja komission pitäisi onnistua saavuttamaan tämä tavoite. Olen sitä mieltä, että tällaiset hallintokulut ovat perusteltuja siinä tapauksessa, että todellakin onnistutaan tavoittamaan uusia osallistujaryhmiä ja saamaan siten myös merkittävässä määrin epäedullisessa asemassa olevia nuoria mukaan tähän ohjelmaan.

Zorba
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää mietinnöstä ja komission jäsentä ja virkailijoita, jotka tällä ohjelmalla luovat uuden kehyksen, jossa Euroopan nuoret voivat olla kosketuksissa muuhun maailmaan.
Myönteisiä kohtia on monia, käsittelen kuitenkin asiaa, joka on mielestäni ongelma. Nuoriso-ohjelma on hyvin niukkasanainen mitä tulee erityisen herkkään Euroopan nuorison osaan, nuoriin maahanmuuttajiin. Mietinnössä ohitetaan heidän erityistarpeensa ja näiden nuorten kasvaneet ongelmat siinä määrin, eikä osoiteta erityistoimia heidän kotouttamiselleen, niin että käytännössä vaikuttaa siltä, kuin ovi suljettaisiin heidän edestään. Kuitenkin nuoret maahanmuuttajat, jotka asuvat nyt Euroopan sydämessä, rakentavat yhdessä muiden nuorten kanssa Euroopan tulevaisuutta. Niinpä näille haavoittuville ryhmille tarvittaisiin erityistä tukea, jotta vältyttäisiin ghettoutumiselta ja syrjäytymiseltä ja jotta näistä nuorista tulisi tuottavia ja luovia yksilöitä. Sitä vastoin havaitsen, että tässä kohtaa ohjelmassa on vaara, että suositaan nuorisoryhmiä, jotka ovat etuasemassa ja jotka kasvatetaan järjestelmällisesti suosituimmuusasemassa.
Haluan osoittaa arvoisalle komission jäsenelle ajatuksen, joka ulottuu Nuoriso-ohjelman ulkopuolelle, koska mielestäni me käsittelemme yli 18-vuotiaita nuoria, joiden koulutus kuitenkin tukeutuu jo lapsuusaikaan. Euroopassa on kymmeniämiljoonia alle 18-vuotiaita - arviolta noin 60 miljoonaa - ja meidän tulisi nähdä kuinka tässä iässä monia oikeuksia poljetaan. Esiintyy paljon hyväksikäyttöä ja suuri joukko uhkia heidän sivistyksellistä, kulttuurista ja koulutuksellista asemaa kohtaan.
Olen sitä mieltä, että tarvitaan dynaamista eurooppalaista lapsipolitiikkaa, lapset tarvitsevat oman puolestapuhujansa, joka puolustaa heitä tuntuvalla ja tehokkaalla tavalla. Kun ensi toukokuussa on YK:n yleiskokous, jossa uudistetaan lasten oikeuksia koskevaa sopimusta ja johon olemme vaatineet myös Euroopan parlamentin osallistumista, mielestäni olisi erittäin myönteistä, jos komission jäsen tekisi aloitteen, että luotaisiin uusi kokonaisvaltainen ja yhtenäinen eurooppalainen lapsi- ja nuorisopolitiikka.

Wyn
Arvoisa puhemies, pidän Grönerin mietintöä erittäin myönteisenä. Myöhäisestä aloituksesta huolimatta Nuoriso-ohjelma on osoittautunut korvaamattomaksi. Miksi tämä ohjelma on niin hyödyllinen? Se on tärkeä, koska yksi sen päätavoitteista on sisällyttää ohjelmaan entistä enemmän epäedullisessa asemassa olevia nuoria: sellaisia yksilöitä, ryhmiä tai järjestöjä, joilla ei olisi muuten mahdollisuutta kuulua minkään yhteisön rahoituksen piiriin. Suuria hallinnollisia kuluja on tietenkin hieman arvosteltu, koska ohjelma koostuu niin monesta pienestä hankkeesta, joiden hallinnointi on luonnollisesti suhteessa kalliimpaa.
Olen ollut onnekas saadessani työskennellä tiiviisti erään kotiseudullani Walesissa toimivan epäedullisessa asemassa olevista nuorista koostuvan ryhmän kanssa, jolle myönnettiin rahoitusta ohjelman puitteissa. Siitä oli valtavasti hyötyä näille nuorille, joista osa on nuoria rikollisia, ja nähdessäni heidät puhumassa täällä Brysselissä ymmärsin ohjelman merkityksen. Voin vakuuttaa teille, että epäedullisessa asemassa olevista nuorista koostuvia ryhmiä koskevien hyödyllisten hankkeiden sisällyttäminen ohjelmaan on jokaisen siihen käytetyn pennin arvoista. Meidän on turvattava ohjelma ja suojeltava sen tärkeimpiä epäedullisessa asemassa olevia nuoria koskevia tavoitteita.

De La Perriere
Arvoisa puhemies, on kenties syytä muistuttaa, ettei eurooppalainen kulttuuri ole odottanut komissiota, jotta Euroopan eri maiden taiteet ja kielet tarjoaisivat maailmalle mitä konkreettisimpia todisteita ihmisen neroudesta. Tällaisen rikkauden edistäminen on varmasti yksi komission vähiten kiistanalaisista tehtävistä, ja Grönerin mietintö on oikeansuuntainen. Tämänpäiväisen keskustelumme kohteena olevat ohjelmat antavat kuitenkin aihetta kahdenlaisiin huomautuksiin.
Ensimmäinen on tekninen, ja siihen liittyvät eri raportit, joista tänään on keskusteltu, ovat olleet laajasti esillä; tämä koskee raporttien saatavuuden hallinnollista kankeutta ja läpinäkymättömyyttä. Kaikki, joiden on pitänyt raportteja pyytää, ovat joutuneet toteamaan, että hakemusasiakirjat tuottavat todellista päänvaivaa. Tämä on kenties komissiossa eräänlainen taiteenmuoto. Menettelyjä keventämällä voitaisiin etenkin poistaa sellaisille välikäsinä toimiville elimille maksettavat tuet, joiden ainoana tehtävänä on auttaa taiteilijoita ja opiskelijoita saamaan näitä kuuluisia eurooppalaisia varoja; eräät parlamentin jäsenet sitä paitsi toimivat puheenjohtajina joissakin näissä elimissä. Tällainen toimintojen kritiikitön sekoittaminen ei kuitenkaan ole toivottavaa.
Toinen huomautus on poliittinen, ja se koskee huonosti peiteltyä aikomusta levittää näiden ohjelmien pohjalta sellaista propagandaa, jonka tarkoituksena on tehdä jäsenvaltioidemme nuorista kansalaisista "kansallisuutta vailla olevia tasapäisiä eurooppalaisia".

Zabell
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää jäsen Gröneriä hänen erinomaisesta työstään, samoin kuin komissiota, ja erityisesti komission jäsentä, valkoista kirjaa koskevasta aloitteesta, joka on jo yksin suuri menestys.
Kuitenkin vasta nyt meidän on todella ponnisteltava varmistaaksemme, että sitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa, sillä mikäli sitä ei toteutettaisi, emme hyödyntäisi kokonaan kaikkia niitä varoja, jotka olemme investoineet tämän valkoisen kirjan laatimiseen, ja se olisi todella valitettavaa.
Emme saa unohtaa, että nuoriso on meidän tulevaisuutemme, Euroopan ja suuren osan maailmaa tulevaisuus, ja että yritämme tämän hankkeen avulla lähestyä yli 30 valtion nuorisoa. Emme siis voi sallia, että ohjelman onnistuminen joutuu huonoon valoon sen takia, että sen puitteissa hankkeille sallitaan liian pitkät määräajat tai että maksut ovat myöhässä. Tosin tässä yhteydessä minun on sanottava olleeni kovin iloinen, kun esittelijä kertoi, että tämä asia on korjaantunut ohjelman aikana.
Meidän on huolehdittava, että komission kertomukset ovat selkeitä ja johdonmukaisia ja että ennen kaikkea joka vuosi laaditaan vuosikertomus, joka kattaa kaikkien kansallisten nuorisovirastojen toiminnan. Myöskään hallintomenot eivät saa olla liian suuret; lopuksi haluaisin pyytää hallituksilta tukea, jotta ne Euroopan unioniin kuulumattomien valtioiden nuoret, jotka haluavat osallistua näihin ohjelmiin, saisivat hankituksi viisumin.

