

–Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on jo hyväksynyt jäsen Hazanin asiaa koskevan mietinnön. 
Roure (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olemme jo ilmaisseet näkemyksemme. Hylkäämme kiireellistä käsittelyä koskevan pyynnön. 
Puhemies.
   –Äänestämme nyt kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä.
Bonde (EDD ).
   – Arvoisa puhemies, olemme joukko Euroopan parlamentin jäseniä, jotka haluavat jonkun ottavan vastuun Eurostat-tapauksesta. Olemme pyytäneet komissiota ottamaan vastuun. Komissio ei ole kuitenkaan ryhtynyt vieläkään toimiin asiassa, joten olemme jättäneet puhemiehelle komissiota koskevan epäluottamuslause-esityksen, koska meillä ei ole muutakaan keinoa. Emme ole toimineet näin siksi, että vaatisimme komission päätä vadille, vaan haluamme aivan yksinkertaisesti jonkun ottavan vastuun tapauksesta. Siinä kaikki.
Puhemiehistö on nyt vastaanottanut 67 allekirjoitusta. Kaksi uutta allekirjoitusta on juuri toimitettu, ja eilisestä lähtien oikeaksi todistettuja allekirjoituksia on ollut yli 63. Puhemiehistö on täten ollut eilisillasta lähtien velvollinen antamaan virallisen ilmoituksen epäluottamuslause-esityksen jättämisestä, ja esityksestä käytävän keskustelun ajankohta on näin ollen määrättävä 24 tunnin sisällä.
Olen hyvin närkästynyt, jos keskustelun ajankohtaa lykätään, koska siinä tapauksessa epäluottamuslause-esityksestä äänestettäisiin toukokuun täysistunnossa, jolloin meidän pitäisi juhlia uusien jäsenvaltioiden liittymistä. Emme halua, että äänestys toimitetaan silloin. Olemme hyvin pahoillamme, että parlamentin yksiköt ovat viivytelleet asiassa, ja vaadimme puhemiestä nyt ilmoittamaan, että epäluottamuslause-esitys on otettu esityslistalle. 
Puhemies.
   Jäsen Bonde, haluan ilmoittaa teille, että parlamentin yksiköt tarkistavat parhaillaan allekirjoitusten täsmällistä määrää, koska, kuten tiedättekin, allekirjoitusten toimittamisprosessin kuluessa lisättiin joitakin allekirjoituksia ja toisia taas vedettiin pois. Tämänaamuisen tarkistusprosessin päättymisestä tiedotetaan välittömästi puhemiehelle, jotta tämä voi tehdä asiasta päätöksen. 

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Sterckxin laatima meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan mietintö (Α5-0257/2004) meriturvallisuuden parantamisesta (2003/2235(INI). 
Vermeer (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, kaikki alkoi marraskuussa 2001, kun -säiliöalus upposi ja kymmeniätuhansia tonneja öljyä joutui mereen Galician, Espanjan ja Ranskan rannikon edustalla. vuotaneen öljyn rippeet tahrivat jopa Ison-Britannian ja Belgian rannikkoja. onnettomuus oli todellinen eurooppalainen tragedia ja jälleen uusi tragedia, jota emme olisi todellakaan tarvinneet emmekä toivoneet. Euroopan parlamentti nimitti esittelijäksi Dirk Sterckxin, joka on kuitenkin kotimaansa tilanteen vuoksi pyytänyt minua toimimaan sijaisenaan. Toimin näin ollen jäsen Sterckxin sijaisena liberaalien puolesta ja sanon aiheesta muutaman sanan.
Parlamentti on hyvin pettynyt, koska olimme tehneet jo onnettomuuden jälkeen komission kanssa rakentavaa yhteistyötä tiukentaaksemme meriturvallisuuspolitiikkaa. Yhteistyön tuloksena syntyi kaksi Erika-pakettia, mutta sitä ennen piti tapahtua vielä toinen onnettomuus. Syyskuussa 2003 parlamentti hyväksyi Sterckxin ensimmäisen mietinnön, jossa tapahtumat selvitettiin yksityiskohtaisesti ja jossa annettiin joitakin suosituksia. Mietinnön tärkeimpiä kohtia olivat hätäsatamia koskevien sääntöjen tiukentaminen ja korvausrahastojärjestelmän perustamista koskeva pyyntö sekä väliaikaisen valiokunnan perustaminen.
Meriturvallisuuden parantamista käsittelevä väliaikainen valiokunta (MARE) perustettiin marraskuussa 2003. Valiokunnan tehtävänä oli ensinnäkin tarkastella viimeaikaisia merionnettomuuksia, erityisesti ja onnettomuuksia, toiseksi analysoida merionnettomuuksien sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia, kolmanneksi arvioida nykyisiä yhteisön ja kansainvälisiä säännöksiä, neljänneksi tutkia, miten ensimmäiseen päätöslauselmaan sisältyviä suosituksia on noudatettu, ja viidenneksi laatia tarvittaessa lisäehdotuksia.
Kuusi kuukautta kestäneen kovan työn jälkeen voimme nyt esitellä täysistunnolle tasapainoisen mietinnön. Tilanteeseen ei ollut aina helppoa suhtautua rationaalisesti, mutta onneksi kaikki vetivät yhtä köyttä ja ovat toistaiseksi omaksuneet rakentavan asenteen. Jo mietinnön hyväksyminen toivottavasti edistää merkittävästi meriturvallisuutta, koska juuri meriturvallisuuden parantaminen oli näiden kuluneiden kuuden kuukauden aikana tehdyn työn tärkein tavoite. Meriturvallisuus on kaikkien etujen mukaista, koska emme uskalla edes ajatella sellaista mahdollisuutta, että tai kaltainen alus uppoaisi jälleen jonkin rannikon edustalla. Haluan joka tapauksessa kiittää jäsen Sterckxin puolesta meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa Jarzembowskia, haastattelemiamme henkilöitä ja myös kapteenia, joka otti vastaan valiokunnan valtuuskunnan, sekä kaikkia koordinaattoreita ja kaikkia parlamentin jäseniä. Jäsen Sterckx pahoittelee syvästi, ettei hän voi kansallisten kysymysten vuoksi olla tänään läsnä parlamentissa.
Siirryn nyt käsittelemään mietintöä ja tarkastelen ensin hylyn tyhjentämistä. Espanjan viranomaisten mukaan aluksen kuljettamasta mereen joutuneesta raakaöljystä on kerätty 43 000 tonnia. Hylkyyn jääneen öljyn pumppaamisesta vastaavan Repsol-yhtiön mukaan hylyssä on edelleen 14 000 tonnia öljyä. Kuten mietinnössä todetaan, meressä on näin ollen vielä 20 000 tonnia öljyä, josta ei pystytä tekemään selvitystä ja joka uhkaa edelleen ympäristöä. Merestä ja rannikoilta kerätty öljy varastoidaan, mutta se on vielä jatkokäsiteltävä.
Toiseksi, tapaaminen aluksen kapteenin kanssa on paljastanut lausuntojen ristiriitaisuuden, kun Espanjan viranomaiset väittivät, että heti onnettomuuden alkuvaiheessa aluksesta pääsi mereen 10 000 tonnia polttoöljyä, mutta aluksen kapteenin mukaan ensimmäisenä päivänä menetettiin vain 2000–3000 tonnia öljyä toisen alukseen tulleen repeämän kautta. kapteenin kohtelu ei lisäksi juurikaan innosta ihmisiä työskentelemään merenkulkualalla. Vastuu on melkoinen, ja on erittäin kovaa joutua henkilökohtaisesti tällaisen painostuksen kohteeksi. Sama pätee hänen kollegoihinsa, joita on valtava määrä. Tässä suhteessa tapaus ei valitettavasti ole ainoa, mistä on osoituksena muiden alusten miehistön jäsenten kohtelu merionnettomuuksien yhteydessä.
Odotamme edelleen koskevaa selvitystä aluksen lippuvaltiolta Bahamasaarilta. Tämä on valitettavaa ja itse asiassa hyvin epäreilua käytöstä, kun otetaan huomioon meidän kaikkien toimet näiden toimintojen edistämiseksi. Haluan kommentoida myös muutamia muita mietintöön sisältyviä ehdotuksia.
Ensinnäkin nykyisen lainsäädännön noudattaminen on edelleen etusijalla. Meidän on ennen kaikkea sovellettava jo olemassa olevaa lainsäädäntöä. Olemme iloisia voidessamme todeta, että jäsenvaltiot ovat nyt saattaneet satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta ja luokituslaitoksista annetut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämän vuoksi ehdotammekin, että päätöslauselmaesityksen 7 kohdan sanamuoto muutetaan nykytilannetta vastaavaksi ja että kyseisen kohdan jälkimmäinen osa poistetaan, koska tämä kysymys on selvästikin ratkaistu.
Valiokunnassa on saatu aikaan järkevä kompromissi eurooppalaisen rannikkovartiointipalvelun osalta. Olen pannut merkille, että kompromissin viimeinen kohta aiheuttaa hämmennystä ja on ristiriidassa pyyntömme kanssa, joka koskee sellaisten riippumattomien päätöksentekorakenteiden luomista jäsenvaltioissa, joilla on tarkoitus mahdollistaa tarvittavien päätösten toimeenpano. Englantilaisen Robert Middletonin vierailu valiokunnassamme oli erittäin valaiseva. Ehdotan näin ollen, että poistamme tarkistukseen 26 sisältyvän ristiriitaisuuden ja yhdenmukaistamme päätöslauselmaesityksen 13 kohdan 10 kohdan kanssa.
Päätän puheenvuoroni sanomalla vielä pari sanaa vaarallista lastia sisältävien lastausyksiköiden merkitsemisestä ja jäljittämisestä. Tämä näkökohta on sisällytetty mietintöön, mutta komission olisi mielestäni pikaisesti kartoitettava, millaisia transpondereita meidän pitäisi käyttää. Tarvitsemme luultavasti passiiviset, mutta mahdollisesti myös aktiiviset transponderit raskasta lastia varten. Pyydän komission jäsentä de Palaciota tarkastelemaan asiaa uudelleen. On olemassa erittäin yksinkertaisia ja halpoja transpondereita, jotka voidaan liittää mihin tahansa lastiin. Nämä voitaisiin ottaa käyttöön heti, sillä niille on olemassa valmiit markkinat. Mielestäni on kuitenkin tärkeää tarkastella näitä kysymyksiä yksityiskohtaisemmin. Odotan vastaustanne. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluan kiittää jäsen Sterckxiä, meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajaa Jarzembowskia ja koko valiokuntaa siitä suurenmoisesta työstä, jota he ovat tehneet meriturvallisuuden lisäämiseksi.
Olen vakuuttunut, että heidän työllään ja tänään esiteltävällä mietinnöllä on merkittävä rooli, kun jatkamme Euroopan meriturvallisuuden parantamista ja ryhdymme kaikkiin mahdollisiin toimiin uusien ympäristökatastrofien estämiseksi.
Haluan todeta, että nyt kuluvan vaalikauden päättyessä voimme olla ylpeitä siitä, että tämä vaalikausi on ollut muun muassa meriturvallisuuden vaalikausi. tai kaltaisia hirvittäviä onnettomuuksia on tapahtunut aiemminkin, mutta silloin asianmukaisiin toimiin ei yksinkertaisesti ryhdytty. Mitään toimia ei käytännössä toteutettu merionnettomuuksien estämiseksi ja niiden vaikutusten lievittämiseksi tai korjaamiseksi tai sen varmistamiseksi, etteivät tällaiset onnettomuudet enää toistu. Tällä kertaa näin ei tapahtunut. Tällä kertaa olemme toteuttaneet toimia, ja jäsenvaltiot toimivat, joskaan eivät aina tyydyttävällä tavalla.
Kuten totesin meriturvallisuuden parantamista käsittelevässä väliaikaisessa valiokunnassa 22. tammikuuta 2004 pitämässäni puheessa, jossa käsittelin alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 5. elokuuta 2002 tapahtunutta voimaantuloa, komissio on jo aloittanut asianmukaiset rikkomusmenettelyt, koska jäsenvaltiot eivät ole ilmoittaneet komissiolle direktiivin täytäntöönpanotoimista. Minun on huomautettava, että tähän mennessä vain Saksa, Tanska, Espanja ja Irlanti ovat ilmoittaneet komissiolle toimista, joita ne ovat toteuttaneet sisällyttääkseen tämän merenkulun kannalta erittäin tärkeän tekstin osaksi kansallista lainsäädäntöään.
Tilanne on kuitenkin tyydyttävämpi satamavaltioiden suorittaman valvonnan ja luokituslaitosten osalta, koska vain yksi unionin viidestätoista jäsenvaltiosta ei ole edelleenkään noudattanut vaatimuksia ja ilmoittanut toimista, joita se on toteuttanut saattaakseen satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Uusien jäsenvaltioiden on sisällytettävä koko yhteisön meriturvallisuutta koskeva lainsäädäntö omiin oikeusjärjestelmiinsä 1. toukokuuta 2004 mennessä. Aiomme olla tässä suhteessa ehdottoman tiukkoja, koska meriturvallisuus on tärkeä asia. Olen hyvin tietoinen huolestuneisuudestanne, joka koskee kansainvälisten ja yhteisön säännösten täytäntöönpanoa Kyproksella ja Maltalla, ja haluan ilmoittaa teille, että seuraamme tilannetta erityisen valppaasti.
Viimeisimmän väliaikaisessa valiokunnassa pitämäni puheen jälkeen komission yksiköt tekivät näissä maissa tarkastuksia. Tässä yhteydessä saatoimme varmistua siitä, että kyseiset maat ovat edistyneet huomattavasti yhteisön lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, vaikka on todettava, ettemme voi vielä sanoa, että vaaditut tavoitteet olisi saavutettu. Meidän on vahvistettava edelleen näiden maiden hallinnollisia valmiuksia. Seuraamme tilannetta lähitulevaisuudessa.
Korostitte kolmea voimassa olevan lainsäädännön soveltamiseen liittyvää seikkaa. Käytän muutaman minuutin puhumalla yhdestä niistä. Suojapaikkojen osalta komissio on nyt saanut päätökseen yhteistyössä Euroopan meriturvallisuusviraston kanssa tehdyn arvioinnin, jossa käsitellään hädässä oleville aluksille tarkoitettuja suojapaikkoja koskevien suunnitelmien laatimista. Meriturvallisuusvirasto järjesti lisäksi viime kuussa kansallisille merenkulkuviranomaisille päivän mittaisen tätä aihetta käsittelevän seminaarin, jossa jäsenvaltioilla oli mahdollisuus vaihtaa kokemuksia yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun direktiivin 20 artiklan soveltamisesta.
Arviointiprosessin tuloksia analysoidaan parhaillaan yksityiskohtaisesti, ja komissio voi toimittaa parlamentille siitä kertomuksen, kuten olemme luvanneetkin. Kertomukseen sisältyvät arvioinnista tehtyjen päätelmien lisäksi tulokset meriviraston tehtäväksi annetusta tutkimuksesta, joka koskee suojapaikoista aiheutuneiden kulujen korvaamista. Näiden tietojen perusteella ja myös mietintönne päätelmissä esitetyt näkökohdat huomioon ottaen arvioimme kaikkia hyväksyttyihin teksteihin mahdollisesti tehtäviä muutoksia tai parannuksia.
Saasteentorjuntatoimien osalta haluan ilmoittaa parlamentille, että Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista koskevaan asetukseen tehdyt muutokset, joilla viraston toimivaltuuksia laajennetaan merialueiden pilaantumisen torjuntaan, on viimeinkin hyväksytty.
Komissio tekee muutoksen edellyttämät korjaukset talousarvioon. Pyydän näin ollen Euroopan parlamenttia tukemaan vuoden 2005 talousarviosta käytävissä keskusteluissa komission pyyntöä tarvittavien määrärahojen osoittamisesta meriturvallisuusvirastolle.
Katsomme myös, että mustan listan julkaiseminen aluksista, joiden pääsy yhteisön satamiin on evätty, on hyvin tärkeä pelotekeino tämäntyyppisiä aluksia vastaan, jotka lähestyvät Euroopan rannikkoa tai liikennöivät sen suuntaisesti. Pohdimme parhaillaan tämän toimintamallin vahvistamista ennalta ehkäisevänä keinona.
Parhaillaan keskusteltavana olevan lainsäädännön osalta haluan ensinnäkin kiittää teitä siitä, että olette tukeneet direktiiviehdotusta tehokkaiden rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönotosta. Näitä seuraamuksia sovelletaan henkilöihin ja tahoihin, jotka ovat vastuussa merialueiden pilaantumiseen johtavista onnettomuuksista ja vahingoista. Komissio yhtyy parlamentin neuvostolle esittämään pyyntöön tätä koskevan päätöksen tekemisestä.
Mitä tulee kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön täytäntöönpanosta yhteisössä annetun asetuksen hyväksymiseen, komissio haluaa kiittää teitä tuesta, jota annoitte asetusehdotukselle helmikuun täysistunnossa. Asetuksella pyritään edistämään turvallisuuskulttuuria ja ehkäisemään ympäristön pilaantumista. Uskon, että neuvosto hyväksyy kesäkuun kokouksessaan yhteiset kannat molemmista säädöksistä.
Merenkulkulainsäädännön tulevaisuudennäkymistä totean, että annoin teille tammikuussa muutamia vihjeitä siitä, millaisia toimia komissio parhaillaan harkitsee. Minusta on myönteistä, että tänään keskusteltavanamme oleva mietintö osoittaa parlamentin ja komission lähestymistapojen olevan yhdenmukaisia. Panen erityisesti merkille mietinnössä esitetyt ajatukset merionnettomuuksien tutkinnasta, liikenteen valvonnan lisäämisestä yhteisön vesillä, satamavaltioiden suorittaman valvonnan tehostamisesta ja lippuvaltioita koskevien vähimmäisvaatimusten soveltamisesta unionissa.
Muutamat näistä ajatuksista, esimerkiksi liikennetietojen välittämistä koskevien jäsenvaltioiden velvoitteiden lisääminen tai meriturvallisuusviraston aseman vahvistaminen merionnettomuuksien hallinnassa, ovat osa suunnitelmia, joita olette hahmotelleet rannikkovartiointipalvelun perustamiseksi. Olen selittänyt komission kannan asiasta useissa yhteyksissä. Te korostatte voimakkain perusteluin inhimillistä tekijää ja kansainvälisen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yleissopimuksen (STCW) asianmukaista soveltamista. Yleissopimus sisällytettiin osittain yhteisön lainsäädäntöön vuonna 2001, kun yhteisössä hyväksyttiin direktiivi merenkulkijoiden vähimmäiskoulutustasosta.
Meriturvallisuusviraston perustamista koskevaan asetukseen tehdyn muutoksen voimaantulo antaa virastolle toimivaltuudet arvioida merimiehille kolmansissa maissa annettavaa koulutusta.
Haluan päättää puheenvuoroni korostamalla komission roolia kansainvälisissä suhteissa. Matkustamme myöhemmin tällä viikolla Venäjälle Euroopan unionin ja Venäjän huippukokoukseen, joka on osa assosiaatio- ja yhteistyösopimusta. Kokouksen aikana meillä on vakaa aikomus huomauttaa, että jotta kansainvälinen merenkulkujärjestö hyväksyisi MARPOL-yleissopimukseen tehtävän muutoksen, johon sisältyy yksirunkoisten säiliöalusten nopeutettu käytöstä poistaminen huhtikuuhun 2005 mennessä, Venäjä on sitoutunut varautumaan näiden alusten nopeutettuun käytöstä poistamiseen ja vaatimaan sen toteuttamista. Haluan huomauttaa, ettei yksirunkoisten säiliöalusten käytöstä poistamisen nopeuttaminen ja korvaaminen kaksirunkoisilla säiliöaluksilla lisää mitenkään varustamojen kustannuksia tai aiheuta kuljetuskapasiteetin vajausta, minkä varustajatkin ovat myöntäneet. Tämä osoittaa, että komissio teki hyvää työtä ja ehdotti aikatauluja, jotka olivat kunnianhimoisia mutta myös realistisia.
Komissio seuraa tarkasti kansainvälisessä öljyvahinkojen korvausrahastossa (IOPCF) tehtävää työtä, joka koskee öljyvahinkojen kansainvälisen korvausjärjestelmän muuttamista. Pahoittelemme jälleen kerran neuvoston viivyttelyä – käytän tätä ilmaisua aivan tietoisesti – sen vaatiessa jäsenvaltioita ratifioimaan hyväksytyt sopimukset, mikä viivästyttää korvausten saatavuutta onnettomuuden tapahtuessa.
Kesä on tulossa. Toivon, ettei meidän tarvitse käsitellä mitään tämänkaltaisia tragedioita seuraavien kuukausien aikana. Kuvitelkaapa, mikä skandaali syntyisi, jos jotain tapahtuisi, eivätkä jäsenvaltiot olisi ratifioineet viimeaikaisia korvausten tasoa koskevia sopimuksia.
Haluan mainita, että Lontoossa viime viikolla pidetyssä meriympäristön suojelukomitean kokouksessa IMO nimesi Itämeren, Kanariansaaret ja Galapagossaaret erityisen herkiksi merialueiksi (PSSA). Mielestäni tämä on suuri saavutus paitsi komissiolle myös koko Euroopan unionille, koska useiden kansainvälisten säännösten hyväksyminen tällä alalla tehostaa rannikkovaltioiden etujen suojelua pilaantumisen uhalta.
Olemme tietoisia kansainvälisessä merenkulkujärjestössä tehtävän työn merkityksestä, ja haluankin toistaa Euroopan parlamentille esittämäni kiitokset yhteisön IMO-jäsenyyden tukemisesta.
Edistääkseen tyydyttävien merenkulkusäännösten soveltamista komissio tukee ja edistää aktiivisesti Kansainvälisen työjärjestön työtä prosessissa, jossa pyritään yhdistämään kaikki kansainvälisiä merenkulkusäännöksiä koskevat sopimukset ja jonka tarkoituksena on hyväksyä yksi ainoa sopimus, jossa yhteisön pitäisi mielestäni olla sopimuspuolena.
Totean lopuksi, että teemme läheistä yhteistyötä kansainvälisen merenkulkujärjestön kanssa lisätäksemme tarkastusjärjestelmien avulla lippuvaltion vastuuta, minkä tarkoituksena on toisin sanoen ehkäistä mukavuuslippujen käyttämistä.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan parlamentti on jälleen kerran osoittanut, miten tärkeänä se pitää komission työtä. Yli neljä vuotta sitten tapahtuneen onnettomuuden jälkeen halusin teidän vaalikautenne aikana edistää merkittävästi meriturvallisuutta, ja haluan erityisesti kiittää teitä minulle antamastanne tuesta. Lisäksi haluan todeta, kuten tein jo puheenvuoroni alussa, että tämä vaalikausi on ollut meriturvallisuuden vaalikausi. Näiden viiden vuoden aikana Euroopan unionilla on viimeinkin ollut riittävästi kunnianhimoa ja määrätietoisuutta todellakin suojella rannikoitaan ja myös työskennellä kansainvälisellä tasolla päättäväisesti, tarmokkaasti ja tinkimättömästi sen varmistamiseksi, että suojelun piiriin kuuluvat omien rannikoidemme ja merialueidemme lisäksi kaikki maailman merialueet. Kuten olen aina sanonut, meri kuuluu kaikille – se on yhteinen perintömme ja aarteemme, joka kuuluu sekä nykyiselle ihmiskunnalle että tuleville sukupolville.
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitokset meille antamistanne tiedoista ja vilpittömät onnittelut tällä vaalikaudella tekemästänne erinomaisesta työstä. Olemme kanssanne samaa mieltä siitä, että päättymässä oleva vaalikausi on ollut nimenomaan meriturvallisuuden vaalikausi, ja teillä on ollut johtava rooli tässä työssä.
Hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Vermeer, olen iloinen, että olette tänään kanssamme täällä parlamentissa, vaikkakin pahoittelemme sitä, ettei jäsen Sterckx voi olla läsnä puolustamassa mietintöään. Välittäkää jäsen Sterckxille ryhmäni puolesta onnittelut ansiokkaasta ja vilpittömästä työstä, jota hän on tehnyt voidakseen esitellä parlamentille tänään mahdollisimman objektiivisen ja kokonaisvaltaisen mietinnön, joka saavuttaisi mahdollisimman suuren yksimielisyyden arkaluonteisessa ja vaikeassa asiassa. Haluan myös onnitella jäsen Jarzembowskia erinomaisesta työstä valiokunnan puheenjohtajana.
Tässä objektiivisuuden ja yksimielisyyden hengessä halusin myös käsitellä tätä kysymystä PPE-DE-ryhmän puolesta sekä valiokunnassa että täysistunnossa. Ryhmäni esitti siis vain muutaman tarkistuksen, mutta niillä on ratkaiseva merkitys, koska ne koskevat mielestämme oleellisia seikkoja. Vaikka olemme eri mieltä joistakin mietinnön lähestymistavoista ja haluaisimme joidenkin lähestymistapojen olevan tarkemmin harkittuja, korostan vain niitä kohtia, jotka ovat mielestäni olennaisia.
Ensinnäkin kahden tarkistuksemme tavoitteena on oikaista mietintöön sisältyvät Galiciassa harjoitettavaa kalastusta koskevat virheelliset toteamukset, jotka on esitetty hätiköidysti ja perusteettomasti ja jotka voisivat aiheuttaa paljon vahinkoa tulevaisuudessa. Velvollisuutenani on tietysti edistää meriturvallisuutta mutta myös puolustaa totuutta ja Galician kalatalouteen ja äyriäisten viljelyyn liittyviä etuja sekä varmistaa, ettei näiden maailmankuulujen tuotteiden tilasta ja laadusta ole mitään epäselvyyttä. Galician kalavaroja hoidettiin ja suojeltiin ennen onnettomuutta, sen aikana ja sen jälkeen esimerkillisellä tavalla. Kalastusalueet suljettiin onnettomuuden aikana ja avattiin uudelleen heti, kun erinomaiset galicialaiset biologit, terveydenhuollon ammattilaiset ja tekninen henkilöstö neuvoivat tekemään niin suoritettuaan yhteisön vaatimusten edellyttämät tiukat testit. Kukaan ei voi tietää ennalta, että kalastusmahdollisuuksien avaaminen olisi uhka kalavaroille tai heikentäisi alan kannattavuutta. Tämän osoittavat markkinoiden toiminta ja maineikkaan Espanjan valtamerten tutkimuslaitoksen (Instituto Español de Oceanografia – IEO) parhaillaan tekemä tutkimus, jonka yhteydessä tutkimuslaitos tekee kokeita omilla tiedekäyttöön tarkoitetuilla aluksillaan.
Galician kalatalouden hoitojärjestelmä on esikuvana monille muille maailman järjestelmille, emmekä voi sallia, että yhteisön toimielimen laatimassa asiakirjassa, joka ei koske nimenomaisesti kalastusta vaan meriturvallisuutta, tämä järjestelmä kyseenalaistetaan perusteettomasti ja meitä syytetään kalavarojemme liiallisesta hyödyntämisestä tai liikakalastuksesta. Emme näin ollen ymmärrä, miten muita poliittisia ryhmiä edustavat Euroopan parlamentin galicialaiset jäsenet ovat voineet tukea näitä täysin tuulesta temmattuja väitteitä valiokunnan äänestyksessä, ja toivon heidän nyt korjaavan asian täysistunnon äänestyksessä. Toivon heidän myös tukevan toista tarkistustamme, jossa selvennetään päätöslauselmaesityksen nykyistä 51 kohtaa, koska ennalta ehkäisevänä toimena toteutetusta kalastusalueiden sulkemisesta johtunut pyynnin vähentyminen ei liity kalavarojen pysyvään vähenemiseen. Tästä voidaan varmistua vierailemalla Galician aluehallinnon kalastus- ja merenkulkuasioita käsittelevän viraston Internet-sivustolla osoitteessa , jossa esitetään kaikki ajantasaistetut lajikohtaiset kalastustilastot koko vuoden 2003 ajalta. Tilastot osoittavat, että joitakin vähentyneitä lajeja kalastetaan kansainvälisillä vesillä eikä Galician rannikon edustalla, joten onnettomuus on tuskin vaikuttanut näiden lajien vähentymiseen.
Tällaista täsmällisyyttä ja virheettömyyttä edellytämme koko Sterckxin mietinnöltä. Puolustamme kalastuksen todellista tilaa tukeaksemme kalataloutta, kuten tiedätte meidän haluavan tehdä.
Totean lopuksi, että päätöslauselmaesityksen 39 kohta on myös virheellinen. Useiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden päätös estää "vaatimustenvastaisten", toisin sanoen "romualusten", pääsy omille yksinomaisille talousvyöhykkeilleen on ehkä kiistanalainen, mutta se on myös ollut kaikkein tehokkain toimi onnettomuuden jälkeen. Vaadimme tarkistuksessamme, josta on nyt tullut päätöslauselmaesityksen 40 kohta, että kansainvälistä merioikeutta tarkistetaan (mikä kestää varmasti kauan) ja että tässä yhteydessä muutetaan muun muassa näiden "kelluvien pommien" oikeutta niin sanottuun viattomaan kauttakulkuun. Odottaessamme kansainvälisen merioikeuden tarkistamista kansalaiset haluavat meidän ryhtyvän tehokkaisiin toimiin, ja harvat toimet ovat tehokkaampia kuin Ranskan ja Espanjan hallituksen toimet, joita Portugali, Italia, Saksa ja Euroopan unionin ministerineuvosto tukevat. Kyseiset toimet eivät vaikeuta "romualuksen" tai sen miehistön auttamista, koska niiden saattajina toimivat merivoimien alukset, mikä takaa sen, että käytettävissä ovat parhaat mahdolliset avustuskeinot. 
Savary (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää jäsen Sterckxiä, joka on tehnyt merkittävän työn esittelijänä, vaikka jotkut saattavatkin epäillä, onko valiokunta on saanut totuuden selville. On selvää, että totuus on tullut ilmi huolimatta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän järjenvastaisesta ja epätoivoisesta vastuksesta, jolla he pyrkivät minimoimaan Espanjan valtion vastuun erityisesti hylyn hoitamisessa. Tiedämme nyt, etteivät meriturvallisuuteen liittyvät ongelmat koske itse asiassa pelkästään ennaltaehkäisyä vaan myös sitä, mitä hylylle tapahtuu onnettomuuden jälkeen. Minun on todettava omasta puolestani, että olen hyvin pahoillani siitä, ettei näitä asioita käsitellä riittävän perinpohjaisesti teille esittelemässämme asiakirjassa.
Ratkaistavanamme on myös kaksi kysymystä, joista ensimmäinen on kapteeni Mangourasin kohtalo. Hänestä ollaan nähdäkseni selvästi tekemässä syntipukkia, sillä yksi sellainenhan täytyy aina löytyä tällaisessa tapauksessa, eikä hänen kohtelunsa ole suuren demokratian arvolle sopivaa. Toivon, että Espanjassa tapahtunut poliittinen muutos mahdollistaa kapteenia koskevan oikeudellisen valvonnan lieventämisen ja että hänen annetaan viimeinkin palata kotimaahansa. Kapteeni Mangouras on kärsinyt jo kaiken: pidätyksen samoin kuin häneen kohdistetut erittäin tiukat turvatoimet. Toiseksi, tarkistuksessa 11 ja johdanto-osan 15. kappaleessa, jossa jäämme luultavasti tappiolle, ilmaisemme toiveemme hylkykysymyksen ratkaisemisesta. Emme voi hyväksyä sitä, että mereen jää pitkäaikaisen pilaantumisen aiheuttajia, samalla kun ihmiset vähitellen kääntävät niille selkänsä pyrkien näin pakoilemaan Espanjan valtion vastuuta tällä alalla. Katson näin ollen, että Euroopan sosiaalidemokraattien ryhmän kanta on erittäin selvä.
Totean lopuksi, että toivomme tietysti, että mietinnössä tulevaisuutta silmällä pitäen tehdyt ehdotukset hyväksytään. Euroopan sosiaalidemokraattien ryhmä toivoo, ettei kaikkia tulevia lainsäädäntöpaketteja nimetä mukaan vaan että yksi paketti nimetään myös mukaan, jotta korostetaan sitä, että olemme tehneet päätelmät haaksirikosta ja onnettomuudesta.
Tähän liittyy useita tärkeitä kysymyksiä, erityisesti vastuukysymys. Käsiteltäessä vastuuseen liittyvää ongelmaa yhteisössä on kaksi koulukuntaa: saasteverojen kannattajat ja vakuutusten kannattajat. Me kuulumme niihin, joiden mielestä vakuutusjärjestelyjä on vahvistettava ja erityisesti laajennettava koskemaan pelkän lastin arvon lisäksi myös lastin vaarallisuusastetta.
Olisin halunnut käsitellä monia muitakin kysymyksiä, mutta kahdessa minuutissa en ehdi tämän enempää. Arvoisa komission jäsen, toivon vain, että teette aiempaan tapaan ehdottomasti kaikki tarvittavat päätelmät mietinnöstä niin, että vahvistamme entisestään Euroopan unionin meriturvallisuutta koskevia vaatimuksia erityisesti IMOssa. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten komission jäsen totesi, nyt on todellakin aika saattaa päätökseen pitkään kestänyt työ, jota olemme tehneet yhdessä meriturvallisuuden parantamiseksi. Saamme kiittää siitä teitä, mutta myös kollegamme Sterckx ansaitsee kiitoksen erinomaisesta mietinnöstä.
Tulevaisuutta ajatellen minusta olisi erittäin hyvä, jos komissio antaisi yksiköilleen tehtäväksi tutkia, missä yhteisön säännöstössä on aukkoja. Minulla oli tällainen tunne Erika-paketin jälkeen. Panimme merkille, että lainsäädännössä oli uusia aukkoja, aivan samaan tapaan kuin Emmental-juustossa reikiä, ja näitä reikiä oli käytetty hyväksi. Toisinaan minusta tuntuu, että me luulemme edistyvämme, mutta uusia tällaisia aukkoja syntyy jatkuvasti. Haluaisin meidän tarkastelevan näitä aukkoja ennen kuin tapahtuu jälleen uusi onnettomuus. Olemme pyrkineet jossain määrin tekemään näin mietinnössä, mutta mielestäni tarvitsemme tältä osin lisäasiantuntemusta.
Olen iloinen, että mainitsitte laajentumisen ja Venäjän, ja mielestäni tämä mietintö on historiallinen Itämeren kannalta. Itämerta ei ole koskaan ennen mainittu näin usein Euroopan parlamentin mietinnössä. Esitän siitä kiitokset kaikille kollegoilleni.
Arvoisa komission jäsen de Palacio, kansainvälinen ulottuvuus tulee vahvasti esille, ja korostitte puheenvuorossanne toimia, joita komissio aikoo toteuttaa. Panin kiinnostuneena merkille, että yksirunkoiset säiliöalukset on määrä poistaa käytöstä Venäjällä viimeistään 1. toukokuuta 2005 mennessä. Haluaisin teidän täsmentävän hieman tätä koskevaa lausuntoanne.
Parlamentissa ei ole mielestäni kiinnitetty riittävästi huomiota työhön, jota tehdään parhaillaan työryhmässä, jossa pohditaan öljyvahinkojen kansainväliseen korvausjärjestelmään tehtäviä muutoksia. Tiedämme, että työryhmä aikoo kokoontua toukokuussa ja että Espanja, Ranska ja komissio ovat esittäneet sitä varten ehdotuksen. Mielestäni ehdotus, joka koskee vastuuvakuutukseen ja koko meriliikenneketjua koskevaan vastuuseen sisältyvien epäkohtien korjaamista, ansaitsee enemmän huomiota parlamentissa. Haluaisin meidän pohtivan hieman tarkemmin, haluammeko peräänkuuluttamamme eurooppalaisen järjestelmän vai pitäisikö meidän kiinnittää enemmän huomiota tähän IOPC-työryhmään nähdäksemme, mitä siellä voidaan saada aikaan.
Toivon lopuksi, että pyrimme yhdessä laatimaan konkreettiset säännöt saavuttaaksemme edistystä erityisen herkiksi merialueiksi nimetyillä alueilla. Uusien erityisen herkkien merialueiden nimeäminen Lontoossa oli menestys, mutta meidän on täsmennettävä, mitä näillä tarkoitetaan. Samaan aikaan kun komissio arvioi muita suojapaikkoja koskeviin suunnitelmiin liittyviä näkökohtia, haluaisin komission tekevän mietinnön päätöslauselmaesityksen 14 kohtaan liittyvän päätöksen siitä, pitäisikö suojapaikat julkistaa vai ei. Jäsenvaltioissa tarvitaan opastusta, koska tämä aihe on herättänyt niissä paljon keskustelua. 
Bergaz Conesa (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, minun on myös kiitettävä esittelijä Sterckxiä näin erinomaisen mietinnön laatimisesta sen työn pohjalta, jota valiokunnassa on tehty muutamien viime kuukausien aikana eri jäsenvaltioita edustavien asiantuntijoiden avustuksella.
Meriturvallisuuden parantamista käsittelevässä väliaikaisessa valiokunnassa tehty työ on antanut meille mahdollisuuden perehtyä perinpohjaisesti onnettomuuteen ja ympäristövaikutuksiin sekä tarpeeseen edistyä meriturvallisuuden alalla. Kollega Sterckx on laatinut erinomaisen mietinnön asiantuntijoiden kanssa käytyjen keskustelujen ja aluksen kapteenin kanssa järjestetyn tapaamisen pohjalta. On selvää, että päätös hinata kauemmas rannikolta oli virhe, joten meidän on pikaisesti perustettava Euroopan rannikolle hätäsatamien verkosto, missä on jo edistyttykin, kuten komission jäsen totesi. Kuten mietinnössä todetaan, tässä verkostossa on korvattava kulut ja myös ympäristövahingot, jotka aiheutuvat suojapaikan tarjoamisesta vaarallista lastia kuljettaville aluksille.
Komission on oltava aiempaa ripeämpi ja tiukempi soveltaessaan meriturvallisuusdirektiivejä jäsenvaltioihin, ja sen on vahvistettava asianmukaiset edellytykset kansainvälisen yhteistyön avulla.
Vaikka pidämmekin mietintöä myönteisenä, ryhmämme äänesti valiokunnan äänestyksessä tyhjää, koska mietintöön ei sisälly eräitä kysymyksiä, jotka ovat erittäin keskeisiä ympäristön ja merenkulkijoiden turvallisuuden kannalta. Mietintöön pitäisi mielestämme sisällyttää muun muassa eräs ympäristöperiaate, nimittäin saastuttaja maksaa -periaate. Tämä periaate olisi näin ollen sisällytettävä GUE/NGL-ryhmän tarkistukseen 3, ja mietintöön pitäisi lisätä uusi kohta, jossa todetaan, että on tehtävä päätöksiä, joilla varmistetaan, että onnettomuudesta aiheutuneiden kulujen korvaamiseen osallistuvat kaikki onnettomuudesta vastuussa olevat henkilöt ja tahot: alusten omistajat, varustajat, lastin omistajat ja luokituslaitokset; lisäksi mukavuusliput on kiellettävä yhteisön vesillä turvallisuussyistä. Parlamentin pitäisi myös tukea tarkistusta, joka koskee merenkulkijoiden ihmisarvoa, palkkausta ja heidän työnsä arvostusta. Toimiin ei voida ryhtyä, ellei ensin tarkastella uudelleen merenkulkijoiden tilannetta ja pohdita heihin kohdistuvaa riistoa. Meriturvallisuuden sataprosenttinen parantaminen ei ole myöskään mahdollista, ellei mietinnössä käsitellä merenkulkijoiden tilannetta ja heidän hyvinvointiaan.
GUE/NGL-ryhmä pitää näitä tarkistuksia erittäin keskeisinä sen kannalta, että näin myönteisestä mietinnöstä tulisi sataprosenttisen myönteinen. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, Sterckxin mietintö on myönteinen, mistä esittelijä ansaitsee erityiskiitoksen. Tästä syystä äänestimme mietinnön puolesta valiokunnassa. Mietintö ei ole kuitenkaan edelleenkään sitä, mitä halusimme, ja toivommekin, että esittämämme tarkistukset hyväksytään. Mietinnön pitäisi olla tiukkasävyisempi ja yksiselitteisempi tuomitessaan Espanjan hallituksen ja Galician viranomaisten toimet ja törkeät laiminlyönnit onnettomuuden yhteydessä ja myös arvostellessaan sitä, että Euroopan unionilta puuttuvat institutionaaliset, tekniset ja taloudelliset resurssit merionnettomuuksien välttämiseksi ja hallitsemiseksi. Mietinnössä pitäisi korostaa komission ja monien jäsenvaltioiden osoittamaa piittaamattomuutta ja välinpitämättömyyttä, kun yhteisössä on vaadittu tehokkaita toimia meriturvallisuuden parantamiseksi ja onnettomuuksista kärsivien maiden auttamiseksi. Komission olisi myös pikaisesti vaadittava kansainvälistä merenkulkujärjestöä tunnustamaan institutionaalisen järjestelmän ja niiden kapitalististen yritysten syyllisyyden, jotka hallitsevat meriliikennettä ja joihin pitäisi mielestäni painaa syyllisen polttomerkki. Komission pitäisi samoin vaatia toimia, joita sekä ihmishenkien että merellisten ja rannikkoalueiden voimavarojen suojelu edellyttää. Niillä henkilöillä ja tahoilla, joiden oma etu on kyseessä, on suuri houkutus unohtaa koko onnettomuus, joten meidän on joka tapauksessa korostettava, ettei ole historiallinen tapaus mutta että voimme ottaa siitä oppia tulevaisuutta varten erityisesti Galiciassa, jossa tällaisia onnettomuuksia on tapahtunut eniten maailmassa viimeisten 30 vuoden aikana. Galician kansalaisyhteiskunnan reaktio merkitsi sitä, että onnettomuudesta tuli poliittinen kysymys paitsi Galiciassa myös Euroopan unionissa. Kansalaisyhteiskunnan reaktio synnytti demokraattisen liikkeen, jota voimisti demokraattinen taistelu rauhan puolesta ja Irakin sotaa vastaan. Tämä käynnisti tapahtumat, jotka johtivat demokraattiseen hallituksenvaihdokseen Espanjassa, mikä oli erittäin tärkeää kaikkien, myös Euroopan unionin, kannalta.
Muistan päivämäärän erittäin hyvin: se oli 13. marraskuuta, päivä, jona kolmas lapsenlapseni syntyi. kaltaisten onnettomuuksien uhka leijuu kuitenkin edelleen yllämme. Euroopan unionin on nyt todellakin aika ilmaista selkeästi halukkuutensa lievittää onnettomuuden vaikutuksia, jotka ulottuivat rannikolla 2000 kilometrin päähän Portugalin Minhosta Ranskan Bretagneen. Erityisen tarpeellista on tukea ja vahvistaa Galicia-suunnitelmaa, joka on Espanjan valtion hanke -katastrofin seurausten korjaamiseksi. Tämä on sitoumus, joka Euroopan unionin ja Espanjan uuden hallituksen on täytettävä kiertelemättä ja joka niiden on asetettava pikaisesti etusijalle. 
Esclopé (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää jäsen Sterckxiä hänen mietinnön parissa tekemästään erinomaisesta työstä. Toivon, ettei tapahdu mitään sellaista, ei ainakaan onnettomuutta, mikä heikentäisi komission jäsenen optimismia, ja ettei Välimeri eikä mikään muukaan sisämeri joudu enää näin mittavan tragedian näyttämöksi.
Meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan järjestämät kuulemistilaisuudet ovat olleet erittäin opettavaisia. On esimerkiksi paljastunut, että inhimillisellä tekijällä on merkitystä 80 prosentissa onnettomuuksista. Näin ollen on olennaista, että miehistölle annetaan hyvä turvallisuuskoulutus. Koulutuksen yhteydessä on annettava tehokkaat ja koordinoidut hätäsuunnitelmat merellä tapahtuvia onnettomuuksia varten. Lisäksi olisi toteutettava toimia, joilla varmistetaan miehistön hyvät työolot, mikä mahdollistaa nopeat ja asianmukaiset toimet ääritilanteiden varhaisessa vaiheessa.
 tapauksessa voimme vain pahoitella Espanjan hallituksen päätöstä hinata alus avomerelle ja ihmetellä hallituksen edustajan silloisia lausuntoja.
Pidän lisäksi myönteisenä, että käytännöllisesti katsoen kaikki jäsenvaltiot ovat ryhtyneet, joskin hieman myöhässä, toimiin saattaakseen komission jäsenen mainitsemat luokituslaitoksia ja satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevat direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä, mutta odotamme vielä Suomelta aiempaa myönteisempää suhtautumista.
Koska yhteisön ja kansainvälisten meriturvallisuussäännösten täytäntöönpanon tilanne on huolestuttava tietyissä uusissa jäsenvaltioissa, mielestäni olisi perustettava nopeasti ja perusteellisesti työskentelevä asiantuntijaelin, kun kerran ihmettelemme neuvoston toimettomuutta merialueiden pilaamisesta langetettavien rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönotossa. Ellei tällaisia seuraamuksia oteta käyttöön, "merihuligaanit" selviävät teoistaan rangaistuksetta ja jatkavat häikäilemättä merialueiden pilaamista. Saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti pilaajia on rangaistava ankarasti, ja lisäksi jokainen tavaroiden kuljetukseen osallistuva osapuoli on tehtävä tietoiseksi vastuustaan.
Päätän näin ollen puheenvuoroni huomauttamalla, että yhtä tärkeää on liittää meriturvallisuuteen todellinen ennaltaehkäisyä ja seuraamuksia koskeva politiikka. 
Souchet (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, väliaikaisen valiokunnan työn tuloksena syntynyt mietintö ei ole viime kädessä kovinkaan vakuuttava. Oli varmasti tarpeen tarkastella uudelleen perinpohjaisesti ja huolellisesti niitä useita heikkoja lenkkejä, joita meriturvallisuusketjussa edelleen on. Tällaisen tarkastelun tuloksena voisi syntyä toiminnan suuntaviivoja, jotka on yhdistetty toisiinsa eri toimivalta-alojen mukaisesti, eurooppalainen välitaso mukaan luettuna.
Mietinnössä ilmaistaan tosin monia hyviä aikeita. Tarkistetussa mietinnössä suositaan täten ennalta ehkäisevää toimintaa sekä vaaditaan suuren saasteentorjunta-aluksista koostuvan laivaston kokoamista yhteisesti ja kalastuslaivastojen varustamista pysyvästi öljylauttojen poistamiseen tarkoitetuilla verkoilla. Nämä ovat hyviä suuntaviivoja. Haluan huomauttaa, että yksi tonni merellä kerättyä polttoöljyä tarkoittaa kymmentätuhatta tonnia vähemmän käsiteltävää jätettä.
Mietinnössä kannatetaan myös erityisen herkkien merialueiden nimeämistä IMOssa, mitä Ranskakin haluaa. Mietinnössä vastustetaan alusten rekisteröintiä mukavuuslippuvaltioihin, joissa ei noudateta turvallisuutta ja alusten tarkastusta koskevia standardeja. Tämä on varmasti erittäin hyvä muistutus aikana, jolloin Euroopan unionista on tulossa maailman johtava mukavuuslipun alla purjehtivien alusten määräsatama.
Hyvin pian mietinnössä aletaan kuitenkin esittää lukuisia federalistien muotivillityksiä. Mietinnön tavoitteena on esimerkiksi rohkaista jäsenvaltioiden korvaamista Euroopan unionilla IMOssa ja kehittää Euroopan meriturvallisuusviraston tarkastus- ja rajoitusvaltuuksia siinä määrin, että se muuttuu jo varsinaiseksi federatiiviseksi viranomaiseksi. Mietinnössä kannatetaan myös sitä, että perustetaan integroitu eurooppalainen rannikkovartiointijärjestelmä, jolla olisi lukuisia tehtäviä, kuten, joskaan ei välttämättä tässä järjestyksessä, meriympäristön suojelun ja meriturvallisuuden takaaminen, kalastuksen valvonta, suojelu terrorismilta tai jopa suojapaikkojen ja hätäsatamien osoittaminen merionnettomuustapauksessa. Mietinnössä varotaan kuitenkin visusti täsmentämästä, kuka tämän järjestelmän rahoittaisi ja kuka sitä johtaisi.
Kaiken kruunaa mietinnön ytimen muodostava päätöslauselmaesityksen 39 kohta, joka muuten on täysin ristiriidassa 40 kohdan kanssa ja jossa tuomitaan ainoa välittömästi sovellettu toimi, josta päätettiin haaksirikon jälkeen. Ranskan ja Espanjan Malagassa yhteisesti päättämä toimi koskee riskialusten erittäin tiukkaa valvontaa, joka saattaisi johtaa niiden karkotukseen 200 mailin suojavyöhykkeen ulkopuolelle. Tämä väline on kuitenkin tuottanut erittäin hyviä tuloksia. Ranskalaisten tähän asti tekemien yli 60 perusteellisen tarkastuksen tuloksena yksi alus teki urhean viimeisen matkansa ja 16 aluksen tulo suojavyöhykkeelle estettiin. Mahdollisuus siitä, että alus määrätään käyttämään erittäin kalliita kiertoreittejä, on selvästi tehokas pelotekeino vaarallisten alusten käyttämistä vastaan. Hädässä olevat alukset eivät selvästikään kuulu tämän menettelyn piiriin, vaikka mietinnössä väitetään toisin.
Sterckxin mietintö jättää näin ollen loppujen lopuksi kummallisen tunteen. Miten uskottavana tulisi pitää mietintöä, jossa ei puolleta, kuten loogisesti olisi voinut odottaa, sellaisten toimien laaja-alaista soveltamista, jotka ovat käytännössä osoittautuneet kaikkein tehokkaimmiksi toimiksi ja suurimmaksi pelotteeksi merihuligaaneja vastaan, vaan tuomitaan nämä toimet muiden virheellisten pohdintojen perusteella sillä verukkeella, etteivät ne ole yhteisön toimielinten työn vaan asianomaisten jäsenvaltioiden tiiviin yhteistyön tulosta?
Ideologia tekee ihmisen todellakin sokeaksi. Turvallisuuden lisäämisen verukkeella on laadittu ehdotus, jolla itse asiassa heikennetään turvallisuutta kyseenalaistamalla merenkulkuun liittyvien uhkatekijöiden välittömimpään vaikutuspiiriin kuuluvien jäsenvaltioiden oikeus suojella tehokkaasti rannikoitaan ja niiden asukkaita. Mietinnössä ei suinkaan rohkaista jäsenvaltioita jatkamaan tällaisia toimia vaan kehotetaan luopumaan niistä. Hyviksi osoittautuneiden käytäntöjen laajemman soveltamisen sijaan näitä käytäntöjä ei – mietintöä siteeratakseni – "pidetä sopivina". Arvoisa puhemies, tämä on melko ristiriitainen tulos valiokunnalta, joka on perustettu ehdottamaan toimia meriturvallisuuden parantamiseksi. 
Grossetête (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikkei jäsen Sterckx olekaan läsnä, haluan ensin kiittää häntä erinomaisesta työstä. Arvoisa komission jäsen, haluan myös kiittää teitä, koska olemme mielestäni onnistuneet tämän vaalikauden aikana luomaan parlamentin ja komission välille läheisen työskentelysuhteen, jotta voimme antaa viime silauksen meriturvallisuutta koskevalle lainsäädännölle.
Olemme kokeneet kaksi onnettomuutta, ja , joista molemmista olemme voineet tehdä huonoa johtamista koskevia päätelmiä, joita meidän on myös hyödynnettävä. Valiokuntamme keskustelut ovat osoittaneet tämän selkeästi.
Meidän on ensin kohdistettava huomiomme kaikenlaiseen merialueiden pilaantumiseen, sillä merionnettomuuksien lisäksi merialueillamme tapahtuu valitettavasti myös jatkuvaa pilaantumista, joka aiheutuu erityisesti alusten päivittäisestä kaasunpoistosta. Saastuttaja maksaa -periaatteen nojalla meidän on pyrittävä ratkaisemaan tämä ongelma ja hyväksyttävä toimia, joita voidaan soveltaa päivästä toiseen. Näin ollen meidän on tehtävä aluksilla ennalta ilmoittamattomia tarkastuksia ja perustettava eurooppalainen rannikkovartiointipalvelu, jonka on oltava toimiva ja jolla on oltava sille osoitettujen tehtävien tasalla oleva henkilöstö ja tekniset resurssit. Meidän on tietysti myös valvottava alusten miehistöjen pätevyyttä, jotta ne voivat tehdä oikeat päätökset oikeaan aikaan.
Hyväksytyt toimet on tämän jälkeen myös pantava toimeen. Hetki sitten komission jäsen huomautti, että jäsenvaltiot ovat olleet hyvin hitaita direktiivien ja asetusten täytäntöönpanossa. Tältä osin on mielestäni tärkeää saada arvokkaita tietoja onnistumisista ja epäonnistumisista, minkä tarkoituksena ei ole arvostella jotakin tai joitakin yksittäisiä jäsenvaltioita vaan pikemminkin kannustaa niitä päihittämään toinen toisensa asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa.
Suojapaikkojen kohdalla pitää paikkansa, että monia kysymyksiä on vielä ratkaisematta ja etteivät jäsenvaltiot pidä turhaa kiirettä suojapaikkoja koskevan luettelon toimittamisessa. Kansalaiset, jotka eivät halua hylkyjen ilmaantuvan ikkunoidensa alle, ovat esittäneet tähän liittyviä huolenaiheita ja kysymyksiä. Mietinkin, pitäisikö meidän edetä toisin ja ehkä aivan yksinkertaisesti asettaa rannikoillamme sijaitsevien suurten satamien käyttöön riittävä tekniikka ja riittävät välineet, jotta tällaista tekniikkaa ja tällaisia välineitä voidaan käyttää milloin tahansa onnettomuuden tai vahingon sattuessa.
Totean lopuksi, että on myös tärkeää huomata, että eurooppalaisten viranomaisten, olivat ne sitten kansallisia tai paikallisia, on jatkettava kumppanuuttaan meriliikenteessä työskentelevien henkilöiden kanssa. Ei riitä, että todetaan järjestelmällisesti, etteivät tällä alalla työskentelevät henkilöt ole luotettavia. Jotkut ovat luotettavia, kun taas toiset ovat varsinaisia "merihuligaaneja". Meidän on tuettava niiden henkilöiden ja tahojen pyrkimyksiä, jotka haluavat selkeästi muuttaa toimialansa imagoa, ja mielestäni komissiolla on tässä oma tehtävänsä. He ottavat tästä lähtien vastuun pyrkiessään nykyaikaistamaan laivastoaan ja tietysti kouluttamaan alustensa henkilöstöä.
Oli miten oli, meidän parlamentin jäsenten on mielestäni pysyttävä valppaina, jotta tekemämme työ voi todellakin kantaa hedelmää. 
Miguélez Ramos (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti osoitti arvonsa perustamalla väliaikaisen valiokunnan arvioimaan -öljysäiliöaluksen onnettomuuden syitä ja seurauksia sekä tekemään ehdotuksia meriturvallisuuden parantamiseksi. Parlamentti täytti näin ollen onnettomuuden poliittista seurantaa koskevan velvollisuutensa. onnettomuus oli ja on edelleen katastrofi, joka koskettaa yhden yksittäisen jäsenvaltion sijaan koko Eurooppaa. Parlamentti otti myös huomioon onnettomuuden seuraukset edistämällä meriliikennepolitiikkaa, joka on yhteisön ja kansainvälisten elinten vastuulla, vaikka politiikan toimeenpanoa koskevat päätökset onkin jätetty jäsenvaltioiden johtajien käsiin.
Jäsenvaltioista puheen ollen parlamentti on joutunut sietämään Espanjan hallituksen silloisten johtajien oman edun tavoitteluun tähtääviä toimia ja yhteistyöhaluttomuutta. Parlamentin väliaikaisten valiokuntien tavanomaisena käytäntönä on, että kyseisen jäsenvaltion ministerit esittävät omat näkemyksensä. Näin ei tapahtunut, ja poliittisten ryhmien enemmistö katsoo, että Espanjassa oli tehty 13. ja 19. marraskuuta 2001 välisenä aikana hätiköityjä ja huonosti harkittuja päätöksiä, joista seurasi onnettomuus, josta tuli viime vuosikymmenten suurin ympäristökatastrofi Euroopassa.
Viisi kuukautta jatkuneiden kuulemistilaisuuksien jälkeen pohdimme edelleen, mikä sai vastuussa olleet espanjalaiset viranomaiset määräämään, että alus on hinattava avomerelle. Kuten Euroopan parlamentti totesi viime vuonna antamassaan päätöslauselmassa, tämän päätöksen vuoksi onnettomuus laajeni huomattavasti.
Ryhmäni esittää mietintöön useita tarkistuksia, mutta jäsen Varela Suanzes-Carpegnan puheenvuoron johdosta haluan ensinnäkin todeta, että pidämme PPE-DE-ryhmän tarkistusta 2 täysin tarpeettomana emmekä kannata emmekä vastusta sitä. Ryhmäni ja erityisesti minä galiacialaisena ja kalatalousvaliokunnan varapuheenjohtajana katsomme lisäksi, että tarkistus 1 on epäolennainen ja ennen kaikkea vaarallinen, koska kukaan ei ole kyseenalaistanut tieteellisen tutkimuksen huolellisuutta ja perinpohjaisuutta tai elintarvikeketjun terveellisyyttä. Emme olisi vastustaneet tarkistusta, jolla kyseisestä kohdasta olisi poistettu sana "liikakalastus", jos asia on arvoisan jäsenen mielestä niin vakava, vaikka olemmekin edelleen sitä mieltä, että päätöslauselmaesityksen 50 kohdan alkuperäinen sanamuoto on täysin harmiton, koska siinä viitataan vain liikakalastuksen uhkaan ja mahdollisuuteen eikä väitetä millään tapaa, että liikakalastusta esiintyisi jo tällä hetkellä. Totean kuitenkin jälleen kerran, ettei kantamme ole täysin myönteinen ja äänestämme näin ollen vastaan, koska mielestämme on hyvin vaarallista maalailla tällä tavoin piruja seinille ja kyseenalaistaa tieteellisen tutkimuksen huolellisuus ja perinpohjaisuus sekä elintarvikeketjun terveellisyys. 
Ainardi (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Sterckxin hyvin perustellussa mietinnössä otetaan todellakin huomioon väliaikaisen valiokunnan kuukausia kestäneen työn aikana vahvistetut tärkeät tiedot. Mietinnössä muun muassa esitetään tarpeellista arvostelua Espanjan viranomaisia kohtaan traagisen onnettomuuden hoitamisen yhteydessä. Mietinnössä pahoitellaan, ettei aluksen kapteenin ole annettu poistua Espanjasta oikeudenkäynnin aikana. Siinä esitetään myös erittäin tärkeitä kysymyksiä, jotka koskevat aluksessa edelleen olevan polttoaineen määrää ja sen ympäristölle edelleen aiheuttamaa uhkaa. Mietinnössä korostetaan laivoille osoitettujen kulkuväylien noudattamisen tarkkaa valvontaa ja tarvittavien toimien koordinointia onnettomuuden sattuessa merialueella. Esittelijä suosittelee lisäksi, että Euroopan meriturvallisuusvirastolla pitäisi olla enemmän toimivaltaa. Mietinnössä haluttaisiin lisäksi tehostaa Itämeren suojelua ja ottaa käyttöön aiempaa parempi väline vaarallista lastia kuljettavien alusten jäljittämiseen, jotta ne voidaan paikallistaa onnettomuuden tapahtuessa. Mietinnössä esitetään myös useita kansainvälistä lainsäädäntöä koskevia vaatimuksia.
Vaikka kaikki nämä ehdotetut toimet ovat myönteisiä, niissä ei kuitenkaan mennä mielestäni riittävän pitkälle verrattuna jo aiemmin Erika I- ja Erika II  -paketeissa ehdotettuihin toimiin. Näihin paketteihin sisältyvät toimet ovat tästä huolimatta todellakin tärkeitä, ja niitä on pidettävä myönteisinä.
Väliaikaisen valiokunnan mietinnöltä odotettiin ja itse asiassa odotetaan edelleenkin paljon. Olen pahoillani, ettei tarkistuksia, joissa vaaditaan jäsenvaltioiden yhteistyön tiivistämistä ja kansallisten toimien yhteensovittamista, ole hyväksytty, koska mietinnössä kannatetaan eurooppalaisen rannikkovartiointipalvelun perustamista, mitä ryhmäni ei tue. Nyt ennen äänestystä aion jäsen Bergazin esimerkkiä noudattaen korostaa useita ehdotuksia, jotka on toivoaksemme otettu huomioon mietinnössä ja jotka sisältyvät ryhmäni ja muiden poliittisten ryhmien esittämiin tarkistuksiin.
Meriturvallisuutta ei paranneta, ellei tarkastella uudelleen merenkulkijoiden työoloja, lopeteta monilla aluksilla harjoitettavaa työntekijöiden riistoa sekä tarjota taloudellisesti kannattavaa ja Euroopan laajuisesti yhdenmukaistettua palkkausta. Mukavuuslippujen käytön vastaiset voimakkaammat toimet ovat hyvin tärkeitä. On myös tarpeen tarkastella vakavasti sitä, miten tärkeimmät vastuulliset osapuolet, toisin sanoen alusten omistajat, varustajat, lastin omistajat ja luokituslaitokset, velvoitetaan maksamaan. Kysymys täyden korvauksen maksamisesta onnettomuudesta kärsineille on sitä paitsi edelleen ratkaisematta.
Olen vakaasti sitä mieltä, että mietintö ansaitsee tukemme. En kuitenkaan malta olla sanomatta, että ryhmäni panee tarkasti merkille, miten sen ehdotukset otetaan huomioon tarkistuksista toimitettavissa äänestyksissä, ja päättää tämän jälkeen kannastaan lopullisessa äänestyksessä. 

Ortuondo Larrea (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, seurattuani yleisölle -kriisin aikana suunnattua tiedotusta ja Espanjan parlamentin tiedotusvaliokunnassa pidettyjä puheita uskon aluksen uponneen kahdesta syystä: aluksen erittäin huonon merikelpoisuuden ja Aznarin johtaman Espanjan hallituksen viranomaisten huonon päätöksen vuoksi. Espanjan viranomaisethan päättivät suojapaikan etsimisen sijaan lähettää vahingoittuneen aluksen kovan merenkäynnin alueelle, jossa aallot nousivat yli kuuden metrin korkeuteen. Alus katkesi ja upposi ja aiheutti Euroopan kaikkien aikojen suurimman öljykatastrofin.
Mielestäni se, että alus purjehti niin huonossa kunnossa, oli aluksen omistajan, kapteenin, lastin omistaneen öljy-yhtiön mutta ennen kaikkea luokituslaitos ABS:n vastuulla. ABS:n neljä kuukautta ennen aluksen uppoamista Dubain satamassa tekemää tarkastusta ei ollut suoritettu asianmukaisesti, mikä ilmeni Kansainvälisen luokituslaitosten järjestön (IACS) myöhemmin tekemässä tarkastuksessa. Sama luokituslaitos tarkasti myös -aluksen, joka räjähti Sardinian Porto Torresissa 1. tammikuuta 2004.
Olenkin jo esittänyt tarkistuksen, jossa komissiota kehotetaan valvomaan ja tarkastamaan aiempaa tehokkaammin luokituslaitoksia ja niiden tarkastajien työn laatua. Tarkistuksessani komissiota kehotetaan myös estämään alusten omistajien, varustajien, öljy-yhtiöiden ja muiden meriliikenteen osapuolten etujen mahdolliset yhteentörmäykset tai ristiriitaisuudet. Tältä osin tarvitaan suurempaa avoimuutta, mikä koskee myös kansainvälistä merenkulkujärjestöä, joka saa suuren osan rahoituksestaan mukavuuslippuvaltioina tunnetuilta mailta mutta jossa todellinen valta on muiden, myös muutaman Euroopan valtion, käsissä. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää tulkkeja kärsivällisyydestä ja suvaitsevaisuudesta sitä anteeksiantamatonta kärsimystä kohtaan, jota olen aiheuttanut kaikille siitä lähtien, kun pidin ensimmäisen puheeni syyskuussa 1999. Ilmoitin silloin, etten puhu täysistunnossa ranskaa enkä espanjaa, ennen kuin baskin kieli tunnustetaan täysimääräisesti Baskimaassa. Nyt viisi vuotta myöhemmin baskia puhuvien oikeuksia ei ole edelleenkään tunnustettu. Pyydänkin, tietysti englanniksi, ranskalaisia ja espanjalaisia kollegoitani ryhtymään välittömästi toimiin.
Suhtaudun muiden puhujien tavoin myönteisesti Jarzembowskin johtaman valiokunnan tekemään tärkeään työhön ja Sterckxin erinomaiseen mietintöön. Komission jäsen totesi, että komissio esittelee pian uuden meriturvallisuuden tulevaisuutta koskevan kertomuksen. Toivon, että tällä kertaa komissio korostaa välittömästi annettavien ja tarkkojen tietojen välttämättömyyttä merionnettomuuksien yhteydessä. Näin ei tapahtunut tapauksessa, jossa ei otettu lainkaan huomioon kansalaisten sekä erityisesti Galiciassa ja Iberian niemimaan pohjoisosassa, myös Baskimaassa, asuvien onnettomuudesta kärsivien etuja. 

Osoituksena kielellisestä solidaarisuudesta valitsen tänään puheenvuoroni kieleksi maanviljelijöiden ja merenkulkijoiden kielen, jota puhui myös Castelao, joka oli todellisen yksilönvapauden ja kollektiivisen vapauden puolustaja. Aloitan yksityiskohtaisista seikoista ja siirryn sen jälkeen yleismaailmallisiin totuuksiin. Haluan kaikkien tietävän, että onnettomuus merkitsi poikkeuksellista arvokkuuden ja voiman aikaa, joka oli elintärkeä paitsi galicialaisten myös kaikkien sorrettujen ja oikeudenmukaisempaa maailmaa toivovien ymmärtämisen kannalta. Vielä nykyäänkin Castelao on maailmanlaajuinen esikuva muissa valtioissa sorron alaisina eläville kansoille ja kaikille kansakunnille, joiden olemassaolo on kielletty.
Kiitoksia, galicialaiset. Nämä ovat luultavasti viimeiset sanani parlamentissa, koska en voi asettua uudelleen ehdolle kesäkuun vaaleissa. Olen ainoa Euroopan parlamentin jäsen, jolla ei ole tätä mahdollisuutta, koska poliittinen puolueeni on kielletty Espanjan kuningaskunnassa. Kiitän teitä kaikkia. 