Reding
Arvoisa puhemies, sallinette minun ensinnäkin kiittää esittelijä Lissy Gröneriä. Hän on aina ollut parlamentissa se tukipilari, jonka varassa on voitu edetä kohti todellista nuorisopolitiikkaa. Nuorisopolitiikka on kaikkea muuta kuin propagandapolitiikkaa. Asia on päinvastoin, koska Nuoriso-ohjelman avulla voidaan edistää toisten ihmisten tuntemusta, vieraiden kielten ja kulttuurien oppimista sekä sananvapautta, ja näin ollen edistää suvaitsevaisuuden, erilaisuuden ja solidaarisuuden kaltaisia perusarvoja. Nämä ovat niitä peruskiviä, joiden varassa kansalaisten Eurooppaa on rakennettava. Jos annamme joka vuosi sadoilletuhansille nuorille mahdollisuuden työskennellä yhdessä, päästä kosketuksiin muiden nuorten ja kulttuurien kanssa sekä sitoutua eniten tukea kaipaavien sosiaaliseen auttamiseen, teemme tällöin työtä sivistyksen hyväksi emmekä levitä mitään propagandaa.
Parlamentin jäsenet ovat ottaneet esille useita näkökohtia, joihin haluaisin nyt vastata. Olemme pyrkineet parantamaan ohjelman hallintoa ja yksinkertaistamaan mahdollisuutta osallistua siihen. Monet jäsenet ovatkin korostaneet viime vuosina ja kuukausina tehtyjä ponnisteluja. Olemme jo onnistuneet lyhentämään päätöksentekoprosessia. En tarkoita, että se olisi nyt täydellinen, mutta se on paljon parempi kuin alussa, ja voin vakuuttaa, että jatkamme ponnisteluja, jotta hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamisesta ja päätöksentekoprosessin lyhentämisestä tulisi entistäkin toimivampi.
Useat puhujat ovat ottaneet esille tarpeen avata ohjelma epäedullisessa asemassa oleville nuorille. Olen iloinen niistä käytännön esimerkeistä, joita parlamentin jäsenet ovat antaneet osoittaakseen, missä määrin epäedullisessa asemassa olevat nuoret ovat voineet hyödyntää myönteisesti näitä ohjelmia myöhäisemmässä kehityksessään ja yhteiskuntaan sopeutumisessaan. Aiomme luonnollisesti jatkaa tällä tiellä. Tehän tiedätte, että puolet kohdistetuista hankkeista on nuorille avoimia. Pyrimme myös toimimaan siten, että heillä olisi mahdollisuus osallistua nykyistä paljon paremmin myös muihin hankkeisiin.
Saman logiikan mukaan minun on sanottava teille, että prioriteetteja - rasismin ja muukalaisvihan torjuntaa - aiotaan vahvistaa vuonna 2002. Nämä prioriteetit otetaan huomioon sekä maissa, jotka ottavat osaa ohjelmaan, että toimissa, joihin osallistuu kolmansia maita, etenkin Välimeren maita. Olemme tietoisia, että nuorten vaihto-ohjelmilla ja vuoropuhelulla kykenemme ratkaisemaan monia ristiriitojen alkusyynä olevia ongelmia, jotta niitä ei tulisi lisää tulevaisuudessa. Toisen ihmisen kuunteleminen ja pyrkimys ymmärtää toista ovat tasapainoisen yhteiskunnan perusta.
Seuraavaksi puhun nuoria tyttöjä koskevasta kysymyksestä. On totta, että toivomme myös tyttöjen panosta näiden nuoriso-ohjelmien avulla. Voin jo nyt vakuuttaa, että olemme hyvin lähellä tasa-arvoa ja että ohjelma on avoinna noin 50 prosentille tytöistä. Meillä on vielä yksi tavoite Nuoriso-Euromed-ohjelmassa, jossa nuorten tyttöjen osuus ei ole kovin suuri. Tapasin vuoden alussa Maghreb-maiden nuorisoministereitä, joille ilmaisin hyvin selkeästi toiveemme siitä, että myös näissä maissa vähintään puolet nuorista tytöistä pääsisi ohjelmaan mukaan. Myös näissä maissa autamme nimittäin tasapainoisen yhteiskunnan rakentamisessa, ja "naisten panos" on yksi rauhoittava tekijä. Näin ollen "naisten panos" nuoriso-ohjelmissa on välttämätön perusta tuloksiin pääsemiseksi.
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, nuorisopolitiikka on muuttunut täysin satojentuhansien nuorten laajan kuulemisen ansiosta kaikissa jäsenvaltioissa, joissa heitä on kuunneltu ja joissa he ovat voineet kertoa, mitä he odottavat Euroopalta. Heidän näkökantansa on otettu huomioon nuorisopolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa. Aiomme jatkaa tätä suoraa vuoropuhelua nuorten kanssa myös vuonna 2002 eri tapaamisten muodossa ja rinnakkain sellaisen sähköisen portaalin käyttöönoton ansiosta, joka mahdollistaa heidän pääsynsä Eurooppaa koskeviin tietoihin.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin sanoa, että Nuoriso-Euromed II -ohjelma on juuri käynnistetty. Sille on myönnetty 14 miljoonaa euroa ajanjaksoksi 2002-2004, mikä merkitsee varojen lisäystä 40 prosentilla. Tämä on hyvin tärkeää, sillä meidän on luotava yhteyksiä Välimeren etelänpuoleisiin maihin ja Pohjois-Afrikan maihin yhteisymmärryksen lisäämiseksi ja jotta näiden kansojen muutto eurooppalaisille alueillemme olisi ratkaisu ongelmiin, ei niiden synnyttäjä. Saman logiikan mukaan Kaakkois-Eurooppa ja itsenäisten valtioiden yhteisö on integroitava kulttuurien välillä käytävään vuoropuheluun. Olemme käynnistäneet myös uusia ohjelmia nuorisovaihdon lisäämiseksi raja-alueilla laajentumista silmällä pitäen.

Puhemies
Kiitos komission jäsen Viviane Reding.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Äänestykset
Puhemies
Siirrymme äänestykseen.
MacCormickin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0032/2002) Charles Pasquan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä
Parlamentti hyväksyi päätöksen. º
º º
MacCormickin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0033/2002) Jean-Charles Marchianan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä
Parlamentti hyväksyi päätöksen.º
º º
Fleschin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0027/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi aluetunnuksen ".eu" perustamisesta
Ennen äänestyksiä:

Reding
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että parlamentin ja neuvoston tekemästä sopuratkaisusta on osoituksena kuusi kompromissitarkistusta, tarkistukset 7-12, jotka muuttavat 24. tammikuuta käydyssä äänestyksessä hyväksyttyä suositusta toiseen käsittelyyn, ja komissio voi suostua näihin kuuteen kompromissitarkistukseen.

Flesch
Arvoisa puhemies, kuten eilen illalla kävi ilmi, aluetunnuksen ".eu" nopea täytäntöönpano oli erottamaton osa kolmen toimielimen välistä kompromissia. Kuulimme eilen komission jäsen Liikasen julkilausuman osana tätä pakettia. Nyt puuttuu vielä neuvoston julkilausuma, jonka puhemiehistö on käsittääkseni saanut, ja niinpä olisinkin kiitollinen, jos voisitte lukea neuvoston julkilausuman parlamentille ääneen.

Puhemies
Se lukee äänestyslipuissa, mutta luen neuvoston julkilausuman ääneen pöytäkirjaa varten. "Neuvosto pitää parlamentin lailla tärkeänä aluetunnuksen ".eu" nopean täytäntöönpanon varmistamista. Ottaen huomioon Tukholman Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion päätelmät, joissa neuvosto sitoutui ryhtymään yhdessä komission kanssa tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että aluetunnus ".eu" on käyttäjien saatavilla mahdollisimman pian, jäsenvaltiot vahvistavat tekevänsä kaikkensa varmistaakseen, että asetuksen täytäntöönpanon kannalta keskeiset toimenpiteet hyväksytään viipymättä.
Jäsenvaltiot tunnustavat sen tosiasian, että jotta aluetunnuksen ".eu" organisoinnista, hallinnosta ja ylläpidosta vastaavasta rekisteristä voisi tulla täysin toimiva mahdollisimman pian asetuksen voimaantulon jälkeen, olisi vältettävä kaikin mahdollisin keinoin tarpeettomia viivästyksiä sekä rekisterin valinnassa että sen edellyttämien yleisten toimintalinjojen hyväksymisessä."
Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi sellaisena kuin se on muutettuna. º
º º
Buitenwegin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0056/2002) lisäennakkoarviosta 1/2002 Euroopan parlamentin tuloista ja menoista varainhoitovuonna 2002
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Buitenwegin ja Costa Nevesin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0057/2002) esityksestä Euroopan unionin korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi n:o 1/2002
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Mayo i Raynalin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0461/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi työvoimakustannusindeksistä (KOM(2001) 418 -C5-0345/2001 -2001/0166(COD))
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.º
º º
Bullmanin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0030/2002) kevään 2002 Eurooppa-neuvostosta: Lissabonin prosessi ja sen jatkotoimet
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.

Díez González
Arvoisa puhemies, tänä aamuna, vain kolme tuntia sitten, terroristijärjestö ETA yritti tappaa Ester Cabezudon, Portugaleten kaupunginhallituksen sosialistijäsenen, sekä hänen saattueensa. Onneksi se ei päässyt tavoitteeseensa, ja näyttää siltä, että kumpikaan ei enää ole vaarassa.
Viime viikolla terroristijärjestö ETA yritti tappaa 25-vuotiaan nuorukaisen, joka oli Baskimaan sosialistisen nuorisojärjestön johtaja. Tässäkään tapauksessa järjestö ei onnistunut tappamaan kohdettaan, jonka vasen jalka jouduttiin kuitenkin amputoimaan.
Pyydän puhemiehistöltä, että se esittää parlamentin puolesta surunvalittelumme näiden tapausten johdosta, paheksuntamme niiden takia ja solidaarisuutemme uhreja kohtaan. Terroristit eivät päässeet tavoitteisiinsa, mutta teot ovat yhtä vakavia kuin siinä tapauksessa, että terroristit olisivat onnistuneet.

Gorostiaga Atxalandabaso
Kiitän saamastani puheenvuorosta. Tämä on erittäin demokraattista käyttäytymistä. Euroopan parlamentissa jokaisella on sananvapaus, mutta Espanjan parlamentissa se ei sen sijaan ole mahdollista.
Haluaisin aluksi ilmaista voimakkaan yhteisvastuullisuuden tunteeni ja myötätuntoni kaikille Baskimaan tämänhetkisen konfliktin uhreille. Voisivatko espanjalaiset kollegani vakuuttaa minulle, ettei ihmisiä kiduteta juuri tällä hetkellä Espanjan poliisilaitoksilla? ......
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Olen pahoillani. Olen yrittänyt olla mahdollisimman puolueeton, mutta emme keskustele nyt tästä asiasta. Reagointi jäsen Díez Gonzálesin huomautukseen osoittaa mielestäni, että parlamentti tuomitsee ehdottomasti kaikenlaiset terroriteot ja että se tuntee myötätuntoa näitä kolmea mainittua uhria kohtaan.
º
º º
Karasin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0031/2002) 11. syyskuuta 2001 tehtyjen iskujen taloudellisista vaikutuksista
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman. º
º º
Päätöslauselmaesitys (B5-0118/2002) kestävän kehityksen strategiasta Barcelonan Eurooppa-neuvostoa varten
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Yhteinen päätöslauselmaesitys (RC B5-0120/2002) kansainvälisestä rikostuomioistuimesta
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Yhteinen päätöslauselmaesitys (RC B5-0119/2002) demokraattisista oikeuksista Turkissa ja erityisesti HADEP-puolueen tilanteesta
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Blakin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0024/2002) toimenpiteistä, jotka komissio on toteuttanut niiden huomautusten perusteella, jotka sisältyvät vastuuvapauden myöntämistä Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 koskevan päätöksen päätöslauselmaosaan (KOM(2001) 696 - C5-0577/2001 - 2001/2123(DEC))
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Gahrtonin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0028/2002) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin suhteista Etelä-Kaukasiaan kumppanuus- ja yhteistyösopimusten puitteissa (KOM(1999) 272 - C5-0116/1999 - 1999(2119) (COS))
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Lucasin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0014/2002) liikenteen vaikutuksesta kansanterveyteen
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Packin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0021/2002) Sokrates-toimintaohjelman toteuttamisesta
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Graça Mouran laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0018/2002) kulttuuri 2000 -ohjelman toteuttamisesta
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º
Grönerin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0019/2002) Nuoriso-ohjelman täytäntöönpanosta
Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.º
º º

Puhemies
 Äänestykset ovat päättyneet.
MacCormickin mietintö (A5-0032/2002)

Le Pen
Arvoisa puhemies, parlamentaarista koskemattomuutta ei ole otettu käyttöön, kuten tiedämme, jäsenten henkilökohtaisen edun vuoksi vaan laajemmin ajateltuna demokraattisten toimielinten edun nimissä. Sen tarkoituksena on täsmentää toimielinten riippumattomuus toimeenpanovaltaan, oikeudelliseen ja tiedotusvälineiden valtaan nähden. Tämän vuoksi parlamenttien on tutkittava erityisen huolellisesti vaalikauden aikaisia tekoja ja syytteitä. Olen iloinen, että näin on tehty pyydettäessä niiden kollegojen parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä, joista toinen on presidenttiehdokkaana Ranskan presidentinvaaleissa.