Castelao on maailmanlaajuinen esikuva kaikille kansoille, jotka elävät sorron alaisina heidän olemassaolonsa kieltävissä valtioissa. "Kiitoksia, galicialaiset" ovat luultavasti viimeiset sanani Euroopan parlamentissa, koska en voi asettua uudelleen ehdolle ensi kesäkuun vaaleissa. Olen ainoa Euroopan parlamentin jäsen, jolla ei ole tätä mahdollisuutta, koska poliittinen puolueemme on kielletty Espanjan kuningaskunnassa. Kiitoksia kaikesta huolimatta. . 
Jarzembowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan puheenjohtajana haluaisin esittää lämpimät kiitokset valiokunnan jäsenille ja esittelijä Sterckxille erinomaisesta mietinnöstä ja heidän poikkeuksellisen järkevästä keskustelutavastaan. Valiokunnassa oli erinomainen työskentelyilmapiiri, ja kaikkien tavoitteena oli ratkaista ongelmat järkevästi. Suuret kiitokset. Esitän erityiskiitokset tietenkin Ioannis Darmisin johtamalle valiokunnan sihteeristön henkilökunnalle, sillä ilman sen erittäin asiantuntevaa hallinnollista tukea valiokunnan joutuisa mutta samalla huolellinen työ ei olisi ollut mahdollista, kuten ei myöskään valiokunnan tärkeä matka Barcelonaan.
Valiokunnassa järjestetyt kuulemistilaisuudet, joissa kuultiin lukuisia eri taustaisia asiantuntijoita, komission edustajia, Euroopan meriturvallisuusvirastoa, neuvoston puheenjohtajavaltio Irlantia, IMOn pääsihteeriä eikä vähiten komission varapuheenjohtajaa de Palaciota, antoivat mielestäni valiokunnalle laajan pohjan suositusten antamiseen ja arviointien tekemiseen. Tutkimme vielä kerran ja jälkeisiä merionnettomuuksia ja keskityimme pääasiassa näiden kahden onnettomuuden jälkeen yhteisössä käyttöön otettuihin lainsäädäntötoimiin, joiden tarkoituksena on parantaa meriturvallisuutta, sekä näiden toimien täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa.
Päätöslauselmaesitykseen sisältyvistä 56 kohdasta haluan korostaa neljää yleisluonteista päätelmää. En käsittele niitä yksityiskohtaisesti, mutta nämä neljä päätöslauselmaesityksen kohtaa ovat kuitenkin mielestäni niin tärkeitä, että niitä on syytä korostaa.
Espanjan viranomaiset ovat ensinnäkin onnistuneet pysäyttämään öljyvuodon hylystä ja esittäneet aluksessa edelleen olevan öljyn pumppaamista koskevan aikataulun, joten ympäristölle ja kalataloudelle aiheutuvat lisävahingot pitäisi pystyä välttämään. Ongelmana on edelleen se, että merestä viime kuukausien ja viime vuosien aikana kerätty jäte on kierrätettävä huolellisesti, mutta tämä on jo aivan oma erityinen ongelmansa.
Toiseksi, espanjalaisten tuomioistuinten olisi mielestämme jatkettava pikaisesti onnettomuutta koskevaa oikeudenkäyntiä ja muutettava aluksen kapteenia koskevia ehtoja niin, että hän voi palata kotimaahansa ennen oikeudenkäynnin alkamista.
Kolmanneksi, Erika I- ja Erika II  -lainsäädäntöpaketeissa päätetyt uudet säännökset ovat pääosin oikeanlaisia merkittävän parannuksen saavuttamiseksi meriturvallisuudessa.
Neljänneksi – ja tämä on ratkaiseva asia – jotkin jäsenvaltiot eivät ole vieläkään saattaneet meriturvallisuutta koskevia säädöksiä asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä eivätkä näin ollen panneet niitä täytäntöön. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, annammekin tukemme komission tutkimuksille, jotka koskevat jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia ja erityisesti suojapaikkojen ja kriisinhallintakeskusten perustamista. Arvoisa komission jäsen, pitäkää kiinni tästä ja painostakaa jäsenvaltioita. Parlamentti antaa teille tukensa! 
Mastorakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olin mukana valtuuskunnassa, jonka puolueeni lähetti Galiciaan heti onnettomuuden jälkeen, ja muistan, miten järkyttyneitä olimme rannoilla kohtaamastamme näystä ja alueen asukkaiden epätoivosta. Haluankin tässä asemassa ja käytettävissäni olevan ajan puitteissa ilmaista hämmästykseni Espanjan silloisen hallituksen edustajan hämmentävän suorapuheisesta lausunnosta, jonka mukaan kaltaisen onnettomuuden tapahtuessa uudelleen he päättäisivät jälleen kuljettaa aluksen pois rannikolta. Korostan myös mietinnössä kapteenin kohtelusta esitettyjä toteamuksia ja sitä, että tämänkaltainen kohtelu toistui myöhemmin Pakistanissa -aluksen miehistön kohdalla, mistä parlamentti antoi päätöslauselman. merimiehet on jo vapautettu, ja he ovat palanneet kotimaahansa. Pakistan on tässä suhteessa edistyksellisempi kuin Euroopan unionin jäsenvaltio!
Haluan lisäksi tuomita sen, että mietinnössä mainitun kapteeni Mangourasin kanssa käydyn keskustelun kreikankielisessä – ja vain kreikankielisessä –käännöksessä kapteenin lausuntoja on vääristelty epäilemättä aivan tahallisesti. Lisäämällä käännökseen lauseen, jota ei sisälly Sterckxin mietinnön tekstiin, kääntäjä luo vaikutelman, että kapteeni väittää juuri päinvastaista kuin mitä hän itse asiassa sanoi ja että kapteeni olisi hyväksynyt Espanjan viranomaisten toimet. Muistutan, että hylkykysymys ja meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan perustaminen ja toiminta saivat laajaa julkisuutta Kreikan tiedotusvälineissä, jotka tietysti saavat tietonsa kreikankielisistä teksteistä. Näyttäisikin siltä, että kääntäjä halusi vapauttaa Espanjan hallituksen ja sen kreikkalaiset tukijat vastuusta, tuli mitä tuli.
Kehotan kaikkia vastuullisessa asemassa olevia tutkimaan syytöstäni, joka koskee mietinnön perusteluihin sisältyvän "Keskustelu Prestigen kapteenin Apostoulos Mangourasin kanssa" -kohdan viimeistä kappaletta, ja murskaamaan Euroopan parlamentissa toimivan käännösmafian.
Puheenvuoroni päätteeksi totean uskovani asiaan, jota nimittäisin täydelliseksi yhteistyöksi IMOn kanssa. 
Hatzidakis (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan unionissa meriturvallisuudesta käytävässä keskustelussa ristiriitaista on se, että jäsenvaltiot vaativat merionnettomuuksien jälkeen toimia, joita ne eivät kuitenkaan sovella. Onnettomuuksista syytetään yleensä laivateollisuutta ja alusten miehistöä, kun valtioilla on taipumus pakoilla kaikkea vastuuta, ja on päivänselvää, ettei tämä ole totta.
Kunpa asiat olisivatkin näin yksinkertaisia, koska siinä tapauksessa olisimme jo ratkaisseet tämän ongelman. Ongelmana meriturvallisuudessa ei ole tietenkään kreikkalainen kapteeni Mangouras, jonka olisi pitänyt saada Espanjan viranomaisilta osakseen parempaa kohtelua, kuten Sterckxin mietinnössä aivan oikein huomautetaan, eivätkä ongelmana ole vain ja ainoastaan yksirunkoiset säiliöalukset. Kyse on myös alusten ylläpidosta, kuten Norjan rannikon edustalla äskettäin tapahtunut kaksirunkoisen rahtialuksen haaksirikko osoittaa. Ongelmana on, ettei meillä ole suojapaikkoja, vaikka niitä edellytetään yhteisön lainsäädännössä, eikä jäsenvaltioissa suoriteta asianmukaista satamavalvontaa, mikä on samoin ristiriidassa yhteisön lainsäädännön kanssa. Saanen sanoa, että ongelmana on yleisesti ottaen se, etteivät jäsenvaltiot noudata sitä kaiken kaikkiaan hyvää yhteisön lainsäädäntöä, joka meillä Euroopan unionissa on.
Näin ollen aivan ensitöiksemme meidän on sovellettava yhteisön lainsäädäntöä. Tämän jälkeen meidän on myös tarkasteltava Sterckxin mietinnössä ehdotettuja toimia, valittava tiettyjä painopistealueita ja ryhdyttävä lisätoimiin, jollainen on esimerkiksi eurooppalaisen rannikkovartioston perustaminen.
Haluan myös huomauttaa, että koska merenkulku on kansainvälinen ongelma, tarvitaan tietysti myös kansainvälisiä toimia, mikä edellyttää aina yhteistyötä kansainvälisen merenkulkujärjestön kanssa. 
Wiersma (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella jäsen Sterckxiä erinomaisesta mietinnöstä. Se sisältää monia järkeviä suosituksia, ja on toivottava, että niitä myös noudatetaan, jotta pystymme estämään vieläkin tehokkaammin öljysäiliöalusten sietämättömät onnettomuudet, joita yhteisössä on tapahtunut viime aikoina useita.
Tärkeintä on nyt toteuttaa se, mistä on sovittu, mikä voidaan tehdä ennen kaikkea lisäämällä huomattavasti nykyisten toimien valvontaa. Meidän on panostettava maailmanlaajuiseen yhteistyöhön, jotta voimme ratkaista myös kansainvälisiä meriturvallisuusongelmia, jotka eivät kuulu Euroopan unionin piiriin. Toinen ratkaisevan tärkeä asia on turvallisuustoimiin melko kevyesti suhtautuvien lippuvaltioiden kuuleminen ja näiden kysymysten käsitteleminen tällaisten valtioiden kanssa. Me kaikki nähdäkseni toivomme, että muutamien seuraavien vuosien aikana tapahtuu niin paljon, ettei parlamentissa tarvitse enää koskaan käydä tämäntyyppistä keskustelua ja että merionnettomuuksien uhka pienenee huomattavasti osittain Euroopan unionissa tekemämme työn tuloksena. On sanomattakin selvää, että avainasemassa ovat jäsenvaltioiden välinen koordinointi ja yhteistyö. Mietintöön sisältyy monia tätä koskevia ehdotuksia.
Meidän on opittava toinen toisiltamme ja pyrittävä soveltamaan samoja toimintatapoja. Keskustelussa viitattiin hetki sitten englantilaisen koordinaattorin kokemuksiin ja hänen kanssaan järjestettyyn tapaamiseen. Tässä tapaamisessa kävi ilmi, että Yhdistynyt kuningaskunta on ottanut käyttöön erittäin selkeän komentoketjun onnettomuustapauksissa. Näin on tehtävä myös yhteisössä, minkä vuoksi tuemme eurooppalaisen rannikkovartiointipalvelun perustamista koskevaa ehdotusta. Tämä on hyvä tavoite. Meidän kannaltamme on kuitenkin tärkeää ensin tutkia, miten tämä voidaan tehdä tutkimuksen, hankkeiden ja kokeilujen avulla. Me kaikki kannatamme sitä, että uutena toimielimenä perustetulle Euroopan meriturvallisuusvirastolle (EMSA) annetaan tärkeä asema meriturvallisuuspolitiikan kehittämisessä, myös tarkastuksissa ja muissa sentapaisissa asioissa. 
Pérez Álvarez (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan onnitella valiokunnan puheenjohtajaa ja myös esittelijää, vaikka tämä onkin poissa. Olen erityisen kiitollinen esittelijälle hänen työstään, sillä kun näkee meriturvallisuuden parantamista käsittelevän väliaikaisen valiokunnan nimen ja tavoitteen sekä joitakin mietintöön ehdotetuista lukuisista tarkistuksista, saa käsityksen siitä, miten vaikeaa hänen esittelijän työnsä on ollut. Mietinnöstä saa myös sellaisen vaikutelman, että Galician autonomisen alueen hallituspuolueen samoin kuin Espanjan hallituspuolueen poliittiset vastustajat olivat kiinnostuneempia eri puolueiden ja aatesuuntien välisestä poliittisesta keskustelusta sekä hallitsevan puolueen poliittisen aseman heikentämisestä kuin tulevaisuuteen katsomisesta ja meriturvallisuuden eri näkökohtien tehokkaasta parantamisesta. Näitä ovat sosiaaliset ja taloudelliset sekä kalatalouteen, matkailuun, ympäristöön ja terveyteen liittyvät näkökohdat.
Saattaa vaikuttaa siltä, kuin asuisimme kokonaan eri maissa, koska joitakin aivan alusta lähtien olleita poikkeuksia lukuun ottamatta onnettomuudesta kaikkein välittömimmin kärsivän alueen asukkaana katson, että voidaan väittää, että kalastustoiminta aloitettiin oikeaan aikaan ja mahdollisimman suurten takeiden vallitessa teknisten raporttien ja terveysraporttien mukaisesti. Voidaan myös väittää, etteivät kalansaaliit ole useimpien kalastajien mielestä kärsineet tästä. Lähialueiden asukkaat ja turistit, jotka tulivat Galiciaan sankoin joukoin viime pääsiäisviikon aikana ja jotka mahdollisesti kohtasivat joitakin aina ilmeneviä erityisongelmia, havaitsivat rantojemme olevan puhtaita. Apu on saapunut Galiciaan ajoissa, ja voimme lisäksi kaikki olla ylpeitä kansalaistemme osoittamasta solidaarisuudesta tietäessämme, että Euroopan kansat ovat vakaasti päättäneet päästä eroon vanhoista erimielisyyksistä ja luoda yhteisen tulevaisuuden, kuten tulevan perustuslain johdannossa vaaditaan.
Otan lopuksi esiin puhtaasti sosiaalisen näkökohdan, koska merenkulku on inhimillistä toimintaa ja jokaisella merenkulun parissa ammatikseen työskentelevällä on myös oikeus sellaisiin työoloihin, joissa otetaan huomioon hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa. Mietinnössä vaaditaan myös toimenpiteitä merenkulkuammattien arvostuksen lisäämiseksi, jotta niistä tulisi houkuttelevampia nuorille yleensä ja etenkin eurooppalaisille nuorille. Arvoisa puhemies, kiitos tästä. Arvoisa komission jäsen, kiitos kaikesta siitä edistyksestä, jota olemme saavuttaneet teidän aloitteestanne ja johdollanne.
Arvoisa puhemies, esitän vielä yhden huomautuksen todetakseni, että kapteeni Mangourasin tilanne perustuu lailliseen päätökseen ja että laillisia päätöksiä on kunnioitettava, piti niistä tai ei. Jäsen Savary, mikäli poliittinen muutos vaikuttaisi oikeuslaitoksen riippumattomuuteen, asia olisi hyvin vakava, koska toimivaltajako on edelleen demokratian peruspilari. 
Izquierdo Collado (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen pahoillani, ettei jäsen Sterckx ole läsnä parlamentissa, ja olen varma, että hänellä on pakottavat syyt tähän. Haluaisin jäsen Vermeerin kuitenkin välittävän hänelle sellaisen viestin, että valiokunta on onnettomuuden seurauksena saavuttamassa edistystä meriturvallisuudessa ja että meillä on nyt komission erinomainen ehdotus ja jäsen Sterckxin laatima erinomainen mietintö, joissa molemmissa käsitellään meriturvallisuutta.
Pyytääkö parlamentti todellakin jäsen Sterckxiä tässä tilanteessa laatimaan meriturvallisuutta koskevan valiokunta-aloitteisen mietinnön? Se ei olisi kovinkaan loogista. Kaikki tietävät, että parlamentti pyytää onnettomuutta tutkivaa valiokuntaa nimenomaan selvittääkseen, mitä on tapahtunut, ja välttääkseen onnettomuuden toistumisen sekä osoittaakseen, ettei vakavasti vahingoittuneita aluksia pitäisi lähettää avomerelle uppoamaan, vaan niille tulisi tarjota suojapaikka. Valiokunnan olisi pitänyt tehdä hyvin selväksi, ettei tällainen saa toistua, ettemme voi selvitä ympäristön pilaamisesta kuin koira veräjästä ja ettei kaikkia asioita voida ratkaista kauppasuhteiden ja poliittisten riippuvuussuhteiden avulla. Mitään näistä näkökohdista ei mainita jäsen Sterckxin mietinnössä. Asiantuntijat on sivuutettu, ja voitaisiin jopa sanoa, että heistä tehdään pilkkaa. Olen pahoillani, että jäsen Sterckx on vetäytynyt sopimuksesta, jonka hän teki Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kanssa ja jonka tarkoituksena oli, että parlamentin puhetta johtaisi nyt nykyinen puhemies.
Minun on kuitenkin kerrottava jäsen Sterckxille muutamia huonoja uutisia: Espanjan hallituksen pääministeri on virkaanastujaispuheessaan päättänyt perustaa käsittelevän seurantakomitean. Voimme jatkaa tilanteen selvittämistä ja asiasta tiedottamista Euroopan parlamentista huolimatta. 
Pex (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten muut parlamentin jäsenet ovat jo todenneet, voimme olla tyytyväisiä esittelijän työhön. Haluaisin käyttää tätä tilaisuutta onnitellakseni jäsen Sterckxiä hänen meriturvallisuutta koskevasta työstään. Sama kohteliaisuus pätee myös komission jäseneen. Nyt käsiteltävänämme oleva mietintö on ytimekäs ja selkeä, eikä siinä tyydytä pelkästään toistamaan syyskuussa annetun päätöslauselman sisältöä. Olen esittänyt mietintöön aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa muutamia tarkistuksia, joista kaikki on joko hyväksytty tai sisällytetty esittelijän kompromissitarkistuksiin.
Siirryn nyt käsittelemään minua huolestuttavia kysymyksiä, joista ensimmäinen koskee eurooppalaista rannikkovartiointipalvelua. Parlamentin enemmistö kannattaa aivan aiheellisesti eri jäsenvaltioiden rannikkovartiointipalvelujen laaja-alaista yhteistyötä, jonka perimmäisenä tavoitteena on yhteisen eurooppalaisen rannikkovartiointipalvelun perustaminen, mikäli se on tarpeen. Eurooppalaisen rannikkovartiointipalvelun ja myös jo toiminnassa olevan Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) kannalta on erittäin tärkeää, että niillä on riittävät toimivaltuudet, jotta ne voivat työskennellä tehokkaasti meriturvallisuuden alalla.
Alusten ylläpitoon ja kuntoon pitäisi mielestäni kiinnittää paljon enemmän huomiota, sillä huonokuntoinen kaksoisrunkoinen säiliöalus on suurempi riski kuin hyväkuntoinen yksirunkoinen säiliöalus. Olen myös ilmaissut epäilyni vaarallisia kemikaaleja ja aineita sisältävien säiliöiden ja alusten rekisteröinnistä ja merkitsemisestä. Viittaan tällä Pohjanmerellä tapahtuneeseen erittäin myrkyllisen lastin häviämiseen , jolloin kävi ilmi, ettei kyseinen aine ollut sama kuin lastausasiakirjoissa. Olen myös huolissani siitä, että venäläisen öljyn vienti Itämeren ja EU:n rannikoiden kautta on lisääntynyt, koska siihen käytetään usein halvimpia heikkokuntoisia aluksia.
Oma rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönottoa koskeva mietintöni on kariutunut neuvostossa, joten olen iloinen huomatessani, että muutamat parlamentin jäsenet, myös esittelijä, pyytävät neuvostoa päättämään asiasta mahdollisimman pian. Lainsäädäntö tarjoaa monia mahdollisuuksia puuttua tilanteeseen kansainvälisellä tasolla. Ongelmana on kuitenkin se, etteivät jäsenvaltiot pane täytäntöön säännöksiä, joihin ne ovat itse sitoutuneet sopimuksissa. Juuri samat jäsenvaltiot torjuvat yhteisön lainsäädännön keinoin tehtävät tarkastukset. 
Poignant (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan seuraavan minuutin kuluessa viitoittaa teille kuusi toiminta-alaa, joiden parissa meidän olisi työskenneltävä seuraavalla vaalikaudella.
Ensimmäinen niistä ovat eurooppalaiset rannikkovartiostot ja toinen merenkulkijoiden elin- ja työolosuhteet, joiden on oltava mahdollisimman hyvät aluksilla. Kolmanneksi mainitsen mukavuusliput, jotka pyritään kaikin voimin karkottamaan, ja asemamme vahvistamisen kansainvälisessä merenkulkujärjestössä. Neljäs toiminta-ala on satamien vastaanottopalveluja koskevien säädösten täytäntöönpano ja viides merenkulun vapauden periaatteen tarkasteleminen. Tämä on vanha, merenkulkijoille tärkeä periaate, jota on tutkittava huolellisesti. Emme kuljeta enää puuta, viiniä ja kiviä vaan paljon vaarallisempia aineita. Kuudes ala on raakaöljytuotteiden aiempaa paremman jäljitettävyyden varmistaminen. Tiedättekin, että tähän tarvittava tekniikka, eräänlainen raakaöljyn DNA, on olemassa, ja kun alukset suorittavat kaasunpoistoa tai tyhjentävät painolastisäiliöitään, tämä tekniikka tarjoaa uuden johtolangan syyllisten löytämiseksi.
Arvoisa komission jäsen, tässä teillä on useita kysymyksiä, joiden parissa meidän on voitava työskennellä alkamassa olevan vaalikauden aikana. 
Langenhagen (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kukaan valiokunnan valtuuskunnan mukana aikanaan Galiciaan matkustanut ei unohda koskaan alun perin valkoisiin mutta pian öljyn tahrimiin haalareihin pukeutuneita väsymättömiä avustajia eikä varsinkaan sitä, miten he yrittivät kivi kiveltä pestä pois kaikki öljytahrat rannikolta. Valitettavasti tarvittiin muun muassa -säiliöaluksen kaltainen vakava onnettomuus, ennen kuin merenkulun turvallisuutta vihdoin ryhdytään parantamaan.
Haluan kuitenkin korostaa tänään, että onnistumme tässä, jos toteutamme mietinnössä esitetyt toimet ja valvomme niiden täytäntöönpanoa. Tähän tarkoitukseen tarvitaan pikemminkin kansallisten merenkulkuviranomaisten verkostoa kuin jälleen uutta byrokraattista pilvenpiirtäjää Euroopan unioni -nimisessä suurkaupungissa.
Rannikoita voidaan suojella tehokkaasti vain parantamalla meriturvallisuutta monikansallisella tasolla. Kaikki pienten valtioiden yksilölliset lähestymistavat kuuluvat menneisyyteen. Toiminta on tehokasta, kun rannikoiden yhteisen suojelun yhteydessä voidaan havaita synergiaetuja ja kun henkilöstöä ja välineitä yhdenmukaistetaan yhteisen organisoinnin avulla ja niitä hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla kaikissa Euroopan unionin maissa ja kaikilla Euroopan merialueilla. Näin ollen pidän rannikoiden suojelua, ympäristönsuojelua, tai miten sitä ikinä nimitetäänkään, myös yhtenä alueellisen ja rakenteellisen tuen muotona kaikkialla Euroopassa. Tällainen suojelu edellyttää nähdäkseni ennalta ehkäiseviä ympäristönsuojelutoimia ja yhteisen rannikkovalvonnan yhteydessä myös tehokasta välinettä, jolla voidaan torjua merenkulkuun liittyviä rikoksia.
Olen ylpeä mietinnöstä ja varma siitä, että tämä tavoite saavutetaan päättämämme toimenpideluettelon avulla. Tästä hyötyy koko Euroopan unioni, sekä nykyiset että uudet jäsenvaltiot, niin lyhyellä, keskipitkällä kuin pitkälläkin aikavälillä. Palkintona on merialueiden ekosysteemin elpyminen ja lisääntynyt halukkuus investoida laivaväyliin, jotka ovat tulevaisuuden merten moottoriteitä. 
Piecyk (PSE ).
    Arvoisa puhemies, katastrofista oppiminen tarkoittaa tulevaisuuteen katsomista. Kaikki parlamentissa hyväksyttävät lait ja direktiivit ovat viime kädessä arvottomia, ellei niitä voida valvoa eikä panna täytäntöön. Tästä syystä tarvitsemme hyvin pikaisesti keskipitkällä aikavälillä eurooppalaisen rannikkovartiointipalvelun, varsinkin kun otetaan huomioon terrorismin uusi ja kasvava uhka. Emme voi istua ja odottaa, kunnes terroristit iskevät yhteisön vesillä purjehtiviin aluksiin, vaan meidän on torjuttava tällaisia iskuja hyvissä ajoin rannikkovartiointipalvelun avulla.
Toiseksi huomautan, että Itämeri on herkkä merialue. Valiokuntamme vaatii luotsien pakollista käyttöä Itämerellä, mutta tiedämme, ettei se ole mahdollista ilman Venäjän tukea. Arvoisa komission jäsen, tästä syystä pyydämme komissiota ja neuvostoa yhdistämään voimansa ja painostamaan Venäjää poliittisesti, jotta varmistetaan, että myös Venäjä viimeinkin noudattaa kansainvälisiä säännöksiä IMOssa.
Kolmas ja viimeinen huomautukseni on, että tiedämme, että 80 prosenttia kaikista merillä tapahtuneista onnettomuuksista johtuu inhimillisestä virheestä. Tähän saakka olemme kiinnittäneet paljon huomiota teknologiaan. Meidän on vastedes keskityttävä aiempaa enemmän inhimilliseen tekijään, mikä tarkoittaa sitä, että meidän on kohdistettava huomiomme tarkemmin kapteenien, päällystön ja miehistön koulutukseen, joka koskee onnettomuuksien hallintaa, palosuojelua ja hätätoimia. 
Cushnahan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen kampanjoinut pitkään ja voimakkaasti eurooppalaisen rannikkovartioston perustamisen puolesta, ja lukuisten viime vuosina tapahtuneiden merionnettomuuksien ja vahinkojen vuoksi tällaisen palvelun toteuttaminen on nyt aiheellisempaa kuin koskaan. Esitin viime vuonna yksityiskohtaisen meriturvallisuuspolitiikkaa koskevan ehdotuksen, jossa vaaditaan EU:n rannikkovartioston perustamista ja jonka toimitin Eurooppa-valmistelukunnalle keskusteltavaksi.
Marraskuussa 2002 tapahtuneesta onnettomuudesta lähtien meriturvallisuuskysymyksiä on painotettu aiempaa enemmän Euroopan unionin politiikassa. onnettomuuden aiheuttama pysyvä ympäristövahinko osoittaa, ettei yksin toimivilla jäsenvaltioilla ole tarpeeksi resursseja eivätkä ne ole varautuneet riittävästi tällaisiin onnettomuuksiin. Lisäksi alusliikenne on vilkastunut EU:ssa, ja yhteisön vesillä tapahtuneiden yhteentörmäysten ja onnettomuuksien määrä on osoitus tehokkaamman koordinoinnin tarpeesta mahdollisten merionnettomuuksien välttämiseksi.
Järjestäytynyt rikollisuus käyttää valitettavasti rannikkovesiämme laittomaan ase-, huume-, savuke- ja ihmiskauppaan. Koska myös nykyinen geopoliittinen ilmapiiri lisää terrori-iskujen mahdollisuutta Euroopan merillä, olisi pohdittava, miten tällaiset iskut voidaan estää.
EU:n johtajien tavoitteena on usein lisätä unionin merkitystä kansalaisten jokapäiväisessä elämässä. EU:n rannikkovartioston perustaminen olisi tällainen käytännön teko, koska sillä kiinnitettäisiin huomiota parlamentin edustamien ihmisten todellisiin huolenaiheisiin. Suhtaudun siksi myönteisesti Sterckxin mietintöön. Pidän myönteisenä myös sitä, että mietinnössä on hyväksytty ehdotukseni EU:n rannikkovartioston perustamisesta, joka on paras tapa parantaa meriturvallisuutta pitkällä aikavälillä, ja että mietinnössä lisäksi vaaditaan luomaan merillä ilmenevien hätätilanteiden varalta selkeät päätöksentekorakenteet.
Onnittelen jäsen Sterckxiä erinomaisen mietinnön laatimisesta ja kehotan parlamentin jäseniä tukemaan sitä innokkaasti. 
Dhaene (PSE ).
    Arvoisa puhemies, pahoittelen, ettei jäsen Sterckx voi olla tänään läsnä parlamentissa, mutta sellainen on puoluejohtajan osa. Haluan onnitella komission jäsentä hänen meriturvallisuuden alalla tekemästään työstä. Hauraan lähettäminen avomerelle myrkyssä oli kohtalokas virhe Espanjan hallitukselta. Aznarin hallitukselle oli tyypillistä kieltäytyä myöntämästä virheitään, joten ei olekaan yllättävää, että se sai väistyä vaaleissa. Tosiasioiden peittely johtui demokratian väärästä tulkinnasta, jonka vaikutukset tuntuvat edelleen konkreettisesti Galiciassa.
Menin mukaan ja autoin vapaaehtoisia puhdistamaan rannikkoa öljystä. Tuen mietintöä ja toivon näin ollen, että onnettomuus oli viimeinen laatuaan. Mietinnössä ehdotetaan toimia meriturvallisuuden parantamiseksi. Eurooppalaisella rannikkovartiointipalvelulla on tulevaisuudessa ratkaiseva rooli. Päätän puheenvuoroni toteamalla ylpeänä: .
De Palacio,
    Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin onnitella esittelijä Sterckxiä, vaikkei hän olekaan läsnä, jäsen Jarzembowskia erinomaisesta työstä valiokunnan puheenjohtajana sekä kaikkia teitä, hyvät parlamentin jäsenet, puheenvuoroistanne ja työstänne valiokunnan toiminnan kehittämiseksi ja parantamiseksi.
Hyvät parlamentin jäsenet, aluksi pyydän, että me kaikki olisimme reiluja ja pyrkisimme tasapuolisuuteen. Jos meidän on oltava kriittisiä, ajassa on mentävä paljon taaksepäin, koska valitettavasti jo ennen ja tapauksia useat kauhistuttavat onnettomuudet olivat pilanneet ja turmelleet Euroopan rannikoita. Muistutan teitä Bretagnen rannikon edustalla tapahtuneesta haaksirikosta ja Calician rannikon edustalla sattuneesta -aluksen onnettomuudesta mainitakseni vain kaksi tapausta, jotka edelsivät edellä mainittuja ja , jotka ovat kuin kaksi marjaa. Hyvät parlamentin jäsenet, tuolloin tapahtui siis kauhistuttavia onnettomuuksia, eikä mitään tehty.
Voimmekin olla ylpeitä siitä, että tällä kertaa jotain on tehty. Tilanne on nyt toinen kuin 1980- ja 1990-luvuilla, jolloin mitään ei tehty, vaikka esimerkiksi Yhdysvallat ryhtyi onnettomuuden jälkeen useisiin toimiin, joiden ansiosta yhdysvaltalaiset voivat nyt väittää rannikoidensa olevan paljon aiempaa turvallisempia. Tässä yhteydessä on tietysti otettava huomioon, että jonkinlainen riski on aina olemassa.
Minun on todettava, että olen poliitikkona kiinnostunut menneisyydestä vain siinä mielessä, että sen avulla voidaan välttää toistamasta virheitä ja katsoa tulevaisuuteen. Tulevaisuus on siellä, missä me olemme, ja tulevaisuuden hyväksi me kaikki teemme yhdessä työtä.
Tässä suhteessa voimme olla tyytyväisiä ja todeta, että tällä hetkellä ja tulevaisuudessa Euroopan rannikot ovat turvallisempia kuin neljä vuotta sitten. Voimme olla tyytyväisiä kaikkien panokseen, ja komissio on tietoinen yhteisistä toimistamme.
Minun on myös todettava, että neuvosto on toteuttanut vastaavia toimia edistyäkseen asiassa. On kuitenkin totta, että komission ja parlamentin päätöksenteko on ollut paljon järjestelmällisempää ja selkeämpää kuin neuvoston päätöksenteko. En tarkoita tällä yksittäisiä jäsenvaltioita, koska kukin niistä pitää tärkeänä eri asioita, vaan neuvostoa kokonaisuutena.
Siirryn nyt käsittelemään kysymyksiä, jotka koskevat yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon tilaa. Komissio seuraa ensinnäkin tarkasti täytäntöönpanolle asetettua aikataulua ja nostaa Luxemburgissa toimivassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen kaikkia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ilmoita säädöksen saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä tähän tarkoitukseen varatun määräajan päättyessä. Hyvät parlamentin jäsenet, olen kertonut teille, että olemme jo panneet vireille useita menettelyjä joitakin jäsenvaltioita vastaan.
Toiseksi käsittelen kysymystä, joka koskee yhteisön säädösten soveltamista jäsenvaltioissa. Vaikka säädös olisikin saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio tekee jäsenvaltioissa järjestelmällisiä tarkastuksia, mistä voimme kiittää Euroopan meriturvallisuusvirastoa. Parlamentissa on tänään läsnä meriturvallisuusviraston toimitusjohtaja De Ruiter, joka tekee fantastista työtä. Tarkastusten avulla voimme varmistaa, että tiettyjä kansalliseen lainsäädäntöön sisällytettyjä säädöksiä myös sovelletaan käytännössä. Laadimme tästä myös asianmukaiset ja tarvittavat kertomukset.
Kolmanneksi kysyitte kapteeni Mangourasin tilanteesta. Hyvät parlamentin jäsenet, komissio ei voi puuttua jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiin eivätkä jäsenvaltioiden hallitukset voi puuttua asianomaisten oikeuslaitosten tekemiin päätöksiin toimivaltajaon vuoksi. Epäilenkin, että Espanjan hallituksessa tapahtuneella poliittisella muutoksella on vähän vaikutusta kulloinkin tehtävää hoitavan tuomarin mielipiteeseen, kuten on jo annettu ymmärtää. Olisi katastrofaalista ja tuhoisaa, jos kulloinkin tehtävää hoitava tuomari noudattaisi vallassa olevan hallituksen vaalimien ihanteiden poliittisia impulsseja. Tämä olisi minusta valitettavaa, ja olen varma, että tehtävää hoitava tuomari tekee vain työtään. Ajatelkaa tässä yhteydessä ennakkotapauksia, esimerkiksi sitä, että -aluksen kapteeni, joka oli vastuussa 14 vuotta sitten Espanjan rannikon edustalla tapahtuneesta kaltaisesta onnettomuudesta, lähti antamatta espanjalaisille mahdollisuutta viedä häntä oikeuteen, koska kapteeni käytti hyväkseen hänelle määrättyjä takuita ja yksinkertaisesti nousi lentokoneeseen eikä astunut enää koskaan Espanjan maaperälle. Haluan muistuttaa parlamentille, että -aluksen omistajat olivat omistajien hyvin läheisiä sukulaisia, nimittäin veli ja lanko.
 kapteenin kohdalla kyse on siitä, että tehtävää hoitava tuomari ryhtyy varotoimiin, koska tällä tapauksella on aivan oma erityinen ja osin epäsuotuisa taustansa. onnettomuuden taustalla ovat ainakin tässä tapauksessa joidenkin nimenomaan osallisina olleiden yritysten toimet hyvin samankaltaisessa tilanteessa.
Hyvät parlamentin jäsenet, kuten yksi teistä totesi hetki sitten, vaikka valtaosa kapteeneista sekä miehistöjen ja päällystöjen jäsenistä onkin luotettavia, järkeviä ja kunniallisia ihmisiä, poikkeuksiakin löytyy.
Käsittelen nyt öljypäästöjä. Suurten onnettomuuksien osuus merialueiden pilaantumisessa on tilastojen mukaan alle kymmenen prosenttia. Suurin osa pilaantumisesta aiheutuu jatkuvista päästöistä, jotka ovat seurausta pilssien puhdistuksesta ja häikäilemättömien alusten avomerellä suorittamasta puhdistuksesta, vaikka onkin totta, että tällainen pilaantuminen on pienimuotoisempaa eikä siten niin näkyvää. Tässä yhteydessä haluan jälleen kerran kiittää parlamenttia tuesta, jonka se on antanut komission ehdotukselle rangaistusten langettamisesta niille, jotka vapaaehtoisesti aiheuttavat tällaista merialueidemme pilaantumista. Neuvosto ei valitettavasti kannata tätä ehdotusta, mikä aiheuttaa ongelmia.
Kuten jäsen Poignant totesi, komission ehdotuksessa käsitellään sellaisia aiheita kuin jäljitettävyys ja anturit, joiden avulla valvotaan, miten satamiimme ajavat suuret alukset hoitavat jätteiden tyhjennyksen ja pilssin puhdistuksen. Ehdotukseen sisältyvät toimet ovat myös yhdenmukaisia aiemmin hyväksymämme direktiivin kanssa, joka koskee aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteita satamissa ja jonka ansiosta Euroopan satamiin ajavat alukset voivat puhdistaa aluksensa näillä laitteilla.
Viidenneksi olen samaa mieltä jäsen Ortuondo Larrean kanssa siitä, että luokituslaitoksilla on suuri vastuu. Luokituslaitosten tulisi olla tae alusten turvallisuudesta, ja tältä osin toimitusjohtaja De Ruiter, Euroopan meriturvallisuusvirasto ja myös komissio valvovat ja arvioivat luokituslaitosten toimia. Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, olemme lisänneet luokituslaitosten vastuuta onnettomuuden jälkeen ja voimme jopa peruuttaa niiden valtuudet tarkastaa aluksia ja antaa niille luokitustodistuksia Euroopan satamien osalta. Teemme työtä luokituslaitosten vastuun parissa, ja olen täysin samaa mieltä sen merkityksestä. Olen myös samaa mieltä vastuuketjusta, jonka joku teistä mainitsi aiemmin ja joka käsittää tietysti vastuussa olevan kapteenin lisäksi meriliikenteen harjoittajan, aluksen omistajan ja eri kuljetusketjun toimijat. Tällainen vastuuketju on kuitenkin luotava Euroopan unionin lisäksi myös kansainvälisessä merenkulkujärjestössä.
Tulenkin näin puheenvuoroni kuudenteen kohtaan. Puhumme täysin kansainvälisestä ja globalisoituneesta toiminnasta. Yhteisössä voidaan hyväksyä useita alueellisia toimia, mutta on muita toimia, jotka voidaan hyväksyä vain kansainvälisellä tasolla tai joilla on todellista vaikutusta vain, jos ne hyväksytään kansainvälisesti. Tämä koskee myös taisteluamme mukavuuslippuja vastaan, vaikka rankaisemmekin mukavuuslipun alla purjehtivia aluksia jo jossain määrin kriteereillä, joiden perusteella satamatarkastusten piiriin kuuluvat alukset valitaan. Tiettyjen valtioiden lipun alla purjehtivat alukset ovat automaattisesti ensisijaisia tarkastuskohteita, mikä taas tarkoittaa, että alus on kiinnitettynä satamassa pitempään, mistä aiheutuu sille lisää ongelmia ja niin edelleen. Näin ollen tarkastelemme jo jossain määrin tätä ongelmaa, mutta pidemmälle menevät toimet ovat mahdollisia vain, kun kaikkia alusten tarkastamiseen ja lipun myöntävien valtioiden vastuuseen liittyviä kysymyksiä käsitellään selkeästi aiempaa tehokkaammin kansainvälisellä tasolla, mikä on tavoitteemme.
Miehistöille asetetut vähimmäisvaatimukset ovat myös kansainvälisiä. Tältä osin Kansainvälisen työjärjestön on edistyttävä merenkulun henkilöstön pätevyyden ja koulutuksen alalla, mikä ei koske pelkästään eurooppalaisia miehistöjä vaan myös kansainvälisiä miehistöjä, jotka tulevat satamiimme kolmansista maista saapuvilla aluksilla ja joihin ei voida soveltaa Euroopan unionin säädöksiä. On kuitenkin selvää, että edellytämme alustemme kapteeneilta, päällystöiltä ja miehistöiltä koulutusta, joka lisää merkittävästi heidän turvallisuutta koskevia valmiuksiaan. Meidän tarvitsee vain verrata yhteisön jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten onnettomuustilastoja kolmansien maiden lipun alla purjehtivien alusten vastaaviin lukuihin.
Tätä työtä on välttämätöntä jatkaa, ja olemmekin itse asiassa koko tämä vaalikauden ajan ehdottaneet ja hyväksyneet toimia, joilla vahvistetaan ja parannetaan miehistöjen laatua ja myös lisätään merenkulkuammattien arvostusta. Tarkoituksenamme on tehdä merimiehen, päällystön jäsenen tai kapteenin työstä kauppalaivalla aiempaa houkuttelevampaa nuorillemme ja esittää se toteuttamiskelpoisena uravalintana. Katson, että esimerkiksi Kreikan puheenjohtajakaudella ryhdyttiin tältä osin useisiin toimiin, ja toivon, että puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta sitoutuu käsittelemään kaikkia näitä aloitteita, joiden parissa teemme työtä tehdäksemme merimiehen ammatista houkuttelevamman Euroopan unionin nuorille.
Hyvät parlamentin jäsenet, tiedätte, että rannikkovartiostokysymys on tärkeä komissiolle, mutta tiedämme myös, ettei sitä ratkaista tällä erää. Meidän on näin ollen tuettava toimia, jotka voidaan saavuttaa nyt, kuten eri jäsenvaltioiden rannikkovartiostojen välisen yhteistyön ja koordinoinnin lisäämistä ja tietysti Euroopan meriturvallisuusviraston tehtävien ja valtuuksien laajentamista.
Hyväksyimme aivan äskettäin asetuksen, jolla muutetaan meriturvallisuusviraston toimivaltuuksia. Muutoksen ansiosta virasto sai valtuudet johtaa saasteentorjuntatoimia onnettomuustapauksissa, jotta onnettomuuksiin voidaan reagoida eurooppalaisten toimien avulla, jotka vastaavat kaikkia mahdollisesti ilmeneviä tarpeita, mutta olemme myös laajentaneet viraston toimivaltuuksia turvallisuuskysymyksissä
Olisin näin ollen kiitollinen, jos saisimme talousarviokeskustelussa parlamentilta taloudellista tukea meriturvallisuusvirastolle, koska keskustelemme parhaillaan talousarviovuoden 2005 rahoituksesta ja tarvitsemme määrärahoja voidaksemme ottaa käyttöön saasteentorjuntatoimia ja erityisesti parhaillaan keskusteltavana olevat saasteentorjunta-alukset.
Käsittelen puheenvuoroni lopuksi erästä hyvin selvää asiaa ja osoitan sanani tältä osin jäsen Gorostiaga Atxalandabasolle. Jäsen Gorostiaga, tiedätte aivan yhtä hyvin kuin minäkin, että voin tulla jatkossa parlamenttiin. Aralar-puolue vaalii samoja ihanteita kuin teidän puolueenne, paitsi että se tuomitsee terrorismin. Tiedätte, että poliittinen puolueenne on julistettu Espanjassa laittomaksi tuomarin eikä hallituksen päätöksellä. On totta, että kyseinen tuomari perusti päätöksensä lainsäädäntöön, jonka yli 90 prosenttia Espanjan parlamentin jäsenistä on hyväksynyt demokraattisesti ja laillisesti, ja että olette tämän päätöksen tekemisestä lähtien joutunut puolustelemaan näkökantojanne. Niin espanjalaisten kuin eurooppalaistenkin näkökulmasta on kuitenkin mahdotonta puolustella sitä, ettei puolueenne tuomitse hyvin tyypillistä terrorismin edustajaa, nimittäin ETAa. Muistutankin teitä siitä, että kesäkuussa 2003 tehdyllä päätöksellä puolueenne on katsottu terroristijärjestöksi Euroopan unionissa.
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluan sanoa komission jäsenelle, että Espanjassa esiintyy ensinnäkin espanjalaista nationalismia ja että espanjalaiset tuomarit ovat kaiken aikaa sen vaikutuksen alaisina. Me emme ole espanjalaisia emmekä ranskalaisia: tuemme poliittista suuntaa, joka johtaa Baskimaan itsehallintoon. Emme tue minkäänlaista terrorismia, toisin kuin komission jäsen väitti. Haluamme Baskimaan asukkaita koskevan poliittisen ratkaisun. Jos elämme demokratiaan perustuvassa Euroopan unionissa ja jos Baskimaan asukkaat saisivat päättää maansa poliittisesta tulevaisuudesta, kaikkien pitäisi kunnioittaa tätä päätöstä.
Kiistän kaikki syytökset osallisuudesta terrorismiin. Komission jäsen tietää aivan hyvin, etten ole koskaan puolustanut parlamentissa mitään toimia, jotka voitaisiin katsoa terrorismiksi. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Figueiredo (GUE/NGL ),
    On ilman muuta selvää, että Espanjan viranomaiset ovat pitkälti vastuussa haaksirikosta. Vaikka mietintö onkin joiltain osin hyvin puutteellinen, siinä suhtaudutaan kuitenkin hyvin kriittisesti Espanjan viranomaisiin ja erityisesti Espanjan johtajien lausuntoihin sekä arvostellaan sitä, etteivät nämä ole tiedottaneet laajemmin tutkimusten tuloksista.
Lisäksi minusta on myönteistä, että mietinnössä korostetaan tarvetta kiinnittää aiempaa enemmän huomiota myös kaksirunkoisten alusten ylläpitoon ja kuntoon, sillä huonokuntoiset kaksirunkoiset alukset voivat olla yksirunkoisia aluksia suurempi riski. Olen samoin tyytyväinen siihen, että mietinnössä puolletaan IMOssa tehtäviä merionnettomuuksien nopeaa ja riippumatonta tutkintaa koskevia sopimuksia. Minusta on myös ilahduttavaa, että mietinnössä pyydetään jokaista jäsenvaltiota, jolla on rannikkoa, luomaan merillä ilmenevien hätätilanteiden varalta selkeät päätöksentekorakenteet ja että komissiota kehotetaan selvittämään mahdollisuutta edellyttää pakollista vakuutusta. Olen myös tyytyväinen siihen, että mietinnössä vaaditaan suojapaikoista aiheutuneiden kulujen korvaamista, pakotejärjestelmää laittomien päästöjen ennalta ehkäisemiseksi, luokituslaitosten tarkastamista, merenkulkijoiden koulutusta ja merenkulkuammattien arvostuksen palauttamista ja että jäsenvaltioita kehotetaan saattamaan asianomaiset yhteisön direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja ratifioimaan kansainväliset sopimukset.
Pahoittelen kuitenkin, ettei mietinnössä mainita työntekijöiden sosiaalisiin oloihin tehtäviä parannuksia ja ettei siinä hyväksytty ehdotuksiamme, jotka koskivat mukavuuslippujen kieltämistä, kaikkien osapuolten asettamista vastuuseen vahinkojen maksamisesta ja annettujen todistusten oikeellisuutta koskevien tutkimusten tukemista.
Toivomme, että nämä jälleen kerran esittämämme tarkistukset hyväksytään täysistunnossa. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Cocilovon laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0220/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi verojen ja maksujen kantamisesta raskailta tavaraliikenteen ajoneuvoilta tiettyjen infrastruktuurien käytöstä annetun direktiivin 1999/62/EY muuttamisesta. 
De Palacio,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, äänestettävänänne on tänään erittäin tärkeä Euroopan unionin liikennepolitiikkaa käsittelevä mietintö, joka koskee niin sanotun eurovinjettidirektiivin muuttamista.
Kuten hyvin tiedätte, yhteisön nykyiset puitteet ovat riittämättömät verrattuina alalla viime aikoina toteutettuihin lukuisiin jäsenvaltioiden aloitteisiin. Puitteita on siis vahvistettava, erityisesti rahdinkuljettajien keskinäisten kilpailuedellytysten oikeudenmukaistamiseksi ja eri liikennemuotojen välisen paremman tasapainon saavuttamiseksi.
Haluan aivan aluksi kiittää jäsen Cocilovoa erinomaisesta työstä. Hän on onnistunut tehtävässä, jota itse toden totta luulin mahdottomaksi: hän on yhdistänyt sekä liittänyt ja sisällyttänyt toisiinsa monia muutoksia ja esitellyt lopputuloksen, jossa noudatetaan komission ehdotuksen periaatteita ja ajattelumallia.
Muutamia teknisiä seikkoja lukuun ottamatta haluan ilmaista komission selkeän tuen tälle parlamentin mietinnölle.
Tahdon ensinnäkin tähdentää, että mietintöluonnoksessa on omaksuttu yksi ehdotuksen perusperiaatteista eli maksuista saatujen varojen kohdentaminen liikenteeseen. Tästä periaatteesta on käyty ja käydään vastakin vaikeita keskusteluja neuvostossa. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että parlamentti kannattaa periaatetta. Kuinka moottoritiemaksua voidaan perustella, jos kukaan ei tiedä, mitä siitä saaduilla varoilla tehdään? Kuinka nykyisillä sisämarkkinoillamme voidaan muuten perustella tätä tilannetta, joka on lähestulkoon hyppy keskiajalle?
Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin kuuluvien suurten hankkeiden toteutusta haittaa nyt lisäksi varojen puute. Tältä kannalta tiemaksut ovat tavallaan rahoituksellinen sysäys laajentuneen unionin liikenneyhteyksien parantamiseksi.
Maksujen laskentaperusteiden osalta mietintöluonnoksessa kannustetaan komissiota kehittämään menetelmä ulkoisten kustannusten laskemiseksi. Neuvostossa käydyt keskustelut ovat osoittaneet, ettei toistaiseksi ole päästy kompromissiin, joka perustuisi objektiivisiin tietoihin ja objektiivisesti määriteltyihin kuluihin. Tältä osin työtä on siis jatkettava ja löydettävä luotettavat menetelmät, jotka neuvosto voi selkeästi hyväksyä horisontaalisesti.
Lisäksi on tarpeen saada parlamentin tuki maksujen korottamiselle erityisen herkillä alueilla, kuten vuoristoseuduilla ja voimakkaasti saastuneilla alueilla. Viimeksi mainittu ajatus on kokonaisuudessaan uutuus, ja edistää kalliiden mutta verkostomme pullonkaulojen poistamiseksi välttämättömien infrastruktuurien perustamista.
Haluan lopuksi korostaa sitä, että komissio on nimenomaan pyrkinyt tarjoamaan Euroopan parlamentille tekstin, jonka kaikki voivat hyväksyä. Siirtymävaiheessa olevien maiden on voitava soveltaa sellaista maksujärjestelmää, jonka avulla ne voivat kohentaa omaa verkkoaan liikenteen kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti, ja samalla unionin syrjäiset valtiot ja niiden rahdinkuljettajat pääsevät ensimmäisinä hyötymään tehokkaasti toimivat liikenneverkot mahdollistavasta todellisesta eurooppalaisesta maksupolitiikasta.
Meidän on toisaalta ymmärrettävä kuljetuskustannusten mahdollisesti odotettavissa olevasta kasvusta huolta kantavia maita, sillä ne ovat suhteellisesti muita huonommassa asemassa. Jottei kuljetusyritysten kannattavuus kärsi, tiemaksut on määriteltävä kohtuullisiksi niin, että ne ovat korvaus infrastruktuurin käytöstä ja vastaavat siten kyseisen infrastruktuurin käytöstä aiheutuvia objektiivisesti määriteltyjä kustannuksia.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, olin toivonut tämän aloitteen hyväksymistä ensimmäisessä käsittelyssä ja vapaamuotoista vuoropuhelua tai sopimusta parlamentin, neuvoston ja komission kesken, jotta olisimme voineet viedä tätä aloitetta eteenpäin. Tämä ei ole ollut mahdollista. Toivon silti, että jäsen Cocilovon mietinnön, esitettyjen tarkistusten sekä parlamentin komission ehdotusta kohtaan osoittaman perustavan tuen ansiosta neuvostossa päästään pian yhteiseen kantaan, joka on niin lähellä parlamentin ehdotusta, että etenemme nopeasti toiseen käsittelyyn tai hyväksymme tämän erittäin tärkeän direktiivin nopean sovittelun jälkeen, jotta Euroopan unionin liikenne saadaan vihdoin tasapainoon. 
Cocilovo (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen de Palacio, hyvät kollegat, kuten komission jäsen totesi, tämän direktiiviehdotuksen merkitystä on korostettava Euroopan unionin liikennejärjestelmiä koskevan strategian kehittämisen kannalta. Emme silti saa unohtaa, etteivät komissio, Euroopan parlamentti ja neuvosto ole nyt ensimmäistä kertaa käsitelleet liikennejärjestelmiin ja -verkostoihin liittyviä aiheita ilmaisten kukin omalla panoksellaan kantansa liikennejärjestelmien ja -verkostojen käytöstä aiheutuviin ulkoisiin kustannuksiin ja niihin liittyvään ongelmalliseen kysymykseen liikenneinfrastruktuurin käytöstä perittävistä maksuista.
Parlamentin osuuteen viitatakseni totean, että yksittäisiin mietintöihin ja puheenvuoroihin liittyvissä päätelmissä on eri yhteyksissä joka kerta korostettu sitä, että ensin on yhdenmukaistettava kaikkien jäsenvaltioiden liikennemaksut EU:n sisämarkkinoiden lujittamiseksi. Maksurakennetta on mieluusti muutettava– jollei aina aivan kokonaisuudessaan niin ainakin niin, että siitä saadaan puolueeton ja realistinen ja joka tapauksessa kannustava – jotta liikenteen ulkoiset kustannukset voidaan sisäistää, sillä ne jätetään usein huomiotta tehtäessä päätöksiä liikennemuodoista ja unohdetaan ne tällä tavoin infrastruktuurien täydentämisstrategioista. Lisäksi on luotava liikenneinfrastruktuurien käyttöä kuvaavat maksuluokat, laadittava yhdenmukaiset, kaikki liikennemuodot ja eri jäsenvaltiot selkeästi samalle viivalle asettavat kustannuslaskentamenettelyt. Lisäksi hallituksille on annettava käyttöön liikennepoliittiset välineet, jotka perustuvat infrastruktuurien aiheuttamiin kustannuksiin ja edistävät ympäristövaikutuksiltaan vähäisempien liikennemuotojen käyttöä sekä mahdollistavat ennen muuta uudet investoinnit infrastruktuuriin ja rahoitusongelmien hankaloittamien Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuria infrastruktuurihankkeita koskevan suunnitelman toteuttamisen jatkossa kokonaisuudessaan. Tämäkin mainittiin vähän aikaa sitten, joten muistamme sen kaikki.
Jäsenvaltioiden hallitusten on tässä vaiheessa reagoitava siis kahteen toisistaan erilliseen seikkaan. Jotta liikenneinfrastruktuurien kysynnän kasvuun voidaan vastata, on kiireesti investoitava valtavat määrät resursseja. Toisaalta jäsenvaltioiden on puututtava liikkuvuuden lisääntymisestä aiheutuviin kustannuksiin – myös sosiaalisiin kustannuksiin – jotka liittyvät ilman saastumiseen, meluun, ympäristöongelmiin ja ennen muuta ruuhkien ja onnettomuuksien lisääntymiseen. En muista nyt juuri tarkkoja lukuja, mutta niitä on tarkasteltava myös suhteessa unionin laajentumiseen ja odotettavissa olevaan kysynnän kasvuun, johon on vastattava, kuten aina.
Kyse ei silti ole pelkästään ulkoisista kustannuksista. Tiedämme, että infrastruktuurien rakentaminen ja liikennejärjestelmien käyttö on usein rahoitettu pääosin yleisen verotuksen avulla. Koska lähestymistapa julkiseen sektoriin on nykyisin erilainen, koska jäsenvaltioiden talousarvioille on asetettu katto ja koska harjoitamme palvelujen yksityistämispolitiikkaa, infrastruktuurien rakentamisen rahoittamiseen on välttämättä käytettävä myös yksityistä pääomaa, vaikka tämä merkitsisi toteuttamissuunnitelmasta luopumista.
Haluan vielä lisätä, että jos haluamme kaiken tämän toteutuvan niin, ettei tieliikenne joudu tulevaisuudessa muita heikompaan asemaan – mitä kukaan ei tahdo – meidän on varmistettava vaihtoehtojen saatavuus. Pelkkä tiemaksujen periminen ja kustannuksiin liittyvät toimenpiteet eivät ratkaise asiaa, ellei liikennemäärien ohjaamiseen ole tarjolla todellisia ja kilpailukykyisiä vaihtoehtoja. Muuten pahennamme tilannetta vain entisestään, kun tämän infrastruktuurin pakkokäytön kustannukset heijastuvat talouteen yleisesti. Siksi olemme halunneet esittää suuntaviivoja ja löytää ratkaisuja arkaluontoisimpiin ja hankalimpiin pulmiin ehdottamalla kustannukset kattavaa rahoitusvälinettä ja ohjaamalla lisää varoja näihin hankkeisiin niiden toteutuksen nopeuttamiseksi.
Valitan lopuksi sitä, että neuvoston sisäiset kannat ovat viivyttäneet asiaa ja estävät nyt pääsemästä täydelliseen tulokseen. Parlamentin kantaa onkin mielestäni nyt vahvistettava, jotta sen merkitys tulevissa neuvotteluissa kasvaa. Tältä osin haluan kiittää kaikkia ryhmiä ja kaikkia parlamentin jäseniä arvokkaasta yhteistyöstä jo tässä vaiheessa, jotta mietinnön ensimmäinen käsittely johtaa ainakin myönteiseen lopputulokseen. 
Santos (PSE ),
   Arvoisa puhemies, tämän direktiivin pohjimmaisena tavoitteena on luoda ristiinrahoitusjärjestelmä, jolla helpotetaan vaihtoehtoisten liikenneinfrastruktuurien rakentamista erityisen herkillä alueilla. Samalla parannetaan henkilöiden ja tavaroiden liikkuvuutta yhteisössä, tehostetaan liikennealan kilpailukykyä ja sisällytetään kaikki ulkoiset kustannukset käyttäjien maksamiin hintoihin.
Olen pohjimmiltani yhtä mieltä näistä tavoitteista, vaikka olisinkin suonut tekstin olevan nykyistä kunnianhimoisempi yhdenmukaistamista koskevilta osiltaan. Pidän kuitenkin erittäin tärkeänä ja korostan myös laatimassani lausunnossa sitä, etteivät uudet tiemaksut ja -tullit saa johtaa kokonaisverotaakan lisääntymiseen. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on tarkistettava vuotuisia tienkäyttö- ja rekisteröintimaksuja alaspäin.
Huomautan lopuksi, ettei alkuperäiseen ehdotukseen sisältynyt toimenpiteitä syrjäisten valtioiden erityistilanteen huomioimiseksi. Niiden liikenteenharjoittajien kilpailukyky näet kärsii lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä enemmän kuin keskisessä Euroopassa sijaitsevien yritysten. Se, että nimenomaan tätä seikkaa koskeva johdanto-osan kappale hyväksyttiin, kannustanee komissiota ja neuvostoa ottamaan asian huomioon. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvä kollega Cocilovo, ryhmäni luonnollisestikin tukee mietintöänne, jossa kannatatte komission ehdotusta tiemaksuja koskevan direktiivin tarkistamiseksi ja ehdotatte huomattavia parannuksia. Olemme tyytyväisiä myös siihen, ettei valiokunta esittelijän alun perin esittämien toiveiden vastaisesti ole ehdottanut henkilöautojen tiemaksujen käyttöönottoa yhteisön lainsäädännössä, sillä katson, että jokaisen maan on saatava päättää toissijaisuusperiaatteen mukaisesti itse siitä, ottaako se käyttöön yksityisautoja koskevia tienkäyttömaksuja. Tässä komissio on siis mielestäni täysin oikeassa.
Kotimaassani Saksassa tähän ei ole syytä, sillä kun lasketaan yhteen, mitä ajoneuvon kuljettaja jo nyt maksaa polttoaine- ja ajoneuvoveroina, hän korvaa kyllä tiekustannukset suurelta osin ja kartuttaa kassaa itse asiassa enemmänkin. Olemme siis tyytyväisiä, että yksityisautojen tiemaksuja koskeva kysymys säännellään Euroopan yhteisön lainsäädäntöä alemmalla tasolla.
Toiseksi tuemme komission jäsentä hänen taistossaan – sellaiseksi sitä on kutsuttava – neuvostossa selkeän periaatteellisen sitoumuksen aikaansaamiseksi, sillä tiemaksujen korottamisessa teiden kunnossapidon parantamiseksi ja tieverkon laajentamiseksi ei ole järkeä, jos saadut tulot kuitenkin lisätään yleiseen verokertymään ja niillä rahoitetaan esimerkiksi epäilemättä erittäin hyödyllisiä koulutus- tai kulttuurialan toimia tai muuta toimintaa. Jos tavaraliikenteen ajoneuvoilta kerätään korkeampia tiemaksuja, niistä saatavat tulot on palautettava liikennesektorille.
Haluaisin lopuksi esittää kaksi kysymystä, ja takaan, että keskustelemme niistä vielä toistamiseen. Olemme nimittäin kaikki yhtä mieltä siitä – myös esittelijä viittasi asiaan – ettemme voi korottaa tiemaksuja rajattomasti, koska tiemaksujen korottaminen johtaisi kuljetusalan ja koko talouden tukahtumiseen. Emme voi pitää tavaraliikenteen ajoneuvoja Euroopan unionin lypsylehminä. Tiemaksujen korotukselle on asetettava katto, sillä muuten vaarannamme työpaikat ja talouskasvun. Tämän vuoksi meidän on varmasti käsiteltävä jatkossa kahta kysymystä.
Kantanamme on tähän asti ollut, että tavaraliikenteen ajoneuvoja voidaan verottaa muiden liikenteen toimijoiden hyväksi Alppien ja Pyreneiden ristiinrahoituksen nimissä, koska nämä alueet ovat ikään kuin pakottaneet käyttämään erityisen kalliita liikennejärjestelyjä, esimerkiksi raideliikenteessä. Tätä on nyt käytetty perusteena ristiinrahoitukselle muillakin herkillä alueilla. Varoitan tässä kohtaa oven raolleen jättämisestä. Kotikaupunkini Hampurin osalta voin heti todeta, että se on herkkä alue ja sen liikennemäärät ovat suuret, joten Hampuri, Köln ja muutkin kaupungit voivat määrätä muita korkeammat tiemaksut. Meidän on siis harkittava erittäin tarkkaan, milloin käytämme ristiinrahoituksen välinettä.
Toinen asia liittyy ulkoisiin kustannuksiin. Selvitän asiaa esimerkin avulla. Jos tiemaksuja korotetaan, koska monissa Euroopan laajuisten verkkojen leikkauskohdissa on tukoksia, palkitsemme niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole rakentaneet tarvittavaa infrastruktuuria. Ne saavat lisää varoja, jos ne eivät laajenna verkkoaan. Tämä ei voi olla oikein. Meidän on siis pohdittava huolellisesti näitä kysymyksiä toisessa käsittelyssä. 