Krivine ja Vachetta
Äänestimme jäsen Pasquan parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämisen puolesta. Häntä epäillään paitsi aseiden salakuljetuksesta ja lahjonnasta Marchianin kanssa myös laittomasta vaalirahoituksesta. Oikeus tutkii sen vaalilistan rahoitusta, jota hän johti Euroopan parlamentin vaaleissa ja "Demain la France" -liikkeen vaaleissa, jotka olisivat kenties saaneet epäselvistä lähteistä peräisin olevia varoja, jotka ylittävät laissa säädetyn enimmäismäärän. Listalla oli mukana myös "perheenäiti", joka asuu Gabonissa, maassa, joka on öljy-yhtiö Elfin hallitsema afrikkalainen "emiirikunta" ja Afrikan kasino- ja uhkapeliverkoston sydän. Hänen väitetään tuoneen vaalirahastoon 7,5 miljoonaa frangia. Jäsenten ei kuulu korvata oikeutta eikä arvioida asiaa. Sitä vastoin heidän kuuluu pidättää sellainen parlamentaarinen koskemattomuus, joka estäisi oikeuslaitosta tekemästä työtään itsenäisesti tai tuomasta esiin totuutta etenkin, kun on kyse Euroopan parlamentin vaaleista. Haluammeko kaikenlaisiin asioihin sekaantuneen Berlusconin ja oikeuden pakoilemiseksi presidentin asemaansa hyödyntävän Chiracin lisäksi vielä Pasquan, joka on vapautettu kaikesta epäilystä, joka koskee afrikkalaisista liiketoimista peräisin olevaa laitonta rahoitusta? Italialaiset tuomarit vaativat uutta "puhtaat kädet" -operaatiota, eurooppalaiset tuomarit vaativat eurooppalaista tutkintavaltaa ja varojensa koordinointia rahanpesun ja talousrikosten torjumiseksi. Jos heiltä evätään vapaus tutkia parlamentin jäsenten toimia, tarkoittaa se sellaisen Euroopan suosimista, jossa rikolliset jäävät rankaisematta.
MacCormickin mietintö (A5-0033/2002)

Krivine ja Vachetta
. (FR) Äänestimme J.C. Marchianin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämisen puolesta. Häntä epäillään yhdessä C. Pasquan kanssa vakavista rikoksista: Kameruniin, Kongoon ja Angolaan suuntautuneesta laittomasta asekaupasta, aseiden myynnillä rahoitetuista poliittisista toimista sekä lahjonnasta. Falcone, Attali, J.C. Mitterrand, Sulitzer ja muut, jotka ovat syytettyinä samassa asiassa, on joko pidätetty tai pantu oikeudelliseen valvontaan tai määrätty maksamaan takuut. Kaikki nämä toimenpiteet on kielletty tuomareilta jäsen Marchianin ja jäsen Pasquan parlamentaarisen koskemattomuuden takia, ja he hyötyvät siitä tutkinnan viivästyttämiseksi. Jäsenten tehtävänä ei ole korvata oikeutta, arvioida asiaa tai tutkintaa. Sitä vastoin heidän kuuluu pidättää sellainen parlamentaarinen koskemattomuus, joka estää tuomareita toteuttamasta tutkintatyötään. Heidän estämisensä asettaisi epäilyttävään valoon niin sanotun pyrkimyksen avoimuuteen ja merkitsisi sitä, että eurooppalainen kansanedustaja on sellaisten lakien tavoittamattomissa, joita sovelletaan kaikkiin hänen kotimaansa kansalaisiin. Se, että jäsenten enemmistö, joka pitää itseään "vahvasti eurooppalaisena", suojelee oikeudelta ns. "suvereenisuuden kannattajia", jotka niin usein ovat sekaantuneet ranskalaisen Afrikan asioihin, johtuu itse asiassa siitä, että juhlapuheista huolimatta heillä on samanlainen tietty ajatus Euroopasta: se on Eurooppa, jossa hallitsevat veroparatiisit, aseiden salakauppiaat, öljy-yhtiöt, rahan ryvettämät poliitikot sekä oikeuden ja Afrikan kansojen suvereenisuuden halveksunta, Afrikan kansojen, jotka ovat "aseita öljyä vastaan" -salakuljetusliikkeen ensimmäisiä uhreja.
Fleschin suositus toiseen käsittelyyn (A5-0027/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässä suosituksessa edellytetään ".eu"aluetunnuksen käyttöönottoa sähköpostiosoitteen lopputunnukseksi Internet-viestinnässä. Näin viime yönä kuin eräänlaisessa televisiolähetyksessä valtaisalle kankaalle heijastuvan näitä uusia ".eu"aluetunnuksia, jotka sekoittuivat tuttuihin kansallisiin tunnuksiin ".it", ".de", ".be", ".es" ja niin edelleen. Tällöin sain ajatuksen, jota kannattaa mielestäni ehdottaa esittelijä Colette Fleschille seuraavan kerran, kun hän esittelee tätä ehdotusta: Euroopan unioniin kuuluvien maiden kansallisiin tunnuksiin nykyisin päättyvien osoitteiden maan tunnus korvattaisiin .eu-aluetunnuksella siten, ettei osoitteessa olisi rinnakkain sekä kansallista että Euroopan tunnusta. Meillä voisi olla yhteinen sähköpostiosoite samaan tapaan kuin yhteinen valuutta.
Buitenwegin ja Costa Nevesin mietintö (A5-0057/2002)

Berthu
. (FR) Jäsenvaltioiden edustajat ovat onnistuneet keksimään monimutkaisen järjestelmän rahoittaakseen vuonna 2004 järjestettävää hallitustenvälistä konferenssia valmistelevan valmistelukunnan menot, vaikka he olisivat voineet toimia paljon yksinkertaisemmin (1); näin ollen tämä monimutkaisuus kääntyy heitä itseään vastaan (2); siitä on sitäkin vaikeampi selviytyä, kun välttämättömiä menoja ei nähtävästi ole otettu huomioon (3).
Yksinkertaisuuteen perustuva logiikka olisi ensinnäkin edellyttänyt, että jäsenvaltiot olisivat perustaneet rahaston, johon varat otettaisiin suoraan jäsenvaltioiden omista varoista ja jota ne itse valvoisivat: valmistelukunta on itse asiassa ainutlaatuinen (sui generis) elin, joka on perustettu perussopimusten ulkopuolella ja joka niveltyy hallitustenvälisten konferenssien valmistelumenettelyyn hallitusten välillä. Tämän sijasta jäsenvaltiot ovat kehittäneet monimutkaisen menettelyn, jossa rahasto rahoitetaan osittain yhteisön toimielinten - parlamentin, neuvoston ja komission - varoin sellaisen "toimielinten välisen sopimuksen" mukaisesti, jossa noille toimielimille annetaan oikeus valvoa valmistelukunnan menoja. Peruspäätöksen 20 artiklasta esimerkiksi käy ilmi, että jäsenvaltiot voivat myöntää rahaston menoja koskevan vastuuvapauden vasta saatuaan kaikkien kolmen toimielimen puoltavan lausunnon: tuon sopimuksen 6 artiklasta ilmenee, että näille toimielimille tiedotetaan säännöllisesti menojen täytäntöönpanosta: 4 artiklassa täsmennetään, että toimielinten on aina annettava suostumuksensa menojen lisäykselle.
Tässä monimutkaisessa järjestelmässä yhteisön toimielimillä on mahdollisuus vaikuttaa valmistelukunnan menoihin ja siten sen toimintaan ja loppujen lopuksi myös sen päätöksiin. Jos tätä valtaa todella käytetään, ei ole minkäänlaista epäilystä siitä, että se kääntyy valtioita vastaan.
Näin ollen ristiriitoihin on aineksia, sillä jo nyt näyttää siltä, että valmistelukunnan kokonaisbudjetti (10,5 miljoonaa euroa 10 ensimmäiselle kuukaudelle) on arvioitu liian matalalle. Eri parlamentaaristen edustajien (Euroopan parlamentin, jäsenvaltioiden parlamenttien ja ehdokasvaltioiden kansallisten parlamenttien edustajien) työolot ovat nimittäin hyvin erilaiset, ja kolmen nopeuden järjestelmä, jossa Euroopan parlamentti on vahvasti etusijalla, osoittautuu varmasti puolueettomasti arvioiden kestämättömäksi. Näin ollen kahdelle muulle tai ainakin kolmannelle valtioryhmälle on annettava lisää toimintakeinoja.
Mayol i Raynalin mietintö (A5-0461/2001)