Stockmann (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, huomaan, että tarve keskusteluun on vielä suuri ja että meidän on todellakin jatkettava sitä seuraavalla lainsäädäntökaudella. Haluan aluksi esittää parhaat onnitteluni ja kiitokseni esittelijälle. Hänellä on todellakin ollut kädet täynnä työtä tämän lainsäädäntökauden kenties hankalimman ja tärkeimmän mietinnön takia, ja työn tulokset ovat erinomaiset.
Muutamia tärkeitä huomioita on jo esitetty. Haluan korostaa jälleen kerran, että on hyvä, että meillä on nyt yhdenmukaisesti muotoillut menetelmät. Tällä tavoin pääsemme vastaisuudessa eroon eri tiemaksujärjestelmien ja niiden ilmeisen vaihtelevien maksujen sekasotkusta. Meille on lisäksi erityisen tärkeää, että olemme voineet soveltaa kokonaiskustannusvastaavuutta ja sisällyttää järjestelmän piiriin myös yli 15 vuoden ikäiset infrastruktuurit.
Sydäntäni lämmittää toinenkin asia. Direktiivin tarkoituksena ei ole pelkästään infrastruktuurien rahoituksen varmistamisen, niin tärkeää kuin se onkin. Direktiivillä vaikutetaan myös liikenteen ohjaukseen ja hallintaan perimällä tarkoin kohdennettuja maksuja. Tähän päästään tiemaksujen eriyttämisen ja toisaalta ristiinrahoituksen avulla. Eriyttämällä maksut pystymme ensimmäistä kertaa ottamaan huomioon ulkoiset kustannukset, kuten maaperän saastumisen, ruuhkien ja melun aiheuttamat kustannukset. Tämä on ensimmäinen vaihe siirryttäessä ympäristökustannusten kokonaisvaltaiseen sisäistämiseen, eikä tällaista saavutusta pidä väheksyä.
Ryhmäni kannattaa myös tarkistusta 55, joka koskee entistä pitemmälle menevää eriyttämistä näillä aloilla. Mitä tulee ristiinrahoitukseen käytettävien maksujen korottamiseen, esittelijän ehdottama kompromissi on todellakin erinomainen. On oivallista, että olemme laajentaneet herkkien alueiden määritelmää – tästä olen siis täysin eri mieltä kollega Jarzembowskin kanssa – ja sisällyttäneet niihin myös kaupunkialueet, koska juuri niissä melu- ja päästöongelmat ovat pahimmat.
Ratkaisu ei varmasti ole vielä paras mahdollinen, ja onkin sääli, jos pääsemme nyt vain ensimmäiseen käsittelyyn asti. Odotan innokkaasti jatkokäsittelyä tulevalla lainsäädäntökaudella ja tulevia keskusteluja tästä aiheesta. 
Costa, Paolo (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, hyvä kollega Cocilovo, Euroopan unioni saa varmasti ennemmin tai myöhemmin aikaan jonkinlaiset säännöt kahden periaatteen soveltamisesta: käyttäjä maksaa -periaatteen mukaan käyttäjien on korvattava infrastruktuurin käyttökustannukset ja saastuttaja maksaa -periaatteen mukaan saastuttajan on maksettava entistä selvemmin näkyvät ruuhkautumisen, saastumisen ja terveysvaurioiden haittavaikutukset. Näin tapahtuu varmasti ennemmin tai myöhemmin.
Lainsäädäntökauden alussa olimme niin idealisteja, että kuvittelimme ehtivämme toteuttaa kummankin näistä periaatteista. Näin ei kuitenkaan käynyt, olemme nyt vasta puolimatkassa. Voimme ainoastaan todeta, että erinomaisessa Cocilovon mietinnössä ainakin päästään ensimmäiseen tavoitteeseen soveltamalla järkevästi periaatetta, jonka mukaan teiden käyttäjiltä veloitetaan niiden aiheuttamat kustannukset, ja varat käytetään kunnossapidon ja lisärakentamisen rahoitukseen. Näin on samalla omaksuttu välillisesti laaja-alainen lähestymistapa, jonka myötä ristiinrahoitusta voidaan soveltaa kokonaisvaltaisesti myös siihen liikennekäytävään, jossa tie kulkee.
Onneksi Cocilovon mietinnössä esitetään muitakin suuntaviivoja. Mielestäni siinä ei ole mitään vikaa, että määrittelemme tariffit ja asetamme tämän tavoitteen vain joillekin raskaille ajoneuvoille ja tietyille teille – sanalla sanoen tavaraliikenteelle – koska loppujen lopuksi saamme jotain aikaan asiassa. Samalla mietinnössä ehdotetaan suuntaviivoja eriytetyiksi maksuluokiksi, joissa otetaan huomioon ruuhkat ja saastuminen ja joilla kannustetaan siirtymään muihin liikennemuotoihin. Tältä osin olemme mielestäni nyt oikealla tiellä ja sillä meidän olisi myös jatkettava. Sama koskee tätä suhteellisen uutta käsitettä, jota meidän on uskoakseni työstettävä vielä lisää.
Maailman terveysjärjestö WHO katsoo, että hiukkasten sekä sydän-, verisuoni- ja hengityselinsairauksien välillä vallitsee selvä yhteys. Tämä tarkoittaa, että meidän velvollisuutemme on toimia niin, että näihin ongelmiin puututaan riittävän vakavasti, myös maksuluokat kattavan välineen avulla. 
Schroedter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää lämpimästi rakentavasta yhteistyöstä. Hän on todellakin pyrkinyt toteuttamiskelpoiseen kompromissiin.
Eurovinjettiä koskevan kestävän strategian osalta saavutetut tulokset eivät kuitenkaan ole vielä riittävät. Tähän on syynä se, että eurovinjetin tarkoituksena on tehdä raide- ja tieliikenteen välinen kilpailu oikeudenmukaiseksi ja pakottaa vahinkojen aiheuttajat maksamaan niistä. Katsomme, että liikenteestä, tieliikenteen tavarankuljetuksista aiheutuvat ulkoiset kustannukset on saatettava kokonaisuudessaan alan maksettaviksi, ennen kuin tilanne on oikeudenmukainen. Oikeudenmukainen kilpailu merkitsee, että myös pitkän aikavälin ympäristövahingot otetaan huomioon. Nyt mainitaan herkät alueet. Niidenkin osalta on selvää, että vuoristoalueiden lisäksi myös laaksot, joissa ympäristösaasteiden vaikutukset moninkertaistuvat kattilavaikutuksen takia, ja jo ennestään kuormitetut kaupungit ovat alttiita tieliikenteen vaikutusten mahdolliselle kasvulle. Oikeudenmukainen kilpailu merkitsee myös, että meidän on vastustettava tavaraliikenteen sosiaalista polkumyyntiä. Kuten kaikki tiedämme, tähän päästään ainoastaan valvontaa tehostamalla.
Kantamme on näin ollen, että toimintamahdollisuuksia on lisättävä sisällyttämällä ulkoiset kustannukset saastuttaja maksaa -periaatteeseen liikenteen alalla, jotta pystymme parantamaan tieliikenteen turvallisuutta, edistämään pitkän aikavälin yhdentymistä ja ennen kaikkea toteuttamaan kestävää ympäristönsuojelua, sillä emme halua seuraavan sukupolven joutuvan maksamaan vahingoista, joita me aiheutamme nyt lyhytjännitteisellä eurovinjettistrategialla. 
Rack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, kun kotimaassani Itävallassa keskusteltiin kauttakulkukysymyksestä, vallalla oli mielipide, että Euroopan parlamentti oli vastuussa siitä, ettei järkevää jatkosäädöstä ollut saatu aikaan. Tämä ei mielestäni pidä paikkaansa, mutta kiistely tästä asiasta ei kannata. Meillä on nyt käsiteltävänämme Itävallan aina ajama asia eli osoitus uudesta yhteiseurooppalaisesta liikennepolitiikasta, jossa otetaan huomioon tällaisen politiikan perinteisten tavoitteiden, kuten liikennekapasiteetin, kustannustehokkuuden ja liikenneturvallisuuden, ohella myös muiden tarpeet –erityisesti niiden ihmisten tarpeet, jotka asuvat ja joiden on elettävä Euroopan liikenneväylien varrella, sekä ympäristön vaatimukset ja kestävän kehityksen päämäärät.
Tässä keskustelussa, joka päättyy tänään ensimmäisen käsittelymme lopputulokseen, esittelijä Cocilovo on saanut aikaan paljon ja toiminut erinomaisessa yhteistyössä monien tämän parlamentin jäsenten kanssa. Siksi meidän on kiittäminen häntä myös edistymisestä ja tuloksista, joilla meidän olisi mielestäni saatettava tämä menettely vihdoin päätökseen.
Olemme ottaneet Euroopan unionin liikennepolitiikan periaatteeksi kustannusvastaavuuden. Olemme erityisesti sisäistäneet niin sanotut ulkoiset kustannukset. Olemme käsitelleet paitsi herkkien myös muiden alueiden ja herkkien vuorokaudenaikojen lakisääteistä suojelua ja painottaneet erityisesti yöajan liikennettä. Erityisen tärkeää on, että olemme varmistaneet, että tietulleista saatavat tulot päätyvät niihin kohteisiin ja että niitä myös käytetään nimenomaan niissä kohteissa, missä niitä kipeimmin tarvitaan: niillä hyödytetään liikennealaa ja mahdollistetaan liikennealan yksittäisten toimijoiden välinen ristiinrahoitus.
Parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä saavuttamat tulokset eivät ole sellaisenaan riittäviä kaikissa tapauksissa. Tämän vuoksi meidän on tehtävä lähikuukausina uudella lainsäädäntökaudella entistä enemmän työtä ja pyrittävä uudessa, laajemmassa ja laajentuneessa parlamentissa ymmärrykseen asioissa, joista olen tässä puhunut, ja mahdollisuuksien mukaan parannettava tätä ymmärrystä. Meidän on erityisesti varmistettava, että neuvosto osallistuu keskusteluumme ja että pääsemme kohtuulliseen kokonaisratkaisuun lähitulevaisuudessa. 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää lämpimästi esittelijä Cocilovoa hänen työstään, sitoutumisestaan ja valmiudestaan tehdä monissa kohdin kompromisseja. Minun tyytymättömyyteni auttanee häntä jossain määrin kanssakäymisessä kollega Jarzembowskin kanssa, koska esittelijä sijoittuu suunnilleen tässä parlamentissa vallitsevien erilaisten mielipiteiden puoleenväliin.
Haluan ottaa esiin kaksi aihetta, joista on jo keskusteltu tänään. Toinen liittyy tiemaksujen suuruuteen ja toinen monien pelkoon kohtuuttomien suurten tiemaksujen perimisestä. Mielestäni jokaisessa maassa ja jokaisella alueella on aina harkittava erikseen, haittaako maksu kenties kilpailukykyä, ja määriteltävä maksun yläraja sen perusteella. Lisäksi on huomattava, etteivät suhteellisen korkeatkaan tiemaksut – kuten vaikkapa Brennerossa – ole vaikuttaneet siihen, että monet tuhannet kuorma-autonkuljettajat ajavat edelleen sen läpi. Tämä tarkoittaa siis, että niissä paikoissa, joissa maksun rajoittava vaikutus ei ole ollut riittävän suuri, ajoneuvojen määrä on jatkanut kasvuaan.
Toinen ongelma, jota ei ole riittävän hyvin ratkaistu, koskee ulkoisia kustannuksia. Myönnän, että esittelijä on tehnyt mietinnössä ehdotuksia, jotka valtaosa valiokunnasta hyväksyi ja jotka koskevat ulkoisten kustannusten eli tässä tapauksessa ympäristökustannusten kohdentamismahdollisuutta. Kaiken kaikkiaan kysymys on siitä, että komission velvollisuus on tehdä ehdotuksia – eikä se valitettavasti ole tehnyt niitä. Olen ollut tämän parlamentin jäsenenä jo kaksi lainsäädäntökautta, ja asiasta on keskusteltu alituiseen ilman, että konkreettisia ehdotuksia maksujen kantamismenetelmiksi on missään vaiheessa esitetty. Tästä johtuvat ne puolueeni esittämät ja itsenikin allekirjoittamat aloitteet, joissa vaaditaan alustavasti, että komissio laatii kahden vuoden kuluessa erityisiä suosituksia tiemaksujen kantamismenetelmistä, sekä esitys, jonka mukaan siihen saakka voidaan käyttää kohtuullisia – siis ei mielivaltaisesti määriteltyjä – kansallisia kantamismenetelmiä.
Olisin iloinen, jos voisimme päästä tänään yksimielisyyteen ainakin ensimmäisestä kohdasta eli siitä, että komissiota kehotetaan tekemään ehdotuksia kahden vuoden kuluessa. Tämä edistäisi huomattavasti mielipiteiden muodostumista ja tätä kautta myös myöhempiä neuvotteluja neuvostossa. Osoitan joka tapauksessa lämpimät kiitokset esittelijälle. Hänen esittämänsä ratkaisu on hyvä muttei silti vielä riittävä. 
Vermeer (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että esittelijä on pitkän odotuksen jälkeen onnistunut kaikesta huolimatta löytämään hyviä kompromisseja parlamentin tällä lainsäädäntökaudella.
Tämä ehdotus verojen ja maksujen kantamiseksi raskailta tieliikenteen ajoneuvoilta on parannus nykyiseen järjestelmään nähden. Se antaa jäsenvaltioille joustavammat mahdollisuudet päättää käyttämistään järjestelmistä. Maksuja voidaan porrastaa vuorokaudenajan, viikonpäivän, painon ja EURO-päästöluokituksen mukaan. Näin maksut ovat joustavammat ja markkinalähtöisemmät kuin vanhassa järjestelmässä, ja se on edistystä. Mielestäni on lisäksi tärkeää, että ennakkoedellytykset verojen ja maksujen kantamiseksi raskailta tieliikenteen ajoneuvoilta säännellään Euroopan unionin lainsäädännössä. Järjestelmän avulla määritellään, kuinka jäsenvaltio kantaa ja organisoi maksut. Tällöin on tärkeää varmistaa, etteivät raskaaseen liikenteeseen kohdistuvat uudet tarpeettomat maksut johda kerrannaisvaikutuksiin, jotka vaikeuttavat vakavalla tavalla tavanomaista tavaroiden logistista kulkua, ja etteivät ne johda ylhäältä alaspäin suuntautuvaan kilpailuun. Emme halua, että tästä asiasta syntyy kilpailua.
Käsiteltävänämme tänään oleva ehdotus ei ole täysin loppuun asti hiottu. Olen henkilökohtaisesti tyytyväinen kollegojen Simpsonin ja Swobodan esittämään tarkistukseen 50. Minäkin olen huolissani siitä moniselitteisyydestä, joka nykyisellään liittyy yrityksiin sisäistää ulkoiset kustannukset, ympäristö-, sosiaali- ja onnettomuuskustannukset. Tämän tulisi perustua yleispäteviin laskentamenetelmiin. On myönteistä, että komissio kertoo kahden vuoden kuluttua, kuinka meidän tulisi muotoilla tämä asia.
Olen niin ikään tyytyväinen siihen, että kaikki viittaukset matkustajaliikenteeseen on poistettu mietinnöstä. Euroopan laajuisten sopimusten tekeminen tästä asiasta on vielä liian kaukaa haettua. Juuri siksi matkustajaliikennettä eli usein autoliikennettä on niin paljon, ja erittäin merkittävissä jäsenvaltioissa tähän määrälliseen ongelmaan voidaan puuttua ja kantaa paikallisia maksuja – onhan henkilöautoliikenne usein paikallisliikennettä. Kaikkein tärkeintä kuitenkin on, että varmistetaan vaihtoehtojen olemassaolo. 
Turmes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme historiallisessa käännekohdassa. Kun parlamentti ja neuvosto pääsivät sopimukseen tiemaksujärjestelmiä käsitelleestä Sommerin mietinnöstä, kattava tiemaksu tehtiin ensimmäistä kertaa hallinnollisesti ja teknisesti mahdolliseksi. Huominen sopimus raideliikenteen säädöspaketista on sekin parannus Euroopan rautateiden yhdenmukaistumisen ansiosta. Ainoa, jota vielä puuttuu, on poliittinen tahto ja pyrkimys oikeudenmukaisuuteen, oikeudenmukaiseen kilpailuun tie- ja raideliikenteen kesken. Työskentelyolosuhteet ovat niissä erittäin suuresti poikkeavat. On skandaali, ettei Irlannin hallitus ole ottanut Helmut Markovin mietintöä edes esityslistalle. Kysymys on elämästä ja kuolemasta eikä tavanomaisista tieliikenteen lepo- ja ajoajoista.
Toiseksi meidän on noudatettava myös saastuttaja maksaa -periaatetta. Pyydän jäsen Jarzembowskia ja muita, jotka väittävät, ettei asiasta ole lukuja, panemaan merkille seuraavat tiedot: onnettomuudet 19 miljardia euroa, meluhaitat 11 miljardia euroa, ilmansaasteet 62 miljardia euroa, ilmastonmuutos 35 miljardia euroa – tavaraliikenteen ajoneuvot aiheuttavat Euroopassa siis yhteensä 134 miljardin euron vahingot. Kuka ne maksaa? Ne, jotka istuvat tänään yleisölehterillä, tavalliset Euroopan unionin kansalaiset, ja niin kauan kuin te ette ole valmiita siirtämään näitä kustannuksia kokonaisuudessaan asianomaisten tahojen maksettaviksi ja samalla ohjaamaan varoja vaihtoehtoihin, Euroopan teillä jatkuu sama häpeällinen poliittinen taistelu oikeudenmukaisuutta vastaan. 
Vatanen (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, rouva de Palacio, arvoisat kollegat ja herra Cocilovo, kiitoksia hyvästä esityksestänne.
On järkevää, että meillä on yhteiset säännöt tierahoituksen ja raskaan tavaraliikenteen laskujen hoitamiseksi. Emme saa sooloilla, jäsenvaltiot eivät saa sooloilla. Mietinnössä sanotaan, että me olemme menossa kohti reilua hinnoittelua, mutta tänä aamuna olemme kuulleet, varsinkin äskeisessä puheenvuorossa, varsinaista demagogiaa. Ei tätä mitata poliittisilla argumenteilla. Eurooppalainen kuluttaja maksaa sen, jos kuljetukset Euroopassa eivät toimi. Jos EU ei toimi kokonaisuutena, kuka sen maksaa? Sen maksaa eurooppalainen kuluttaja, joka ansaitsee tuhat euroa kuukaudessa.
Tottakai liikenteen päästöt kasvavat, koska se on ylivoimaisesti tehokkain tapa hoitaa ihmisten ja tavaroiden kuljetukset. Maantieverkosto on lyömätön. Maantieverkosto on kuin ihmisen suonisto ja rautatieverkosto – kaikella kunnioituksella – on kuin ihmisen luusto, ja valitettavasti se on osteoporoosissa. Me tarvitsemme tehokkaan, kustannustehokkaan tavan hoitaa kuljetuksia.
Suomessa kuoli äskettäin 23 ihmistä yhdessä ainoassa kuorma-auton ja linja-auton kolarissa. Syy ei suinkaan ole kuorma-autossa vaan siinä, että me käytämme veronmaksajien rahoja, kuten Ranskassa, missä SNCF:n tappiot ovat 27 miljardia euroa. Laskekaa itse, mitä se tarkoittaa. Teidän rahanne on pantu siihen tappiolliseen toimintaan, joka pystyy tuottamaan vain pienen määrän kuljetuksista.
Suomi on yksi Euroopan rikkaimmista maista. Meillä ei ole edelleenkään moottoriteitä, sen takia tapahtuvat onnettomuudet. Me olemme eurooppalaisille veronmaksajille velkaa sen, että Euroopan kuljetukset toimivat järkevästi ja tehokkaasti, muuten Kiina-ilmiö vahvistuu entisestään. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää komissiota ja Luigi Cocilovoa erinomaisesta, etten sanoisi, esimerkillisestä yhteistyöstä tämän mietinnön yhteydessä. Mietintö on merkittävä, koska se koskee taloutemme perustavaa seikkaa Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla: liikennejärjestelmän tehokkuutta. Mietintö on erittäin merkittävä myös siksi, että sillä pystytään vaikuttamaan ympäristöongelmien, ylikansoittumisen ja melun ongelmien ratkaisuun.
Komission jäsen totesi, että neuvosto on huolissaan kilpailukyvyn heikentymisestä. Huoli on ymmärrettävä, koska joillain alueilla kustannukset ovat liian suuret, esimerkiksi Skandinavian pohjoisosissa, missä etäisyydet ovat pitkät sekä Euroopan markkinoihin että kunkin alueen ja kunkin maan sisällä. Käyttömaksujärjestelmä ei saa johtaa kuljetusten vaikeutumiseen eikä siitä aiheutuvaan talouden ja työllisyyden heikentymiseen.
Mietinnön 7 artiklaan ehdotetussa tarkistuksessa todetaan, että myös alhaisemman maksutason soveltamisen on oltava mahdollista. Mielestäni tämä vaihtoehto on hyvä olla olemassa, ja sitä määriteltäessä on otettava huomioon aluepoliittiset seikat. Tämä johtuu siitä, minkä jo totesin: emme saa hankaloittaa kuljetuksia siinä määrin, että joidenkin Euroopan alueiden talous kärsii. Nämä ajatukseni on kuultu Cocilovon mietinnössä, mistä osoitan lämpimät kiitokseni. 
Savary (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, saanen aluksi todeta, että olen ensi kädessä pahoillani siitä, ettemme ole saaneet aikaan Euroopan unionin laajuista maksujen kantomenettelyä, joka vastaisi valkoisessa kirjassa esitettyjä tavoitteita ja joka yleiskattavana mahdollistaisi erityisesti Euroopan laajuisten liikenneverkkojen rahoituksen Euroopan unionin varoista. Tältä osin olemme kyllä jäljessä valkoisessa kirjassa esitetyistä kunnianhimoisista tavoitteista, joiden saavuttamineen meiltä epäilemättä kuluu vielä pitkän aikaa.
Toisaalta haluan kiittää Luigi Cocilovoa erinomaisesta eurovinjettidirektiivin pohjalta tehdystä työstä. Direktiivin keskeinen rajoitushan on siinä, ettei siinä säädetä Euroopan unionin laajuisesta maksunkantopolitiikasta vaan luodaan sääntelypuitteet kansallista maksunkantopolitiikkaa varten. Näin ollen eri maiden välillä on vastakin eroja.
On silti erittäin tärkeää kannattaa Cocilovon mietinnössä omaksuttuja suuntaviivoja ulkoisten kustannusten sisäistämiseksi sekä ristiinrahoituksen laajentamiseksi kaikkiin liikenneväyliin ja kaikkiin tieverkkoihin. Meidän ei pidä rajoittaa niitä pelkästään Euroopan laajuisiin verkkoihin, koska näin liikennettä olisi vain siirretty toisiin paikkoihin tai lykätty. Jollei näin kuitenkaan käy, meidän on äänestettävä vastaan. 
Dhaene (PSE ).
    Arvoisa puhemies, kaikki oleellinen on jo sanottu, ja ymmärrän kollegani Turmesin suuttumuksen. Maksujen kantorakenteisiin tarvitaan perustavaa muutosta, jotta liikenteen sosiaaliset kustannukset ja ympäristökustannukset voidaan sisäistää.
Kasvihuonekaasujen päästöt ovat peräisin valtaosin tieliikenteestä. Vaikka tämä tosiasia on hyvin tiedossa, on ollut vaikea saada kaikkia muita ymmärtämään, ettei tässä olla syyllistämässä kuorma-autoja. Eräiden lähteiden mukaan liikenne kasvaa nyt todella voimakkaasti ja samalla myös kasvihuonekaasujen päästöt. Tämä murhenäytelmä on kerta kaikkiaan lopetettava.
Haluan lyhyesti kiinnittää huomiotanne ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan esittämään tarkistukseen 24. Sen mukaan näyttäisi perusteilla olevan uusi komitea. Toivon, että kun komitea perustetaan ja toimii muutaman vuoden kuluttua, se kysyy asianmukaisesti neuvoja kansalaisjärjestöiltä yksityisyyden suojan ja ympäristön aloilla. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Dhaene.
Komission jäsen on ilmoittanut, että hän jättää puheenvuoronsa käyttämättä, jotta pysymme aikataulussa – meillä on nimittäin valtava aikapula ennen äänestyksiä. Kiitän häntä tästä. Hän on ilmoittanut puhemiehelle, mitkä tarkistukset on hyväksytty ja mitkä ei, ja olen välittänyt tiedot edelleen esittelijä Cocilovolle, jotta saatte ne tietoonne. Ne julkaistaan myös huomenna parlamentin keskustelun sanatarkoissa selostuksissa.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Markovin laatimasta aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A5-0216/2004) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen direktiivin 2002/15/EY ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/985 täytäntöönpanoa koskevista vähimmäisedellytyksistä (COM(2003) 628 – C5-0601/2003 – 2003/0255(COD)). 
De Palacio,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään käsiteltävänämme oleva ehdotus on osa toimenpidekokonaisuutta, ja sen tarkoituksena on varmistaa, että tieliikennealaa koskevilla toimenpiteillä, jollaisesta olemme juuri keskustelleet, parannetaan liikenneturvallisuutta sekä tihennetään ja parannetaan tieliikenteen sosiaalilainsäädännön noudattamista koskevia tarkastuksia.
Se on erityinen vastaus moniin parlamentin esittämiin pyyntöihin, joilla on haluttu edistää tieliikenteen sosiaalilainsäädännön ja erityisesti lepoaikojen tehokkaampaa valvontaa ja noudattamista, koska väsymys on riskitekijä, joka vaikuttaa turvallisuuteen joka hetki. Tämä on ainut peruste, jonka nojalla voin liikenneasioista vastaavana komission jäsenenä toteuttaa toimenpiteitä alalla.
Erityislainsäädäntö, jota hahmoteltiin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään tammikuussa 2003 hyväksymässä ajo- ja lepoaikoja koskevassa lainsäädäntöpäätöslauselmaehdotuksessa, on hyvä esimerkki parlamentin asiasta kantamasta huolesta ja sen kannasta siihen.
Komissio on sisällyttänyt ehdotukseensa monia parlamentin viime vuonna esittämistä suosituksista, myös työajan seurantasäännöksiä koskevan suosituksen niin tienvarsi- kuin yritystarkastustenkin osalta. Ehdotuksessa lisätään tarkistusten määrää 1 prosentista 3 prosenttiin ammattimaisten kuljettajien työssäolopäivistä, otetaan käyttöön monia erilaisia toimia jäsenvaltioiden tarkastustoiminnan laadun parantamiseksi ja otetaan käyttöön yhteinen lähestymistapa kaikkein vakavimpiin rikkomisiin.
Ehdotuksen toisena tavoitteena on taata, että jäsenvaltioiden kaikki tarkastusviranomaiset kykenevät soveltamaan samanlaisia seuraamuksia, joihin kuuluvat pysyvä tai väliaikainen ajokielto tai jopa ajoluvan tai yrityksen toimiluvan peruuttaminen.
Hyvät parlamentin jäsenet, tällä käsiteltäväksenne annetulla ehdotuksella on edistettävä ehdottomasti nykyisten sääntöjen entistä parempaa noudattamista ja parannettava näin osaltaan Euroopan teiden turvallisuutta, ja samalla vahvistettava ja tuettava sisämarkkinoiden todellisuutta.
Näin ollen korostan, ettei tätä ehdotusta pidä yrittää muuttaa luetteloksi niistä asiakirjoista, joita on tarkastettava, ettei tarkastajille eikä varsinkaan tienvarsitarkastuksia tekeville tarkastajille määrätä liian suurta tietojenkeruuvelvoitetta. Teemme nimittäin virheen, jos luomme lainsäädäntöä, jota on vaikea soveltaa: meidän on saatava aikaan säädös, joka on kaiken muun ohella todellisuuspohjainen ja soveltamiskelpoinen. 
Markov (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, eurooppalaisten sisämarkkinoiden luominen ja tieliikenteen vapauttaminen ovat selvästi lisänneet kauppaa yhteisön sisällä ja kasvattaneet liikennevirtoja jäsenvaltioiden välillä. Uusien jäsenvaltioiden liittymisen myötä kehitys voimistuu huomattavasti. Kollega Turmes on oikeassa siinä, että komissio totesi valkoisessa kirjassaan työehtoja sekä lepo- ja ajoaikoja koskevien määräysten noudattamisen tavaraliikenteessä varsin hajanaiseksi. Lisäksi komissio huomautti asetuksen (ETY) N:o 3820 soveltamista täytäntöönpanoa koskevassa kaksivuotiskertomuksessa, että rikkomusten määrä on jatkuvasti lisääntynyt.
Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön asianmukaisen soveltamisen takaaminen on tärkeää sosiaalipolitiikan ja kilpailupolitiikan vuoksi, mutta se on erittäin merkityksellistä myös tieliikenteen turvallisuuden kannalta. Tämä näkyy niiden linja- ja kuorma-auto-onnettomuuksien suuressa määrässä, joiden voidaan katsoa johtuvan pääasiassa kyseisten määräysten noudattamatta jättämisestä. Komission ehdotuksen tarkoituksena on ollut nykyaikaistaa valvontatoimenpiteitä sekä parantaa niitä laadullisesti ja lisätä niitä. Aiemmissakin keskusteluissa olemme olleet yhtä mieltä siitä, että direktiivillä tai asetuksella on merkitystä vain, jos sen noudattamista voidaan valvoa.
Mitkä ovat sitten komission ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittämät tärkeimmät muutokset nykyisin sovellettavaan lainsäädäntöön? Myönteisistä muutoksista haluan ottaa esiin sen, ettei ehdotettua direktiiviä sovelleta pelkästään työntekijöihin vaan myös itsellisiin kuljettajiin. Lisäksi direktiivissä otetaan käyttöön erityinen yrityksen tiloissa tapahtuva valvonta alan pienissä yrityksissä. Yritystarkastusten laajuutta on huomattavasti kasvatettu. Ne koskevat esimerkiksi viikoittaista ajoaikaa, kahden peräkkäisen viikon aikana kertynyttä yhteenlaskettua ajoaikaa, viikoittaisia lepoaikoja ja korvaavia lepoaikoja. Tämä parantaa ratkaisevasti sekä sosiaalisia standardeja että liikenneturvallisuutta. Ehdotuksessaan komissio on jättänyt huomiotta parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämät huomiot ammattimaisten kuorma-autonkuljettajien lepo- ja ajoaikojen noudattamisesta. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta sopi kuitenkin parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämien ehdotusten sisällyttämisestä tähän ehdotukseen, erityisesti kuljettajan määritelmän, direktiivin soveltamisalan ja tarkastuskohteiden osalta.
Tiedän erittäin hyvin vaikeudet digitaalisten ajopiirtureiden käyttöönotossa. Valitettavasti teollisuus ei ole sitoutunut toimittamaan riittävästi laitteita määräaikaan mennessä. Tältä osin pidän hyväksyttävänä valiokunnan ehdottamaa ratkaisua tarkastusten lisäämisestä alun perin ehdotettujen 3 prosentin sijasta 2 prosenttiin työpäivistä, mikä mainittiin aikanaan mietinnössäni asetuksen (ETY) N:o 3820 tarkistamisesta. Tähän liittyen esitetään varaus, että tarkastuksia lisätään edelleen digitaalisen ajopiirturin käyttöönoton yhteydessä.
Valitan erittäin suuresti sitä, ettei valiokunnan niukka enemmistö hyväksynyt ehdottamaani leikkausta vakavan rikkomuksen raja-arvoon. Jäsenkollegani sopivat kuitenkin sallitun viikoittaisen enimmäistyöajan ylityksen pienentämisestä 20 prosentista 10 prosenttiin. Minun on sitäkin vaikeampi ymmärtää, miksi he eivät noudattaneet samaa prosentuaalista leikkausta enimmäisajoaikojen ylitysten ja niiden tapausten suhteen, joissa vähimmäislepoaikaa ei jää. Onkin perustellusti pelättävissä, että kuljettajille ja yhtiöille tulee säännönmukaisesti houkutus jättää soveltamatta lakisääteisiä vaatimuksia. Tämän vuoksi olemme jälleen kerran jättäneet asiaa koskevat tarkistusehdotukset, ja pyydän teitä hartaasti tukemaan niitä enemmistöllänne.
Haluan lopuksi korostaa hyvää yhteistyötä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelijan Schroedterin kanssa laajennetun yhteistyömenettelyn puitteissa. Haluan ilmaista lämpimät kiitokseni myös asiaan osallistuneelle komission henkilöstölle ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan sihteeristölle ja erityisesti jäsen Hauckille erittäin tehokkaasta ja avuliaasta tuesta. Osoitan kiitokseni myös monien ammattiliittojen, työnantajajärjestöjen ja sosiaalilainsäädännön valvonnasta vastaavien poliisiviranomaisten edustajille arvokkaista ehdotuksista tämän tyyppisen direktiivin käytännön täytäntöönpanon tiimoilta. 
Schroedter (Verts/ALE ),
    – Arvoisa puhemies, näyttö antaa edelleen väärää tietoa. Minä olen Elisabeth Schroedter, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lausunnon valmistelija. Kuten äsken todettiin, tätä tärkeää asiakirjaa käsittelevä lausunto on laadittu aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kanssa harjoitettavan laajennetun yhteistyömenettelyn puitteissa. Käytän tilaisuutta hyväkseni ja kiitän esittelijää rakentavasta yhteistoiminnasta.
Olenkin siis erityisen pettynyt siihen, että aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta – kuten jo äsken todettiin – on hylännyt työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan tärkeimmät parannukset, jotka liittyivät sallittuihin ylityksiin. Ensin mainittu valiokunta nimittäin ehdottaa, että meidän olisi sallittava jopa 20 prosentin ylitykset. Konkreettisesti tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että nykyisin sallittuun 56 tunnin viikoittaiseen ajoaikaan saadaan lisätä vielä 20 prosenttia eli toisin sanoen 11 tuntia. Mielestäni tämä osoittaa fyysistä piittaamattomuutta kuljettajia kohtaan ja saattaa lisäksi jokaisen tienkäyttäjän suunnattomaan vaaraan. Mielestäni asiaa voidaan todellisuudessa auttaa vain, jos pääsemme täysistunnossa yhteisymmärrykseen sallittujen ylitysten pienentämisestä. 
Grosch (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän nimissä haluan aluksi kiittää esittelijää hyvästä työstä. Direktiivi korvaa vuodelta 1988 peräisin olevan edeltäjänsä. Se koskee sosiaalilainsäädännön valvontaa. Mukautus on erityisen tarpeen, koska tällä välillä on edistytty huomattavasti niin lainsäädäntöpuitteiden kehittämisessä sellaisenaan kuin teknisten valvontamahdollisuuksienkin alalla.
Voimme kaikki olla yhtä mieltä yhdestä asiasta eli siitä, että sosiaalisten toimenpiteiden keskeisenä tarkoituksena on parantaa työskentelyolosuhteita, estää markkinoiden vääristymistä ja parantaa turvallisuutta ja että tätä varten laatimillamme direktiiveillä on merkitystä vain silloin, kun ne pannaan täytäntöön ja niiden noudattamista valvotaan. Erityisesti ne meistä, jotka asuvat Belgian ja Saksan välisellä rajalla ja näkevät monien tuhansien kuorma-autojen ajavan ohi päivittäin, tietävät, että liikenne on rajat ylittävä aihe ja vaatii Euroopan unionin tasoisia ratkaisuja. Niin kuljettajat kuin alan yrityksetkin odottavat, että ne voivat toimia eri maissa samojen pelisääntöjen mukaan ja että myös valvonta on samanlaista.
Koska tämä direktiivi on käsiteltävänämme muutama päivä ennen laajentumista, se on mielestäni erityisen merkittävä. Siinä ratkaistaan osittain se, vääristävätkö laajentuminen ja eri maiden erilaiset työskentelyolosuhteet markkinoita. Nyt käsiteltävänä olevan kaltaisilla aloitteella on tarkoitus erityisesti estää tämä. Olemme kaikki samaa mieltä perusolettamuksista. Pidän pieniä mielipide-eroja – joista täällä tosiaankin on puhuttu – pikkuseikkoina, koska Euroopan kansanpuolueen ryhmä kannattaa realistisia ja toteuttamiskelpoisia tarkastuksia. Tämä koskee niin työaikaa – johon valmistelija juuri viittasi – kuin tienvarsi- ja yritysvalvonnan jakautumistakin. Tarkastuksilla on tarkoitus lisätä tehokkuutta, eivätkä ne saa johtaa yritysten liialliseen kuormittumiseen. Valvottavia tietoja ovat tietenkin ajo- ja lepoajat. Työajan osalta tiedämme kaikki erittäin hyvin, että valitettavasti tulkinnat vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen niin paljon, että joskus niiden valvonta yksittäisessä maassa on erittäin vaikeaa. Seuraamuksistakin on käyty keskusteluja ja pohdittu, mitä on pidettävä vakavana rikkomuksena ja mitä ei. On kuitenkin selvää, että jäsenvaltioiden kesken on vaihdettava tietoja, tarkastajien on valvottava samojen periaatteiden mukaisesti ja heidän välineidensä on oltava yhteensopivia.
Lopuksi haluan todeta, että mielestäni direktiivi nostaa esiin varsin perustavan kysymyksen siitä, ovatko kaikki tänään käsittelemämme yksityiskohdat todella välttämättömiä. Tarvittaisiinko niitä, jos jäsenvaltiot todellakin panisivat täytäntöön vakaan käsityksensä, jonka mukaan direktiivit toimivat vain, jos niitä valvotaan? Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat ottaneet turvallisuuden, työskentelyolosuhteiden parantamisen ja epäoikeudenmukaisen kilpailun lakkauttamisen iskusanoikseen. Miksi kaikki jäsenvaltiot eivät sitten valvo asiaa samalla tavoin ja anna valvontaviranomaisille samoja, niiden tarvitsemia teknisiä valmiuksia? Jos jäsenvaltiot toimisivat näin, yksityiskohtaista sääntelyä ei juurikaan tarvittaisi, ja osa tämän direktiivin sisällöstä kävisi kenties tarpeettomaksi. 
Mastorakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän on puututtava ongelmaan, joka johtuu työskentelyolosuhteita koskevien nykyisten säännösten rikkomisesta tavarankuljetusalalla ja tavoitteenamme on luonnollisesti oltava näiden rikkomusten määrän rankka karsiminen.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan kaikki jäsenet myönsivät, että Euroopan komission ehdotus oli yleisesti arvioiden myönteinen, vaikka parantamisen varaakin on. Esittelijämme käsitteli aihetta erittäin hyvin osoittaen, kuinka lähellä hän on liikennealan työntekijöitä. Hän tuntee ja ymmärtää heidän ongelmansa, jotka tässä tapauksessa liittyvät välittömästi liikenneturvallisuuteen ja koskettavat meitä kaikkia. Maltillisuuteen yhdistettynä tämä ymmärtämys on johtanut toteuttamiskelpoisten, liioittelemattomien toimenpiteiden ehdottamiseen. Mielestämme tarvittavien tarkastusten määrän on oltava loogisessa suhteessa ennakoituihin tuloksiin.
Valiokuntamme omaksui juuri tämän lähestymistavan ehdotettuihin tarkistuksiin. Lisäksi otimme huomioon, että jäsenvaltioiden tieliikennekuljetusta koskevan sosiaalilainsäädännön säännökset on yhdenmukaistettava mahdollisimman tehokkaasti, hyödynnettävä nykytekniikan tarjoamat valvontamahdollisuudet sekä otettava huomioon käytettävissä olevat tilastot, Euroopan parlamentin tähän mennessä esittämät kannat nykyisten sosiaalilainsäädännön säännösten tehokkaasta soveltamisesta ja työmarkkinaosapuolten näkemykset. Meidän on tietenkin muistettava, että odotamme edelleen neuvoston esittävän yhteistä kantaa asetukseen tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta.
Kiitokset vielä kerran Euroopan komissiolle ja sen jäsenelle Loylola de Palaciolle samoin kuin esittelijällemme Helmuth Markoville. 
Pohjamo (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän ryhmäni puolesta esittelijää määrätietoisesta työstä. Esityksellä on tärkeä päämäärä parantaa tieliikenteen turvallisuutta, ja tarkastustoiminnan on oltava tehokasta, jotta se on riittävä pelote säännöksien noudattamiseksi tinkimättömästi. Tärkeä kysymys on, että säännöksiä noudatetaan yhtälailla kaikkialla EU:ssa, jotta kilpailu ei vääristy.
Tarkastustoiminnasta ei kuitenkaan saa tehdä liian raskasta kuljetusalalle. Tässä on tärkeää ottaa huomioon myös kuljettajien ja toimeksiantajien näkökulma. Lisäksi kun valvonnan resurssit ovat pienet, on tärkeintä kohdistaa ne sinne, missä saadaan eniten tuloksia aikaan. Siksi ryhmämme ei kannata kaikkia Brysselissä määrättyjä yksityiskohtia tarkastustoiminnan kohdentamisesta, vaan on parempi jättää toimenpanovaltaa myös jäsenvaltioiden viranomaisille. Emme esimerkiksi näe tarvetta määrätä, että vähintään 50 prosenttia tarkastuksista pitää kohdistaa erityisesti pieniin yrityksiin.
Erityisesti laajentumisen myötä erilaisuus kasvaa, ja olosuhde-eroille pitää jättää sijansa. Kannatamme siis turvallisuutta ja tehokkuutta, mutta samalla myös kuljetusyrittäjien ja kuljettajien näkökulman huomioon ottamista käytännön toiminnassa. 
Laguiller (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, äänestämme tämän asiakirjan puolesta, jonka tarkoituksena on panna täytäntöön eli siis valvoa tieliikennealan sosiaalilainsäädäntöä, edellyttäen ettei tarkistuksilla kokonaan muuteta ehdotuksen sisällön luonnetta. Kannatammehan toki niiden harvojen sosiaalilainsäädännön toimenpiteiden soveltamista, joista parlamentti päättänyt. Riittämätönkin sosiaalilainsäädäntö on parempi kuin asian jättäminen tieliikenteen kuljetustyönantajien täydelliseen päätäntävaltaan.
Totta kuitenkin on, että sosiaalilainsäädäntö on puutteellista, suorastaan hävyttömän puutteellista. Siinä tyydytään vahvistamaan ajoaikojen ylärajaksi 56 tuntia viikossa ja enimmäisajaksi 90 tuntia kahdessa viikossa. Se, että monet kuorma-autonkuljettajat pitävät 56 tunnin ajoaikaakin parannuksena, on osoitus alan työnantajien ahneudesta. Sen lisäksi, että alan työnantajat riistävät häpeällisellä tavalla työntekijöitään, he altistavat kaikki vaaroille. Ei kai kukaan voi yllättyä onnettomuuksien yleisyydestä, jos työviikko on vähintään 50-tuntinen?
Tämän perusteella olen tietenkin kaikkia työnantajien lobbysta lähtöisin olevia tarkistuksia vastaan, joiden tarkoituksena on vesittää tämän jo sinällään sietämättömän työajan valvonta. Puhun autokuljetusalan ammattiliittojen puolesta. Ne vaativat työviikon määrittelemistä 45-tuntiseksi Euroopan unionissa. Lisäisin vielä tähän sinällään häveliääseen vaatimukseen että on täysin luonnotonta, ettemme kanna huolta näiden miesten työajan ja rasitusten vähentämisestä vaan ainoastaan kannattavuudesta: varmistamme siis loppujen lopuksi ainoastaan kuljetusalan työnantajien voitot. 
Van Dam (EDD ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikka lapsille opettaisi sääntöjä, he yrittävät rikkoa niitä, jolloin heidän käytöksensä korjaamiseen tarvitaan entistäkin vakavampia toimenpiteitä. Sama pätee aikuisiin. He ajautuvat jollain tapaa sallitun rajoille, jolloin usein tarvitaan korjaavia toimia heidän palauttamisekseen suoralle ja kaidalle tielle. Tieliikenteen kuljetuksissa yhden osapuolen voitot, jotka perustuvat lain rikkomiseen, voivat houkuttaa vastapuolen samaan rikkomukseen kilpailukykynsä säilyttämiseksi. Olen varma, että voimme vähentää tällaisia tilanteita valvomalla lainsäädännön noudattamista tehokkaasti, niin ettei sen rikkominen kannata.
Kollega Markov esittää mietinnössään hyviä ehdotuksia valvonnan tiukentamiseksi. Hänen mietintönsä sisältää silti myös vähämerkityksisiä huomioita, ja muutamia näkökohtia on jätetty kokonaan huomiotta. Myönteiset kohdat liittyvät nykyisten sääntöjen yhtäläiseen tulkintaan ja soveltamiseen sekä tarkastettavien kuljettajien väliseen syrjimättömyyden periaatteeseen. Ajoluvan sisällyttäminen valvontaan on hyödyllinen lisä. Silti mielestämme nykyisessä muodossaan viittaukset siihen, mitä pidetään "vakavina" rikkomuksina, menevät liian pitkälle. Koska virhemarginaali on pieni, päivittäiset liikennetilanteet voivat johtaa täysin tarkoituksettomiin rikkomuksiin sekä kuljettajien että yritysten taholta. Ainoastaan toistuvia rikkomuksia olisi pidettävä vakavina. Se, että työaikadirektiivi on sisällytetty tarkastusten piiriin, on toinen esimerkki mietinnön liiallisista pyrkimyksistä. Nykyisin jäsenvaltioiden päätäntävalta tekee valvontatoiminnan selkeän sääntelyn vaikeaksi, mikä aiheuttaa paljon epäselvyyttä ja turhautumista. Olisi järkevää sopia säännösten yhteisestä tulkinnasta ennen niiden sisällyttämistä valvontaan. Yksi ratkaiseva puute koskee tarkastajien nykyistä asemaa. Heille ei ole annettu kaikissa jäsenvaltioissa heidän velvollisuuksiensa asianmukaiseen hoitamiseen tarvittavia valtuuksia. Tähän on saatava muutos.
Näistä varauksista huolimatta haluan kiittää kollega Markovia hyvästä mietinnöstä. Toivon, että kollegat jaksavat harkita huomioitani. 
Puhemies.
   Samaan tapaan kuin edeltävänkin mietinnön yhteydessä komission jäsen jättää puheenvuoronsa käyttämättä ajan säästämiseksi ja on ilmoittanut minulle, mitkä tarkistukset hän voi hyväksyä ja mitkä ei. Ne on toimitettu edelleen esittelijälle.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0249/2004) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi Euroopan laajuisen tieverkon tunnelien turvallisuutta koskevista
vähimmäisvaatimuksista (5238/1/2004 – C5-0118/2004 – 2002/0309(COD)) (Esittelijä: Rack). 
Rack (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, vuosina 1999 ja 2001 Mont Blancin, Tauernin ja Gotthardin tunneleissa tapahtui kolme suurtulipaloa. Niistä kävi tuolloin yllin kyllin selväksi, että Euroopan laajuisen tieverkon ja erityisesti sen tunnelien keskeisillä osuuksilla oli varsinainen turvallisuusvaje. Parlamentti ei tässä yhteydessä viivytellyt vaatiessaan komissiota tekemään asianmukaiset tutkimukset asiasta ja esittämään sen jälkeen säädöksen, jonka Euroopan unionin lainsäädännöksi vahvistamisen jälkeen pystymme parantamaan Euroopan tienkäyttäjien turvallisuutta – eritoten tunneleissa.
Komission tapa tarttua asiaan ansaitsee kiitoksemme. Komissio on erityisesti viimeisten kahden ja puolen vuoden aikana kyennyt toimimaan aktiivisesti tässä järkiään vaikeassa vuoropuhelussa parlamentin ja neuvoston kanssa ja varmistamaan, että olemme saaneet ennätyksellisen nopeasti aikaan erittäin hyvän yhteisen säädöksen, josta voimme nyt päättää toisessa käsittelyssä vielä ennen tämän lainsäädäntökauden loppua. Näin ollen voimme olettaa, että Euroopan teillä ja Euroopan tunneleissa vallitsee mahdollisimman pian aiempaa varmempi ja parempi turvallisuustaso.
Tähän direktiiviin eli säädöstekstiin on voitu sisällyttää monia tärkeitä seikkoja. Haluaisin mainita niistä erityisesti yhden, jota ennen kaikkea parlamentti – joskaan ei pelkästään se – pitää erityisen huomionarvoisena: otamme nimittäin aivan erityisesti huomioon myös vammaisten edut. Viime vuonna vietettiin Euroopan unionissa vammaisten vuotta. Silloin me aivan perustellusti painotimme, ettemme saa unohtaa vammaisia senkään jälkeen, kun olemme ensin puhuneet heistä vuoden. Olemme aivan nimenomaisesti pyrkineet ottamaan asian huomioon tunnelien turvallisuudessa.
Olen myös erityisen ilahtunut tämän ehdotuksen esittelijänä siitä, että olemme onnistuneet ottamaan mukaan tapaamisiin ja neuvotteluihin tästä kaikkea muuta kuin helposta säädöksestä kaksi valtiota, jotka eivät ole Euroopan unionin varsinaisia jäsenvaltioita – eivät valitettavasti vielä – mutta joilla on luonnollisesti aivan erityinen merkitys Euroopan tieverkon turvallisuutta koskevissa kysymyksissä. Valtiot ovat Sveitsi ja Norja. Kumpikin valtio on osallistunut laajalti keskusteluihin varsinkin neuvostossa mutta myös tapaamisiin parlamentin esittelijän kanssa. Tämän perusteella voimme olettaa, että tunnelien turvallisuus saatetaan myös näissä maissa yhdenmukaiseksi Euroopan unionin yleisen tason kanssa.
Vastaavasti voimme olettaa – tätä haluan vielä korostaa – että olemme luoneet myös Euroopan unionin tulevia jäsenvaltioita varten, joista tulee EU:n täysivaltaisia jäseniä 1. toukokuuta 2004 ja joista eräissä tämä säädös kuuluu yhteisön säännöstön vielä voimaan saatettavaan osaan, yhteisen perustan, jolla taataan myös näillä Euroopan laajuisen tieverkon osilla pian turvallisuustaso, jota teiden rakentajien, kunnossapitäjien ja valvojien on mielestämme perustellusti ylläpidettävä.
Haluan lopuksi kiittää lämpimästi kaikkia tämän säädöksen luomiseen aktiivisesti osallistuneita ja erityisesti komission jäsentä, joka on todellakin omistautunut aiheelle, mutta myös koko komissiota ja sen henkilöstöä, neuvostoa ja sen henkilöstöä ja tätä parlamenttia, sen ryhmiä ja niiden henkilöstöä. Kaikki ovat työstäneet säädöstä ja vaikuttaneet tulokseen, jonka me erittäin todennäköisesti pystymme muutaman tuokion kuluttua hyväksymään liki yksimielisesti. Uskon, että työ on maksanut vaivan lisäämällä Euroopan tienkäyttäjien turvallisuutta – ja tämän me saamme myös aivan perustellusti kertoa Euroopan kansoille tulevina viikkoina. 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, kuuntelin tarkkaavaisena, kun jäsen Rack esitteli loistavan mietintönsä. Tähdennän, että tarkoituksenamme on todellakin parantaa Euroopan teiden turvallisuutta. Tämän myös jäsen Rack mainitsi esitellessään suosituksen toiseen käsittelyyn. Erityisesti keskitymme siihen seikkaan, joka nousi puheenaiheeksi Alpeilla vuosina 1999 ja 2001 sattuneiden hirvittävien onnettomuuksien jälkeen.
Muistutan parlamentille, että viime viikolla sattui taas yksi kuolemaan johtanut onnettomuus Bareggin tunnelissa Sveitsissä. Tunnelipalot ovat siis jälleen huomion keskipisteenä. Niitä pidetään vaarallisimpina kaikista mahdollisista onnettomuuksista, ja ne on estettävä. Komissio antoi vuonna 2002 ehdotuksen direktiiviksi tunnelien vähimmäisturvallisuusvaatimuksista. Ehdotuksen tavoitteena oli estää tämän tyyppiset onnettomuudet tai ainakin minimoida niiden seuraukset. Parlamentti oli jo sitä ennen antanut muutamia päätöslauselmia asiasta ja tuki myös tätä direktiiviluonnosta.
Haluan tuoda esiin, että neuvosto reagoi asiaan erittäin myönteisesti. Haluan myös lisätä, että ehdotukset vastaavat hyvin kuljetusalaa koskevia aloitteita, joita on viety eteenpäin Euroopan alueella Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa.
Parlamentti on ollut koko ajan suurena tukena, samoin neuvosto. Juuri tämän molemminpuolisen tuen ansiosta kaikki kolme toimielintä ovat vihdoin päässeet täydelliseen yhteisymmärrykseen 15 kuukautta kestäneiden neuvottelujen jälkeen. Tämä säädös näkee siis pian päivänvalon. Parlamentti äänestää siitä huomenna.
Parlamentti on tutkinut komission ehdotuksen perusteellisesti. Se teki ensimmäisessä käsittelyssä 78 ehdotusta tarkistuksiksi. Tämä on osoitus parlamentin huomionarvoisesta omistautumisesta asialle ja sen tietojen laajuudesta. Useimmat tarkistuksista on sisällytetty komission esittämään tarkistettuun ehdotukseen. Neuvosto toimi samoin 26. helmikuuta antamassaan yhteisessä kannassa.
Olen kiitollinen jäsen Rackille ja aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnalle tämän sisällöltään erittäin teknisen tekstin huolellisesta tutkimisesta. Kiitokset johtuvat myös yleisestä tehokkuudesta ja rakentavan lähestymistavan säilyttämisestä. Jäsenvaltioiden tunnelien turvallisuudesta vastaavilla insinööreillä on edessään valtava työsarka, kun he panevat sopimuksen täytäntöön kaikissa tunneleissa eri puolilla unionia. Myös jäsenvaltioiden on tietysti tehtävä osansa tieverkon altteimpiin osuuksiin kuuluvien tunnelien turvallisuuden parantamiseksi.
Haluan tässä yhteydessä kiittää jäsen Rackia vielä kerran. Haluan kiittää myös jäsen Markovia. En ole vielä vastannut hänelle, mutta kiitän ajoaikoihin, turvallisuuteen ja valvontaan liittyvästä työstä. Asianmukaiset tarkastukset ovat erittäin tärkeitä. Muuten rajoja ei noudateta. Voimme vaatia mitä tahansa, mutta vaatimuksiamme ei panna täytäntöön, jollei valvontaa ole järjestetty.
Parlamentin jäsen lienee selvillä siitä, että teimme kovasti töitä digitaalisten ajopiirturien eteen. Ilmoitamme hänelle piakkoin kirjeessä tekemistämme päätöksistä. Päätösten ansiosta eräissä valtioissa aloitetaan näiden ajopiirtureiden asennukset tämän vuoden heinäkuussa.
Myös jäsen Cocilovoa on onniteltava hänen saavutuksistaan, jotka juuri mainitsin. Hyvät parlamentin jäsenet, haluan yleisesti hyödyntää tämän keskustelun tarjoamaa mahdollisuutta kiittää kaikkia aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä. Olen erittäin kiitollinen siitä merkittävästä yhteistyöstä, jonka olemme kuluneina vuosina onnistuneet kehittämään. Sen ansiosta olemme voineet toteuttaa monia keskeisiä toimenpiteitä, joiden avulla Euroopan unionin liikennealaa on viety todella paljon eteenpäin. Saanen mainita muutamia niistä. Ne koskevat turvallisempia ja kilpailukykyisempiä kuljetuksia, joiden yhteydessä otetaan huomioon ympäristö, edistetään kestävää kehitystä ja tehdään sisämarkkinoista todellisuutta. Kuljetuksilla on merkittävä osansa Euroopan unionin kasvun ja kansalaisten hyvinvoinnin edistämisessä.
Haluan palauttaa lyhyesti mieleen ensimmäisen raideliikennepaketin hyväksymisen. Toisesta paketista on tarkoitus keskustella huomenna. Toisen paketin ansiosta voidaan vihdoin kehittää todelliset Euroopan unionin rautatiet. Voisin palauttaa parlamentin jäsenten mieleen myös Euroopan yhtenäisen ilmatilan. Sen ansiosta Euroopan unionin ilmatilan hallinta voidaan nykyaikaistaa. Raideliikenteen tapaan myös Euroopan ilmatila yhtenäistetään. Sekä lento- että raideliikenteestä tulee aidosti yhteiseurooppalaista. Myös meriturvallisuutta koskevia toimenpiteitä on toteutettu. Muutamista keskusteltiin juuri tänä aamuna. Galileo-hankekin on suunniteltu, aloitettu ja vihdoin myös käynnistetty. Sen ansiosta Euroopalla on nyt hallussaan huipputeknologia ja se pystyy kilpailemaan kaikilla tasoilla teknisesti vaativan avaruusalan muiden johtavien toimijoiden rinnalla. Myös Euroopan laajuisia verkkoja on tarkistettu. Tähän tarvittiin suunnaton määrä yhteistyötä. Uskon, että lopullinen päätös tehdään ylihuomenna. Olen viitannut myös joihinkin lippulaiva-aloitteisiin. Muitakin asioita kannattaisi mainita, esimerkiksi matkustajien oikeuksien puolustaminen. Lento-, meri- ja raideliikenteen toimialoilla on kehitetty toimenpiteitä, joilla parannetaan sekä liikenne- että matkustajaturvallisuutta. Kaikkia liikennemuotoja varten on perustettu toimivat turvallisuusvirastot. Sosiaalilainsäädäntöä on kehitetty. Voisin ottaa esiin myös monia muita hyväksyttyjä ehdotuksia, puhumattakaan kansainvälisistä sopimuksista esimerkiksi meri- ja lentoliikenteessä. Olemme pyrkineet lisäämään yhteistyötä kaikkien naapurien kanssa Välimeren alueella sekä koko Euroopassa ja Aasiassa.
Arvoisa puhemies, vaikka parlamentissa onkin liikettä ja hälinää, en voi jättää käyttämättä tätä tilaisuutta kiittää kaikesta yhdessä tekemästämme työstä. Katson, että voimme olla kohtuullisen tyytyväisiä toimintaamme. Emme ainakaan ole hukanneet aikaa. Lisäksi olemme osaltamme luoneet tasapainoisempaa Eurooppaa. Nykyinen Euroopan unioni on kehittyneempi, se tarjoaa kansalaisilleen paremmat palvelut, ja sen rooli maailman näyttämöillä on entistäkin näkyvämpi.
Puhemies. –
   Arvoisa komission jäsen, kiitokset erinomaisesta ja erittäin kannustavasta puheenvuorosta. Parlamentin on kuitenkin vielä kuultava kahta puhujaa. Olen todellakin samaa mieltä siitä, että hälinä on nyt melkoinen. Jonain päivänä joudumme kenties soveltamaan parlamentissa EU:n melusäännöksiä, koska aika ajoin melutaso kohoaa huomattavasti.
Annan puheenvuoron Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenelle Lisille. 
Lisi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen de Palacio on aivan oikeassa osoittaessaan tyytyväisyyttään työstä, jota olemme tehneet tässä erittäin arkaluontoisessa tieliikenteen turvallisuusasiassa. Haluamme ryhmänä onnitella kollegaamme Rackia, jonka tehtävä on ollut erittäin hankala. Meidän ei pidä unohtaa, että parlamentin tänään antama teksti perustuu suurelta osin Euroopan parlamentin kantaan ja sen tekemiin tarkistuksiin. Kuten komission jäsen de Palacio totesi, komission ensimmäinen versio oli jossain määrin liian sääntelevä ja rajoittava, ja sitä olisi ollut vaikea valvoa. Mielestäni meidän tulee mielihyvin korostaa esittelijän tekemää erinomaista työtä ja samalla tätä erittäin hyvää yhteisön säädöstä. Yhteisön kolme toimielintä pystyvät halutessaan tekemään yhteistyötä ja toimimaan yhdessä hyvin. Mielestäni tämä on erittäin tärkeä viesti, myös Euroopan unionin kansalaisille. Onhan liikenneturvallisuus ollut pitkään huolenamme tällä lainsäädäntökaudella, kuten komission jäsenkin muistutti.
Arvoisa komission jäsen, olen pettynyt siihen, ettemme onnistuneet saamaan valmiiksi ehdotusta ajoluvista. Valitettavasti meiltä loppui aika kesken. Olen pettynyt myös siihen, ettemme valitettavasti voi seuraavalla lainsäädäntökaudella laskea teidän sitkeytenne ja uskollisuutenne varaan ratkaistessamme vielä avoimiksi jääneitä kysymyksiä. Olen silti varma, että vaikutatte asioihin muissa tehtävissänne.
Tämän sanottuani meidän on vielä käytävä tässä aiheessa viimeiseen vaiheeseen. Suuri osa säädöksen aiheuttamista kustannuksista tulee muutamien yhteisön valtioiden maksettaviksi – ainakin 50 prosenttia tässä tarkoitetuista tunneleista sijaitsee kotimaassani. Mielestäni seuraavalla lainsäädäntökaudella olisi hyödyllistä löytää keinot tämän hankkeen taloudelliseksi tukemiseksi, sillä rahoitusta ei pidä jättää pelkästään yksittäisille jäsenvaltioille, vaan kaikkien Euroopan unionin toimielinten on osallistuttava siihen. 
Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, puhun hyvin lyhyesti. Katson, että kollega Rackin työ ansaitsee hyväksyntämme. Hän on tehnyt erinomaista työtä ja erityisesti saavuttanut tasapainon näiden tunneleissa lähivuosina pakosta toteutettavien erittäin tärkeiden turvatoimenpiteiden ja niistä aiheutuvien kustannusten välillä.
Haluaisin lisäksi esittää lyhyesti henkilökohtaiset huomioni komission varapuheenjohtajalle ja käsitellä hänen henkilökohtaista panostaan. Arvoisa komission varapuheenjohtaja, yhteistyö ja keskustelu kanssanne on monien vuosien ajan ollut hyvin tiukkaa mutta myös erittäin vilpitöntä. Kaikkien ei todellakaan ole aina ollut kovin helppoa työskennellä kanssanne. Vaikka teistä henkilönä ei varsinaisesti huoukaan lauhkeutta ja kompromissivalmiutta heti lähtöviivalta, teidän kanssanne kannattaa väitellä ja pyrkiä kompromissiin. Tältä osin olen todellakin täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että olemme viime vuosina tehneet liikennepolitiikan alalla hyvin monia tärkeitä päätöksiä joissa te ja henkilöstönne olette olleet hyvin merkittävässä asemassa, ja siitä haluan kiittää teitä lämpimästi. Uskon, että pysytte komissiossa ja jatkatte aktiivista poliittista toimintaanne, joten meille jää ehkä hiukan aikaa väitellä keskenämme. Teidän kanssanne on joka tapauksessa ilo väitellä, kun puhe on oikeista asioista. Kiitän teitä yhteistyöstä.
Puhemies. –
   Puhemies yhtyy ilman muuta jäsen Swobodan esittämiin näkemyksiin, joiden uskon edustavan enemmistöä jollei jopa koko komissiota ja parlamenttia. Olemme kiitoksen velkaa jäsen Swobodalle hänen työstään tänään ja kuluneina vuosina.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00. 