Crowley
Arvoisa puhemies, olin erittäin pettynyt joutuessani äänestämään lopulta mietintöä vastaan. Ja ryhmäni puolesta minun on todettava, että olimme erittäin pettyneitä, kun jouduimme suhtautumaan asiaan kielteisesti, koska olemme kannattaneet monia mietinnön myönteisiä näkökohtia.
Varsinkin kun pyrimme kehittymään ja luomaan uuden ympäristön uusien työpaikkojen ja uusien mahdollisuuksien aikaansaamiseksi Euroopan unionin alueella asuville ihmisille, emme usko, että palaaminen vanhoihin epäonnistuneisiin politiikkoihin ja niiden uudelleen nimeäminen on toimiva ratkaisu. Pääsyy mietinnön hylkäämiselle oli 29 kohta. Siinä vaaditaan erityisesti liiketoimintaympäristöön liittyvän Euroopan unionin verotuksen koordinointia ja yhdenmukaistamista. On olemassa empiiristä näyttöä siitä, että yritysverotuksen keventäminen ja työvoimakustannusten alentaminen lisäävät työllisyysmahdollisuuksia ja todellisia työpaikkoja, joista saa kunnollisia tuloja, ja että ne voivat parantaa sosiaalietuuksia, koska verotulot lisääntyvät. Tämä on siksi mielestämme väärä tapa edetä asiassa eikä sitä pitäisi toteuttaa.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, esittelijä Mayol y Rainalin mietintö koskee työvoimakustannusindeksiä, joka on hyvin tärkeä ja yhdenmukaistettu koko Euroopassa. Tässä tärkeässä asetusehdotuksessa työvoimakustannusindeksi jaetaan neljään kohtaan. Asetusehdotuksen 4 artiklassa säädetään, että työnantajien maksamien sosiaaliturvamaksujen ja verojen kokonaissumma on osoitettava yhtenäisenä summana. Arvoisa puhemies, tämä ei käy päinsä! Eläkeläispuolue vastustaa tällaista työvoimakustannusindeksiä. Verot ja eläketurvamaksut ovat kaksi eri asiaa. Meidän on tiedettävä, mikä osa työvoimakustannusindeksistä osoittaa työntekijän eläkkeen ja mikä osa veron. Ilman tällaista erittelyä emme koskaan ratkaise eläkeongelmaa.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Ajatus siitä, että on oikeus tietää, millaista palkkaa eurooppalaisille työntekijöille maksetaan, on hyvä. Siten voidaan vertailla työntekijöiden tulojen välisiä eroja keskenään. Kuitenkin jo asetuksen otsikosta paljastuu ajatuksen ydin: työntekijöiden katsotaan jo sinänsä edustavan kustannuksia.
Kenen kustannuksista sitten on kyse? Yhteiskunnanko? Vai työntekijöiden kustannuksista esimerkiksi terveyden kannalta? Ei tietenkään, vaan kyse on työnantajien kustannuksista. Tai jos halutaan puhua asioiden oikeilla nimillä, kyse on työnantajille koituvista esteistä. Tästä on vain lyhyt matka siihen, että seuraavaksi halutaan osoittaa, että tietyt työntekijät tulevat liian kalliiksi.
Jos todella halutaan ottaa huomioon kaikki yritysten kustannukset, olisi laskettava mukaan myös työnantajien palkat sekä koko yhteiskuntaan kohdistuvat menot: välittömät tai välilliset valtiontuet yrityksille sekä osakkeenomistajien korvaukset. Me puolestamme käyttäisimme näitä tietoja taistellaksemme palkkojen ylhäältä päin tapahtuvan yhdenmukaistamisen puolesta Euroopassa.

Nobilia
On luonnollisesti syytä arvostaa Mayol i Rainalin mietinnön sisältöä, joka saa ryhmämme tuen, samaan tapaan kuin on syytä arvostaa myös komission aikomusta ottaa vihdoin käyttöön Ecofin-neuvoston syyskuussa 2000 ilmaiseman toiveen mukaisesti sellainen työvoimakustannusindeksi, jonka validiteetti ja hyödyllisyys - oikeusperustan tukemina - tunnustettaisiin koko unionissa.
Edellä esitetyn mukaisesti on syytä pohtia komission näkökantaa tuleviin tietoihin ja niiden objektiivista tarkastelua. Hämmennystä herättää erityisesti eräs komission tekstin kohta, jossa väitetään, että työvoimakustannukset saattavat aiheuttaa inflaatiota. Myös esittelijä ottaa esille tämän hämmentävän seikan, sillä varsinkin tässä yhteydessä on pohdittava, riittääkö vain neljän työvoimakustannusindeksin esittäminen antamaan kaikki halutut vastaukset ongelmalliseen asiaan.
Tiedetään hyvin myös työvoimakustannusten tärkeys tuotantoyksikköä kohti tuotantoryhmissä, koska ne liittyvät laitteiden hyödyntämistasoon, ja siten on otettava huomioon, mikä merkitys on niiden maantieteellisellä sijoittamisella. Edelleen olisi otettava selvää, hyödyntävätkö korkeista työvoimakustannuksista mahdollisesti kärsivät alueet tuotantoyksikkökohtaisesti valtiontukea tai rakennerahastojen tukea, ja näin ollen olisi seurattava tätä hyödyntämistä, jotta voidaan osoittaa sen myönteinen vaikutus ajan myötä tai pysyvästi.
Tämä tarkoittaa, että on varmistettava yhtäältä näiden koheesiopolitiikkojen ja toisaalta yritysten eri tilanteissa tekemien vapaiden valintojen vaikutus.
Tuonti-inflaation tariffien ja kiintiöiden vaikutuksen ohella olisi syytä pohtia myös kunkin maan verotuksellisia ja veroluonteisia ominaispiirteitä. Tämä sen vuoksi, että esittelijän näkemykseen yhtyen en usko, että unionissa on maata, jossa sopimusdynamiikka vaikuttaisi a priori kustannustasoon, joka puolestaan heijastuisi elinkustannusindeksiin.
Totuus on, ettei tulonjakoa ole enää muutamiin vuosiin voitu toteuttaa sopimuksin, ja siten sopimuksilla ei myöskään voida a posteriori saada täysin takaisin inflatorista vaikutusta.
Nämä tarkistukset on siis tehtävä, jos työmarkkinaosapuolille halutaan antaa entistä kehittyneempiä välineitä palkkaneuvotteluihin, kuten komissio muun muassa toivoo. On kuitenkin rohkaisevaa ajatella, että työmarkkinaosapuolilla on jo nyt käytössään vertailutietoja objektiivisten tarkistusten tekemistä varten.
Päätöslauselma Barcelonan Eurooppa-neuvostosta

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tässä asiakirjassa, joka koskee Euroopan parlamentin Espanjassa, Barcelonassa järjestettävään tärkeään Eurooppa-neuvostoon kohdistuvia odotuksia, on kohta, nimittäin 15 kohta, jonka hyväksyn ja jossa ehdotetaan ja vaaditaan työhön kohdistuvan rasituksen (verotuksen ja sosiaaliturvan) vähentämistä. Olen samaa mieltä, sillä mielestäni välittömästi ja jatkuvasti maksettavia varmoja eläkkeitä koskeva ongelma voidaan ratkaista vain, jos meillä on entistä enemmän työpaikkoja ja jos niiden kustannuksia vähennetään. Haluaisin tässä yhteydessä lisätä, että eläkeläispuolue ja minä vaadimme, että työvoimakustannusten vähentämisen ohella saadaan aikaan hyvä eläkerahastojen hallinnointi ja että nykyistä suurempi kiintiö niistä rahoitusosuuksista, jotka tätä nykyä maksetaan jäsenvaltioiden talousarvioihin, ohjataan sitä vastoin eläkerahastoihin, jotka työntekijät valitsevat vapaasti niiden monien rahastojen joukosta, joita toivoakseni perustetaan mahdollisimman pian Eurooppaan, joiden joukkoon perustetaan myös kaikille yhteinen eurooppalainen eläkeläisrahasto.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen ja Hans Karlsson
, kirjallinen. (SV) Äänestimme 29 kohdan puolesta, koska haitallisen verokilpailun torjuminen edellyttää mielestämme verotuksen koordinointia. Mielestämme olisi lisäksi eduksi, jos yritysten tuloverotusta lähennettäisiin. Suhtaudumme sitä vastoin epäröiden arvonlisäveron lähentämisen lisäämiseen.

Blak, Eriksson, Frahm, Herman Schmid ja Seppänen
Lissabonissa tehdyt päätökset eivät ole yhtenäinen strategia, vaan kyse on kahdesta eri strategiasta, jotka on koottu välttävästi saman otsikon alle. Ensimmäisessä on kyse Euroopan tulevaisuuden alojen vahvistamisesta edistämällä huipputekniikkaa ja lisäämällä tutkimuspohjaista innovaatiovoimaa Euroopan elinkeinoelämässä. Toisessa kyse on kaikkia koskevan täystyöllisyyden luomisesta, sosiaalisesta integraatiosta ja elinikäisestä oppimisesta. Sosiaalisen kompromissin saavuttamisyritys olisi ansainnut palkinnon, mutta sitä ei ole toteutettu todellisessa politiikassa, ja nyt on entistä selvempää, että joidenkin jäsenvaltioiden hallitukset ja poliittiset puolueet haluavat viedä kehitystä uuteen suuntaan.
Esittelijä Bullmannin laatimassa mietinnössä pyritään säilyttämään synteesi- ja kompromissipolitiikka. Tänään hyväksytyt tarkistukset merkitsevät kuitenkin, että parlamentti on nyt samaa mieltä kuin ne hallitukset, jotka ehdottavat selvää suunnan muutosta.
Vaikka myönnämmekin, että esittelijä on pyrkinyt puolustamaan tärkeitä yhteiskunnallisia tavoitteita ja olemme tukeneet useita hänen tekemiään ehdotuksia, olemme sitä mieltä, että mietintö on saanut voimakkaan oikeistolaisen suunnan ja se ohjaa kehitystä sellaiseen suuntaan, josta aiheutuu suuria yhteiskunnallisia ongelmia koko Euroopan tavalliselle väestölle.
Olemme huolestuneita myös siitä, että komissio, neuvosto ja parlamentti ovat ottaneet niin heikosti huomioon ehdokasvaltioiden tarpeet ja edut Barcelonan huippukokouksen valmisteluissa.
Olemme sen vuoksi vastustaneet mietinnön muutettua muotoa.