Puhemies.
   Olen vastaanottanut työjärjestyksen 34 artiklan mukaisesti 65 parlamentin jäsenen allekirjoittaman epäluottamuslause-esityksen Euroopan komissiolle sen osuudesta Eurostat-tapaukseen. Epäluottamuslause-esitys täyttää työjärjestyksen 34 artiklan perustavat edellytykset, ja se toimitetaan näin ollen komissiolle. Ehdotan, että keskustelu epäluottamuslause-esityksestä käydään huomenna 21. huhtikuuta klo 21.00.
Työjärjestyksen 34 artiklan mukaan äänestys epäluottamuslause-esityksestä voidaan toimittaa aikaisintaan 48 tunnin kuluttua keskustelun alkamisesta. Tämä tarkoittaa, että äänestys toimitetaan toukokuun istuntojaksolla. Ajankohta merkitään istuntojakson esityslistaan, kun siitä on sovittu ryhmien kanssa istuntojaksoa valmisteltaessa. Toivon tästä asiasta laajaa keskustelua, mutta huomaan, että jotkut kollegat haluavat esittää puheenvuoron.(1) 
Barón Crespo (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin vielä palata juuri mainitsemaanne asiaan. Jollen erehdy, huomautan, että tähän käsittelyjärjestystä koskevaan kohtaan kuuluvia asioita on kolme. Ensimmäinen niistä on kollega Staunerin mietintö. Seuraava on Euroopan kansanpuolueen ryhmän ehdottama päätös pyytää komissiolta julkilausuma Eurostat-tapauksesta ja siihen liittyvä päätöslauselma. Viimeisenä on Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmän osan esittämä epäluottamuslause-esitys. En usko, että koko ryhmä kannattaa tätä esitystä. Tarkastaminen olisi paikallaan. Näin ollen samaan käsittelyjärjestyksen kohtaan liittyviä asioita on kolme. Parlamentin työtaakan järkeistämiseksi olisi parasta keskustella näistä aiheista yhdessä tai poistaa Eurostat-tapaus esityslistalta.
Arvoisa puhemies, haluan ottaa esille myös erään toisen erittäin tärkeän asian. Työjärjestyksen 34 artiklan mukaisesti pyytäisin teitä ilmoittamaan, mitä perussopimuksia on sovellettava epäluottamuslause-esityksen käsittelyyn. Nykyisin työskentelemme 15:tä jäsenvaltiota edustavien jäsenten muodostamassa parlamentissa. Kun parlamentti äänestää asiasta 3. toukokuuta, parlamentissa on jäseniä 25 jäsenvaltiosta ja myös komission jäsenmäärä on suurempi. Tämä on mielestäni merkittävä perustuslaillinen kysymys. En ajattele tässä kohdin pelkästään uusia komission jäseniä, jotka toivotetaan tervetulleiksi epäluottamuslauseella. Minusta on erittäin tärkeää selvittää tämä asia, ennen kuin ryhdymme käsittelemään epäluottamuslausetta ja äänestämään siitä.
Puhemies.
   Haluaisin esittää kaksi huomautusta. Sovellan ensinnäkin epäluottamuslause-esitystä koskevia työjärjestyksen sääntöjä. Esitys on laadittu pätevien edellytysten mukaisesti ja tarkistettuja allekirjoittajia on vaadittava määrä. Säännöt tästä asiasta ovat erittäin selvät. Siksi tuon asian parlamentin käsittelyyn.
Mitä tulee kysymykseen toukokuun äänestyksistä ja siitä, kuka saa äänestää minkäkin sääntöjen mukaisesti, käsittelemme asiaa tulevassa puheenjohtajakokouksessa, kun olemme selvittäneet sen. Kehotan ryhmiä osallistumaan tähän kokoukseen. Tällä haavaa sääntö on kuitenkin täysin selkeä esitystä koskevan menettelyn osalta. Epäluottamuslause-esitys on pätevä ja se on annettava parlamentin käsiteltäväksi mahdollisimman pian. Nyt tämä mahdollisuus tarjoutuu.
Emme voi lisätä epäluottamuslausetta koskevaa kohtaa toisen keskustelun osaksi. Työjärjestyksen mukaan se on käsiteltävä sellaisenaan silloin, kun me olemme päättäneet käsitellä sitä. 
Poettering (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olen erittäin yllättynyt muutoin hyvin suuresti arvostamani kollegan Barón Crespon puheenvuorosta, jossa hän mainitsee ryhmämme nimen komissiota vastaan jätetyn epäluottamuslause-esityksen yhteydessä. Haluan korostaa tässä kohdin, että arvostelen erittäin voimakkaasti sitä, että komission puheenjohtaja Romano Prodi osallistuu selvästikin Italian sisäpolitiikkaan niin suuressa määrin, ettei hän välitä tehtävästään komission puheenjohtajana.
Emme silti näe syytä harkita tässä vaiheessa epäluottamuslausetta, varsinkaan kun komissiossa on tällä hetkellä niinkin loistavia jäseniä kun tänään paikalla oleva varapuheenjohtaja de Palacio.
Meidän ryhmämme ei siis ole millään muotoa tekemisissä epäluottamuslause-esityksen kanssa, kollega Barón Crespo. Pyydän teitä nyt unohtamaan vaalit hetkeksi
ja olemaan etsimättä perusteluja, jotka eivät pidä paikkaansa. Tämä oli ensimmäinen asiani.
Toiseksi kollega Barón Crespo – jota haluan vielä kerran korostaa kunnioittavani suuresti – totesi, ettei meidän pitäisi käsitellä tai äänestää Eurostatista eikä komission hajottamisesta. Parlamentti kuitenkin päätti tehdä niin eilen. Hyvä kollega Barón Crespo, meillä on yhdessä tämä oikeus, se on meidän työmme perusta Euroopan unionissa, ja tästä syystä suosittelen, että etenemme asiassa eilen päättämällämme tavalla.
Bonde (EDD ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää niitä kollegoja jotka ovat vastustaneet erittäin vahvaa painostusta ja sallineet nimiensä näkyvän tässä luettelossa. Ei silti tietenkään ole varmaa, että toukokuun istuntojaksolla ylipäätään äänestetään mistään. Epäluottamuslause-esityksen varsinainen ydin on siinä, että komissio nimeää jäsenensä, joka on vastuussa tästä skandaalista, josta on kannettava poliittinen vastuu. Tarkoitus ei ole sen kummoisempi. Joten jos komissio toukokuuhun mennessä nimeää asiasta vastuussa olevan jäsenen, toukokuussa ei äänestetä mistään. Jollei se sen sijaan nimeä vastuullista henkilöä, meillä ei ole käytettävänämme muita keinoja kuin perustamissopimuksessa mainittu menetelmä, joten silloin epäluottamuslause-esityksestä on äänestettävä.
Olemme hyvin pahoillamme siitä, että äänestys ajoittuu toukokuuhun. Olimme järjestäneet asian niin, että olisimme välttäneet sen limittymisen uusien jäsenvaltioiden liittymisjuhlallisuuksiin, mutta yksikkönne eivät ole auttaneet allekirjoitusten tarkistamisessa, minkä vuoksi nämä ovat olleet käytettävissä vasta eilisestä lähtien. Olisimme siis voineet äänestää asiasta jo tällä viikolla, jos yksiköt olisivat niin halunneet. Nyt äänestys toimitetaan toukokuussa, ja siihen meidän on tyytyminen.
Kehotan komissiota nimeämään poliittisen vastuuhenkilön, jotta saamme asian pois päiväjärjestyksestä. 
Puhemies.
   Esitys voitiin esitellä aikaisintaan nyt. Keskustelu on mahdollista aikaisintaan 24 tuntia esittelystä. Äänestys voidaan toimittaa työjärjestyksen sääntöjen mukaisesti aikaisintaan 48 tunnin kuluttua keskustelun alkamisesta. Emme ole Strasbourgissa 48 tunnin kuluttua keskustelusta, joten esityksen jättäneet voivat keskustelun jälkeen suunnitella mitä haluavat ja me voimme keskustella lopputuloksesta puheenjohtajakokouksessa. 
Camre (UEN ).
    Arvoisa puhemies, työjärjestykseen, minulle on kerrottu, että olette poistanut epäluottamuslause-esityksen allekirjoittajien joukosta kaksi nimeä. Kyseessä on kaksi ryhmäni jäsentä – kollegat Mussa ja Turchi – jotka eivät valitettavasti ole läsnä tänään. Näin heidän allekirjoittavan asiakirjan täällä parlamentissa, ja haluaisin tietää, miksi heidän allekirjoituksensa on poistettu.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Camre, olen pyytänyt kaikkia allekirjoittajia tarkistamaan allekirjoituksensa. Mainitsemanne jäsenet eivät ole varmistaneet allekirjoituksiaan.
Toiseksi: vaikka heidät onkin poistettu tällä kertaa luettelosta, allekirjoittajia on edelleen riittävästi, jotta epäluottamuslause-esitys otetaan käsiteltäväksi. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
    Saanen huomauttaa kollegalleni, että ainoastaan Hans Peter Martin eikä kukaan muu on oikeutettu tarkistamaan allekirjoitukset. Se on yksi asia, mutta haluaisin toden totta ...

 Toden totta haluaisin todeta yhden asian tästä epäluottamuslause-esityksestä. Kollega Barón Crespon kysymys oikeusperustasta on täysin paikallaan. Epäluottamuslause-esityksen on saatava taakseen 10 prosenttia jäsenistä. Tarkoitetaanko tällä 10:tä prosenttia nykyisistä Euroopan parlamentin jäsenistä vai 10:tä prosenttia jäsenistä 1. toukokuuta jälkeen? Onhan 10 prosenttia parlamentin jäsenistä 1. toukokuuta jälkeen huomattavasti enemmän kuin 10 prosenttia nyt. Kun äänestys toimitetaan 5. toukokuuta ja jäseninä ovat silloin myös 1. toukokuuta parlamenttiin tulevat jäsenet, äänestystä ei voida perustaa nykyisten jäsenten 10 prosentin varaan. Se olisi epäloogista ja oikeudellisesti mahdotonta. Näin ollen asia on ratkaista jomminkummin: äänestys joko toimitetaan parlamentin nykyisessä muodossa – vaikka totesittekin aivan oikein, ettei se ole mahdollista – tai kollega Bondelle on todettava, että hänen on saatava epäluottamuslause-esitykselleen tuki yhteensä 10 prosentilta parlamentin jäsenistä, ennen kuin esitys hyväksytään, sellaisena kuin parlamentti siis on 5. toukokuuta eikä siis nykyisellään. Tämä on ensimmäinen seikka.
Hyvä kollega Bonde, valitettavasti osoitan epäluottamusta teitä ja perussopimusten tuntemustanne kohtaan, kun te haluatte osoittaa epäluottamusta muita kohtaan.
Hyvä kollega Bonde – osoitan sanani myös niille ryhmäni jäsenille, jotka ovat allekirjoittaneet tämän epäluottamuslause-esityksen – toiseksi katson, että tämän parlamentin pitää toimia vastuullisesti eikä tehdä itseään täysin naurettavaksi kuvittelemalla, että lainsäädäntökauden lopuksi jätettävä epäluottamuslause-esitys on poliittinen teko. Se on tekopyhä teko äänestäjiä kohtaan, sillä he eivät ymmärrä siitä kerrassaan mitään.
Vetoan näin ollen julkisesti ryhmäni jäsenten vastuuntuntoon ja pyydän heitä peruuttamaan allekirjoituksensa tästä täysin typerästä poliittisesta asiakirjasta.
Puhemies.
   Oikein hyvä!
Voimme luoda vuoden 1968 henkeä keskusteluun huomenna klo 21.00! 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana äänestykset. Äänestämme tänään 37 mietinnöstä ja 1 252 tarkistuksesta. Mietintöjen ja tarkistusten yhteismäärä on suurin, mitä olemme käsitelleet yksittäisessä istunnossa viimeisten viiden vuoden aikana, joten odotan teiltä täydellistä yhteistyötä.
Sommer (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, minulla on oikeus kahden minuutin puheenvuoroon ja haluan käyttää sen hyväkseni, koska me saksalaiset niin mielellämme puhumme sähköisistä tiemaksujärjestelmistä.
Arvoisa puhemies, vielä ennen kuluvan vaalikauden päättymistä siirrymme Euroopan unionin sähköisten tiemaksujärjestelmien yhteentoimivuuden toiseen käsittelyyn, ja saksalaiset haluavat todellakin osallistua asian käsittelyyn. Tiemaksujen keräämistekniikka on luonnollisesti ollut Saksassa käsiteltävänä useita kuukausia. Tämä ei kuitenkaan ole puheenvuoroni ydinasia.
Neuvosto on nyt hyväksynyt valtaosan ensimmäisessä käsittelyssä esittämistämme tarkistuksista. Euroopan parlamentti on tehnyt asian eteen paljon töitä, sillä teimme suuria muutoksia komission luonnokseen. Olemme vakaasti sitä mieltä, ettei lainsäädännössä pidä velvoittaa käyttämään yhtä tiettyä tiemaksujärjestelmää. Maksunkeruussa Euroopan unionissa on nyt edelleen mahdollista käyttää satelliittipaikannusta ja matkaviestintää sekä 5,8 GHz:n taajuuskaistalle keskittynyttä lyhyen kantaman mikroaaltotekniikkaa.
Ainoa asia, josta on tärkeää säätää, on näiden teknisten ratkaisujen yhteentoimivuus, toisin sanoen ajoneuvossa on voitava käyttää kaikkialla Euroopassa samaa ajoneuvoon asennettua laitetta – yksi laite ajoneuvoa kohden ja yksi sopimus asiakasta kohden. Juuri tämän me nyt saamme aikaan Euroopan laajuisen sähköisen maksunkeruujärjestelmän käyttöönotolla. Olemme kutsuneet tätä "sopimusten yhteentoimivuudeksi". Tämä oli nyt käsiteltävänä olevan direktiiviluonnoksen tavoite, ja luonnos täyttää nyt täysin tämän tavoitteen. Markkinat – vapaan kilpailun voimat – määräävät nyt, mitä sähköistä tiemaksutekniikka tulevaisuudessa käytetään .
Haluamme kuitenkin samassa yhteydessä tehdä täysin selväksi, että satelliittipaikannuksen ja matkaviestinnän lisäkäyttömahdollisuuksien laajan kirjon takia niiden käyttöönotto on periaatteessa suositeltavaa – kunhan henkilötietojen suojaamiseksi toteutetaan mahdollisimman tiukkoja toimenpiteitä. Euroopan innovatiivinen Galileo-hanke tarjoaa tätä varten tiedotuspalveluja vuodesta 2008 alkaen. Lyhyesti sanottuna yhteinen kanta on tällaisenaan aivan loistava tulos.
Haluan tässä yhteydessä kiittää vilpittömästi kaikkia – neuvostoa, komissiota ja erityisesti muiden ryhmien varjoesittelijöitä – äärimmäisen yhteistyöpainotteisesta lähestymistavasta asiassa. 

De Veyrac (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, sillä olemme jo pahasti myöhässä, ja totean vain, että Eurocontrol on Euroopan lennonvarmistusjärjestö ja että tämän mietinnön tarkoituksena on hyväksyä se, että yhteisö ratifioi Euroopan yhteisön liittymistä tarkistettuun Eurocontrol-yleissopimukseen koskevan pöytäkirjan. Ratifiointi antaa yhteisölle mahdollisuuden osallistua Eurocontrolin poliittiseen toimintaan ja vahvistaa kahden organisaation välistä synergiaa. Se myös vahvistaa Eurocontrolin kykyä käynnistää kehitysohjelmia ja ottaa käyttöön uutta lennonvarmistustekniikkaa, jonka avulla voidaan luoda yhtenäinen eurooppalainen ilmatila. Tämä hyödyttää koko lentoliikenteen alaa.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lopuksi haluan korostaa Euroopan unionin lähestyvän laajentumisen vuoksi, kuinka tärkeää meille kaikille on lentoliikenteen turvallisuuden kannalta niiden uusien jäsenvaltioiden liittyminen Eurocontroliin, jotka eivät vielä ole sen jäseniä. Toivon näiden uusien jäsenvaltioiden liittyvän nopeasti yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan prosessiin, jotta koko yhdentyneen unionin ilmatilaa voidaan hallita asianmukaisesti. Tämän vuoksi meidän on kannustettava Euroopan unioniin 1. toukokuuta liittyviä valtioita, jotka eivät vielä ole Eurocontrolin jäseniä, toteuttamaan liittymisen edellyttämät toimet mahdollisimman pian. 

Klamt (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvoston vuonna 2002 hyväksymässä yleissuunnitelmassa laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjumiseksi otettiin käyttöön uusi ennakkovaroitusjärjestelmä, jota nyt kehitetään edelleen turvalliseksi verkkoteknologiaan perustuvaksi intranet-sivustoksi.
Komission ehdotus on hyvä. Sitäkin on korostettava. Onnistuimme hyvin työstämään sitä valiokunnassa ja katsomme sen olevan merkittävä askel kohti entistä parempaa jäsenvaltioiden välistä koordinointia ja viestintää, mikä on tärkeää, jotta laittoman maahanmuuton ylikansalliset torjumispyrkimykset onnistuvat.
Tietojen vaihdosta voi luonnollisesti tulla jokapäiväistä todellisuutta vain, jos jäsenvaltiot voivat olla varmoja siitä, että niiden toimittamat tiedot suojataan. Komission ehdottama viestintä- ja tietoresurssikeskuksen hallintojärjestelmä (CIRCA) on kiitettävä edistysaskel tähän suuntaan. Se vastaa vaadittua turvatasoa. Se myös mahdollistaa erityisesti tietojen valikoivan saatavuuden järjestelmän sisällä.
Haluan kiittää arvoisia kollegojani parlamentin eri ryhmistä mietinnön laajasta hyväksynnästä ja olen iloinen siitä, että saamme menettelyn päätökseen ennen tämän parlamentin vaalikauden päättymistä. 

Coelho (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, kansalaisten turvallisuus on meille kaikille ensisijainen tavoite. Olemme kaikki tietoisia ulkorajojen valvonnan merkityksestä sekä tarpeesta vahvistaa sitä, myös vapaan liikkuvuuden ja sisärajojen valvonnan poistumisen myötä. Elämme aikaa, jona rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman maahanmuuton ja ennen kaikkea terrorismin kasvava uhka on siirtynyt poliittisen asialistamme kärkeen. Siitä on tullut myös kansalaisten suurin huolenaihe. Kyseessä on uhka demokratiallemme; uhka, joka meidän on torjuttava vahvistamalla omia demokraattisia järjestelmiämme ja välineitämme täällä Euroopassa.
Arvoisa puhemies, kaikki tämä merkitsee sitä, että tarvitsemme järjestelmän rajavalvontaa koskevan tiedon nopean ja tehokkaan vaihtamisen takaamiseksi, myös poliittisen yhteistyön alalla. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää joko kehittää toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä – SIS II – tai luoda viisumitietojärjestelmä. Ei pidä myöskään unohtaa biometristen tietojen sisällyttämistä järjestelmään.
Tämä on kuitenkin toteutettava sellaisten selkeiden sääntöjen puitteissa, joilla taataan, että järjestelmä on tehokas ja taloudellinen ja että se noudattaa tiukasti henkilötietojen suojaa koskevia yhteisön sääntöjä. Nyt tarkasteltavana oleva ehdotus sekä komission ilmoittama toinen ehdotus – järjestelmän ja sen toiminnan määrittämiseksi – täydentävät toisiaan, ja niitä on käsiteltävä yhdessä. Jos tarvitaan rahoitusta, sekä lainsäädäntöviranomainen että budjettiviranomainen tarvitsevat tästä tarkkaa tietoa.
Tämän vuoksi kehotan täysistuntoa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puolesta hylkäämään komission aloitteen, joka on melko tyhjä ehdotus. Toivon komission esittävän seuraavan parlamentin vaalikauden alussa yksityiskohtaisen, tyhjentävän ja perustellun ehdotuksen toisin kuin nyt käsiteltävänä oleva.
Arvoisa puhemies, koska parlamentin vaalikausi on päättymässä, haluan, että myös luonnoksestani lainsäädäntöpäätöslauselmaksi äänestetään.
Puhemies.
   Esittelijä suosittelee valiokunnan puolesta ehdotuksen hylkäämistä.
Suostuuko komissio peruuttamaan ehdotuksensa? 
De Palacio,
   . Arvoisa puhemies, komissio on hyvin pahoillaan viisumitietojärjestelmän perustamisen ensimmäistä vaihetta koskevan ehdotuksen hylkäämisestä. Se merkitsee sitä, että lopullinen järjestelmä, joka on otettava käyttöön vuoden loppuun mennessä, viivästyy. Komission jäsen Vitorino ilmoittaa tuloksesta kollegiolle puitesopimuksen mukaisesti. Hän toimittaa myös tietoja asiaa koskevista jatkotoimista. 
Puhemies.
   Tässä tapauksessa asia palautetaan työjärjestyksen 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti asiasta vastaavaan valiokuntaan. 
Coelho (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, haluan viitata siihen, mitä tapahtui Schmidtin mietinnölle edellisessä istunnossa: ei ole mitään järkeä palauttaa mietintöä valiokuntaan. Meillä ei ole kahta kuukautta aikaa, sillä vaalikausi on päättymässä. Kehotan parlamenttia äänestämään mietinnöstäni, johon sisältyy parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ja jossa hylätään komission aloite. 
Puhemies.
   Ei, me emme äänestä lainsäädäntöpäätöslauselmasta. Olen täysin tyytyväinen siihen, että noudatamme työjärjestystä. Jos haluatte palata asiaan kanssani myöhemmin, selitän asiaa mieluusti tarkemmin.
Randzio-Plath (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, talous- ja raha-asioiden valiokunta suosittelee José Manuel Gonzáles-Páramon nimittämistä Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi. Meillä ei ole epäilyksiä hänen moitteettomuudestaan ja ammatillisesta pätevyydestään. Haluamme kuitenkin korostaa tässä yhteydessä, että olisi myönteistä, jos Euroopan keskuspankki kokoontuisi tulevaisuudessa parlamentin kanssa keskustelemaan keskuspankkijärjestelmän tulevasta asemasta. Tämä on todella merkittävä vaatimus, varsinkin ehdokkaiden tulevaa valintaa silmällä pitäen. Katsomme, että olisi myös tutkittava sitä, olisiko syytä ottaa käyttöön menettely, jossa parlamentti ratifioisi tulevat nimitykset sen sijaan, että siltä vain pyydetään lausuntoa. 

Wuermeling (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme juuri päässeet yhteisymmärrykseen joistakin lisäkohdista, jotta äänestysmenettely olisi teille helpompi. Arvoisien kollegojeni suostumuksella ehdotan tämän vuoksi, että valiokunnan tarkistuksesta 10 alkaen tarkistuksista äänestetään neljänä ryhmänä. Olen jo esittänyt puhemiehistölle, kuinka ryhmät muodostetaan, jotta voimme käsitellä koko ehdotuksen suhteellisen nopeasti. Arvoisa puhemies, luvallanne esitän lyhyen suullisen ehdotuksen kompromissiksi ennen äänestystä 3 artiklan 2 kohdan a alakohdasta ja ennen äänestystä 16 artiklasta. 
McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, koska tästä asiasta sovittiin juuri ennen äänestystä, haluan vielä tarkentaa erillisiä äänestyksiä, sillä täydellinen äänestysluettelo oli saatavilla vasta tänä aamuna. Haluamme varmistaa, että tarkistuksista 38 ja 39 äänestetään erikseen ryhmänä. Sama koskee myös tarkistuksia 80, 102, 122, 127 ja 128. Jos tämä on esittelijän teille esittämä ehdotus, suhtaudun myönteisesti jaotteluun. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen McCarthy, käsittääkseni tarkistukset 38, 39 ja 102 on peruutettu. Muista mainitsemistanne tarkistuksista esittelijä vaikuttaa olevan kanssanne samaa mieltä.
Wuermeling (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, käsittelemme nyt direktiivin sovellettavuutta luottosopimuksiin, joilla myönnetään pieniä luottoja tai erityisen suuria määriä. ELDR-ryhmä on esittänyt tarkistuksen, jossa ehdotetaan mikroluottojen vähimmäismääräksi 500 euroa. Haluaisin yhdistää tämän tarkistuksen Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän esittämään tarkistukseen 175, jossa esitetään ylärajaksi 100 000 euroa. Tämä olisi järkevä ratkaisu. Jos ehdotus takaisi suuren enemmistön, on olemassa hyvä mahdollisuus, että se toimisi perustana neuvoston kanssa käytäville jatkokeskusteluille. 
Puhemies.
   Vastustetaanko suullista tarkistusta? 
McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vastustan tarkistusta sillä perusteella, että varaamme oikeuden äänestää tarkistuksesta, jolla ei mahdollisteta alempaa kynnystä. Yhdistäminen merkitsee sitä, että 500 euron vähimmäismäärä yhdistetään sosialistien ehdottamaan enimmäismäärään. Emme halua vähimmäismäärää, joten emme voi hyväksyä kompromissia. 

McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tarkistus 206 ei rauennut edellisen tarkistuksen hyväksymisen myötä. Meidän on näin ollen äänestettävä tarkistuksesta 206. 
Puhemies.
   Kysyn asiaa esittelijältä. Tarkistuksen 64 hyväksymisen jälkeen minulle kerrottiin, että tarkistus 206 raukeaa. Mikä on esittelijän kanta? 
Wuermeling (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, komissio ehdotti luottosopimusten kotimyynnin kieltämistä. Valiokunta vaati kiellon hylkäämistä. Me hyväksyimme vaatimuksen. Tarkistuksessa 206 esitetyllä rajatulla kiellolla ei siis ole perustetta. On siis aivan totta, että tarkistus 206 raukeaa. 
McCarthy (PSE ).
    Arvoisa puhemies, ryhmä ei ole esittänyt tarkistusta kotimyynnin kieltämiseksi, vaan ainoastaan esittänyt, että kotimyyntiä koskisivat ilman pyyntöä tapahtuvan luottoneuvottelun tai kotimyynnin edellytykset. Koska kyseessä ei ole kielto, meidän olisi voitava äänestää siitä. 
Wuermeling (PPE-DE ),
   . Hyvät kollegat, suuri enemmistö teistä vastusti kotimyyntiä koskevan säännön sisällyttämistä tekstiin, ja aivan perustellusti. Tästä asiasta säädetään erillisessä direktiivissä, eikä tässä äänestyksessä ole syytä sisällyttää tähän direktiiviin muita samaa asiaa koskevia sääntöjä. Olen edelleen sitä mieltä, että tarkistus raukeaa. 
Puhemies.
   Noudatan esittelijän kantaa. Palaan asiaan myöhemmin jäsen McCarthyn ja hänen kollegojensa kanssa selvittääkseni sitä. 
Wuermeling (PPE-DE ).
    Luovun suullisesta tarkistuksesta. 

Kaikki irlantilaiset tietävät, että "accumulator" on raviveto!
Puhemies. – Tähän päättyivät äänestykset.