Bushill-Matthews
Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen jäsenten tämänpäiväinen äänestyskäyttäytyminen heijasti melkoisen varauksellisesta suhtautumistamme mietintöön, mikä ei johdu pelkästään siitä, että mietinnössä huomautetaan verotuksen koordinoinnin tärkeydestä ja yhteisvaluutan aikaansaamista ihmeistä.
Yksi jäsenvaltioiden keskeisistä tehtävistä on panna täysimääräisesti täytäntöön työllisyystilanteen elävöittämistä koskevat Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmät pääasiassa tehostamalla kansantalouksiensa, yritystensä ja kansalaistensa kilpailukykyä.
Uskomme vahvasti sosiaaliseen integrointiin. Vaikka hyväksymmekin jotkin tarkistukset, meidän mielestämme mietintö antaa ymmärtää, että sosiaalinen integrointi saa aikaan täystyöllisyyden. Meidän mielestämme asia on juuri päinvastoin.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Ministerit päättivät Portugalin puheenjohtajakaudella maaliskuussa 2000 julkisten palvelujen laajasta vapauttamis- ja yksityistämishankkeesta työllisyyden, sosiaalisen koheesion, maankäytön sekä palvelujen käyttäjille tarjottavien palvelujen laadun kustannuksella. Nyt Bullmannin mietinnössä ehdotetaan tämän prosessin nopeuttamista entisestään Barcelonan Eurooppa-neuvostoa silmällä pitäen. Tällä tiellä jatkaminen aikana, jolloin Ison-Britannian rautatieliikenne on raunioilla ja Enron on tehnyt konkurssin, olisi kaiken järjen vastaista ja puhtaasti ideologisesta motivaatiosta lähtöisin. Se nimittäin tarkoittaisi lyhyen aikavälin voittojen hakemista pienelle joukolle osakkeenomistajia ja siivelläeläjiä. Barcelonan Eurooppa-neuvosto on Blairin ja Berlusconin luomien paineiden vuoksi vain yksi lisävaihe mentäessä kohti työn joustavuuden kasvua ja julkisen sektorin, etenkin energia- ja kaasualan, vapauttamista. Me haluamme markkinoita vastaan hyökätäksemme vastata tähän kansalaisten tarpeiden tyydyttämisellä. Keskitie ei ole mahdollinen. Tämän vuoksi äänestimme Bullmannin mietintöä vastaan.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt
. (SV) Vastustimme tiettyjä kohtia esittelijä Bullmannin mietinnössä, jossa käsitellään kevään 2002 Eurooppa-neuvostoa: Lissabonin prosessia ja sen jatkotoimia.
Suhtaudumme periaatteessa myönteisesti Euroopan unioniin. Euroopan yhdentymisen avulla rajat ylittävät ongelmat voidaan ratkaista tehokkaammin, kuin jos niitä vain käsiteltäisiin jäsenvaltioiden tasolla. Tällaisia ongelmia voivat olla esimerkiksi ympäristö, kauppa, rajat ylittävä liikkuvuus, ihmisoikeudet ja konfliktinhallinta. Liberaaleina uskomme kuitenkin myös toissijaisuusperiaatteeseen. Jokainen poliittinen päätös pitää tehdä mahdollisimman lähellä asianosaisia henkilöitä. Ne kysymykset, jotka eivät ole selvästi rajatylittäviä, tai ne tapaukset, joissa eri maiden tai alueiden välillä on havaittavissa suuria eroja, pitää sen vuoksi käsitellä paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla. EU:n on toimittava niissä asioissa, jotka se hallitsee parhaiten.
Työllisyys- ja sosiaalipolitiikka ovat mielestämme alueita, joiden käsittely onnistuu mielestämme parhaiten jokaisen maan, alueen tai kunnan tasolla. EU:lla pitää olla vain rajattu toimivalta näissä asioissa. Jokaisella jäsenvaltiolla pitää olla täysi vastuu ja oikeus päättää omista sosiaaliturvajärjestelmistään. Esimerkkinä voidaan mainita, että sen enempää lastenhoitoa kuin työllisyyspolitiikkaakaan ei yhdenmukaisteta EU:n tasolla. Nämä kysymykset eivät ole suoraan rajat ylittäviä. Kansalliset ja paikalliset mielipiteet vaihtelevat sitä paitsi suuresti, kun kyse on siitä, mikä politiikka olisi paras. Poliittiset päätökset eivät ole myöskään paras ratkaisu kaikkiin näihin kysymyksiin. Esimerkiksi korkea kasvu ja hyvä kilpailukyky ovat tärkeämpiä työllisyyden kannalta kuin poliittiset toimet. Tämä ei kuitenkaan estä EU:n jäsenvaltioita tekemästä yhteistyötä sosiaaliasioissa ja vaihtamaan niihin liittyviä ajatuksia.
Veropaine on tietenkin läheisesti yhteydessä työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaan. Vastustamme sen vuoksi myös verotuksen yhteensovittamista Euroopassa. Veroista on päätettävä mahdollisimman lähellä kansalaisia.
Sosiaaliset kysymykset, tasa-arvo, kestävä kehitys ja työllisyyden kohentuminen ovat tärkeitä kysymyksiä. Kannatamme koko sydämestämme useita, vaikkakaan emme todellakaan kaikkia, esittelijä Bullmannin mietinnössä esitettyjä ajatuksia - kunhan ne hoidetaan kansallisella tai paikallisella tasolla.

Meijer
. (NL) Maaliskuussa 2000 pidetyssä Lissabonin huippukokouksessa tehtiin lyhytnäköinen päätös. Sinänsä aivan oikea pyrkimys kaikkien kansalaisten toimeentulon turvaamiseen ei johtanut työn tasapuolisempaan jakamiseen työajan yleisen lyhentämisen, aikaistetun eläkkeen ja julkisten palvelujen lisäämisen avulla, vaan tavoitteeksi asetettiin yhä suurempi taloudellinen kasvu yrityksille. Tämän kasvun ja kahden muun taloudellisen suurvallan kanssa käydyn kilpailun tähden nykyiset julkiset palvelut joutuvat jälleen suurten kansainvälisten konsernien omistukseen julkisen liikenteen, energiahuollon, postin ja teleliikenteen alalla. Tämä on onneton valinta, koska se tekee Euroopan kansat riippuvaisiksi kilpailusta ja johtaa Euroopan syvään taloudelliseen kriisiin heti, kun maanosamme yhdenkin kerran häviää kilpailun. Lisäksi yksityistäminen johtaa demokraattisesti valittujen kansanedustajien sananvallan kaventumiseen ja kasvattaa paineita työvoimakustannusten supistamiseen. Sillä tavalla emme saa "sosiaalista Eurooppaa", jota jotkut Lissabonin päätösten kannattajat puoltavat, vaan vain "pääoman Euroopan". Bullmanin mietinnössä jatketaan ikävä kyllä väärällä tiellä sekoittamalla keskenään "sosiaalinen" ja "pääoma", mutta oikeistolle sekään ei vielä riitä. Minulle se riittää syyksi äänestää vastaan.

Sacrédeus
. (SV) Olen vastustanut mietintöä, koska parlamentti 29 kohdassa "vaatii Euroopan verotuksen koordinointia tapauksissa, joissa se on tarpeen perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi" sekä kehottaa komissiota ja neuvostoa "edistämään prosessia, jonka tarkoituksena on lähentää arvonlisäverotusta [...] ja yritysten tulojen verotusta".
Ruotsin kristillisdemokraattinen puolue vastustaa sitä, että kansallisilta parlamenteilta - Ruotsin tapauksessa valtiopäiviltä - riistetään päätösvalta kansalaisten verotukseen liittyvissä asioissa. Jos EU ottaa hoitaakseen kansalaisten veroja koskevat päätökset, kansallisilta parlamenteilta ja jäsenvaltioilta viedään yksi niiden olennaisimmista toimivalta-alueista. Sen sijaan politiikka keskitetään Euroopan tasolle ja Brysseliin, entistä kauemmaksi kansalaisista. Vastuuvaatimukset muuttuvat epäselvemmiksi ja hämärämmiksi, etäisyys toimeksiantajien, kansalaisten/äänestäjien ja kansan valitsemien edustajien välillä. Politiikasta tulee entistä kasvottomampaa ja saavuttamattomampaa. EU:ssa ei tässä tapauksessa ole kyse vain yhteistyöprojektista vaan valtion muodostamisesta - kuitenkin ilman yhtenäistä kansaa, joka muodostaa välttämättömän tunnepohjan ja edellytyksen, jotta voitaisiin tuntea yhteenkuuluvuutta pitkällä aikavälillä.

Schörling
. (SV) Olen vastustanut esittelijä Bullmannin mietintöä, koska siinä puolletaan yksipuolisesti vapauttamista, pidetään myönteisenä kasvu- ja vakaussopimusta ja Dohan kokouksen tulosta. Vakavinta on kuitenkin, että siinä ei tunnusteta sitä, että ympäristöön liittyvien taloudellisten ja sosiaalisten indikaattorien on oltava tasapainossa, eikä sitä, että Göteborgin Eurooppa-neuvostossa päätettiin kestävän kehityksen strategiasta lisäämällä ympäristönäkökulma olemassa olevaan Lissabonin prosessiin.
Minusta on valitettavaa, että ympäristöasioiden valiokunta ei ole laatinut mitään lausuntoa mietintöä varten ja että ympäristöasioiden valiokunnan laatimat Barcelonan huippukokousta koskevat näkemykset esitetään erillisenä päätöslauselmana. Tuon tämän esille erityisesti sen vuoksi, että puheenjohtajavaltio Espanja on antanut huolestuttavan vähän ympäristönäkökulmaa koskevia lausuntoja muun muassa vuosittaisen kestävän kehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden arvioinnin kynnyksellä. Jopa EU:n ympäristökeskuksen, EEA:n, pääjohtaja Domingo Jiménez-Beltran on sitä mieltä, että komission Barcelonan huippukokousta varten laatimassa kertomuksessa ei käydä lainkaan läpi ympäristöasioita ja että kiinnostavat unionin ympäristön tilaa koskevat tiedot ja analyysit eivät ole päätöksentekijöiden käytettävissä.
Karasin mietintö (A5-0031/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Karasin laatima mietintö 11. syyskuuta 2001 tehtyjen terrori-iskujen taloudellisista vaikutuksista Euroopalle on asiakirja, josta olemme keskustelleet ja jonka olemme luonnollisesti hyväksyneet - minäkin äänestin sen puolesta -, mutta olen tästä huolimatta hieman kiusaantunut siitä. Miksi puhua siitä niin paljon myös täällä tärkeässä parlamentissa, jossa niin monet, kuten näkyy, kuuntelevat minua tavan mukaan, kuten myös jäsenet Dell'Utri ja Fiori, jotka, kuten aina, kuuluvat äänestysselityksiäni tarkkaavaisimmin kuuntelevien joukkoon? He ovat varmasti kanssani samaa mieltä siitä, että olisi parempi olla puhumatta jyrkin sanoin terrori-iskujen taloudellisista vaikutuksista. Olisi viisaampaa olla koskaan puhumatta noista vaikutuksista, sillä niistä puhuminen tarkoittaisi niiden merkityksen korostamista ja tahatonta kädenojennusta terroritekoihin syyllistyneille rikollisille.

Figueiredo
Taloudellisten suhdanteiden joutumista taantumaan vuonna 2001 eivät pahentaneet ainoastaan Yhdysvaltojen terrori-iskujen aiheuttama kysynnän maailmanlaajuinen romahtaminen ja niiden alakohtaiset vaikutukset, vaan vakaussopimusten tiukkaa noudattamista edellyttänyt politiikka sekä ehdoton vaatimus nimellisestä lähentymisestä. Käytännössä on unohdettu ihmisten elämänlaatuun ja elintasoon liittyvät kysymykset, samoin kuin tuottavat investoinnit, erityisesti julkiset investoinnit, palkkakasvun säilyttäminen kilpailukykyisenä ja tuottavuuteen kannustavana, tulonjaon suunnaton epätasa-arvoisuus, korkea työttömyysaste ja köyhyys. Näiden tavoitteiden toteutumista estää euron perustana oleva rahapolitiikan tiukkuus, joka aiheuttaa aikaa myöten suuria vaikeuksia tai ei-toivotun jouston lisääntymistä muilla alueilla, erityisesti työsopimusten kohdalla.
Ei siis ole kummallista, että mietinnössä, jossa pitäisi ennen kaikkea esittää keinoja syyskuun 11. päivän tapahtumista suoranaisesti kärsineiden alojen tukemiseksi, vahvistetaan lopulta nykyistä oppia: Barcelonassa on vauhditettava vapauttamista ja työmarkkinauudistuksia ja noudatettava sokeasti vakaussopimuksessa hahmoteltuja tavoitteita ilman, että otettaisiin huomiota suhdanteiden nykytilasta aiheutuvia ongelmia.
Esittelijä tuo kuitenkin esille kaksi myönteistä näkökohtaa: yritykset eivät saa käyttää syyskuun 11. päivän tapahtumia verukkeena henkilökunnan vähentämiselle, minkä lisäksi Euroopan keskuspankkiin kohdistuu paine laskea viitekorkoa. Ennakko-oletusten takia meidän on kuitenkin äänestettävä mietintöä vastaan.
Blakin mietintö (A5-0024/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin monien muiden kollegojeni tavoin vastuuvapauden myöntämisen puolesta Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 myös siksi, että suhtaudun hyvin myönteisesti siihen, mitä esitetään mietinnön johdanto-osan kappaleessa D: siinä todetaan, että jäsenvaltiot ja neuvosto ovat vastuussa resurssien tehokkaasta käytöstä. Tällainen väite mietinnössä tarkoittaa, että olemme kykenemättömiä valvomaan, miten yhteisön rahat kulutetaan. Juuri Euroopan unioni kuluttaa talousarvion varoja parantaakseen Euroopan kansalaisten elinoloja, mutta kuka valvoo, että tästä on jotakin hyötyä? Jäsenvaltiot? Ja entä sitten? Jos jäsenvaltiot valvovat kaikkea, niin miksi me sitten nykyisin täällä Brysselissä annamme direktiivejä ja asetuksia ja tuhlaamme rahaa, jota emme voi valvoa? Näin ollen johdanto-osan kappale D on hyvä.
Kestävän kehityksen strategia

González Álvarez
. (ES) Äänestimme päätöslauselman puolesta muun muassa siksi, että siinä pyydetään Barcelonan Eurooppa-neuvostoa ottamaan huomioon Göteborgin Eurooppa-neuvoston kestävän kehityksen strategiaa koskevat päätökset ja Euroopan unionin tätä strategiaa koskeva vuosittainen arvio, minkä lisäksi siinä muistutetaan, että "Johannesburgin tulevassa Rio+10-kokouksessa on loistava mahdollisuus laajentaa kestävän kehityksen periaatteita maailmanlaajuiselle tasolle".
Päätöslauselmassa muistutetaan, että kestävän kehityksen ympäristöpilaria on pidettävä yhtä suuressa arvossa kuin talous- ja sosiaalipilareitakin, minkä lisäksi siinä viitataan eri aiheisiin, jotka korostavat tarvetta sisällyttää ympäristöpolitiikka osaksi unionin muita politiikkoja.
Tarkistus 10 koski joidenkin vesihuoltohankkeiden, tarkemmin sanottuna Espanjan kansallisen vesihankkeen, kestämättömyyttä, ja äänestimme kaikkien sen kohtien puolesta, vaikka lopulta vain osa siitä hyväksyttiin.

Sacrédeus
. (SV) Kannatin mietintöä.
On erittäin myönteistä, että tarkistuksen 27 viides osa hyväksyttiin. Siinä korostetaan, että biotekniikassa on keskityttävä aikuisten kantasolujen tutkimiseen. Sillä tarkoitetaan epäsuorasti, että hyvin kiistanalainen ja eettisesti kyseenalainen alkioilla suoritettava kantasolututkimus olisi toissijaista, mitä pidän myönteisenä. Alkioilla suoritettava kantasolututkimus on kiellettyjä useissa jäsenvaltioissa.
Kaikkien suurien kristillisten kirkkojen, erityisesti roomalaiskatolisen kirkon, eettinen opetus torjuu menetelmät, joissa käytetään hedelmöitettyjä alkioita - tulevaa ihmistä ja hänen koko geneettistä sisältöään - tutkimustarkoituksiin.
Espanjassa toteutettavaksi aiotun hankkeen osalta kyse olisi siitä, että yhteisön varoin tuettaisiin jatkuvaa tehomaatalouden ja massaturismin aiheuttamaa kestämätöntä veden ylikultusta. Hankkeesta saattaa aiheutua vaaraa Ebro-joen suiston lähialueille, jotka ovat yleisesti ottaen erittäin arvokkaita alueita biologisen moninaisuuden ja erityisesti linnuston kannalta. Suuri osa espanjalaisesta tutkijayhteisöstä on sitä paitsi esittänyt voimakasta ja perusteltua arvostelua hanketta kohtaan. Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että yhteisön rakennerahastojen pitäisi sen sijaan tukea muita vaihtoehtoja, esimerkiksi kaupunkien veden käsittelyn kestävää suunnittelua, kastelumenetelmien nykyaikaistamista, pohja- ja pintavesien integroitua käsittelyä ja niin edelleen. Tämän vuoksi en tue PPE-DE-ryhmän kantaa.

Wijkman
. (SV) Se hanke, joka Espanjassa aiotaan toteuttaa, merkitsisi, että yhteisön varoin tuettaisiin jatkuvaa tehomaatalouden ja massaturismin aiheuttamaa kestämätöntä veden ylikulutusta. Hankkeesta saattaa aiheutua vaaraa Ebro-joen suiston lähialueille, jotka ovat yleisesti ottaen erittäin arvokkaita alueita biologisen moninaisuuden ja erityisesti linnuston kannalta. Suuri osa espanjalaisesta tutkijayhteisöstä on sitä paitsi esittänyt voimakasta ja perusteltua arvostelua hanketta kohtaan.
Tämän vuoksi olen sitä mieltä, että yhteisön rakennerahastojen pitäisi sen sijaan tukea muita vaihtoehtoja, esimerkiksi kaupunkien veden käsittelyn kestävää suunnittelua, kastelumenetelmien nykyaikaistamista, pohja- ja pintavesien integroitua käsittelyä ja niin edelleen. Tämän vuoksi en tue PPE-DE-ryhmän kantaa.
Kansainvälinen rikostuomioistuin

Krivine ja Vachetta
. (FR) Meidän on tänään ilmoitettava kantamme ehdotukseen kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta. Ajatus sellaisesta valtioista riippumattomasta rikostuomioistuimesta, joka voisi tuomita sekä valtioita että siirtomaasotien rikollisia, Latinalaisen Amerikan vallankaappaajia, Ruandan ja Balkanin kansanmurhiin syyllistyneitä tai Palestiinan kansan murhaajia, on oikea. Meidän on tehtävä loppu siitä, että kaikki nämä rikolliset ovat välttyneet tuomiolta, joten kannatamme taistelua, jota demokraattiset ja edistykselliset liikkeet tässä tarkoituksessa harjoittavat. Meidän on voitava tuomita menneisyyden rikoksista ja saatava välineet tuomitaksemme rikollisia myös tulevaisuudessa. On tärkeää, että maailman kaikki kansat voivat osallistua tämän kysymyksen ratkaisuun. Syyskuun 11. päivän jälkeisessä ihmisen vapauksia rikkovassa ilmapiirissä on vaarana, että rikostuomioistuimesta tulee parhaimmassakin tapauksessa vain vailla valtaa ja keinoja oleva väline ja pahimmassa tapauksessa elin, jota manipuloivat suurvallat, jotka voivat kääntyä kaikkia niitä vastaan, jotka asettuvat vakiintunutta järjestystä vastaan. Pahimman mahdollisen toteutumista on syytä pelätä, koska tuomareilla ei ole minkäänlaista itsenäistä valtaa suhteessa valtioihin, jotka heidät nimittävät. Tämän vuoksi emme aio hyväksyä tätä ehdotusta.

Figueiredo
. (PT) Kyse on erittäin monisyisestä asiasta, jota on arvioitava erittäin huolellisesti. Ihmiskunnan vastaisista rikoksista tuomitsevan kansainvälisen oikeusistuimen on oltava täysin riippumaton, mikä ei nimenomaan kansainvälisen rikostuomioistuimen tapauksessa ole varmaa, koska se on äärimäisen riippuvainen Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostosta. Niinpä se vaara, että "voittajat" käyttävät sitä poliittisena välineenä "voitettuja" vastaan, "vahvemman" lakina, ei ole kokonaan pois suljettu. Muistettakoon vaikka entisen Jugoslavian tapauksessa anteeksiantamattomalla tavalla toiminut ad hoc- tuomioistuin.
Toisaalta suunnitellut rangaistukset eivät saa merkitä perääntymistä kansalaisasioissa tapahtuneista aluevaltauksista ja edistyksestä, kuten esimerkiksi elinaikaisen vankeusrangaistuksen kumoamisesta, niin kuin Portugalissa on tapahtunut.
On vielä harkittava sitä, onko kansainvälinen rikostuomioistuin oikea tapa taata, että sen perussäännössä määritellyt rikokset eivät jää rankaisematta, samoin kuin sitä, mukaudutaanko sen toiminnassa asianmukaisiin säännöksiin kansallisten oikeuslaitosten samoissa rikoksissa noudattamiin rikosoikeudellisiin periaatteisiin ja etuuksiin verrattuna. Meidän mielestämme ei ole.
Lopuksi haluan arvostella päätöslauselmaan sisältyvää ehdotusta, joka koskee Geneven yleissopimusten tarkistamista sotavankien aseman osalta, samaan aikaan, kun Yhdysvallat polkee ne alleen.
Tästä syytä äänestimme esitystä vastaan.