Ribeiro (GUE/NGL ),
    Komissio ehdottaa muutoksia Euroopan investointipankin (EIP) valtuutukseen myöntää lainoja yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin laajemman Euroopan sekä uusia naapuruussuhteita koskevan Euroopan unionin politiikan huomioon ottamiseksi. Tämä politiikka sisältyy sen poliittisiin ja rahoituskehystä koskeviin ehdotuksiin vuosiksi 2007–2013. Tarkastellessamme lainojen enimmäismäärää, joka on 20,260 miljoonaa euroa, voimme pikaisesti päätellä, että lainsäädäntöehdotuksen mukana esitetty kertomus ei juuri tuo mitään uutta taustalla oleviin geopoliittisiin pohdintoihin ja tavoitteisiin, erityisesti sellaisen yleiseurooppalaisen Välimeren alueen vapaakauppa-alueen luomiseksi, jolla Euroopan unionilla olisi poliittista, taloudellista ja sotilaallista vaikutusvaltaa alueellisella tasolla.
Uusia naapuruussuhteita koskevaan politiikkaan sisältyy ensisijaisena kohteena Venäjä, jonka osuutta esittelijä ehdottaa lisättäväksi 500 miljoonalla eurolla, sekä Välimeren valtiot. Lainat edistäisivät varmasti Euroopan unionin vaikutusta, omien etujen tavoittelua sekä alueellista puuttumista. Tuomitsemme tämän tavoitteen. Kuitenkin sitäkin huolestuttavampaa on, että tätä hyviä naapuruussuhteita koskevaa politiikkaa ajetaan nyt AKT-valtioita, Latinalaista Amerikkaa ja Aasiaa koskevan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan kustannuksella. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Ehdotus koskee muutoksia EIP:n lainoille takuujärjestelmästä jäljellä olevaa takuukautta varten myönnettyyn takaukseen, jonka tarkoituksena on kattaa pankin kolmansille maille myöntämät, yhteisön omiin varoihin perustuvat lainat.
Unionin 1. toukokuuta 2004 toteutuva laajentuminen lisää EIP:n lainanantokykyä lisäämättä lainanantovaltuutuksen mukaisten lainojen kokonaismäärää, mikä on hyvin myönteistä ajankohtana, jolloin Euroopan unioni lisää yhteistyötä mahdollisten ehdokasvaltioiden kanssa Länsi-Balkanilla ja valmistautuu laajentamaan asteittain suhteitaan muihin naapurimaihin etelässä ja idässä.
EIP:n pankkitoimintasuunnitelman (Banking Activities Plan, BAP) mukaan eri alueiden käyttöön loppukaudeksi suunniteltu kokonaislainamäärä on suurempi kuin vahvistettu kokonaismäärä.
Näiden laskelmien perusteella komissio on ehdottanut nykyisen lainanantovaltuutuksen kokonaismäärän uutta maantieteellistä jakautumista säilyttäen nykyisen enimmäismäärän 19,46 miljoonaa euroa.
Koska unionin suhteita sen lähimpiin naapureihin on parannettava, äänestin esitettyjen tarkistusten puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Nyt käsiteltävänä oleva mietintö on seurausta Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymistä lukuisista tarkistuksista, jotka neuvosto sittemmin hyväksyi lähes kaikki.
Yhteinen kanta osoittaa, että aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdottamalla ratkaisulla voidaan parhaiten saavuttaa keskeinen tavoite, joka on joissakin jäsenvaltioissa käytössä olevien erilaisten tiemaksujen sähköisten keruujärjestelmien yhteentoimivuus.
Mikroaaltotekniikan soveltaminen tiemaksujen sähköisiin keruujärjestelmiin on edullisinta, se perustuu puhelinliikenteessä jo menestyksekkäästi käytettyyn tekniikkaan, tarjoaa erinomaisen ratkaisun direktiivissä esitettyyn tavoitteeseen ja helpottaa todella joidenkin moottoritien käyttäjien elämää.
On kuitenkin korostettava myös sitä, että valiokunta ei sulje pois myöhemmässä vaiheessa, vuonna 2008, toteutettavan satelliittiteknologian sovellettavuutta koskevan tutkimuksen mahdollisuutta, mutta kaikki riippuu markkinoiden teknisestä kehityksestä sekä muiden tieliikenteen valvontamenetelmien erityistarpeista.
Koska nyt käsiteltävänä olevalla mietinnöllä ei muuteta yhteisen kannan tekstiä, jolla taataan jäsenvaltioissa toiminnassa olevien eri järjestelmien yhteentoimivuus vuoteen 2007 mennessä, äänestin sen puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Nyt tarkasteltavana olevan tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 muuttamisesta annetun asetusehdotuksen tavoitteena on luoda yhdenmukainen oikeudellinen kehys ja yhdenmukaistaa kaikkien jäsenvaltioiden tullitarkastuksia. Tarkastusten olisi perustuttava tavaroiden ja taloudellisten toimijoiden valintaa koskeviin yhteisesti sovittuihin vaatimuksiin ja arviointiperusteisiin, jotta voidaan torjua terrorismia, järjestäytynyttä rikollisuutta ja vaarallisten aineiden kauppaa.
Kansainvälisten rajojen yli kulkevan tavaraliikenteen turvallisuuden tiukentamiseksi toimijoiden on esitettävä tulliviranomaisille ilmoitus tavaroista tuotaessa tai vietäessä tavaraa Euroopan unionissa. Tiedot esitetään sähköisessä muodossa ja eri jäsenvaltioiden viranomaiset vaihtavat näitä tietoja.
Meidän on jälleen kerran huolehdittava siitä, että terrorismin torjunta ei voi uhata kansalaisten oikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista. Tämä koskee myös oikeutta yksityisyyteen, jonka osa on henkilötietojen suoja, siten kuin siitä säädetään Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 8 artiklassa. Henkilötietojen suojaa ei pidä katsoa esteeksi terrorismin tehokkaalle torjumiselle, mikä tarkoittaa sitä, että meillä on tiettyjä varauksia asetukseen ehdotettujen muutosten osalta, jotka koskevat erityisesti näitä oikeuksia, huolimatta Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Komission esittämän asetusehdotuksen tavoitteena on muuttaa yhteisön tullikoodeksia sisällyttämällä siihen tiettyjä perusperiaatteita ulkorajojemme turvallisuuden hallinnan takaamiseksi ja yhdenmukaisen riskinarviointijärjestelmän käyttöönottamiseksi.
Ehdotuksessa esitetään useita toimenpiteitä tavaroiden kansainvälisen liikkuvuuden turvallisuuden lisäämiseksi. Erityisesti on huomioitava seuraavat toimenpiteet: (a) toimijat velvoitetaan antamaan tulliviranomaisille tavaroita koskevat tiedot ennen niiden tuontia EU:n alueelle tai ennen tavaroiden vientiä EU:n ulkopuolelle; (b) otetaan käyttöön valtuutettujen toimijoiden käsite; (c) otetaan käyttöön riskien valintakriteerit, joita sovelletaan kaikkialla yhteisön alueella; (d) otetaan käyttöön tietokonepohjainen tukijärjestelmä riskinhallinnan täytäntöönpanon helpottamiseksi.
Ehdotus kuvastaa myönteistä pyrkimystä ulkorajojemme yhdentyneeseen ja tehokkaaseen hallintoon siten, että parannetaan tullimenettelyjen ja valvonnan tehokkuutta sekä yksinkertaistamalla tullilainsäädäntöä että kannustamalla sähköisten järjestelmien käyttöön tullimenettelyissä.
Haluan korostaa, että alalla työskentelevät kannattavat muutoksia, joilla luodaan tyydyttävä tasapaino turvallisuuden edellyttämien lisääntyneiden tarkastusten ja muodollisuuksien sekä laillisen kaupankäynnin helpottamisen tarpeen välille. Kannatan näkemystä ja äänestin mietinnön puolesta. 

Queiró (UEN ),
    Neuvosto ja parlamentti hyväksyivät hiljattain yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan asetuksen, jonka yksi säännös koski yhteisön jäsenyyttä Eurocontrolissa.
Liittymispöytäkirjan mukaan yhteisö ja jäsenvaltiot osallistuvat Eurocontrolin toimintaan kuten muihinkin kansainvälisiin järjestöihin siten, että äänioikeus myönnetään sen perusteella, kuuluuko asia yhteisön vai jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Yhteisön ja Eurocontrolin toimielinten välinen synergia tuo joitakin etuja lentoliikenteen kapasiteetin, turvallisuuden ja tehokkuuden alalla. Nämä saavutetaan käynnistämällä ohjelmia uuden lentoliikenteen valvontatekniikan kehittämiseksi ja käyttöön ottamiseksi.
Koska tavoitteena on sääntöjen laatiminen kansainväliselle yhteistyölle, jossa viime kädessä pyritään saavuttamaan jo mainitut tavoitteet kunnioittaen samalla jäsenvaltioiden toimivaltaa alalla, äänestin mietinnön puolesta. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    Koska perustamissopimuksessa säädetään yhteisestä liikennepolitiikasta, komissio on esittänyt useita ehdotuksia, jotka koskevat jäsenyyttä erilaisissa kansainvälisissä yleissopimuksissa, jotta se voisi harjoittaa jäsenvaltioiden sille siirtämää toimivaltaa.
Tämä ehdotus on osa yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaa aloitetta, jossa edistetään yhteisön aktiivista osallistumista Eurocontrolin tekniseen toimivaltaan.
Liittymispöytäkirjassa esitetään säännökset, joiden mukaan yhteisöstä tulee Eurocontrolin täysjäsen, ja luodaan perusta yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteiselle osallistumiselle Eurocontroliin jaetun äänioikeuden perusteella. Äänioikeus on joko yhteisöllä tai jäsenvaltioilla riippuen siitä, kuuluuko käsiteltävä asia yhteisön vai jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Perustamissopimuksissa ei kuitenkaan muiden asioiden ohella anneta Euroopan yhteisölle toimivaltaa puolustukseen tai kansalliseen turvallisuuteen liittyvissä asioissa, mikä tarkoittaa sitä, että ilmatilan käyttö sotilaallisiin tarkoituksiin ei kuulu Euroopan yhteisön toimivaltaan, kuten vaadimme yhtenäistä ilmatilaa koskevassa keskustelussa.
Kuten tavallista, asiassa pyritään etenemään sellaisin tavoin ja sellaista vauhtia, jota emme voi hyväksyä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Ehdotus koskee Euroopan yhteisön liittymistä Euroopan lennonvarmistusjärjestöön Eurocontroliin.
Työjärjestyksen 86 ja 97 artiklan mukaan parlamentin on annettava myönteinen lausunto sopimuksesta, sillä asiaa koskevat neuvottelut saatettiin päätökseen 8. lokakuuta 2002 tarkasteltavana olevan pöytäkirjan allekirjoittamisen myötä.
Liittymispöytäkirjan mukaan yhteisö ja jäsenvaltiot osallistuvat Eurocontrolin toimintaan kuten muihinkin kansainvälisiin järjestöihin siten, että äänioikeus myönnetään sen perusteella, kuuluuko asia yhteisön vai jäsenvaltioiden toimivaltaan.
Neuvosto ja parlamentti hyväksyivät hiljattain yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan asetuksen, jonka yksi säännös koski yhteisön jäsenyyttä Eurocontrolissa, joten parlamentti on jo epäsuorasti ilmaissut kantansa asiaan.
Yhteisön ja Eurocontrolin välinen suhde tuo joitakin etuja lentoliikenteen kapasiteetin, turvallisuuden ja tehokkuuden alalla. Nämä saavutetaan käynnistämällä ohjelmia uuden lentoliikenteen valvontatekniikan kehittämiseksi ja käyttöön ottamiseksi. Äänestin tämän vuoksi mietinnön puolesta. 

Bordes ja Laguiller (GUE/NGL ),
   .Laajentuneen Euroopan unionin uusien ulkorajojen muodostumisella todelliseksi rautaesiripuksi on järkyttäviä seurauksia molemmin puolin rajoja asuvalle väestölle. Toisinaan rajat jakavat ihmisiä ja jopa perheitä, ja niiden muuntaminen Schengen-rajoiksi ei ole inhimillisesti tarkasteltuna hyväksyttävää.
Jos Eurooppa osoittaisi jonkinlaista aitoa veljesrakkautta, se sen sijaan helpottaisi matkustamista. Tämä ei kuitenkaan ole ajatuksena mietinnössä esitetyssä ehdotuksessa höllentää jossain määrin paikallisen rajaliikenteen sääntöjä. Sen sijaan siinä väitetään, että "EU ja sen naapurit voivat hyötyä mekanismeista, joiden ansiosta työntekijät voivat siirtyä alueelta toiselle sen mukaan missä heidän taitojaan tarvitaan eniten." Toisin sanoen rajojen liian tiukka sulkeminen estäisi yrityksiä hyötymästä halvasta väliaikaisesta työvoimasta tai paikallisen kaupan ohjaamisesta. Tästä on kyse saivartelevassa ja byrokraattisessa asetusehdotuksessa.
Kaiken huipuksi Stocktonin mietinnössä puolestaan esitetään, tosin väliaikaisesti, suunnilleen samaa kohtelua unionin nykyisten jäsenvaltioiden ja uusien jäsenvaltioiden raja-alueiden asukkaille. Tämä osoittaa, että vaikka laajentuminen poistaa kaikki esteet pääoman vapaalta liikkuvuudelta, se ei poista esteitä ihmisten vapaalta liikkuvuudelta.
Äänestimme tyhjää, jotta emme estä raja-alueiden asukkaita koskevien sääntöjen vähäistä lieventämistä kannattamatta kuitenkaan epäinhimillistä lainsäädäntöä.
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Komission ehdotuksen tavoitteena on säännellä paikallista rajaliikennettä. Pääasiallisena tavoitteena on torjua kaupan, sosiaalisen ja kulttuurisen vuorovaikutuksen tai alueellisen yhteistyön esteet tukemalla raja-alueiden kehittämistä ja helpottamalla vilpittömässä mielessä toimivien raja-alueiden asukkaiden liikkumista sekä yhdenmukaistamalla sovellettavat säännöt tämän saavuttamiseksi.
Vaikka onnittelenkin komissiota aloitteesta, olen eri mieltä joistakin kohdista, jotka myös esittelijä on kyseenalaistanut ja joita hän on käsitellyt mietinnössään. Asiat liittyvät siihen, mitä voidaan mieltää "vilpittömällä mielellä", sekä tehokkaiden rajavalvontaresurssien puuttumiseen, mikä voi johtaa jatkuvaan väärinkäyttöön.
Kun otetaan huomioon tarve torjua laitonta maahanmuuttoa, rikollista toimintaa ja jopa terroristien saapumista maahan, en ymmärrä, miksei komissio ehdota minkäänlaista valvontaa oleskelun aikarajan noudattamiselle.
Hyväksymme sen keskeisen tavoitteen, että joidenkin kolmansien maiden kansalaisten pääsyä EU:n alueelle on helpotettava, mutta haluamme tiukempia sääntöjä tämän osalta.
Kohdat, joihin esittelijä on kiinnittänyt huomiota, ovat olennaisia, ja koska mietinnön tarkistukset koskevat juuri tätä, äänestän mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Ehdotus kuuluu ryhmään lainsäädäntötoimia, joiden tavoitteena on yhdenmukaistaa paikalliseen rajaliikenteeseen sovellettavia sääntöjä. Erityisesti siinä pyritään helpottamaan tiettyjen kolmansien maiden raja-alueiden asukkaiden pääsyä EU:n alueelle. Siinä kannatetaan rajatyöntekijöitä koskevien rajoitusten säilyttämistä ja ehdotetaan heille suunnitellun erityisen viisumin käyttöönottoa.
Ehdotuksessa korostetaan viisumin väliaikaista luonnetta ja sitä, että se on tarkoitettu ainoastaan 50 km:n säteellä rajasta asuville.
Esittelijän ehdottamat tarkistukset ja hänen huomionsa ovat hyvin osuvia. Ne ovat ymmärrettäviä ja perusteltuja, eivätkä ne vaaranna komission ehdotuksen tavoitetta.
Äänestän mietinnön puolesta.
Komission on kuitenkin kiinnitettävä huomiota siihen, että jos tarvittavia varotoimia erityisesti väärinkäytön ja sellaisten puutteiden torjumiseksi, jotka saattavat helpottaa laitonta maahanmuuttoa, rikollista toimintaa ja jopa terroritoimia, ei toteuteta, väärinkäytöksiä voi esiintyä. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Huolimatta joistakin Euroopan parlamentin lausunnossa esitetyistä huolista tämä aloite, joka tosin on ilmeisesti "tekninen" ja "neutraali", on nähtävä osana maahanmuuton kriminalisointia ja niin kutsutun hätätilahallinnon sekä maahanmuuttajien kotimaihinsa karkottamisen tukemista.
Ehdotuksessa korostetaan, että "osana ennakkovaroitusjärjestelmän kehitystä verkoston ensisijaisena tarkoituksena on helpottaa strategisten ja taktisten tietojen vaihtoa laittomista muuttovirroista ja suuntauksista." Toistaiseksi "ei harkita henkilötietojen vaihtoa ihmisten salakuljetuksessa ja kaupassa osallisina olevien rikollisverkostojen jäsenistä."
Esittelijä esittää itse seuraavan kriittisen huomautuksen: "Laittoman maahanmuuton vastaisella taistelulla pyritään vaikuttamaan EU:n alueelle laittomasti muuttaneiden henkilöiden lisäksi etenkin ihmisten salakuljetukseen, sillä se edistää laitonta työvoimaa hyödyntävien verkostojen toimintaa Euroopassa."
Tässä pyritään luomaan entistä parempi väline, jolla tehostetaan koordinointia ja viestintää, joka on "välttämätöntä, jotta laitonta maahanmuuttoa voidaan torjua tehokkaasti ylikansallisella tasolla."
Tämä on jälleen sellaisen politiikan näkökohta, jossa sivuutetaan maahanmuuton taloudelliset ja sosiaaliset syyt. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
    Schengenin alueen rajojen avautuessa ja yhteisöjen rajojen jatkuvien loukkausten sekä maailman nykyisen geopoliittisen tilanteen aiheuttamien kiireellisten turvallisuusvaatimusten takia katson hyvin tärkeäksi, että maahanmuuttovirtojen hallintoa ja seurantaa koordinoidaan, ja tämä koskee myös laittoman maahanmuuton seurantaa ja torjuntaa.
Komission tekninen viestintä- ja tietoresurssikeskuksen hallintojärjestelmä CIRCA tarjoaa virtuaalisen työskentelytilan suljetuille käyttäjäryhmille sekä jatkuvan tietojen vaihdon, jos sillä voidaan taata turvallisuuden korkea taso.
Haluan korostaa mahdollisuutta ottaa Europol mukaan verkostoon.
Toivon, että tehokkaan verkkoteknologiaan perustuvan maahanmuuttoa koskevan palvelun käyttäjät ja edunsaajat eivät unohda, että tutkimuksen kohteena ovat ihmiset, joilla oikeudellisesta asemastaan riippumatta on luovuttamattomia oikeuksia, joita on kunnioitettava.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
    Komission ehdotus, jota esittelijä täysin kannattaa, kuvastaa kiireellistä tarvetta toteuttaa direktiivin 77/388/ETY kauan kaivatut muutokset. Kuten hyvin tiedetään, palveluja verotetaan säännönmukaisesti siellä, mihin palvelun suorittaja on sijoittautunut. Komissio haluaa nyt muuttaa tilannetta niin, että joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta vero kannetaan siellä, mihin asiakas on sijoittautunut.
Ymmärtääkseni muutos vastaa entistä paremmin palvelualan nykyistä tilannetta ja takaa kaikkien osapuolten turvallisuuden. Ehdotetut toimenpiteet mahdollistavat myös tiettyjen sellaisten ongelmien poistamisen, jotka ovat seurausta vuodesta 1977 alkaen toteutuneista laaja-alaisista muutoksista.
Mietintö ei aiheuta erityisiä ongelmia ja sillä pyritään pääasiassa noudattamaan yleistä periaatetta, jonka mukaan verotuspaikka on sama kuin palvelujen tarjoamispaikka. Lisäksi on tärkeää muistaa, että talous- ja raha-asioiden valiokunta hyväksyi luonnoksen lainsäädäntöpäätöslauselmaksi yksimielisesti.
Äänestin mietinnön puolesta. 

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE ),
   .  Äänestimme tänään Euroopan yhteisön ja Euroopan avaruusjärjestön (ESA) välisen puitesopimuksen tekemisestä EY:n ja ESA:n vuoden 2003 sopimuksen mukaisesti laaditun mietinnön puolesta. Olemme aiemmin kannattaneet myös 9. lokakuuta 2003 annettua päätöslauselmaa komission avaruuspolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta, 17. tammikuuta 2002 annettua päätöslauselmaa Euroopan avaruusstrategiasta sekä 29. tammikuuta 2004 annettua päätöslauselmaa toimintasuunnitelmasta Euroopan avaruuspolitiikan toteuttamiseksi. Olemme tukeneet myös pyrkimyksiä Galileo-hankkeen täytäntöönpanemiseksi.
On tärkeää, ettei EU:n toimivaltaa avaruuspolitiikassa laajenneta muulla tavoin ja että avaruutta koskeva teollinen yhteistyö toteutuu pääasiassa jäsenvaltioiden kesken Euroopan avaruusjärjestöä koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Euroopan unionin avaruustoimien on katettava ensisijaisesti tutkimus. Vastustamme EU:n perustuslailliseen sopimukseen sisällytettäväksi suunniteltua EU:n suurempaa toimivaltaa. 
Queiró (UEN ),
    Suhtaudun esitykseen muiden puitesopimuksesta äänestäneiden tavoin yleisen myönteisesti. Keskusteluissa on pohdittu oikeusperustaa. Myönteistä asennetta vahvisti myös oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausunto, jossa palautettiin mieliin – hyvin asianmukaisesti – ettei viitattavan oikeusperustan valintaa voida jättää yhteisön lainsäätäjän harkintavaltaan, vaan sen on perustuttava objektiivisiin perusteisiin ja oltava laillisuusvalvonnan alainen.
Oikeudellisten asioiden valiokunnan sekä teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan esittelijän mukaan EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohtaa, jossa määrätään parlamentin kuulemisesta, koskevan viittauksen puuttuminen voi olla vain erehdys, joka on korjattava. Esittelijä esittikin tarkistuksen asian korjaamiseksi, ja vastaava korjaus tehtiin nopeasti.
Esittelijän halukkuus toimia näin oli myös yksi tekijä, joka kannusti minua äänestämään mietinnön puolesta. 

Coelho (PPE-DE ),
   .  Kansalaisten turvallisuus on meille kaikille hyvin tärkeää.
Olemme tietoisia ulkorajojen valvonnan merkityksestä sekä tarpeesta vahvistaa sitä, myös vapaan liikkuvuuden ja sisärajojen valvonnan poistumisen myötä.
Elämme aikaa, jona rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman maahanmuuton ja ennen kaikkea terrorismin kasvava uhka on siirtynyt poliittisen asialistamme kärkeen. Siitä on tullut myös kansalaisten suurin huolenaihe. Kyseessä on uhka demokratiallemme, uhka, joka meidän on torjuttava vahvistamalla omia demokraattisia järjestelmiämme ja välineitämme täällä Euroopassa.
Nyt tarvitaan rajavalvontaa koskevan tiedon nopeaa ja tehokasta vaihtamista sekä poliisiyhteistyötä.
Tämän vuoksi on hyvin tärkeää kehittää toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä – SIS II – sekä luoda viisumitietojärjestelmä. Ei pidä myöskään unohtaa biometristen tietojen sisällyttämistä järjestelmään.
Tämä on kuitenkin toteutettava sellaisten selkeiden sääntöjen puitteissa, joilla taataan, että järjestelmä on tehokas ja taloudellinen ja että se noudattaa tiukasti henkilötietojen suojaa koskevia yhteisön sääntöjä.
Ehdotus VIS-järjestelmän perustamisesta sekä järjestelmän rahoittamisesta yhteisön talousarvion ulkopuolelta ja…
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Viisumitietojärjestelmän (VIS) perustaminen on nähtävä osana kolmannen pilarin, toisin sanoen oikeus- ja sisäasioiden, yhteisöllistämisen rajoissa toteutettavaa Schengenin tietojärjestelmää (SIS) ja Eurodacia. Sillä pyritään siirtämään pois jäsenvaltioilta merkittävää toimivaltaa. On pantava merkille, että 1. toukokuuta alkaen tällaiset päätökset eivät enää edellytä neuvoston yksimielisyyttä.
VIS-järjestelmää esitetään viisumitietojen vaihtojärjestelmäksi jäsenvaltioiden välillä.
Vaikka emme olekaan samaa mieltä esittelijän kanssa, hyväksymme hänen esittämänsä päätelmät, joiden mukaan komission aloite on hylättävä, erityisesti koska siinä ei määritellä järjestelmää eikä sen toimintaa eikä "muun muassa järjestelmään tallennettavia henkilötietoluokkia, tietojen käyttötarkoitusta ja kriteerejä tietojen tallentamiselle, VIS-tietueiden sisältöä, viranomaisten oikeutta tallentaa, päivittää ja käyttää tietoja sekä tietosuojaa ja sen valvontaa koskevia sääntöjä."
Äänestimme tämän vuoksi ehdotusta vastaan. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Tämäkin mietintö koskee parlamentin hylkäämää ehdotusta – Espanjan hallituksen huhtikuussa 2003 esittämää aloitetta toimenpiteestä, joka liittyy niin kutsuttuun terrorismin vastaiseen taisteluun. Se koskee sopimuksen tekemistä Yhdysvaltojen kanssa lentomatkustajia koskevien tietojen toimittamisesta. Vastustamme tällaista toimintaa jyrkästi, vaikka kyse onkin jo toteutuneesta tapahtumasta, sillä monet lentoyhtiöt toimittavat jo nyt tällaisia tietoja. Olemme iloisia siitä, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta antoi asiasta kielteisen lausunnon.
Aloitteen tavoitteena on sellaisten henkilötietojen toimittaminen Yhdysvalloille, jotka esitettyjen tietojen mukaan kattaisivat 34 kohtaa, puhelinnumerot, luottokorttitiedot, poliittinen kanta, perhetausta, uskonnollinen näkemys ja terveydentila mukaan luettuina. Tehokkaista tarkastuksista tai turvatoimista ei säädetä, mikä vaarantaa kansalaisten oikeudet, vapaudet ja takeet.
Kyseessä on henkilötietojen suojausta koskevan yhteisön direktiivin vastainen toimenpide, jota on mahdotonta hyväksyä. Tällä hetkellä yksittäiset valtiot ovat vastuussa siitä, että kansalaisten matkustajarekistereissä olevat tiedot suojataan. Ehdotuksella pyritään rajoittamaan valtion mahdollisuutta kieltää tietojen luovuttaminen kansalaisten oikeuksien suojaamiseksi. 

Flemming (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni on tärkeää korostaa, etten pelkästään minä, vaan kaikki Itävallan kansanpuolueen jäsenet Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmässä lopulta hylkäsivät de Roon mietinnön. Meillä on vaikeuksia tarkistuksen 38 ydinvoiman kanssa. Sanamuoto on mielestämme yksinkertaisesti liian väljä, ja olen myös hieman yllättynyt siitä, että Alexander de Roo ei tunnusta sitä, että oikeus pankkiluottoihin avaa oven myös ennen vuotta 2012 sellaisille ydinvoimahankkeille myönnettäville luotoille, jotka käytetään vasta kyseisen määräajan jälkeen. Tämä merkitsee sitä, että toimijat voivat täyttää ympäristövaatimukset vuosina 2008–2012 toteutettavan ydinvoimahankkeen määrärahoista. Olemme ehdottomasti sen kannalla, että ydinvoimahankkeet on jätettävä ehdotuksen ulkopuolelle, ja tämän vuoksi emme lopulta voineet hyväksyä de Roon mietintöä. 
Coelho (PPE-DE ),
   .  Poliisiyhteistyöhön ja kansalaisten suojelemiseen liittyvät asiat ovat tärkeimpiä huolenaiheitamme. Poliisiyhteistyö on hyvin tärkeää, jos haluamme tarjota Euroopan kansalaisille entistä korkeatasoisemman turvallisuuden vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella.
Puheenjohtajavaltio Portugali esitti joulukuussa 2000 Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien johdosta aloitteen Euroopan poliisiakatemian ensimmäisen vaiheen käynnistämisestä jokaisen jäsenvaltion kansallisten koulutuslaitosten verkoston muodossa. Poliisiakatemian tavoitteena on jäsenvaltioiden ylempien poliisiviranomaisten kouluttaminen kehittämällä eurooppalaista tapaa käsitellä tärkeimpiä jäsenvaltioissa esiintyviä, erityisesti rajatylittäviä ongelmia rikollisuuden torjunnan, rikollisuuden ehkäisemisen sekä yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpidon alalla.
Poliisiakatemian toimintaa ja tulevaisuutta käsittelevässä mietinnössä todetaan joitakin ongelmia, jotka perustuvat pääasiassa oikeushenkilöaseman puuttumiseen. Näistä vaikeuksista huolimatta poliisiakatemian voidaan katsoa tehneen erinomaista työtä.
Kannatan kahta aloitetta, erityisesti useimpien jäsenvaltioiden, Portugali mukaan luettuna, hyväksymän kannan täytäntöönpanoa lainsäädännöllisellä tasolla. Tässä vaiheessa on suotavaa säilyttää kansallisten koulutuslaitosten verkostorakenne, mutta on luotava oikeushenkilöys, akatemian toiminnasta vastaava hallintoneuvosto ja oma sihteeristö sekä toimipaikka. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tampereella 15. ja 16. lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti perustaa "Euroopan poliisiakatemian ylempien lainvalvontaviranomaisten kouluttamiseksi." Neuvoston mukaan toiminta "olisi käynnistettävä nykyisten kansallisten koulutuslaitosten välisenä verkostona."
Irlannin aloitteen tavoitteena on antaa Euroopan poliisiakatemialle (EPC) laillisen laitoksen oikeushenkilöasema. Yhdistyneen kuningaskunnan aloitteen tavoitteena on sijoittaa neuvoston poliittisen sopimuksen mukaisesti akatemian toimipaikka Bramshilliin ja perustaa sen tukemiseksi pysyvä sihteeristö.
EPC:n toimintaa ja tulevaisuutta koskevassa kolmivuotisraportissa arvioitiin EPC:n pysyvän rakenteen toteutettavutta, ja todettiin, että oikeushenkilöyden puuttumisesta on aiheutunut hallinnollisia, taloudellisia ja organisatorisia hankaluuksia.
Esittelijä esitti kolme tarkistusta ehdotusten johdonmukaisuuden parantamiseksi, muun muassa EPC:n talousarvioon otettavista kustannuksista sekä toimipaikan sijainnista.
Katson EPC:n tehneen erinomaista työtä, ja että sitä on kehitettävä edelleen. Tässä vaiheessa ei ole tarvetta luoda kansallisista koulutuslaitoksista erillistä eurooppalaista poliisiakatemiaa. Kannatan tämän vuoksi Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan esittämiä ehdotuksia sekä hyväksyttyjä tarkistuksia ja...

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Äänestimme nyt tarkasteltavana olevaa suositusta vastaan seuraavista syistä:
Ensinnäkin jäsenvaltioiden edustajien vuorottelua Euroopan keskuspankin (EKP) johtokunnassa ei ole taattu. EKP ei tyytynyt vain olemaan ensimmäinen yhteisön elin, joka rikkoi edustavuutta koskevaa sääntöä siten, ettei se ottanut johtokuntaansa kaikkien jäsenvaltioiden edustajia, tai siihen, että sen perussääntöä muutettiin sen takaamiseksi, että komitean jäsenillä on pysyvä äänioikeus, toisin kuin keskuspankkien hallintoneuvostoissa, joissa äänioikeus on kiertävä. Näemme myös, miten suurempien jäsenvaltioiden edustajista muodostuvaa kabinettia vahvistetaan, kun taas Portugalin kaltaiset pienemmät jäsenvaltiot jätetään päätöksenteon ulkopuolelle EU:n rahapolitiikassa.
Toiseksi ehdokas seuraa orjallisesti puhdasoppista raha- ja talousarviopolitiikkaa ja vaalii EU:n talous- ja rahapolitiikan vallitsevia suuntauksia. Hän suhtautuu myös huolettoman välinpitämättömästi yhteisöä kohdanneeseen talouskriisiin. Hän on sitoutunut EKP:n hintojen vakautta koskevaan ensisijaiseen tavoitteeseen ja katsoo kriisin olevan rakenneuudistusten syytä.
Lisäksi hän on sitä mieltä, "ettei Maastrichtin sopimukseen eikä vakaus- ja kasvusopimukseen ole syytä tehdä mitään muutoksia", koska hän katsoo "etteivät tämänhetkiset ongelmat johdu siitä, että sopimus olisi liian joustamaton", vaan ne kuvastavat joidenkin jäsenmaiden haluttomuutta noudattaa yhteisesti sovittuja sääntöjä. 

Meijer (GUE/NGL ),
   .  Alankomaiden lehdistössä on luotu vaikutelma, jonka mukaan jäsen Doorn, CDA-puolueen aktiivinen johtaja, on keksinyt keinon säästää 10 miljardia euroa valtion varoja vuosittain. Vaikka asian pinnallinen tarkastelu voi johtaa siihen käsitykseen, että hän aikoo käyttää tämän summan EU:n verojen vähentämiseen, jäsen Doorn ei tarjoa ratkaisua siihen ongelmaan, että EU tuhlaa vuosittain 20 prosenttia talousarviostaan kalliisiin hankkeisiin, pumppaa rahaa rikkaisiin jäsenvaltioihin ja petoksiin. Esittelijän ainoa huoli on vapauttaa yritykset tukahduttavaksi katsomastaan byrokratiasta. Ennen kaikkea hän haluaa vähemmän työllisyyden ja ympäristön suojaamiseksi tarkoitettuja sääntöjä ja vastaavasti vähemmän kuluja yrittäjille. Tämä on Alankomaiden valtiovarainministerin Zalmin kunnianhimoisen tavoitteen mukaista, sillä hän haluaa pienentää yritysten hallinnollista taakkaa vuosittain 17 miljardista eurosta 14 miljardiin euroon ja tunnustaa, että tästä puolet liittyy yhteisön sääntöihin. Ministeri Zalmin laskujen mukaan kyse ei siis ole 10 miljardista vaan ainoastaan 1,5 miljardista eurosta. Vaikka kannatankin laajoja vaihtoehtoja yhteisön lainsäädännön kielteisten vaikutusten arvioimiseksi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, minusta kuitenkin tuntuu, että jäsen Doorn haluaa lakkauttaa aivan eri säännöt kuin minä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Onnittelen jäsen Doornia erinomaisesta työstä ja koko oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa mietinnön yksimielisestä hyväksymisestä.
Vaikutustenarviointi, joka muuten mainitaan kesäkuussa 2003 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa paremmasta lainsäädännöstä, on olennainen väline sekä lainsäädännön laadun parantamiseksi että myös lainsäädännön noudattamisesta aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen taakan pienentämiseksi.
Tämän osalta Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) toteuttamien tutkimusten mukaan lainsäädännön parantamisesta voi seurata seitsemän prosentin talouskasvu ja kolmen prosentin tuottavuuden kasvu.
On hyvin tärkeää seurata kustannusarvioiden ja vaikutusten arvioinnin täytäntöönpanoa. Jos riippumattomat tilintarkastajat ja toimielimet tukevat ja seuraavat viranomaisten toimia ja jos toteutetaan arviointi yrityksille ja yksittäisille ihmisille lainsäädännön noudattamisesta aiheutuvasta taakasta, katson, että tämä olisi merkittävä askel EU:n kehittämisessä.
Tämän vuoksi kannatin mietintöä. 

Bastos (PPE-DE ),
   .  Vammaisten kokeman syrjinnän torjuntaa on lujitettu sekä kansallisella että eurooppalaisella tasolla, ja eurooppalaisen toimintasuunnitelman hyväksyminen vammaisille on merkittävä askel oikeaan suuntaan.
Vammaiset eivät kuitenkaan vieläkään saa yhtäläistä kohtelua ja mahdollisuuksia kaikilla elämän aloilla. Nyt aikaansaatuja saavutuksia on vahvistettava asianmukaisin poliittisin ja lainsäädännöllisin toimin. Eurooppalaiseen toimintasuunnitelmaan on näin ollen sisällytettävä direktiivi vammaisten syrjinnän torjumiseksi, ja sitä on voitava soveltaa kaikkeen EU:n toimivaltaan sisältyvään toimintaan. Kaikkien jäsenvaltioiden on saatettava alan lainsäädäntö osaksi kansallista lainsäädäntöään ja kehitettävä hyvien käytäntöjen jakamiskeinoja.
Kannatan myös mietinnössä esitettyä suositusta tietoteknisten tuotteiden käyttömahdollisuuksista, rakennetun ympäristön saavutettavuudesta sekä korkealaatuisista palveluista, jotka kannustavat vammaisia riippumattomuuteen.
Äänestin tämän vuoksi mietinnön puolesta, sillä siinä korostetaan, kuinka tärkeää on parantaa niiden 50 miljoonan laajentuneen Euroopan unionin kansalaisen elämää, joita tämä koskee. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kannatan mietintöä, vaikka siinä onkin joitakin puutteita. Siinä pahoitellaan sitä, että parlamentin toistuvista pyynnöistä huolimatta toimintasuunnitelmaan ei sisälly lainsäädäntöehdotuksia, erityisesti sellaista direktiiviä vammaisuuteen perustuvan syrjinnän torjumiseksi, joka kattaisi kaikki Euroopan unionin toimivaltaan kuuluvat alat ja jolla olisi lopultakin poistettu kaikki esteet vammaisten osallistumiselle jokapäiväiseen elämään. Mietinnössä kritisoidaan myös sitä, ettei toimintasuunnitelmaa koskevissa ehdotuksissa ole otettu huomioon uusien jäsenvaltioiden vammaisjärjestöjen erityisen tuen tarvetta.
Mietinnössä todetaan myös, että tulevaan sopimukseen Euroopan perustuslaiksi on sisällytettävä voimakkaampia toimenpiteitä syrjinnän torjumiseksi ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi, erityisesti niiden ihmisten, jotka ovat hyvin riippuvaisia avusta ja jotka eivät pysty edustamaan itseään ilman apua. Siinä kannatetaan YK:n yleissopimusta vammaisten oikeuksien ja ihmisarvon edistämisestä ja suojelemisesta ja kehotetaan panemaan täytäntöön EU:n asiantuntijaraportissa "Esteetön pääsy kaikille" esitetyt suositukset, mukaan luettuna rakennustuotteista annetun direktiivin tarkistaminen, ja soveltamaan näin pakollisia esteettömyyttä koskevia standardeja.
Mietinnössä kehotetaan komissiota ottamaan erityisesti huomioon vammaisten naisten kokeman väkivallan torjuminen Daphne-ohjelmassa ja ottamaan käyttöön toimenpiteitä, joilla korjataan…
Marques (PPE-DE ),
   . Onnittelen jäsen Mantovania erinomaisesta ja ajankohtaisesta mietinnöstä, joka koskee komission tiedonantoa "Yhtäläiset mahdollisuudet vammaisille: eurooppalainen toimintasuunnitelma". Kannatan mietintöä koko sydämestäni, erityisesti vammaisten syrjinnän torjumiseen tähtäävien toimien jatkamista.
Kannatan voimakkaasti myös jäsen Mantovanin pyyntöä, jonka mukaan olisi laadittava aikataulu direktiivin antamiseksi syrjinnän torjumiseksi aloilla, joita direktiivi 200/78/EY ei kata. 
Montfort (PPE-DE ),
   . Jäsen Mantovanin mietintö koskee vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia, asiaa, jota on varmasti kannatettava.
On totta, että me unohdamme liian usein että vammastaan huolimatta vammaiset ovat ennen kaikkea ihmisiä, joilla on oikeus arvokkuuteen ja oikeuksiensa kunnioittamiseen: heillä on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, oikeus ottaa osaa yhteiskunnan elämään yleisesti, oikeus yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja oikeus tulla kunnioitetuiksi ihmisinä. Yksinkertaisesti sanottuna heillä on kaikki ihmisoikeudet.
Arvoyhteiskunta tunnistetaan asemasta, jonka se antaa kaikkein haavoittuvimmille jäsenilleen. Valitettavasti kehittyneiksi kutsumissamme valtioissa vammaiset joutuvat edelleen usein syrjinnän kohteiksi.
Tämän vuoksi kannatan esittelijän vaatimusta, jonka mukaan kaiken toiminnan on perustuttava kaikkien ihmisten yleismaailmallisiin oikeuksiin. Toivottavasti mietintö saa meidät vihdoin kiinnittämään huomiota vammaisiin ja tämän vuoksi äänestin sen puolesta. 
Queiró (UEN ),
   .  Mietintö on ajankohtainen muistutus siitä, että laajentuneessa Euroopan unionissa on noin 50 miljoonaa ihmistä, jotka ovat eri tavoin vammaisia. Eurooppalaisen strategian on siis keskityttävä syrjinnän torjumiseen ja ihmisoikeuksien edistämiseen. Euroopan vammaisten teemavuosi 2003 onnistui lisäämään tietoisuutta vammaisuudesta.
Kannatan tämän vuoksi komission aloitetta eurooppalaisen toimintasuunnitelman hyväksymiseksi tällä alalla. Pahoittelemme kuitenkin sitä, ettei lainsäädäntöehdotuksia ole esitetty. Myöskään aikataulua vammaisuuteen perustuvan syrjinnän torjumiseksi annettavasta direktiivistä ei ole laadittu.
Meidän on myös pyrittävä varmistamaan, että vammaisjärjestöillä on entistä aktiivisempi asema EU:n, YK:n ja kansallisen tason päätöksenteossa.
Haluan korostaa myös komission pyrkimystä laatia valmisteluasiakirja vammaisia koskevan työllisyysstrategian toteuttamisesta sekä parantaa näiden ihmisten mahdollisuuksia käyttää tietotekniikkaa ja rakennettua ympäristöä, palvelujen saatavuus mukaan luettuna.
Kannatamme täysin tätä näkökantaa ja mielestämme tämä on erinomainen mietintö. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Haluan aluksi korostaa, että mietintö on jatkoa Euroopan vammaisten teemavuodelle 2003 ja siihen liittyville toimille. Siinä vaaditaan syrjimättömyyden ja ihmisoikeuksien edistämisen asettamista Euroopan unionin strategian keskiöön. Mietinnön mukaan saavutetut myönteiset tulokset olisi sisällytettävä Euroopan unionin toimitapoihin. Mietinnössä pahoitellaan lainsäädäntöehdotusten puutetta ja kehotetaan laatimaan aikataulu tätä koskevan direktiivin antamiseksi. Siinä vaaditaan voimakkaampia toimenpiteistä syrjinnän torjumiseksi sekä vammaisten ihmisoikeuksien ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi. Siinä ilmaistaan myös tuki YK:n yleissopimukselle ja kehotetaan jäsenvaltioita noudattamaan yleissopimusta.
Mietinnössä kehotetaan vammaisia edustavia järjestöjä aktiivisempaan osallistumiseen päätöksentekoprosessissa. Siinä kannatetaan Euroopan sosiaalirahaston ja rakennerahastojen käyttöä vammaisten hyväksi. Mietinnön mukaan on tärkeää, että vammaisilla on entistä paremmat mahdollisuudet käyttää tietotekniikkaa ja rakennettua ympäristöä sekä palveluja. Siinä kehotetaan myös käynnistämään erityinen toimintaohjelma vuoden 2005 talousarviosta alkaen.
Kaikista näistä syistä äänestän jäsen Mantovanin mietinnön puolesta, sillä se sisältää erinomaisia huomioita ja ehdotuksia. 