Tannock
Kansallisessa parlamentissa puolueemme on sanonut, että periaatteessa kannatamme kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, mutta yksityiskohdissa on ongelmia. Tämä on pääosin myös Yhdysvaltojen kanta. Heidän pääongelmanaan on (ja se vaikuttaa meihinkin, koska meillä on enemmän YK:n rauhanturvaajia kuin millään muulla valtiolla), että joukkojen komentajien vastuuta koskevat määräykset ovat niin väljiä, että yksittäisten sotilaiden tai sotilasryhmien rikokset voivat vaikuttaa sotilaallisiin ja poliittisiin johtajiin asti ja heitä voidaan syyttää sellaisista teoista, joita he eivät ole suunnitelleet, joihin he eivät ole osallistuneet tai joista he eivät ole edes tienneet etukäteen. Yhdysvaltalaiset ovat jatkuvasti huomauttaneet perusteettomasta syytteeseenpanosta, ja jaamme heidän huolenaiheensa. Tämä on yksi syy, miksi konservatiivit äänestivät tuomioistuinta vastaan viime vuoden huhtikuussa, ja kantamme on edelleen sama.
Kyse ei ole siksi "pienistä englantilaisista" vaan valtioista, joilla on todellisia kansainvälisiä velvollisuuksia ja jotka ovat tarkkoja siitä, mitä he allekirjoittavat. Clinton allekirjoitti viime hetkellä mutta antoi julkilausuman, jossa hän suositteli, ettei hänen seuraajansa esittäisi sopimusta senaatin ratifioitavaksi. Bush sanoi, ettei hän tee sitä, eikä senaatissa sitä paitsi ole juurikaan asian puoltajia.
Ongelmallinen on lisäksi yhteisen päätöslauselman A-kohta, jossa ehdotetaan, että tuomioistuin voi tuomita henkilöitä, jotka ovat syyllistyneet sotarikoksiin ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Monet oikeusalan asiantuntijat (myös Ison-Britannian parlamentin alahuoneen kirjasto) ja hallitukset ovat painokkaasti kiistäneet asian, ja Roomassa jotkut niistä varmistivat, etteivät terroristit nimenomaan kuulu perussäännön soveltamisalan piiriin. Haluaisin huomauttaa teille Ranskan hallituksen ratifiointia koskevasta julkilausumasta, jossa sanotaan, että Ranskan tasavallan hallitus katsoo, että 8 artiklan 2b ja 2c kohdassa esiintyvä termi "aseellinen konflikti" itsessään ja tässä yhteydessä viittaa sellaiseen tilanteeseen, joka ei käsitä tavallisia rikoksia eikä terrori-iskuja, tehtiinpä ne yhdessä tai yksittäin.
Ison-Britannian hallitus antoi kesäkuussa 1999 samantapaisen julistuksen, jossa se toivoi sellaisen sopimuksen aikaansaamista, jonka avulla terroristi-iskut voitaisiin sisällyttää soveltamisalaan.
Syyskuun 11. päivän jälkeen on selvästi vaikeampaa sanoa, että perussäännön määräysten pitäisi koskea kaikkia muita paitsi terroristeja.
Sanomalla, että määräykset voivat koskea heitäkin, voidaan yrittää tehdä mahdottomasta mahdollinen, mutta se on vähintäänkin kiistanalainen tulkinta.
Tähän liittyy lisäksi konservatiivien, muun muassa ylähuoneen jäsen Douglas Hurdin, esiin ottama ongelma - se, millaisia vaikeuksia tästä saattaa koitua kansainvälisten kiistojen ratkaisemisessa, vaikka tätä huolenaihetta lieventääkin osittain se, että YK:n turvallisuusneuvostolla on valtuudet estää syytteeseenpano maailman rauhan ja turvallisuuden takaamiseksi.
Demokraattiset oikeudet Turkissa

Figueiredo
Vaikka yhteisessä päätöslauselmassa on suunnattomia puutteita, äänestimme sen puolesta vain tehdäksemme selväksi, että annamme tukemme kaikelle sille, mitä voidaan tehdä Turkin demokratian ja kurdiheimon oikeuksien, erityisesti sen kielen, tunnustamisen hyväksi sekä poliittisiin puolueisiin ja suojattomiin väestönosiin nykyään kohdistuvien hyökkäysten estämiseksi.
Olisi kuitenkin ollut syytä mennä vielä pitemmälle, niin kuin sanottiin allekirjoittamassani ryhmämme kannanotossa. Se, etten allekirjoita enää yhteistä päätöslauselmaa, johtuu sen suunnattomista rajoituksista. Päätöslauselmassa ei nimittäin puhuta poliittisten vankien yleisestä armahduksesta, vaikka siinä pyydetään opiskelijoiden vapauttamista ja luovutaan mahdollisuudesta lähettää Turkkiin 1. maaliskuuta 2002 valtuuskunta objektiivisen tiedon saamiseksi Hadep-puolueen oikeudenkäynnistä. Siinä ei myöskään vaadita Leyla Zanan ja 15 vuodeksi vankilaan tuomittujen kurdiheimoon kuuluvien entisten kansanedustajien vapauttamista, vaikka itse Euroopan neuvoston pääsihteeri on pyytänyt heille uutta oikeudenkäyntiä, ja vaikka Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on myös tehnyt samanlaisia päätöksiä.

Korakas
. (EL) Yritys kieltää Hadep-puolueen toiminta Turkissa ja huomenna Ankarassa alkava oikeudenkäynti sitä vastaan ovat vain yksi esimerkki rikkomuksista demokraattisia perusoikeuksia vastaan tässä maassa, jossa kaikki poliittinen toiminta riippuu sotilasjohtoisen järjestelmän hyväksynnästä. On varmaa, että puolueen vainoaminen ja mahdollinen laittomaksi julistaminen mm. tulevista vaaleista, joissa puolue hyvin todennäköisesti saisi monia edustajia parlamenttiin.
Ensinnäkin on myönteistä, että Euroopan parlamentti pyytää Turkin hallitusta lopettamaan tämän puolueen vainoamisen. Emme saa kuitenkaan unohtaa, että tämä ei ole ainoa poliittinen puolue, jota vainotaan. Myös muita puolueita on kielletty tai ollaan kieltämässä.
Turkin puolueita koskevan lain 96 artiklan mukaan sellaisten puolueitten toiminta on kielletty, joiden nimessä esiintyy termi "kommunistinen". Tällä perusteella Turkin oikeuslaitos ilmoitti vastaperustetulle Turkin kommunistiselle puolueelle, että jos se ei muuta nimeään, se kielletään. Tämän jälkeen puolueen jäseniä on pidätetty poliittisen toiminnan aikana ja puolueen toimistoja vastaan on hyökätty.
Poliittisia vankeja on edelleen tuhansia kurjissa oloissa, pääasiassa eristyksessä F-tyypin selleissä, mikä on johtanut poliittiset vangit nälkälakkoon, monia on kuollut, sekä vankeja että sukulaisia ja ystäviä, jotka ovat tukeneet vankeja. Muistutamme, että kuolemaan asti jatkuva nälkälakko, joka alkoi 20. lokakuuta 2000, jatkuu edelleen ja kuolleita on jo kymmeniä.
Vaadimme, että Euroopan parlamentti yhdistää äänensä niiden Turkin demokraattien kanssa, jotka vaativat, että poliittisten puolueiden on saatava toimia vapaasti ja keskeytyksettä, että turvataan sananvapaus ja yleinen demokraattisen oikeuksien ja vapauksien kunnioittaminen. On vaadittava poliittisten vankien vapauttamista ja niin kutsuttujen F-tyypin eristyssellien poistamista, tai että hyväksytään Turkin asianajajayhdistyksen ja muiden yhteiskunnallisten järjestöjen ehdotus kolmen sellin yhdistämisestä, joka tunnetaan nimellä "kolme ovea, kolme lukkoa".
On selvää, että monet myös tässä salissa puhuvat tarkoitushakuisesti Turkin edistymisestä, vaikka he tietävät, että käytännössä edistystä ei ole tapahtunut ja joissakin asioissa tilanne on jopa huonontunut. He haluavat nykytilanteen jatkuvat voidakseen helpommin hyödyntää Turkin markkinoita, halpaa työvoimaa ja geopoliittista asemaa. He eivät kuitenkaan selitä, miksi kurdien kulttuurin ja kielen kehittämiselle on yhä ylittämättömiä esteitä, miksi vankiloissa on tunnetusti kurjissa oloissa yli 10 000 poliittista vankia, miksi poliittiset puolueet, jotka vastustavat Turkin politiikkaa, kielletään tai uhataan kieltää, miksi demokratian puolesta kamppailevia pidätetään tai murhataan päivittäin, miksi armeija hallitsee yhä edelleen "demokraattista" Turkkia.
Olemme solidaarisia Turkin kansoja kohtaan, jotka taistelevat demokratian ja edistyksen puolesta. Tuomitsemme vaientamisyritykset ja tuen hallitukselle niiden taholta, jotka ovat kiinnostuneita omista imperialistisista eduistaan.

Meijer
. (NL) Demokraattisissa valtioissa myös poliittisilla ja etnisillä vähemmistöillä on oikeudet. Turkissa näin ei vieläkään ole. Siellä jokaisen pitää mukautua hallitsevaan kieleen ja kulttuuriin sekä hallitsevaan käsitykseen maan etnisten vähemmistöjen oikeudettomasta asemasta. Jos joku puhuu toista kieltä, nostaa salkoon toisen lipun tai perustaa puolueen, joka menestyy lähinnä jossakin osassa maata, niin häntä syytetään separatismista, ja alueita, joissa vähemmistö on enemmistönä, on hävitetty ja sorrettu. Vuonna 1915 tehtyä armenialaisten joukkomurhaa ei vieläkään tunnusteta, ja syynä voi olla se, että Turkki haluaa varata itselleen mahdollisuuden sen toistamiseen. Turkin valtio kyllä tunnustaa Euroopan muita uusia valtioita, kuten Bosnian ja Hertsegovinan, Liettuan ja Slovakian, mutta se suhtautuu äärimmäisen pelokkaasti oman maan varsin suuren vähemmistökansan vaatimattomiin vaatimuksiin itsehallinnosta ja kulttuurisista oikeuksista. Kurdikansanedustajat on jo monen vuoden ajan yritetty järjestelmällisesti pitää Turkin parlamentin ulkopuolella asettamalla vaalikynnykseksi kymmenen prosenttia ja kieltämällä poliittiset puolueet. Sen takia on tärkeää, että Euroopan parlamentin enemmistö tekee Turkille selväksi, että sille ei löydy paikkaa Euroopan unionissa niin kauan kuin etninen epätasa-arvo ja sorto jatkuvat.
Gahrtonin mietintö (A5-00028/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin puolesta ja luin iloisena tätä mietintöä, joka koskee Euroopan unionin ja Etelä-Kaukasian - johon kuuluvat, kuten tiedämme, Armenia, Azerbaid&#x017E;an ja Georgia - välisiä suhteita ja josta ilmenee, että nämä kolme valtiota pitävät itseään eurooppalaisina. Iloitsen tästä kovasti ja toivon, että myös nämä kolme valtiota liittyvät tulevaisuudessa Euroopan unionin suureen perheeseen. Olen kuitenkin pahoillani luettuani perusteluosan 2 kohdasta, että näiden kolmen Etelä-Kaukasian valtion väestö elää dollarilla päivässä. Vaikka Kaukasian kansa käyttäisikin tehokkaasti tuon yhden dollarin päivässä, se on kuitenkin mielestäni liian vähän, ja ajattelen luonnollisesti Kaukasian eläkeläisiä ja vanhuksia, jotka elävät varmasti vieläkin vähemmällä kuin dollarilla, joka on keskiarvo. Näin ollen toivon, että Euroopan unioni tekisi nykyistä enemmän Etelä-Kaukasian kansalaisten hyväksi, sillä he pitävät itseään eurooppalaisina.

Andreasen, Busk, Jensen, Riis-Jørgensen ja Sørensen
. (DA) Euroopan parlamentin Venstre-puolueen jäsenet jättävät äänestämättä mietinnöstä, jossa käsitellään Etelä-Kaukasian tilannetta.
Euroopan parlamentin Venstre-puolueen jäsenet tukevat jäsen Andrew Duffin ja muiden tekemää tarkistusta 2, jossa Turkkia ja Armeniaa kehotetaan hartaasti tekemään yhteistyötä aiempien erimielisyyksiensä ratkaisemiseksi, jotta valtioiden kulttuurisia, taloudellisia ja diplomaattisia yhteyksiä voitaisiin parantaa.

Sacrédeus
. (SV) Kannatin mietintöä.
Olen erittäin tyytyväisenä pannut merkille, että tarkistus 12 hylättiin. Ehdotusta vastusti 391, kannatti 96 ja 15 jätti äänestämättä. Tarkistuksella pyrittiin poistamaan 15 kohdan selkeä ja itsepintainen kehotus, jossa Euroopan parlamentti "toistaa tässä yhteydessä 18. kesäkuuta 1987 antamaansa päätöslauselmaan sisältyvän kannan, jossa se tunnustaa armenialaisiin vuonna 1915 kohdistetun kansanmurhan ja kehottaa Turkkia luomaan edellytykset sovinnolle".
Armenialaisväestö on nykyään lähes täysin hävitetty Turkin koillisosasta, joka oli vuoteen 1915 asti armenialaisten ydinalue. Turkin ainoana mahdollisuutena on tunnustaa kansanmurha ja etsiä sovintoa ja hyvitystä Armenian kansalta ja muulta maailmalta. Tämä on ainoa tapa, jonka avulla Turkki voi maana ja kansana välttyä joutumasta oman historiansa vainoamaksi.
Turkin politiikoilla ja kansalaisilla on paljon opittavaa siitä, miten Saksa ja saksalaiset toimivat toisen maailmansodan aikaisen juutalaisten kansanmurhan jälkeen. Haluan uskoa, että sen suuntaisiin toimiin ollaan valmiita ryhtymään. On täysin Turkin omien etujen mukaista, että maa pyrkii eurooppalaiseksi valtioksi, jonka lähtökohtana ovat ihmisoikeudet ja jossa kunnioitetaan täysin uskonnonvapautta ja vähemmistöjen oikeuksia.
Lucasin mietintö (A5-0014/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, olen varma, että myös te olitte minun tavoin tyytyväinen lukiessanne esittelijä Lucasin mietinnöstä, että pyörän käyttöä kulkuvälineenä aiotaan lisätä, sillä se on puhdas kulkuneuvo, se ei saastuta ja on terveellinen käyttäjilleen, vaikka he eivät olekaan mitään Coppeja, Bartaleja, Merckxejä tai Gimondija. Minun on sanottava, että täten autetaan monien kaupunkiemme pormestareita, koska he toimivat niin, että bussit ovat ruuhka-aikoina aina täynnä ihmisiä, mikä lannistaa kaupunkilaisia ja saa heidät käyttämään pyörää, koska julkiset liikennevälineet maksavat aina huomattavasti enemmän, jolloin kaupunkilaiset ja työntekijät suosivat ilmaista pyörää julkisen liikenteen sijasta. Näin ollen toivon, että näiden kaupunkien pormestarit jatkavat tällä tiellä edistääkseen pyörän käyttöä.

Meijer
. (NL) Liikenteen jatkuvaa kasvua pidettiin vuosikausia itsestään selvästi vain hyvänä asiana. Se palveli yksilön vapautta ja taloutta. Liikenneturvallisuuden edistäminen oli ainoa seikka, johon kiinnitettiin hiukan huomiota, jotta kuolemaan johtaneita onnettomuuksia pystyttiin rajoittamaan. Näitä onnettomuuksia pidettiin ainoana varjopuolena. Nyt me jo tiedämme, että ilman saastuminen ja melu vahingoittavat usein myös niitä, jotka eivät itse paljoa käytä liikennettä, että ammattikuljettajat saavat liian vähän normaalia ruumiillista liikuntaa ja että jatkuvasti kasvava moottoriliikenne vaatii uhrikseen paljon jalankulkijoita ja pyöräilijöitä. Esittelijä pyytää aivan perustellusti näille seikoille huomiota ja esittää ratkaisuksi kaikkien liikennehankkeiden ja -politiikan "terveysvaikutusten arviointia". Olen tukenut häntä siinä alusta lähtien. Pahoittelen, että varsinkaan PPE-DE-ryhmän edustajat eivät ole ottaneet häntä täysin vakavasti ja ovat väittäneet, että tämä asia ei oikeastaan kuulu Euroopan unionin tehtäviin. On aika korjata se väärinkäsitys, että tärkeää on vain taloudellisen kasvun ja laajojen hankkeiden edistäminen. Yhteiskunta on muuttunut voimakkaasti teknisen kehityksen myötä, ja jotta voisimme säilyä hengissä tässä yhteiskunnassa, ihmistä ja ympäristöä on suojeltava nykyistä enemmän.
Packin mietintö (A5-0021/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, näin viime yönä unta suuresta kreikkalaisesta filosofista Sokrateesta, jonka nimi on annettu Sokrates-ohjelmalle, jota jäsen Doris Pack kuvaili meille hyvin ja jolle annoin puoltavan ääneni. Unessani Sokrates kuitenkin vaikutti kovin vihaiselta, hermostuneelta ja pettyneeltä, ja hän sanoi minulle: "Minkä ihmeen ohjelman olette minulle antaneet? Miksi ihmeessä olette antaneet minun nimeni tälle ohjelmalle? Olen kyllä paljon tärkeämmän ohjelman arvoinen!" Ja Sokrates sanoi minulle ennen kaikkea seuraavaa: "Ei niin, että haluaisin antaa myrkkyä, kuten minulle annettiin, mutta toivoisin, että tuon nimeäni kantavan ohjelman avulla pitäisitte huolta paitsi nuorista myös vanhuksista. Minä en päässyt eläkkeelle, koska minun oli juotava keisoa, myrkkyä, jota minulle annettiin vankilassa. Olisin halunnut elää vanhaksi ja jäädä eläkkeelle voidakseni matkustaa ympäri Eurooppaa! Mutta nyt te ette välitä vanhuksista! Huomenaamuna sinun on kerrottava tämä äänestysselityksessäsi!" Niin minä nyt juuri äsken tein.
Graça Mouran mietintö (A5-0018/2002)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tämä on mitä tärkein mietintö, jossa esitetään, miten Kulttuuri 2000 -ohjelman kaksi ensimmäistä vuotta 2000 ja 2001 ovat edenneet. Parlamentti hyväksyi ohjelman, jotta edistetään kaikkia sellaisia Euroopan unionin toimia, joilla voidaan parantaa Euroopan kansalaisten sivistystä. Tiedän, että sivistys on hyvin tärkeä pääoma, vaikkei se olekaan konkreettinen ja vaikkei se tuokaan mainetta ja mammonaa. Siksi olen todella onnellinen voituani todeta, että ohjelma on edennyt erittäin hyvin, ja jotkin havaitut puutteet saadaan varmaan ratkaistua niinä kolmena seuraavana vuotena, jolloin se on vielä käynnissä. Niinpä aion aina vaatia entistä enemmän varoja Euroopan kansalaisten sivistyksen parantamiseen.
Grönerin mietintö (A5-0019/2002)

Fatuzzo
Ei, arvoisa puhemies Nuoriso-ohjelmasta en sitä vastoin ole samaa mieltä. Äänestin sen puolesta, koska en halua koskaan sanottavan, että eläkeläispuolueen eli vanhusten edustaja on nuorisoa vastaan. Olen nuorten puolella: vanhaksi ei voi tulla olematta ensin nuori kerran elämässään. En kuitenkaan kannata erästä mietinnön kohtaa, tai tarkemmin sanottuna tietoa, jonka sain luettuani sivulta 13, että ehdokasvaltioiden nuorilla on ollut hankaluuksia eräiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden viisumin saamisessa. Tämähän ei vetele! Tähän on ehdottomasti puututtava, ja olen varma, että komission jäsen Reding, joka kuuntelee minua, vaikkei hän nyt olekaan täällä läsnä, mutta hän on varmasti toimistossaan television ääressä kuuntelemassa puoltavan ääneni perusteluja, tutkii asiaa ja varmistaa, ettei tulevaisuudessa yhdeltäkään ehdokasvaltiosta tulevalta, Euroopan unioniin pyrkivältä nuorelta evätä hänen tässä tarkoituksessa hakemaansa viisumia, eikä yhdenkään nuoren viisumin luovutusta lykätä.

Puhemies
Äänestysselitykset ovat päättyneet.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
 Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 12.11.)


{'language': 'fi'}