Bastos (PPE-DE ),
   .  Asetusta (ETY) N:o 1408/71 on vuosien varrella muutettu monta kertaa, ja siitä on tullut yhä monimutkaisempi.
Asetus on mitä kiireellisemmin päivitettävä ja sitä on yksinkertaistettava, kun otetaan huomioon laajentuminen sekä tarve koordinoida jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä EU:n alueella liikkuvien kansalaisten oikeuksien turvaamiseksi. Kannatin tämän vuoksi suositusta toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta.
Asetus, jota sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien piiriin kuuluviin Euroopan kansalaisiin, merkitsee huomattavaa edistystä. Sen soveltamisala on laajempi, sillä sitä sovelletaan kaikkiin toisen jäsenvaltion alueella oleskeleviin kansalaisiin samoin kuin kansallista järjestelmää, mikä merkitsee myös sosiaalisen osallisuuden merkittävää edistämistä. Kaikille kansalaisille taataan turva heidän liikkuessaan toisessa jäsenvaltiossa, eikä heihin kohdistu kaksinkertaista verotusta. Erityisesti hyvän hallinnon periaatteen sisällyttämisellä on otettu merkittävä askel, joka kannustaa jäsenvaltioiden toimielimiä entistä suurempaan yhteistyöhön ja keskinäiseen apuun. Näin kehitetään tapaa, jolla kansalaisten tiedonsaantipyyntöjä käsitellään. 
Bordes ja Laguiller (GUE/NGL ),
   .Äänestimme mietinnön puolesta, vaikka sen perusteluissa todetaankin, että jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmiä on yhteensovitettava, mutta ei yhdenmukaistettava eikä yhdenmukaistamisen ainakaan pidä tapahtua ylhäältä alaspäin.
Yhteensovittaminen antaa kuitenkin ainakin tietyille työntekijäluokille, erityisesti raja-alueilla työskenteleville, mahdollisuuden tietää oikeuksistaan lääketieteelliseen hoitoon, työttömyyskorvauksiin tai eläkkeisiin, mikä tällä hetkellä ei ole mahdollista joitakin kahdenvälisiä sopimuksia lukuun ottamatta.
Jos Euroopan unioni haluaa edistyä sosiaalisten oikeuksien alalla, sen olisi sovellettava yhtenäistä sosiaaliturvajärjestelmää, jotta alalla edistyneimpien valtioiden työntekijän kannalta edullisimmat lainsäädännön näkökohdat omaksutaan myös kaikissa muissa jäsenvaltioissa. Nykysuuntaus on kuitenkin sellainen, että jokaisessa jäsenvaltiossa leikataan sosiaaliturvajärjestelmien resursseja, mistä seuraa, että työtä tekevän luokan pääsyä asianmukaiseen hoitoon rajoitetaan.
Euroopan parlamentti tunnustaa vapaaehtoisesti voimattomuutensa todetessaan, että se "ymmärtää jäsenvaltioiden halua säilyttää sosiaaliturvajärjestelmänsä täysin omassa hallinnassaan jo talousarvioon liittyvien epävarmuustekijöiden välttämiseksi", kuten mietinnössä todetaan.
Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Jos vapaa liikkuvuus halutaan toteuttaa, sosiaaliturvajärjestelmiä on yhdenmukaistettava perustamissopimusten mukaisesti. Asiaa koskeva nykyinen lainsäädäntö on 30 vuotta vanhaa, ja sitä on muutettu moneen kertaan kansallisten järjestelmien päivittämisen yhteydessä sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden perusteella. Muutosten seurauksena meillä on äärimmäisen vaikeaselkoinen asiakirja. Lisäksi siinä käsitellään seikkoja, jotka eräät muut direktiivit jo kattavat.
Uuden asetuksen etuna on yksinkertaisuus ja nykyaikaisuus, eikä se merkitse taantumista. Sitä sovelletaan kaikkiin Euroopan unionin kansalaisiin perustamissopimuksissa esitetyn kansalaisuuskäsitteen mukaisesti. Myös lukuisia poikkeuksia on myönnetty.
On kuitenkin pahoiteltavaa, ettei neuvosto ole edennyt kahden seikan osalta pidemmälle. Ensinnäkään mitään takeita ei ole siitä, että asuinvaltion ulkopuolella aiheellisen hoidon saamiseksi tarvittava ennakkolupa annetaan, jos potilaan tilan sitä edellyttää, kuten parlamentti ehdotti. Toiseksi, työttömyyskorvauksen osalta parlamentti ja komissio ehdottivat, että työttömien pitäisi voida hakea työtä toisessa maassa kuuden kuukauden ajan ilman ennakkolupaa. Neuvosto on halunnut säilyttää nykyisen kolmen kuukauden säännöksen, siten että jäsenvaltiot voivat halutessaan pidentää ajan 6 kuukaudeksi…
Hermange (PPE-DE ),
   . Asetuksen (EY) N:o 1408/71 tavoitteena on taata jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen Euroopan unionissa liikkuvien henkilöiden oikeuksien turvaamiseksi. Tämän vuoksi asetus on hyvin tärkeä ja sen hyväksyminen tänään on tarpeen. Minun on todellakin muistutettava, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus on yksi Rooman sopimuksessa esitetyistä neljästä vapaudesta.
Asetusta on muutettu merkittävällä tavalla vuosien mittaan – tarkkaan ottaen vuodesta 1971 alkaen – jotta siinä otetaan mahdollisimman hyvin huomioon kansallisessa lainsäädännössä tapahtuneet muutokset, tiettyjen säännösten parantaminen ja vielä olemassa olevien puutteiden korjaaminen. Neuvoston perinpohjaisten neuvottelujen ja esittelijämme tehokkaan työn johdosta olemme saavuttaneet tyydyttävän tasapainoisen ratkaisun, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaisten sosiaaliturvajärjestelmien rajoitukset ja ominaispiirteet.
On totta, että teksti voisi olla parempi. Se on kuitenkin epäilemättä merkittävä edistysaskel kansalaisten vapaan liikkuvuuden kannalta. Kansalaiset säilyttävät nyt oikeutensa sosiaaliturvaan työskennellessään toisessa jäsenvaltiossa. Lisäksi myös heidän perheensä saavat täyden terveydenhuollon. Näistä syistä ja erityisesti, koska kansalaisten jokapäiväinen elämä paranee merkittävästi ja konkreettisesti, äänestin mietinnön puolesta. 
Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR ),
   .  Kannatamme täysin henkilöiden vapaata liikkuvuutta yhtenä sisämarkkinoiden perusvapautena. Tämän vuoksi päätimme myös äänestää Lambertin mietinnön puolesta. On luonnollista, että pyrkiessään toteuttamaan näkemyksensä työntekijöiden ja muiden itsensä elättävien kansalaisten vapaasta liikkuvuudesta, EU säätää jäsenvaltiosta toiseen liikkuvien kansalaisten asioista. Merkittävänä vaarana EU:n puuttuessa aloihin, joista olisi pääosin päätettävä jäsenvaltioissa, on lainsäädännön määrän kaksinkertaistuminen. Jäsenvaltioiden halutessa suojata etuusjärjestelmiään ne turvautuvat syrjiviin väliaikaisiin järjestelyihin, sillä yksityiskohtaiset EU:n säännöt eivät salli täysin järkeviäkään pysyviä toimenpiteitä. Kertyneet eläkkeet ja muut etuudet voidaan ongelmitta siirtää mukana, kun kansalaiset muuttavat toiseen EU-valtioon, kun taas sosiaaliturvaetuuksia (kuten esimerkiksi lapsilisää ja asumistukea), jotka eivät kerry henkilökohtaisesti, ei periaatteessa pidä maksaa toisessa valtiossa oleskeleville. Nyt muodostuvan 25 jäsenvaltion EU:ssa asetusta (ETY) N:o 1408/71, sosiaalista peruskirjaa, olisi tarkistettava, jotta se vastaisi paremmin uusia vaatimuksia. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Olen iloinen yhteisen kannan hyväksymisestä alalla, jolla yhteisön säännökset ovat jo antaneet miljoonille Euroopan kansalaisille mahdollisuuden nauttia sosiaalisesta suojelusta liikkuessaan ympäri EU:ta.
Yhteisellä kannalla yksinkertaistetaan ja päivitetään oikeudellista kehystä – asetusta N:o 1408/71 – laajentamalla sen aineellista ja henkilöllistä ulottuvuutta. Sekä yhtäläisten työolojen että mukana kulkevien etuuksien periaatteita vahvistetaan. Asetusta sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka tietyn jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädäntö kattaa. Sillä suojataan palkkatyöntekijät, itsenäiset ammatinharjoittajat, virkamiehet, opiskelijat, eläkeläiset ja ne, jotka eivät ole ansiotyössä. Lisäksi sillä parannetaan työttömien mahdollisuuksia – myös raja-alueiden työttömien – etsiä työtä toisesta jäsenvaltiosta.
Ensimmäisessä käsittelyssä ongelmat keskittyivät kahteen tarkistukseen, joka koskivat verojen yhdenmukaistamista ja sellaista perheen määritelmää, jota ei voitu hyväksyä. Myös neuvosto hylkäsi nämä tarkistukset. Kannatan tämän vuoksi lopullista yhteistä kantaa. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  EU on aina pitänyt turvallisuutta – tässä tapauksessa tieliikenteen turvallisuutta – tärkeänä alana. Niinpä se on hyväksynyt useita tätä koskevia direktiivejä.
Nyt käsiteltävänä olevalla ehdotuksella pyritään lisäämään Euroopan laajuisen tieverkon tunnelien turvallisuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia. Kannatankin mietintöä koko sydämestäni.
Saavutetulla yhteisellä kannalla, jota esittelijä kehottaa meitä kannattamaan, vähennetään merkittävällä tavalla teknisiä tekijöitä eikä sillä pyritä asettamaan jäsenvaltioille erityisiä ja yksityiskohtaisia velvoitteita. Keskeinen tavoite on edelleen sama ja Euroopan laajuisen tieverkon tunnelien turvallisuutta lisätään.
Kannatan myös mietinnössä ehdotettua hallintorakennetta, johon kuuluu turvallisuuskoordinoija sekä tunnelin hallinnoija. Tämä vaikuttaa minusta tehokkaalta tavalta saavuttaa toivottu tulos.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan yksimielinen äänestys sekä toimielinten välinen täysi yhteisymmärrys olivat merkittäviä tekijöitä, jotka vaikuttivat päätökseeni äänestää nyt tarkasteltavana olevan mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   . Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syyskuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/62/EY – ilmanlaadun puitedirektiivi – on ilmanlaatua koskevien tulevien EU-säädösten perusta. Nyt tarkasteltavana oleva ehdotus direktiiviksi on neljäs ja viimeinen ilmanlaatua koskeva johdannaisdirektiivi. Ehdotus on osa yhdennettyä toimenpidepakettia, jolla on tarkoitus ehkäistä ilman saastumista EU:ssa yhteisön viidennen ja kuudennen ympäristöohjelman tavoitteiden mukaisesti.
Väheksymättä ilmanlaadun seurannan erityistä korostamista, joka luonnollisesti on hyvä asia, kannatan esittelijän esittämää kritiikkiä raja-arvojen puuttumisesta ehdotuksesta (toisin kuin muissa tämän alan direktiiveissä).
Koska arseeni, kadmium, nikkeli ja tietyt polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH) ovat ihmisille syöpää aiheuttavia genotoksisia aineita ja näin ollen terveyden kannalta piileviä vaaratekijöitä, kannatan tätä ehdotusta väheksymättä esitettyä asianmukaista kritiikkiä.
Äänestin siis mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Perustamissopimuksen 129 artiklan a kohdan mukaan "yhteisö myötävaikuttaa korkeatasoisen kuluttajansuojan toteuttamiseen … erityistoimilla jotka tukevat ja täydentävät jäsenvaltioiden harjoittamaa politiikkaa kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseksi sekä riittävän kuluttajavalistuksen turvaamiseksi". Nämä toimet eivät kuitenkaan "estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä."
Nyt tarkasteltavana oleva asetus kuuluu kuluttajansuojaa Euroopan unionissa koskevan vihreän kirjan perusteella toteutettaviin toimiin, joilla toteutetaan perustamissopimuksen 129 artiklan a kohtaa käytännössä. Tavoitteena on vahvistaa rajatylittävien rikkomusten tehokkaampaa valvontaa, tutkimista ja käsittelyä viranomaisyhteistyön järjestelmän turvin. Asetuksella perustetaan siis viranomaisten verkosto, joka arvioi rajat ylittävän kaupan lisääntymistä – erityisesti sähköisesti – sekä paremman kuluttajansuojan tarvetta. Esittelijä pyrkii lisäämään myös kuluttajajärjestöjen osallistumista yhteistyöhön, ja pidämmekin tätä hyvin tärkeänä.
Äänestimme tämän vuoksi mietinnön puolesta. Katsomme kuitenkin, että olisi pyrittävä välttämään merkittäviä jälkivaikutuksia jäsenvaltioiden kansallisiin oikeusjärjestelmiin sekä kansallisten tai rajatylittävien rikkomusten käsittelyn eroavuuksia. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kuluttajat ansaitsevat todellakin entistä tiukempaa ja tehokkaampaa suojaa, varsinkin tämän päivän maailmassa. Komission ehdotuksen tavoitteena on lisätä kuluttajansuojaa. Hyväksyn tämän vuoksi tarpeen soveltaa yhteistyöjärjestelmää, joka johtaa korkeatasoiseen suojeluun rajat ylittävien rikkomusten tutkimiseksi ja torjumiseksi.
Asetusehdotukseen sisältyy joitakin hyvin myönteisiä toimenpiteitä, kuten jäsenvaltioiden entistä tiiviimpi yhteistyö erityisesti tätä varten perustettujen elinten avulla sekä laaja-alaista tietoa sisältävän sähköisen tietokannan perustaminen.
Suhtaudun myönteisesti komission ehdotukseen. Kannatan myös mietinnössä esitettyjä tarkistuksia, joilla pyritään kehittämään edelleen komission ehdotusta ja torjumaan tiettyjä ongelmia, joita saattaa syntyä erilaisista lainsäädännön täytäntöönpanojärjestelmistä.
Tätä taustaa vasten mietinnössä tasoitetaan tietä yksityisten kuluttajajärjestöjen osallistumiselle rajat ylittävään yhteistyöhön asiasta vastaavien viranomaisten kanssa.
Näistä syistä äänestin mietinnön puolesta. 

Villiers (PPE-DE ).
    (EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijä Wuermelingia siitä erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt muokatessaan komission järkyttävästä ehdotuksesta jotakin, johon edelleen liittyy ongelmia, mutta joka on merkittävästi parempi.
On tärkeää muistaa, ettemme saa laatia ehdotusta, joka vaarantaisi luottojen saatavuuden. Komission ehdotuksen toteutuessa luotot jäisivät taloudellisesti heikossa asemassa olevien väestönosien ulottumattomiin. Siitä olisi seurannut valtavia hankaluuksia kuluttajille. Esimerkiksi monilla eurooppalaisilla kuluttajilla on luottokortteja, joillakin kaksi, kolme tai neljä. Komission ehdotuksen mukaan heidän olisi pitänyt sanoa irti jokaista luottokorttia koskeva sopimuksensa. He olisivat kohdanneet valtavaa byrokratiaa luottorajansa muuttamisen yhteydessä. He olisivat kohdanneet vieläkin enemmän byrokratiaa, jos olisivat halunneet ylittää tilinsä muutaman päivän ajaksi. Jos he olisivat halunneet ostaa luotolla jääkaapin tai television, se olisi pitänyt jättää kauppaan pariksi viikoksi, ennen kuin sen olisi voinut tuoda kotiin. Komissio esitti omituisia ehdotuksia sellaisten tietojen tuhoamisesta, jotka olisivat estäneet viranomaisia petosten ja talousrikosten torjumisessa.
Monet ongelmat ratkaistiin tarkistuksillamme, ja vetoankin neuvostoon, jotta se hyväksyisi tänään hyväksytyt tarkistukset. Ongelmia on vieläkin tilinylitysten ja luoton välittäjien osalta, mutta parlamentin ansiosta ehdotukseen tehtiin merkittäviä parannuksia, ja toivon, että seuraava parlamentti hyväksyy sen lopullisessa direktiivissä. 
Thors (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, kiitos erinomaisesta tavasta, jolla olette johtanut tätä istuntoa. ELDR-ryhmä on hyvin tyytyväinen äänestyksen tulokseen. Olemme käsitelleet joitakin niistä seikoista, jotka ovat haitanneet pankkialan kehitystä, mutta samalla olemme saaneet säilytettyä hyvin tärkeitä kuluttajansuojaan liittyviä näkökohtia ja kehittäneet sitäkin. Katson, että olemme laatineet direktiivin, joka mahdollistaa tulevaisuudessa rajatylittävän kaupan kasvun Euroopassa.
Tiedän, että jotkut olisivat halunneet äänestää kiinnelainaa koskevista säännöksistä, mutta toivon ja pyydän, että komissio esittää toisen ehdotuksen tästä asiasta, jota on hyvin vaikea säännellä. Kiitos puhemiehelle puheenvuorosta ja istunnon erinomaisesta johtamisesta. 
Chountis (GUE/NGL ),
   . – Luotan siihen, että nyt käsiteltävänä oleva kulutusluottoja koskeva direktiiviehdotus tarjoaa kuluttajien kannalta edullisen ratkaisun ja saattaa päätökseen nykyisen luottolaitosten Eldoradoa muistuttavan tilanteen, jota on mahdoton hyväksyä. Kreikassa kulutusluotot ovat viime vuosina lisääntyneet nopeasti ja puhumme jo kreikkalaisten kotitalouksien ylivelkaantumisesta.
Luottojen määrän kasvu ei johdu pelkästään kuluttajia houkuttelevasta harhaanjohtavasta mainonnasta, vaan myös sopimusten epäselvistä käsitteistä ja "pienellä painetusta tekstistä", joilla lisätään kuluttajien taakkaa.
Kukaan ei voi kiistää tarvetta ottaa käyttöön toimenpiteitä pankkien kuluttajille tarjoaman tiedon standardoimiseksi, jotta kuluttajat voivat helpommin vertailla ja valita tarpeisiinsa parhaiten soveltuvan tuotteen.
Tietoihin on sisällyttävä myös todellinen vuosikorko, sopimuskulut, maksuerien lukumäärä ja luoton määrä sekä luoton kokonaiskustannukset. On myös säädettävä kuluttajan oikeudesta vetäytyä sopimuksesta kohtuullisen ajanjakson aikana ilman tarvetta perustella päätöstään. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Vuonna 2003 kulutusluottojen arvo oli yli 510 miljardia euroa pelkästään euroalueella (13 prosenttia kotitalouksien kulutuksesta). Tämä kuvaa sekä pankkien ja muiden toimijoiden taloudellisia etuja luottomarkkinoilla että ylivelkaantumisen todellisuutta, jota ei pidä aliarvioida.
Portugalissa kotitalouksien velat ylittävät 100 prosenttia tuloista, jos kiinnelainat otetaan huomioon. Kyse ei näin ollen ole pelkästään luoton saatavuudesta ja kuluttajansuojasta, vaan myös taloudellisesta kestävyydestä, kun perheet ovat vakavassa vaarassa joutua rahapolitiikan määräysten ja keinotekoisten kulutushoukutusten uhriksi.
Kulutusluottomarkkinat ovat pääasiassa paikalliset tai alueelliset markkinat. Tämän vuoksi ei ole näkyvää syytä kannustaa luotonantoa rajatylittävälle kaupalle, varsinkaan sellaisin valheellisin perustein, kuin että se toimisi "Euroopan sisäisen kulutuksen kiihdyttäjänä" tai olisi "avainasemassa talouden pitkään odotetussa elpymisessä."
Vaikka tiedänkin joidenkin toimijoiden vastustavan direktiiviä, koska sillä asetetaan niille tiettyjä velvoitteita, suhtaudun varauksellisesti komission ehdotuksen sisältämään mahdollisimman laajaan yhdenmukaistamiseen. Meidän on toteutettava toimenpiteitä yhteistyön lisäämiseksi, kuluttajasuojavälineiden vahvistamiseksi ja sellaisen joustavuuden luomiseksi, jota jäsenvaltiot tarvitsevat voidakseen toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat enemmän...
Queiró (UEN ),
   .  Nyt tarkasteltavana olevalla mietinnöllä pyritään muuttamaan kulutusluottoja koskevista yhteisön säännöistä annettua direktiiviä 87/102/ETY. Kysymys on siitä, olisiko yhdenmukaisten sääntöjen soveltamisesta alalla etua kuluttajansuojalle. Toisaalta yhdenmukaistaminen tarjoaisi enemmän turvaa yhteisön sisäiselle kaupalle, velkojille, kauppiaille ja kuluttajille. Toisaalta täydellinen yhdenmukaistaminen heikentäisi yksittäisissä jäsenvaltioissa sovellettavia sääntöjä, ja jäsenvaltioiden olisikin voitava säilyttää oikeutensa tarjota korkeatasoisempaa kuluttajansuojaa, myös niiden jäsenvaltioiden, jotka katsovat täydellisestä yhdenmukaistamisesta olevan hyötyä tietyillä aloilla.
Puuttumatta yksityiskohtiin on merkillepantavaa, että vaikka mietintö on valiokunnassa tehtyjen kompromissien tulosta, se on hyvin tasapainoinen ja vastaa huoleemme, jonka mukaan sekä luotonantajien että luotonsaajien on kannettava vastuunsa tilanteessa, jossa luotolla ostamista markkinoidaan hyvin aggressiivisesti. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Komission direktiivin 87/192/ETY säännöksiä päivittävän ehdotuksen tavoitteena on lisätä kuluttajansuojaa. Aloitteeseen on siis suhtauduttava myönteisesti.
Siihen sisältyy kuitenkin myös kielteisiä seikkoja, ja mietinnössä pyritään korjaamaan näitä tekijöitä.
Jotkin komission ehdottamat toimenpiteet saattaisivat tehdä luotoista entistä kalliimpia, ja tämä voisi johtaa lainojen määrän vähenemiseen.
Kannatamme sääntöjä, joiden tavoitteena on vahvistaa avoimuutta ja vertailtavuutta.
On tärkeää ottaa käyttöön myös vastuullisen luotonannon periaate, jossa korostetaan sekä luotonantajan että luotonsaajan velvoitteita.
Meidän on laadittava kulutusluottoja koskevat olennaiset yhteisötason vähimmäissäännöt. Korkeatasoisen kuluttajansuojan on kuitenkin kuuluttava jatkossakin jäsenvaltioiden toimivaltaan, muuten rikotaan toissijaisuusperiaatetta ja direktiivin luonne vaarantuu.
Esittelijän esittämien tarkistusten vuoksi äänestän mietinnön puolesta.
Minun on kuitenkin todettava kannattavani tapaa, jolla komissio kiinnittää huomiota ylivelkaantumiseen. Tämän osalta en ole mietinnön kannalla. Kuluttajien ylivelkaantumisen yksi pääsyy liittyy varmasti kulutusluottojen helppoon saatavuuteen, epäolennaisiin seikkoihin, joita kuluttajat eivät tarvitse tai joihin heillä ei ole varaa.
Tämän vuoksi kannatan...

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Kuluttajansuojasta Euroopan unionissa annetun vihreän kirjan tavoitteena oli laatia puitedirektiivi yritysten ja kuluttajien välisten suhteiden kielteisten piirteiden, erityisesti sopimattomien kaupallisten menettelyjen korjaamiseksi. Vihreässä kirjassa tunnustetaan elinkeinonharjoittajien käytännesääntöihin perustuvan itsesääntelyn merkitys. Kyseessä on direktiivi, joka on osa kuluttajansuojapakettia, joka perustuu laajempiin tavoitteisiin, joilla taataan eurooppalaisten kuluttajien luottamus ja tuetaan kansainvälistä ja eurooppalaista kauppaa. Tavoitteena on siis jälleen kerran yhdenmukaistaa sisämarkkinoita antamalla yhteisötason säädöksiä sopimattomista kaupallisista menettelyistä. 
Parlamentin tarkistamalla direktiiviehdotuksella pyritään kuitenkin parantamaan sopimattomien menettelyjen uhreiksi joutuneiden kuluttajien oikeuksia. Siihen sisältyy lauseke, jolla kielletään yleisesti sopimattomat kaupalliset menettelyt, siinä selvennetään tällaisten menettelyjen määritelmää, laajennetaan kiellettyjen menettelyjen alaa, tarjotaan vahvempia toimenpiteitä suojattomiksi katsottujen kuluttajien, kuten lasten ja vanhusten suojaamiseksi ja otetaan kuluttajajärjestöt entistä tiiviimmin mukaan laatimaan käytännesääntöjä. Kannatamme kaikkea tätä. Direktiivi ei kuitenkaan vastaa kaikkea tarvittavaa. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kuluttajansuojasta annetun vihreän kirjan mukaisesti komission direktiiviehdotuksella on tarkoitus suojata kuluttajia sisämarkkinoilla toimivien yritysten sopimattomilta kaupallisilta menettelyiltä määrittämällä yhdenmukaisesti sopimattomat kaupalliset menettelyt EU:ssa.
Komissio pyrkii ehdotuksellaan luomaan tasapainon toisaalta korkeatasoisen kuluttajansuojan ja toisaalta sisämarkkinoiden sujuvan toiminnan välille.
Kannatan esittelijän komission alkuperäiseen ehdotukseen esittämiä tarkistuksia, joilla on parannettu ehdotusta merkittävästi. Näissä tarkistuksissa esittelijä on huolissaan erityisesti tiettyihin kuluttajaryhmiin kohdistuvista kaupallisista menettelyistä, varsinkin kuluttajiin, jotka ovat epäsuotuisassa asemassa erilaisista syistä, kuten ikä, vammaisuus, pysyvä tai väliaikainen fyysinen tai henkinen tila ja lukutaidon taso.
Mitä tulee harhaanjohtavaan mainontaan, kannatan esittelijän ehdotusta, jonka mukaan direktiiviehdotuksen olisi katettava mainonta, jonka sisällöstä vastaavat yritykset itse mainostoimistojen sijaan.
Kiitän esittelijää hänen työstään ja äänestin mietinnön puolesta. 
Sacrédeus (PPE-DE ),
   .  Päätin äänestää valiokunnan tarkistusta 21 vastaan, sillä se olisi kumonnut ruotsalaisen järjestelmän, jossa A- ja B-osakkeilla on erilainen äänivoima.
EU-valtioiden rahamarkkinoiden sääntöjä on todennäköisesti yhdenmukaistettava sisämarkkinoiden ja näin myös kasvun tukemiseksi, mutta tämä tarkistus oli vääränsuuntainen. A- ja B-osakkeisiin perustuva järjestelmä on avoin, syrjimätön ja perustuu vapaasti tehtyihin ostosopimuksiin. Se tarjoaa henkilöille ja instituutioille mahdollisuuden sijoittaa riskipääomaa yrityksiin ilman omistajuuteen liittyvää vastuuta.
Ei ole olemassa näyttöä siitä, että erilainen äänioikeus estäisi haltuunottoja. Perustavampaa laatua oleva väite on se, että omistusmuodoista päättäminen, omistusoikeuden kyseenalaistaminen ja yrityksen pitkäaikaisen omistajan vastuun estäminen eivät ole EU:lle kuuluvia asioita. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   .  Torjunta-ainejäämien esiintyminen kasvi- ja eläinperäisissä tuotteissa vaikuttaa ihmisten ja eläinten terveyteen, ja sitä on vähennettävä mahdollisimman paljon. Tämä liittyy olennaisesti yleisiin maatalouskäytäntöihin – maatalousmalliin – sekä torjunta-aineiden käyttöön liittyviin ympäristövaaroihin, erityisesti maaperän ja veden pilaantumiseen. Nyt tarkasteltavana olevalla ehdotuksella on tarkoitus vahvistaa ja yhdenmukaistaa nykyistä torjunta-aineita koskevaa lainsäädäntöä ja standardeja kaikissa jäsenvaltioissa. Asetuksessa esitetään torjunta-ainejäämien enimmäismäärät kaikissa tuotteissa, annetaan komissiolle oikeus vahvistaa enimmäismäärät tuontituotteissa ja osoitetaan Euroopan elintarvikeviranomaiselle vastuu riskinarvioinnista.
Vaikka suhtaudummekin varauksellisesti mietinnön federalistiseen asenteeseen, periaatekysymykset vaikuttavat järkeviltä, kunhan jäsenvaltioilla säilyy mahdollisuus soveltaa omalla alueellaan tiukempia sääntöjä ja kansalliset ja alueelliset ominaispiirteet, kuten ilmastoerot ja parhaat käytettävissä olevat maatalouskäytännöt, otetaan huomioon. Lisäksi meidän on käsiteltävä enimmäismääriä, joiden ei pidä perustua yritysten tukemiseen tai WTO:n sääntöjen noudattamiseen vaan kuluttajien terveyteen. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää, että tuontituotteisiin sovelletaan samoja sääntöjä. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Asetusehdotuksen tavoitteena on yhdenmukaistaa kaikki torjunta-ainejäämien enimmäismäärät yhteisön tasolla, mikä auttaa varmistamaan kuluttajansuojan korkean tason ja vähentämään kaupallisia ongelmia.
Ehdotuksen tavoitteena on yksinkertaistaa nykyistä lainsäädäntöä ja määrittää eri osapuolien asema, erityisesti Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen ja komission asema enimmäismäärien asettamisessa. Elintarviketurvallisuusviranomainen vastaa riskinarvioinnista jäsenvaltioiden asiantuntija- ja tutkimuslaitosverkostonsa avulla ja antaa asiantuntijalausuntoja torjunta-ainejäämien turvallisuudesta. Komissio vastaa riskinhallinnasta sekä enimmäismäärien asettamisesta elintarviketurvallisuusviranomaisen asiantuntijalausuntojen perusteella.
Jäsenvaltioiden viranomaiset toimittavat elintarviketurvallisuusviranomaiselle yksityiskohtaista tietoa kansallisista elintarvikejärjestelmistä sekä valtioissa sallituista tuotteista ja käytännöistä.
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen laatii yhdenmukaistettavat nykyisten tai uusien torjunta-ainejäämien enimmäismäärät, jotka aiemmin on laadittu kansallisella tasolla. Jos ne osoittautuvat käytettävissä olevan tiedon perusteella turvallisiksi, ne vahvistetaan väliaikaisiksi enimmäismääriksi.
Elintarviketurvallisuuden korkean tason takaamiseksi ja koska kannatan tehtävien ja vastuiden entistä selvempää määrittelyä, äänestin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Olen iloinen siitä, että neuvosto hyväksyi parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ehdottaman yleisnäkemyksen, jossa otetaan huomioon kyseisenä ajankohtana esitetyt vastalauseet, jotka koskivat erityisesti toissijaisuusperiaatteen noudattamista.
Neuvoston yleisnäkemys vastaa näin ollen perusajatusta, jonka mukaan yritykset vastaavat ensisijaisesti maakaasun toimitusvarmuudesta ja jäsenvaltiot ja lopulta komissio puuttuvat asiaan vasta toisessa tai kolmannessa vaiheessa.
Kannatan luonnollisesti jäsenvaltioiden edustajista muodostettavan maakaasun yhteistoimintaryhmän perustamista, jollainen on jo olemassa öljyalalla. Tämä on juuri kaivatun parhaiden käytäntöjen jakamisen mahdollistava toimenpide, jonka avulla voidaan toteuttaa paras ratkaisu ja taata toissijaisuusperiaatteen noudattaminen.
EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan valitseminen alkuperäisen direktiiviehdotuksen oikeusperustaksi perustui siihen, että komissio oli ehdottanut lukuisia yhdenmukaistamistoimia. Juuri nämä toimet parlamentti ja neuvosto kuitenkin poistivat alkuperäisestä ehdotuksesta, koska ne katsottiin täysin sopimattomiksi. Neuvoston ja Euroopan parlamentin hyväksymien ehtojen mukaan ja koska kannatan EY:n perustamissopimuksen 100 artiklan vaihtamista oikeusperustaksi, äänestin mietinnön puolesta. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
   . Suurten yksityisten monopolien ja suurten valtioiden reaktiot tilanteessa, jossa niiden etuja uhataan, kuten äärimmäisen tärkeällä energia-alalla, ovat hyvin valaisevia.
Kuten esittelijä toteaa, "markkinat voivat olla sataprosenttisesti avoimet, kuten Saksassa, mutta tosiasiassa kuitenkin ulkomaisten yhtiöiden saavuttamattomissa, koska kotimaan yhtiöillä on käytännössä monopoli infrastruktuuriin" … "Myöskään Ranskassa ei haluttu eriyttää oikeudellisesti sähkö- eikä kaasumarkkinoita."
Suurten valtioiden ja niiden suuryritysten tavoitteena on liberalisoida energiamarkkinat, kunhan ne säilyttävät valtansa omissa valtioissaan ja saavat hallintaansa myös muiden valtioiden markkinat. Näin on esimerkiksi Ranskassa, jossa markkinat vapautetaan vasta kun suurten ranskalaisyritysten valvontaedellytykset täyttyvät.
Parlamentti pyrkii vastaavasti vahvistamaan "yhtäläiset" säännöt kaikille, kun tosiasiassa on tarpeen siirtää valtion energiatuotannon strateginen valvonta suuryrityksiltä – jotka tähtäävät vain voittoon ja määräävään asemaan – ja edistää sellaisen alan ja julkisen politiikan kehittymistä, joka takaa tasapuolisen ja yleisen saatavuuden ja valtion kestävän ja tasapainoisen kehityksen. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Kaasu- ja sähkömarkkinat on suurelta osin vapautettu, mutta ne ovat yhä pääasiassa kansallisia. Euroopan tasolla on löydettävä yksimielisyys sisäisten kaasumarkkinoiden loppuunsaattamista koskevien teknisten sääntöjen kehittämisestä. Asiaa on tarkasteltu Madridissa kahdesti vuodessa kokoontuvassa Euroopan kaasualan sääntelyfoorumissa, johon osallistuu komission, kansallisten sääntelyviranomaisten, jäsenvaltioiden, verkonhaltijoiden ja -käyttäjien sekä maakaasun kuluttajien edustajia. Kuten kokouksessa päätettiin, meidän on varmistettava kansallisten markkinoiden avoimuus ja kaasun hintojen asteittainen lasku (ala, jolla jäsenvaltioissa on edelleen valtavia eroavaisuuksia), parannettava yhteenliittämiskapasiteettia sekä ratkaistava ongelmat, jotka ovat seurausta vähäisestä kapasiteetista ja rajatylittävän energiakaupan maksuja koskevien asianmukaisten sääntöjen puuttumisesta.
Kyseinen foorumi – jolle asetusehdotuksessa annetaan virallinen neuvoa-antava asema suuntaviivojen valmistelussa ja käsittelyssä – pyrki saavuttamaan yksimielisyyden sisäisten kaasumarkkinoiden loppuun saattamista koskevista teknisistä säännöistä Madridissa syyskuussa 2003 pidetyssä seitsemännessä kokouksessaan, jossa tarkasteltiin tarkasteltavina olevien suuntaviivojen noudattamiseen liittyviä periaatteita. Yksimielisyys loi perustan ehdotukselle, joka jälleen kerran...

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Äänestin direktiiviehdotuksen puolesta, sillä katson, että energiaa käyttäviä tuotteita koskevaa ekologista suunnittelua on kannustettava, ja minusta parlamentin on näin ollen tuettava komission yhdennettyä tuotepolitiikkaa (Integrated Product Policy, IPP).
Tuotteiden ympäristövaikutuksia ei pidä mitata ainoastaan niiden käytön tai kulutuksen kannalta, vaan on otettava huomioon myös se, että elinkaaren aikana suunnittelulla voi olla suuri merkitys tuotteen vaikutuksiin. Katson esittelijän tavoin, että ekologiseen suunnitteluun olisi näin ollen sisällyttävä ympäristön huomioon ottaminen siinä vaiheessa, jossa tekniset mahdollisuudet sen toteuttamiseen ovat suurimmillaan.
Katson myös, että valmistajille (ja kuluttajille) on merkittävää hyötyä ehdotuksen hyväksymisestä, kuten raaka-aineiden ja energian tuntemus sekä käytön optimointi, ympäristösäännösten ennakointi ja noudattaminen sekä asiakkaiden odotuksiin vastaaminen. 

Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   .– EU on väheksynyt Kioton pöytäkirjaa sen allekirjoittamisesta alkaen. Hiilidioksidipäästöjen ja muiden kasvihuoneilmiöön ja ilmaston muutoksiin vaikuttavien kaasupäästöjen merkittävien vähentämistoimien sijaan se pyrkii hyödyntämään "joustavia" välineitä, jotta teollisuuden etuihin ei puututtaisi ja jotta voittojakin saadaan. Näin toimitaan tilanteessa, jossa tiedetään varmasti, ettei EU saavuta tavoitettaan päästöjen vähentämisestä kahdeksalla prosentilla vuoteen 2010 mennessä.
On siis luotu saastuttamisoikeuksien markkinat sen periaatteen mukaan, että kaikki on ostettavissa ja myytävissä. Direktiiviä täydennetään nyt "yhteisellä täytäntöönpanolla" ja "puhtaan kehityksen mekanismilla", jotka koskevat puhtaampaan teknologiaan investoivia teollisuudenaloja muissa kuin EU-maissa. Päästöissä aikaansaadut vähennykset siirretään yrityksen varoiksi, ja se saa näin saastuttaa muualla (ΕU:ssa). On selvää, että tämä on jälleen yksi monimutkaisten menettelyjen ja epävarmojen tulosten järjestelmä Kioton pöytäkirjan aineellisten määräysten kiertämiseksi ja yritysten eduksi, sillä pöytäkirjan soveltamisen kustannukset laskevat 20 prosenttia.
Mietinnössä ei esitetä minkäänlaisia huomautuksia edellä mainituista toimenpiteistä, minkä vuoksi Kreikan kommunistipuoluetta edustavat parlamentin jäsenet äänestivät sitä vastaan. 
Bordes ja Laguiller (GUE/NGL ),
   . – Sellaisen pelkästään voittoon tähtäävän tuotannon seuraukset, jossa ei oteta huomioon ympäristöä, ovat ihmisrodun selviytymiselle niin suuri uhka, että kansainväliset toimielimet alkavat kiinnostua asiasta joillakin aloilla ja laatia säännöksiä, jotka koskevat erityisesti kasvihuonekaasujen päästöoikeuksia.
Päästöjen vähentämiseen tähtäävistä päästöoikeuksista on kuitenkin puolestaan tullut kulutushyödykkeitä, joita voidaan ostaa ja myydä. Niistä on siis käytännössä tullut sellaisia saastuttamisoikeuksia, joita rikkaat valtiot voivat ostaa köyhimmiltä.
Tällaiset yhdistetyt päästöoikeudet ja kulutushyödykkeet ovat mietinnön mukaan parlamentille varsin pulmallisia niiden markkina-arvon määrittämisen kannalta Tämän keskustelun erikoislaatuisimmat piirteet osoittavat, missä määrin elämme sellaisessa talousjärjestelmässä, joka ei salli yhteiskunnan valvoa taloudellista toimintaa. Tiedostava ihmiskunta, joka valvoisi omia tuotantomenetelmiään, pyrkisi täyttämään kaikkien tarpeet niin pitkällä kuin lyhyellä ajanjaksolla luontoa kunnioittaen. Sillä ei olisi mitään vaikeuksia määrittää globaalilla tasolla enimmäismääriä, joita ympäristölle mahdollisesti haitallinen tuotanto ei saisi ylittää. Juuri taloudellinen järjestelmä on niin sokea ja tyhmä, että Kioton sopimuksesta riippumatta se uhkaa ihmiskunnan tulevaisuutta. 
Fitzsimons (UEN ),
   : Äänestin monista tärkeistä syistä jäsen de Roon mietinnön puolesta.
Puheenjohtajavaltio Irlanti on tehostanut keskusteluja laajemman kansainvälisen tuen saamiseksi Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanolle. Meillä on vakavia poliittisia velvoitteita Kioton määräysten noudattamiseksi. Jos haluamme lieventää maapallon lämpenemisen vaikutuksia ja siitä maailmantaloudelle aiheutuvia haittoja, meidän on vähennettävä kasvihuonekaasupäästöjä. Olen ollut tätä mieltä jo jonkin aikaa. Euroopan unionin on oltava etulinjassa taivuttelemassa kansainvälisiä kumppaneitamme noudattamaan kaikkia Kioton sopimuksen määräyksiä.
Olen iloinen puheenjohtajavaltio Irlannin tämänviikkoisesta keskustelusta Yhdysvaltojen ympäristönsuojeluviraston johtajan kanssa. Toivon keskustelujen edistävän prosessia ja lobbauksen kannustavan Yhdysvaltoja tarkistamaan Kioton sopimusta koskevaa eristäytymispolitiikkaansa. Toivoisin meidän myös pystyvän lopettamaan ympäristöryhmien ja merkittävien yritysyhteisöjen väliset erimielisyydet ympäristöasioissa.
Unionin laajentuminen 1. toukokuuta 2004 antaa lisäpainoa sanomisillemme ja vahvistaa asemaamme kansainvälisellä tasolla Kioton sopimuksen edistämiseksi. Me tiedämme velvoitteemme. Meidän on huolehdittava niiden täyttymisestä. 
Goebbels (PSE ),
   . Äänestin jäsen de Roon mietintöä vastaan. Kannatan tietenkin sellaista kasvihuonekaasupäästöoikeuksia koskevaa kauppajärjestelmää, jolla pyritään helpottamaan taloutemme mukautumista Kioton pöytäkirjassa esitettyjen tavoitteiden noudattamisvaatimuksiin. Katson kuitenkin, että parlamentti pyrkii nyt ottamaan käyttöön aivan liian byrokraattisen järjestelmän ja turhia esteitä. Tämä on sitäkin valitettavampaa, koska Kioton pöytäkirja ei ole vielä tullut voimaan, ja tämän vuoksi Yhdysvallat, Venäjä ja Kiina saavat kilpailuetua eurooppalaisiin kilpailijoihinsa nähden. 
Meijer (GUE/NGL ),
   .  Aina vaalikauden päätteeksi esittelijät pyrkivät saattamaan neuvottelut neuvoston kanssa pikaisesti päätökseen, jotta vaalien jälkeen ei tarvitsisi jälleen käsitellä asiaa epävarmoin tuloksin. Ennen kuin julkinen keskustelu on mahdollista, vakavat erimielisyydet on jo selvitetty. Tässä tapauksessa teollisuus on tyytyväinen siihen, että toimeliaan kreikkalaisen esittelijän ansiosta hiilidioksidipäästöjen kauppa voi käynnistyä jo vuonna 2005 vuoden 2008 sijaan. Tämä on sen liberaalin näkemyksen mukaista, että päästövähennykset kotimaassa ovat liian kalliita, ja että tämän vuoksi on parempi toteuttaa ne valtioissa, joissa se on kustannustehokkaampaa. Tästä saatavan hyödyn oletetaan olevan koko maailman tasolla sellaista, että tulokset saavutetaan nopeammin ja että kehitysmaita kannustetaan teollistumisprosessissaan hyödyntämään alusta alkaen Euroopassa kehitettyä ympäristöteknologiaa. Kaupan haittoja ovat, ettei kotimaassa toteuteta mitään toimenpiteitä, että Itä-Euroopan valtiot myyvät oikeutensa voidakseen toteuttaa teollisuutensa jälleenrakentamisen eivätkä kehitysmaat voi käynnistää teollistumisprosessiaan vielä pitkään aikaan. On kuitenkin myönteistä, että EU:ssa on saavutettava vähintään 50 prosentin vähennykset. Ehdotuksen etuna on, että tuotantometsiä, jotka on tarkoitus kaataa tai jotka voivat palaa, ei enää voida ottaa vilpillisesti huomioon hiilidioksidinieluina, jotka ottavat ilmakehästä hiilidioksidia ja muuttavat sen hapeksi. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  "Yhteistoteutus" (JI) ja "puhtaan kehityksen mekanismi" (CDM) kansainvälisessä päästökaupassa ovat Kioton pöytäkirjan innovatiivisia välineitä. "Kioton pöytäkirjan joustomekanismit" auttavat osittain sopimuspuolia saavuttamaan Kioton tavoitteensa siten, että hyödynnetään mahdollisuutta vähentää kasvihuonekaasupäästöjä halvemmalla muissa valtioissa kuin omalla alueella.
Näiden hankkeiden avulla on voitava toteuttaa todellisia, mitattavia ja pitkäaikaisia vaikutuksia ilmastonmuutoksen lieventämiseksi samalla kun osallistutaan myyjävaltioiden kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseen, erityisesti siirtämällä ympäristön kannalta turvallista ja järkevää teknologiaa.
Neuvosto hyväksyi 18. maaliskuuta 2003 yhteisen kannan direktiiviksi kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmästä. Lisäämällä CDM-hyvitysten kysyntää ehdotus antaa meille mahdollisuuden myös auttaa kehitysmaita CDM-hankkeiden täytäntöönpanossa kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Näin voidaan osaltaan torjua ilmastonmuutosta Kioton pöytäkirjan tehokkaan täytäntöönpanon avulla.
Äänestin tämän vuoksi mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Paristoihin ja akkuihin liittyvä suurin ongelma on se, että ne sisältävät raskasmetalleja, kuten elohopeaa, lyijyä ja kadmiumia. Käytännössä näitä metalleja sisältävien paristojen keräys ei toiminut. pääasiassa koska, kuten komissio on todennut, kuluttajat eivät lajitelleet tavaroita asianmukaisesti. Tämä on yksi syy siihen, että komissio päätti kannattaa kaikkien paristojen keräystä, jotta kaikkien paristojen sisältämät arvokkaat materiaalit voidaan kierrättää.
Kuten olen jo useaan otteeseen todennut, on hyvin tärkeää tarkastella kaikkia jätteiden käsittelymuotoja tuotteiden uudelleenkäyttöä tai talteenottoa silmällä pitäen. On kuitenkin ratkaisevan tärkeää, että otamme huomioon myös alan ammattilaisten varoitukset siitä, että vie ainakin viisi vuotta ennen kuin kierrätysmarkkinat kehittyvät. Lisäksi ehdotetut keräysasteet ovat liian korkeita, varsinkin jos niitä verrataan joidenkin Euroopan valtioiden parhaisiin keräysasteisiin asukasta kohden.
Lopuksi katson, että meidän olisi erityisesti investoitava vaihtoehtoisiin teknisiin ratkaisuihin, jotka ovat turvallisempia ja vähemmän työläitä. Toivoisin lisäkehitystä tällä alalla lähitulevaisuudessa.
Äänestin näin ollen tyhjää lopullisessa äänestyksessä, koska katson, että eri äänestysten tulokset eivät takaa tarvittavaa tasapainoa. 

Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan selittää, miksi äänestin tyhjää Cocilovon mietinnöstä toimitetussa äänestyksessä. Esittelijä näki paljon vaivaa tukiessaan uutta lähestymistapaa ja noudattaakseen sitä rohkeasti. Olisin kannattanut vielä rohkeampaa linjaa ja erityisesti myötämielisempää suhtautumista eri poliittisten ryhmien valiokunnassa ja täällä täysistunnossa esittämiin tarkistuksiin – olen itse yksi niiden esittäjistä – jotta ihmisten tarpeet tällä herkällä alalla olisi otettu paremmin huomioon. Tähän meillä ei ollut kuitenkaan rohkeutta ensimmäisessä käsittelyssä. Toivon tämän korjaantuvan tämän ehdotuksen seuraavaan käsittelyyn mennessä. Katson, että lähestymistapa on oikea, mutta sen on oltava vielä johdonmukaisempi ja rohkeampi. 

Krivine (GUE/NGL ),
   .– Kukaan ei enää kiistä sitä, etteikö tieliikenne olisi joutunut vapaan kilpailun armoille työntekijöiden työolojen, tieliikenteen turvallisuuden ja ympäristön kustannuksella. Tässä yhteydessä olen kannattanut kaikkia tarkistuksia, joilla pyritään tekemään sosiaalisesta ja verotuksellisesta polkumyynnistä laitonta. Äänestin esimerkiksi sellaisten paikan päällä tai yrityksen tiloissa toteutettavien seurantaa vahvistavien toimenpiteiden puolesta, joihin liittyy seuraamuksia, sekä kaikkien kuljettajien työolojen parannusten puolesta. Kuten muillakin aloilla, kannatan tälläkin alalla sosiaalista ja ympäristöä koskevaa laatua.
Tämän sanottuani suhtaudun edelleen epäilevästi siihen, tahtooko Euroopan unioni todella antaa lainsäädäntöä tällä kapitalistisen talouden hyvin merkittävällä alalla ja erityisesti ottaa käyttöön asianmukaisia tarkistuksia ja seuraamuksia kaikille rikkomuksille. Ilman jäsenvaltioiden todellista panosta ja lisäämättä inhimillisiä ja aineellisia voimavaroja, työvoimatarkastusten laajentaminen mukaan luettuna, pelkään pahoin, ettei näitäkään säännöksiä noudateta. Äänestin kuitenkin mietinnön puolesta, mutta luotan erityisesti työntekijöiden ja heidän liittojensa Euroopan laajuiseen mobilisointiin voimatasapainon siirtämiseksi käytännössä. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
   .  Eurooppalaisten sisämarkkinoiden luominen ja sitä seurannut tie- ja meriliikenteen vapauttaminen ovat selvästi kiristäneet kilpailua tällä alalla ja johtaneet sellaisten tapausten yleistymiseen, joissa yritykset hankkivat itselleen kilpailuetuja jättämällä noudattamatta ajo- ja lepoaikoja koskevia yhteisön määräyksiä, kuten voidaan päätellä siitä, että ilmoitettujen rikkomusten määrä on huomattavasti lisääntynyt.
Tieliikenteen työaikoja koskevien määräysten asianmukaisen soveltamisen seuranta on näin ollen ymmärrettävä siten, että sillä sekä suojellaan kuljettajien oikeuksia että lisätään kilpailua ja tieliikenteen turvallisuutta.
Vastustamme tämän vuoksi tarkistuksia, joilla pyritään poistamaan direktiivin soveltamisalasta komission liitteessä 1 ehdottama viikoittaista enimmäistyöaikaa, yötyötä, viikoittaista lepoaikaa ja työaikaa näiden lepoaikojen välillä sekä kahden viikon ajoaikoja koskeva valvonta.
Minun on todettava tyytymättömyyteni siihen, ettei neuvosto ole vieläkään onnistunut esittämään yhteistä kantaa tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista koskevasta asetuksesta, josta Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa tammikuussa 2003. Haluan myös onnitella esittelijää hänen tekemästään hyvästä työstä. 

Lund ja Thorning-Schmidt (PSE ),
    Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit äänestivät tänään Deprezin mietinnön (A5-0267/2004) puolesta. Katsomme, että on tärkeää kehittää edelleen pakolaisrahastoa ja sovittaa yhteen toimia EU:n tasolla sekä ottaa käyttöön järkeviä menettelyjä.
Olemme kuitenkin tietoisia siitä, että neuvoston päätös liittyy EU:n perustamissopimuksen IV osastoon, eikä sitä sovelleta Tanskaan Tanskasta tehdyn pöytäkirjan mukaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Pohdimme nyt, miten kehittää Euroopan pakolaisrahaston ensimmäistä vaihetta, joka käynnistyi 1. tammikuuta 2000 ja päättyy 31. joulukuuta 2004.
Euroopan pakolaisrahaston toisessa vaiheessa pyritään lisäämään jäsenvaltioille annettavaa tukea turvapaikanhakijoiden vastaanottamiseksi, kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden sopeuttamiseksi EU:hun sekä niiden henkilöiden, jotka eivät tarvitse suojelua, vapaaehtoisen palauttamisen edistämiseksi tai sellaisten turvapaikanhakijoiden palauttamiseksi, joiden turvapaikkahakemus on hylätty.
Ohjelma jakautuu kahteen ajanjaksoon (vuodesta 2005 vuoteen 2007 ja vuodesta 2008 vuoteen 2010) ja sen kokonaiskustannukset ovat 687,48 miljoonaa euroa.
Ohjelmaa sovelletaan Tanskaa lukuun ottamatta kaikkiin jäsenvaltioihin sekä ehdokasvaltioihin.
Rahaston toinen vaihe on perustamissopimuksen tätä koskevien määräysten mukainen.
Tämän vuoksi ja koska aiheesta on vallalla laaja yhteisymmärrys ja rahaston ensimmäisen vaiheen tulokset olivat hyviä, äänestin Deprezin mietinnön puolesta. 

Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Tiedonanto perustuu eri eturyhmien kuulemisprosessiin ja siinä otetaan huomioon parhaillaan meneillään olevat tutkimukset. Tiedonannossa esitetään myös jätteiden syntymisen ehkäisemisen ja kierrätyksen teemakohtainen strategia, jonka komissio ilmoituksen mukaan esittää syyskuussa 2004.
Strategialla, johon viittaan ja joka on jatkoa yhteisön vuosien 1989 ja 1996 jätehuoltostrategioille, pyritään edistämään kestävämmän kehityksen mukaista jätehuoltoa, ja se kattaa ympäristönäkökohdat sekä taloudelliset, rahoitukseen liittyvät ja yhteiskunnalliset kysymykset. Siinä otetaan käyttöön uusia käsitteitä sekä laadullisia ja määrällisiä lähestymistapoja, joiden avulla varmasti löydetään entistä parempia ratkaisuja.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että on tärkeää toteuttaa entistä kunnianhimoisempia toimia kansalaisten, yritysten, taloudellisten eturyhmien yms. ympäristötietoisuuden lisäämiseksi. Olen samaa mieltä myös siitä, että tämän on oltava yksi strategian painopisteistä ja että koulujen tiedotus- ja koulutuskampanjoihin ja -hankkeisiin on kiinnitettävä erityistä huomiota. 

Mayol i Raynal (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan esittää joitakin huomautuksia Voggenhuberin mietinnöstä. Totean, että ehdotukseen sopimukseksi Euroopan perustuslaista ei sisälly tiettyjä perusoikeuksia. Esittelijä Voggenhuber, joka on poliittisen ryhmäni jäsen, oli myös valmistelukunnan jäsen. Puhun nyt kielten yhdenvertaisuudesta lainsäädäntöä sovellettaessa. Puhun itsemääräämisoikeudesta.
Espanjassa on rikottu räikeästi perusoikeuksia lakkauttamalla baskilainen sanomalehti . Tätäkään asiaa ei käsitellä tekstissä. Olen tästä hyvin pahoillani, ja koska ryhmäni puheenjohtaja kutsui minua idiootiksi allekirjoitettuani sensuuria koskevan luonnoksen, äänestin vastoin ryhmäni kantaa, eli tyhjää. 
Alyssandrakis (GUE/NGL ),
   .– EU ei koskaan jätä hyödyntämättä mahdollisuutta rehennellä periaatteillaan ja arvoillaan ja antaa kaikille muille oppitunteja hyvistä tavoista. Sen tekopyhyys on havaittavissa siinä, kuinka se katsoo monien ehdokasvaltioiden kommunistien vastaiset toimet ja kiellot sekä Annanin Kyprosta koskevan suunnitelman periaatteidensa mukaisiksi. Käytännön politiikassa sen periaatteet ovat niin laajoja, että ne sallivat kaiken, mikä on monopolien etujen mukaista, ja niin suppeita, että työntekijöiden perusoikeudet eivät mahdu niihin.
Komission tiedonannossa ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinvaliokunnan mietinnössä asiaa käsitellään lainsäädännöllisenä seikkana ja keskitytään perustamissopimuksen 7 artiklan soveltamismenettelyyn, jossa määrätään toimenpiteistä EU:n periaatteita rikkovien jäsenvaltioiden osalta. Kyseessä ei ole puhtaasti oikeudellinen asia, vaan asia on mitä suurimmassa määrin poliittinen. Mietinnössä ei myöskään lainkaan kyseenalaisteta EU:n hyviä aikeita. Siihen sisältyy kuitenkin joitakin myönteisiä kohtia, kuten ne, joissa viitataan perusoikeuksien korkeatasoisen suojelun tarpeeseen, suvaitsevaisuuteen, yleiseen poliittiseen ilmapiiriin, jossa ihmiset oikeutetusti tuntevat perusoikeutensa uhatuiksi jne.
Tämän vuoksi me Kreikan kommunistisen puolueen edustajat Euroopan parlamentissa emme äänestäneet mietintöä vastaan vaan äänestimme tyhjää. 
Berthu (NI ),
   . Äänestin Voggenhuberin mietintöä vastaan, sillä siinä pyritään käyttämään perustamissopimuksen 7 artiklaa uuden monenvälisen valvonnan muodon soveltamiseksi yleisen politiikan ja kansalaisoikeuksien alalla Maastrichtin sopimuksen talouspolitiikkaa koskevan seurannan ja sosialistien toivoman sosiaalialan lujitetun seurannan lisäksi.
Tällaisesta monenvälisestä valvonnasta, joka lisääntyy ja jonka tiukkuudesta on tulossa nykyisen Euroopan unionin ominaispiirre, seuraa kaksi ongelmaa.
Ensimmäinen ongelma liittyy sen legitimiteettiin, sillä se perustuu laajalti keinotekoiseen eurooppalaiseen demokratiaan kansallisten demokratioiden tukahduttamiseksi, vaikka ne ovat tehokkaampia ja lähempänä kansalaisia.
Toinen ongelma on tehokkuus, sillä tähän mennessä tiedämme, että sen pääasiallinen saavutus on ollut jäsenvaltioiden halvaannuttaminen ja pysähtyneisyys koko eurooppalaisessa järjestelmässä, josta on kaikilla aloilla tulossa yhä kömpelömpi, yhä jäykempi ja yhä vaikeammin käynnistettävä.
Lopuksi yhdenmukaistamisen ja kansallisvaltioiden ylittämisen toive, johon valvonta perustuu, pikemminkin lisää kuin poistaa ongelmia, sillä se heikentää demokratiaa ja tuhoaa sekä Euroopan moniarvoisuuden että sen dynamismin. 
Caudron (GUE/NGL ),
    Kun yhteisömme vuonna 1992 julisti laajentavansa toimintansa taloudellisen ulottuvuuden ulkopuolelle tullakseen unioniksi, perustamissopimuksessa todettiin, että "unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin."
Perustamissopimuksen 7 artiklassa määrätään turvamekanismeista. Vuoden 1999 surulliset tapahtumat Itävallassa saivat meidät jälleen pohtimaan näiden välineiden tehokkuutta. Tarkistuksia hyväksyttiin, mutta ne eivät menneet tarpeeksi pitkälle. Voimme siis olla tyytyväisiä komission aloitteeseen.
Esittelijän tavoin katson kuitenkin, että komissio on väärillä jäljillä perustaessaan strategiansa vain ehkäisyyn. Ehkäisy on yhdistettävä rangaistuksiin. On hyvin vaikea määritellä perusoikeuksien rikkomisuhkaa. Kannatan laajaa määritelmää, johon sisältyy esimerkiksi se, että jäsenvaltio ei pysty puuttumaan ihmisoikeusrikkomuksiin (rasismiin, juutalaisvastaisuuteen), väestöryhmien syrjivään köyhtymiseen ja vakaviin lehdistön vapauden rikkomuksiin. 
Lund ja Thorning-Schmidt (PSE ),
    Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit äänestivät tänään perusoikeuksia EU:ssa koskevan Voggenhuberin mietinnön (A5-227/2004) puolesta.
Kannatamme mietinnön perusajatusta, mutta vastustamme kuitenkin 11 a kohdan sanamuotoa, jonka mukaan "Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklaan perustuvat unionin toimet rajoittuvat näin ollen selviin vaaroihin ja jatkuvaan rikkomiseen eivätkä muodosta unionille oikeutta valvoa jäsenvaltioita pysyvästi tai harjoittaa tällaista valvontaa koskevaa politiikkaa."
Katsomme, että EU:n on voitava valvoa jäsenvaltiota jonkin aikaa, jos perusoikeuksia rikotaan EU:ssa. Jos esimerkiksi valtiossa rikotaan törkeästi ihmisoikeuksia, on voitava valvoa, että tilanne korjataan. 
Meijer (GUE/NGL ),
   . Jäsen Voggenhuber on vihreiden ryhmän puolesta kannattanut vuosia EU:n perustuslakia. Tänä aikana on valmisteltu perustuslakia, jolla luodaan pysyvät edellytykset puhtaalle ja vapaalle kilpailulle, yhä useampien aseiden käytölle ja neuvoston epädemokraattiselle määräysvallalle Perustuslaki ja nykyisen Euroopan unionin perustamissopimuksen 7 artikla sallivat sellaisten jäsenvaltioiden vastaiset toimet, jotka lakkauttavat demokratian ja rikkovat vakavasti ja alituisesti perustuslaillisen valtion oikeusjärjestystä. Tämä on tärkeää äskettäin kaatuneen Aznarin hallituksen epädemokraattisen Espanjan kannalta sekä Romanian ja Turkin mahdollisen EU-jäsenyyden kannalta. Näissä määräyksissä tai komission niitä koskevassa tiedonannossa ei tehdä selväksi, kattavatko ne myös vakavat puutteet ihmisoikeusrikkomuksiin puuttumisessa. Arvostan sitä, että mietinnössään jäsen Voggenhuber pyrkii esittämään avoimuuteen, tasa-arvoon, mielipiteiden moninaisuuteen ja luottamukseen perustuvan tulkinnan, jonka mukaan unioni ei aio käynnistää jäsenvaltioiden jatkuvaa valvontaa. Olen samaa mieltä hänen kanssaan myös siitä, että parlamentilla on oltava merkittävä asema pidättämistoimenpiteiden osalta, eikä tätä pidä jättää neuvoston valtapolitiikan armoille. Minua vaivaa kuitenkin päätöslauselman päälle kaadettu idealistinen kastike. EU:n todellisia arvoja ovat valitettavasti markkinat, valuutta, vapaa kilpailu ja asevarustelu demokratian, ihmisoikeuksien, rauhan ja solidaarisuuden sijaan. 
Ribeiro e Castro (UEN ),
   .  Äänestin mietintöä vastaan, sillä sen lähestymistapa unionin perusarvoja kohtaan on maksimalistinen ja sentralistinen, lähes vainoava. Unioni, jonka tehtävä on täydentää valtioita, joista se koostuu, on päättänyt jättää huomioimatta kansallisten demokratioiden luonteen ja todellisen tilanteen, ja saattaa ne epäilyksen alle.
Euroopan unionin valmistautuessa historiansa suurimpaan laajentumiseen ja ottaen erityisesti huomioon ihmisoikeuksia EU:ssa koskevan vuotuisen keskustelun alentavan luonteen, on vähintäänkin huolestuttavaa, jos Euroopan parlamentti ottaa tehtäväkseen politikoida jäsenvaltioiden uskollisuudella demokratialle ja arvoille ottamatta huomioon valtioiden ja kansakuntien asemaa monitahoisessa Euroopan määrittelyssä ja esittää kurinalaisen ja kieroutuneen näkemyksen todellisuudesta.
Olen samaa mieltä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kanssa, kun se suosittelee, että mahdollista toimielinten välistä sopimusta perustamissopimuksen 7 artiklasta on käsiteltävä uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen, jos silloinkaan.
Ehdotukset, jotka koskevat unionin perustana olevien arvojen ja perusoikeuskirjan sisällyttämistä tälle alalle sekä vakaviksi uhiksi katsottujen ilmiöiden luettelon epäselvää ja suhteetonta laajentamista, ovat mielestäni molemmat virheitä. 
Puhemies.
   Tähän päättyivät äänestysselitykset.

– Ennen iltapäivän töihin ryhtymistä olen teille selityksen velkaa myöhästymisestäni. Kuten tiedätte, äänestyksiin meni aamulla yli kaksi tuntia: vaalikauden lopulla tarvitaan todellista poliittista tehokkuutta parlamentin valiokuntien työn loppuunsaattamiseksi.On kuitenkin toinenkin syy: osallistuin iltapäivän aluksi parlamentin ulkopuolella järjestettyyn tärkeään tilaisuuteen Ruandassa kymmenen vuotta sitten kuolleiden muistoksi. Tilaisuuteen osallistui Ruandan parlamentin puhuja sekä parlamentaarinen valtuuskunta, jotka olivat saapuneet Ruandasta ollakseen tänään kanssamme Strasbourgissa. Pyydän anteeksi myöhästymistäni. Kyseessä oli kuitenkin järkyttävä tapahtuma, joka on tunnustettava ja jonka muistoa on vietettävä, kuten tänään teimme, sillä muiden vastuullisten tehtäviemme lisäksi meillä on osaltamme velvollisuus ainakin muistaa. 
Puhemies.
   – Tärkein syy siihen, että johdan puhetta tämän iltapäivän aluksi, on Ranskan tasavallan ulkoasiainministerin vierailu. Arvoisa ministeri, tervetuloa Euroopan parlamenttiin. 
Jäsen Barnier työskenteli täällä kanssamme pitkään ennen kaikkea Euroopan unionin aluepolitiikasta vastaavana komission jäsenenä. Häntä arvostetaan täällä paljon, mutta hän lähti aivan vähän aikaa sitten eikä ehtinyt sanoa meille hyvästejä sen enempää kuin mekään hänelle. 
Arvoisa ministeri, kanssaeurooppalaiseni, tästä syystä haluaisin ilmaista iloni siitä, että olen täällä tänään. On siis parempi myöhään kuin ei milloinkaan toivottaa teidät tervetulleeksi ja kertoa, kuinka paljon arvostamme sitä työtä, jota olette tehnyt Euroopan hyväksi. Uudessa virassanne Ranskan ministerinä jatkatte kulkemista Euroopan tiellä, jota jo kuljitte pitkään täällä.
Barnier,
    Arvoisa puhemies Cox, kiitos paljon, että tulitte tänne tänään ja annoitte minulle mahdollisuuden neuvoston puheenjohtajavaltion luvalla tulla neuvoston jäsenen ominaisuudessa hetkeksi puhumaan teille. 
Hyvät kuulijat, olisin halunnut puhua teille jo muutama päivä sitten, mutta se ei ollut mahdollista, koska nimitykseni Ranskan ulkoasiainministeriksi tapahtui hyvin nopeasti. Halusin sanoa teille muutaman sanan ja olen hyvin kiitollinen siitä, että puhemies Cox antoi minulle siihen mahdollisuuden. 
Arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kuulijat, Voltairella oli tapana sanoa, että hänen mottonsa oli: lyhyitä kirjeitä, pitkä ystävyys. Puheeni lyhyydellä ei siis ole mitään yhteyttä siihen, minkä toivon olevan pitkä ja kestävä suhde. Arvoisa puhemies, kohdistin ensimmäiset sanani teille kiittääkseni mahdollisuudesta sanoa ne. Tiedän, että teitte kohdallani poikkeuksen. Nyt kun minulle on uskottu toinen tehtävä maassani, osoitan mielelläni kunnioitusta teille ja lähden sillä tavoin kuin on tapana kumppanien ja ystävien kesken. Tämä siksi, etten voi enkä halua unohtaa, että parlamentti osallistui niihin koitoksiin, joita minulla oli lähes viiden vuoden ajan täällä Strasbourgissa ja Brysselissä komission palveluksessa. 
Ensinnäkin koitos Euroopan perustuslain puolesta, joka toivoaksemme, ja minkä eteen teemme työtä, saadaan viimeistään kesäkuussa lopulliseen hyväksymisvaiheeseen, mikä on puheenjohtajavaltio Irlannin taidon ja vaivannäön ansiota. Laki perustuu hankkeeseen, johon uhraamamme työpanoksen voimme kaikki nähdä, koska se on oma hankkeemme. Kun se oli suunnitteluvaiheessa, komission jäsen Vitorino ja minä työskentelimme puheenjohtajistossa Klaus Hänschin sekä Iñigo Méndez de Vigon kanssa. Kun Euroopan perustuslaista kiisteltiin kiivaasti, artikla artiklalta ja pilkku pilkulta, ja kun sitä viimeisteltiin, työskentelimme jälleen rinnakkain monien muiden jäsenten kanssa, jotka näen taas täällä: jäsen Brok, jäsen Duff, jäsen Duhamel, jäsen Lamassoure, jäsen Van Lancker, jäsen Voggenhuber ja muut, joita ajattelen ja jotka eivät pahastune, jos en mainitse heitä nimeltä, parlamentin edustajat valmistelukunnassa sekä heidän sijaisensa, jotka osoittivat aina aktiivisuutta, tinkimättömyyttä ja älykkyyttä. Muistan huolen, joka Dell’Alballa oli ja on edelleen perustuslain selittämisestä, ja uskon, että kun tulee aika puolustaa tätä tekstiä ja selittää se Euroopan kansoille, olemme jälleen yhdessä yhtenä joukkona, näkemyksistämme riippumatta, ja teemme sen yhdessä.
Arvoisa puhemies, tällä jännittävällä ja vaikealla tiellä oli aina joku, joka auttoi minua ohjeillaan ja neuvoillaan, ja se oli jäsen Napolitano, joka on täällä tänään. Kaikesta huolimatta hän uskoi ennen kaikkea tuon valmistelukunnan ja Euroopan perustuslain mahdollisuuksiin. Haluaisin kiittää häntä hänen neuvoistaan ja osoittaa kunnioitustani hänen työlleen ja näkemyksilleen siteeraamalla ranskalaista kirjailijaa André Maurois’ta, joka kerran sanoi, että ”edistys tapahtuu tekemällä mahdoton”. 
Kuten tiedätte, toinen koitokseni oli ja on taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio sekä sen tulevaisuus vuoden 2007 jälkeen. Hyvät kuulijat, koheesio on yksi Euroopan unionin hienoimmista toimintatavoista. Yhdessä koko komission aluepolitiikan pääosaston väen kanssa, josta oli minulle valtavasti apua, tahdoin varmistaa, että alueet – teidän alueenne sekä ensisijaisesti ne alueet, joiden tarpeet ovat suurimmat, koska ne ovat köyhimpiä tai kaukaisimpia, kuten syrjäisimmät alueet ja muut – ovat todellisia kumppaneita eurooppalaisissa hankkeissa ja Euroopan edistyksessä eivätkä koskaan vain niiden sivustakatsojia. 
Päätöksen aika lähestyy. Kun parlamentti muutaman tunnin kuluessa vahvistaa kantansa rahoitusnäkymistä ja koheesiopolitiikasta, se ottaa merkittävän askeleen kohti vuonna 2005 tehtävää lopullista päätöstä. Olen melkein puheeni lopussa. Nyt minulla on mahdollisuus kiittää joitakin teistä henkilökohtaisemmin – kolmea aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtajaa, joiden kanssa pääsin onnekseni työskentelemään: puheenjohtaja Hatzidakista, puheenjohtaja Caveria sekä nykyistä puheenjohtaja Costaa. Lisäksi haluaisin kiittää esittelijöitä, jotka auttoivat minua yhtä auliisti koheesiopolitiikan tulevaisuuden hahmottamisessa: esittelijä Musottoa, esittelijä Schroedteriä, esittelijä Mastorakista sekä esittelijä Pomés Ruizia. Lopulta haluaisin kiittää myös niitä, joiden lakkaamaton valppaus ja auliit neuvot auttoivat tukeutumaan koheesiopolitiikassa moitteettomaan varainhoitoon: esittelijä Theatoa, esittelijä Wynnea, esittelijä Pittellaa ja esittelijä Kuhnea. En tahdo loukata muiden kanssani työskennelleiden tunteita. Ajattelen heitä, ja myös he ovat kiitokseni kohteina. 
Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen kerta pitkiin aikoihin – olin kerran ministeri – kun teidän ja puheenjohtajavaltio Irlannin luvalla pääsin puhumaan teille neuvoston penkiltä. 
Velvollisuudet, joita minulla on nyt, ovat tietenkin toisenlaisia kuin komission tehtävät. Yhdestä asiasta voitte olla varmoja: ajatukseni, menetelmäni tai erityisesti se, miten minut tavoittaa tai ystävyyteni parlamentin kanssa ja niiden kanssa, jotka istuvat täällä, eivät muutu nyt, kun hoidan Ranskan tasavallan ulkoasiainministerin ja Eurooppa-ministerin tehtäviä. Tapaamisemme syynä oli erityinen idea Euroopasta, ja olen melko varma, että tapaamme samasta syystä jälleen pian. On niin monia asioita, joiden parissa meidän täytyy työskennellä yhdessä. 
Hyvät kuulijat, toivotan teille jokaiselle mielipiteistä ja vakaumuksesta riippumatta vilpittömästi onnea siksi, että muutaman viikon kuluttua parlamenttia odottaa upea demokraattisen ja yhteiskunnallisen keskustelun sekä ajatustenvaihdon hetki. Arvoisa puhemies, koska tiedän, ettei tämä ollut tavanmukaista, kiitän teitä siitä, että annoitte minun sanoa nämä muutamat sanat, koska halusin kovasti tehdä näin.
Napolitano (PSE ).
    Arvoisa puhemies, käytän vain minuutin pituisen puheenvuoron kiittääkseni komission jäsen Barnieria. En halua kiittää häntä ainoastaan niistä kommenteista, jotka hän osoitti minulle ja jotka liikuttivat minua syvästi, vaan myös siitä yhteistyöstä, jonka hän on saanut aikaan perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan sekä koko parlamentin kanssa kaikkina näinä vuosina. Hänen ansiostaan komission ja parlamentin vuorovaikutus, yhteistoiminta, yhteinen sitoutuminen ja liittolaisuus – kuten joskus on sanottu – toimielinasioissa eivät ole jääneet pelkäksi retoriikaksi, vaan niistä on tullut toimivaa todellisuutta. 
Olemme varmoja siitä, että ystävämme, ministeri Michel Barnier, täyttää Robert Schumanille aikoinaan kuuluneen paikan sen vaatimalla arvolla. Se on asema, jossa tulkitaan Ranskan, Euroopan yhteisön suuren perustajajäsenen, Euroopan yhdistymiseen tähtääviä perinteitä.
Puhemies.
   – Kiitos kaikille, erityisesti teille, arvoisa ministeri. 

(1)

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Wynnin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0268/2004) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisen tulevaisuuden rakentamisesta – politiikan haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007–2013. 
Wynn (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, saapuessani tänne ja vilkaistessani ympärilleni luulin, että ihmiset olivat tulleet paikalle tämän keskustelun takia, mutta sitten tajusin yllättäen, että entinen komission jäsen Barnier oli juuri aloittamaisillaan puheensa.
Parlamentin jäsenillä on käsiteltävänään mietintö, joka ei ole ainoastaan budjettivaliokunnan laatima vaan jossa on yritetty ottaa huomioon muidenkin valiokuntien näkemykset. Tavoitteenamme on ollut ottaa näin mukaan vähintään kolme tai neljä painopistettä, joita valiokunnat pitävät ensiarvoisen tärkeinä, ja kehottaa sitten 31 kohdassa komissiota ja neuvostoa ainakin vilkaisemaan mietinnön liitteitä, jotta ne saisivat tuntuman muiden valiokuntien toimiin. Sanon tämän, koska sain yhdeltä puhemieskollegoistani kirjeen, jossa tämä valitti mainitusta menettelystä, mutta mielestämme se oli oikeudenmukainen menettelytapa, jonka avulla kaikki saisivat tilaisuuden sanoa sanottavansa.
Mietinnön päätavoitteena ei ole konkreettisten ehdotusten tekeminen vaan suuntaviivojen antaminen seuraavalle parlamentille. Idea on siinä, että nykyisen parlamentin ei pitäisi lyödä mitään lukkoon vaan antaa ainakin lausunto siitä, miten seuraavan parlamentin olisi edettävä neuvotteluissa. Koska toimin nyt pikemminkin mietinnön esittelijänä kuin valiokunnan puheenjohtajana, tehtäväni on puolustaa budjettivaliokunnan näkemystä. Sen vuoksi tarkoitukseni ei ole kehottaa teitä hyväksymään yhtäkään 22:sta käsittelemästämme tarkistuksesta, vaikka mielestäni tarkistukset 3 ja 5 ovat hyödyksi sanamuodon valinnassa. Tällaiset päätökset jätän poliittisen ryhmäni vastuulle.
Olen innoissani Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja edustavien kollegojeni, jäsen Bradbournin ja muiden, laatimista tarkistuksista, varsinkin tarkistuksista 17, 18 ja 19. Tarkistusten 17 ja 18 mukaan yhteisön talousarviota varten olisi varattava enintään 1 prosentti bruttokansantulosta, ja tarkistuksessa 19 käsitellään rakennerahastojen uudelleenkansallistamista. Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen jäsenenä suhtaudun erittäin myönteisesti konservatiivikollegojeni näkemykseen, sillä he tukevat nyt Gordon Brownin ehdotuksia. Hän on varmasti mielissään!
Olen edelleen hämmentynyt tarkistuksista 20 ja 21, mutta keskustelen niistä jäsen Bradbournin kanssa myöhemmin. Vaikka voisinkin hyväksyä ne Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen jäsenenä, en kuitenkaan edusta täällä työväenpuoluetta, vaan toimin budjettivaliokunnan esittelijänä, enkä voi tukea kyseisiä tarkistuksia. Kuten totesin, tarkistusten 17 ja 18 mukaan omia varoja varten olisi varattava enintään 1 prosentti bruttokansantulosta. Asetan etusijalle nykyisen 17 kohdan, jonka mukaan meidän olisi arvioitava poliittisia painopisteitämme ja sitten niiden mukaisia tarpeita, ja vasta sen jälkeen parlamentin pitäisi päättää omien varojen määrästä.
Kun komission puheenjohtaja Prodi esitteli komission ehdotukset ensimmäisen kerran, huomautin, että vuosina 1988–2002 maksujen määrä oli nykyisten rahoitusnäkymien mukaisesti tosiaankin keskimäärin 1 prosentti bruttokansantulosta. Jos keskiarvona on 1 prosentti, tuo 1 prosentti on luonnollisesti ylitettykin toisinaan. Mietinnön 10, 11 ja 12 kohdassa todetaankin, että meidän olisi arvioitava painopisteitä ja sen jälkeen päätettävä yleisestä keskiarvosta.
Saattaa hyvinkin olla, että poliittisten painopisteiden arvioinnin ja tarkastelun jälkeen päädymme 1 prosenttiin bruttokansantulosta. Vaikuttaa siltä, että 19 kohdassa esitetään suurempaa lukua, mutta järkevästi ja käytännöllisesti tarkasteltuna luku voisi olla mikä tahansa, eikä 1 prosentin enimmäismäärää voida sulkea pois. Se ei kuitenkaan ole tämän vaan uuden parlamentin päätettävissä, kuten aikataulukin. Tähän on syynä kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta tulevien parlamentin jäsenten sekä kymmenen uuden komission jäsenen mukanaolon varmistaminen. Kuten jo aiemmin totesin, tämän mietinnön tavoitteena ei ole tehdä päätöksiä vaan antaa uudelle parlamentille mahdollisuus päätöksentekoon ja samalla varmistaa, että se yhdessä uuden komission ja neuvoston kanssa ottaisi ainakin huomioon meidän näkemyksemme.
Toistaakseni yhden huomautuksen, jonka esitin tästä asiasta käydyssä ensimmäisessä keskustelussa, muistuttaisin neuvostolle, että toimielinten välinen sopimus on toimielinten välinen ainoastaan silloin, kun toimielimet pitävät siitä keskenään kiinni. Toisin sanoen parlamentti on keskeisessä asemassa, eikä se ole mikään pikkutekijä tässä prosessissa. Se on tärkeä tekijä, ja toivon, että muut toimielimet tunnustavat tämän.
Tämä on todennäköisesti viimeinen kerta kun käytän parlamentissa puheenvuoron budjettivaliokunnan puheenjohtajana. Haluan sanoa, että tämä työ on ollut suuri etuoikeus ja hieno tehtävä.
Roche,
    Arvoisa puhemies, kiitän jäsen Wynniä ja hänen valiokuntaansa tehdystä työstä. Olen tyytyväinen, että minulla on tänään tilaisuus osallistua keskusteluun tulevista rahoitusnäkymistä, ja otan huomioon jäsen Wynnin esittämät huomautukset.
Parlamentti on laatimallaan mietinnöllä ja tekemällään työllä antanut merkittävän panoksen prosessiin, jonka tavoitteena on päästä sopimukseen tulevasta rahoituksesta vuodesta 2007 eteenpäin. Tulevaa rahoituskierrosta koskevan sopimuksen ominaisuudet vaikuttavat ratkaisevasti siihen, miten unioni valmistautuu selviämään tulevista haasteista, myös niistä, joilla on suurin merkitys kansalaistemme elämänlaadulle ja talousnäkymille. Kaikkien unionin toimielinten tehtävänä on varmistaa, että saavutamme tasapuolisen ja oikeudenmukaisen tuloksen, jolla tuetaan toimintamme tavoitteita taloudellisesti kannattavalla ja tehokkaalla tavalla.
Kuten tiedämme, ei ole olemassa helppoja vastauksia niihin haasteisiin, joihin tulevaa rahoitusta koskevilla neuvotteluilla on vastattava. Meidän on keskityttävä välttämättömään kasvun edistämiseen unionissa hyödyntääksemme silminnähtävää talouden elpymistä. Meidän on kohdennettava varoja tehokkaasti rakentaaksemme koko unionin alueelle kasvua edistävän infrastruktuurin, jonka avulla parannetaan liikenneyhteyksiä ja investoidaan viestintään ja uusiin tekniikoihin. Samoin tukemalla inhimillistä pääomaa – varsinkin yleissivistävää ja ammatillista koulutusta – on mahdollista täydentää infrastruktuuriin tekemiämme investointeja. Kohentamalla eurooppalaisten työntekijöiden ammattitaitoa parannetaan merkittävästi tuottavuutta. Samoin innovaatioiden tukeminen tuo lisäarvoa vaativilla maailmanmarkkinoilla ja lisää näin ollen unionin kilpailukykyä ja tuottavuutta.
Yhteisvastuullinen toimintamalli on ratkaiseva unionin menestymisen kannalta. Euroopan unionissa on pohdittava parhaita tapoja tukea niitä uusien jäsenvaltioiden alueita, jotka jäävät jälkeen unionin keskimääräisestä kehityksestä ja kasvumahdollisuuksista, työllistymismahdollisuudet mukaan luettuina. Lähentymisprosessi on edelleen kesken myös tietyillä nykyisten jäsenvaltioiden alueilla, ja unionin on pohdittava, millaisella jatkuvalla tuella voitaisiin asianmukaisesti edistää yhteistä tavoitettamme antaa kaikille alueille mahdollisuus lähentyä EU:n keskimääräistä hyvinvoinnin tasoa. Tulevaa rahoitusta koskevassa keskustelussamme on käsiteltävä myös kaupunki- ja maaseutuväestön sekä kyseisten alueiden erilaisia tarpeita ja mietittävä, miten parhaiten saavutettaisiin tasapainoinen tulos, jolla edistetään useampien Euroopan kansalaisten hyvinvoinnin lisäämistä.
Tulevaa rahoitusta koskevassa keskustelussa on myös pohdittava, miten voimme entistä paremmin asettaa etusijalle kestävän kehityksen periaatteen tulevaa kasvua ja kehitystä ajatellen. Samoin myönnämme kaikki, että on tärkeää huolehtia asianmukaisten määräahojen varaamisesta unionin lisääntyneille toimille vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aloilla sekä unionin aseman tukemiseksi ulkosuhteiden alalla. Lyhyesti sanoen haasteet, joihin meidän on vastattava tulevien rahoitusnäkymien yhteydessä, ovat erittäin merkittäviä.
Kuten parlamentti tietää, keskustelumme tulevista rahoitusnäkymistä on vielä aivan alkutekijöissään. Puheenjohtajavaltio Irlannin tavoitteena on luoda kestävä perusta seikkaperäiselle työlle, jota seuraavien puheenjohtajavaltioiden on tehtävä päästäkseen yhteisymmärrykseen tulevan rahoituksen tasosta ja kohdentamisesta. Samassa yhteydessä jäsenvaltioille halutaan antaa tilaisuus tarkastella komission tiedonantoa kokonaisuudessaan ja hahmotella alustava vastauksensa. Prosessin tarkoituksena on antaa meille mahdollisuus määritellä aloja, joista vallitsee yhteisymmärrys, ja myös aloja, joista ollaan mahdollisesti eri mieltä. Parlamentti on varmaankin tutustunut Eurooppa-neuvoston päätelmiin, joissa suhtaudutaan myönteisesti komission työhön tässä asiassa ja tuetaan puheenjohtajavaltion tapaa käsitellä sitä.
Näiden päätelmien ja neuvostossa parhaillaan käynnissä olevien arviointien – joissa tarkastellaan kutakin komission tiedonannossa käsiteltyä alaa – mukaan tämä työ muodostaa perustan kertomukselle, joka laaditaan kesäkuussa pidettävälle Eurooppa-neuvostolle. Kertomuksessa esitetään yhteenveto tähänastisten neuvottelujen tuloksista.
Wynnin mietintö onkin merkittävä panos työhön, johon kaikki unionin toimielimet osallistuvat. Olen tyytyväinen siihen rakentavaan tapaan, jolla Euroopan parlamentti on tapansa mukaan käsitellyt tulevaan rahoitukseen liittyviä kysymyksiä. Vaikka tietyistä asiaan liittyvistä näkökohdista saattaakin olla erimielisyyksiä, olen iloinen siitä, että monia aloja on arvioitu yhdessä ja että kaikki ymmärtävät, miten tärkeää on keskittyä kestävän kehityksen, kasvun, vapauden, turvallisuuden ja oikeuden kaltaisiin kysymyksiin sekä unionin ulkoiseen asemaan.
Kuten jo totesin, meillä on paljon tehtävää. Työmme ratkaisee, miten unioni onnistuu vastaamaan edessä oleviin haasteisiin. On selvää, että joistakin kohdista tulee erimielisyyksiä neuvottelujen edetessä – tämä kuuluu politiikan ja poliittisen vuoropuhelun luonteeseen. Luotan kuitenkin siihen, että yhteinen sitoutumisemme oikeudenmukaisen ja tasapuolisen neuvottelutuloksen saavuttamiseen auttaa meitä työssämme, kun pyrimme saavuttamaan lopullisen paketin, jolla edistetään resurssien tehokasta käyttöä kaikkien unionin kansalaisten vaurauden lisäämiseksi tulevina vuosina. 
Schreyer,
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, me budjettiasioita käsittelevät poliitikot voimme tänään muistella viisi vuotta jatkunutta menestyksekästä yhteistyötä. Vuoden 2000 talousarvio, ensimmäinen, josta olimme yhdessä vastuussa, oli myös ensimmäinen nykyisen rahoitussuunnittelujärjestelmän mukaisesti laadittu talousarvio. Saatuamme viisi vuotta yhteistä kokemusta rahoitusnäkymien käyttämisestä suunnittelun välineenä meillä on nyt tervetullut tilaisuus keskustella tästä kokemuksesta ja sen vaikutuksista seuraavaan ohjelmakauteen.
Kokemuksemme osoittavat, että tämän suunnitteluvälineen avulla pystytään hyvin varmistamaan säännöllinen menokehitys ja menojen rahoitus. Erityisesti toimielinten väliseen sopimukseen sisältyvällä välineellä, johon kuuluvat sekä kuulemis- että yhteistyömenettely, on pystytty varmistamaan neuvotteluprosessin tehokkuus ja sen saattaminen ajoissa päätökseen. Toisaalta kokemukset osoittavat myös, että joustavuuden lisääminen on toivottavaa, että ulkopolitiikan alan menojen enimmäismäärä asetettiin yksinkertaisesti liian alas ja että hallintokulujen rajaaminen aiheuttaa todennäköisesti omat ongelmansa. Rahoitusnäkymien edut johtuvat siitä, että niiden avulla voidaan edistää toimielinten keskinäistä luottamusta ja tukea kompromisseja. Tässä suhteessa tuen täysin sitä, mitä puheenjohtaja Wynn sanoi.
Tämän samaisen huomion perusteella voidaan myös puoltaa rahoitusnäkymien sekä parlamentin ja komission toimikauden keston yhdenmukaistamista, toisin sanoen niiden rajoittamista viiteen vuoteen. Komissio on tästä periaatteessa samaa mieltä budjettivaliokunnan kanssa. Komissio on kuitenkin ehdottanut siirtymäkaudeksi vielä uutta seitsemän vuoden jaksoa monistakin syistä, joita en halua tässä kerrata. Kenties asiassa voidaan päästä kompromissiin vaikkapa sopimalla, ettei tässä vaiheessa vahvistettaisi koko seitsemän vuoden jakson ajaksi talousarvioita niille tukiohjelmille, joille komissio parhaillaan laatii oikeusperustaa.
Jos haluamme varmistaa, että kaikki oikeusperustat voidaan hyväksyä vuonna 2006, ei ole yksinkertaisesti aikaa odottaa, että uusi komissio laatii ne. On kuitenkin itsestään selvää, että uusi komissio voi tuoda esiin omat painopistealansa kuulemismenettelyssä.
Rahoitusnäkymissä vahvistetaan rahoituskehys muutamien seuraavien vuosien aikana jatkettaville toimille. Tämä on erittäin merkittävä poliittinen hanke, minkä vuoksi ennen kuulemista on sovittava siitä, mitkä tehtävät aiotaan tulevaisuudessa suorittaa unionissa yhteisesti. Puheenjohtajavaltio Irlanti onkin käsitellyt asiaa juuri tällä tavoin, ja haluan tässä yhteydessä kiittää painokkaasti tavasta, jolla parhaillaan käsittelette tätä kysymystä ja komission ehdotusta.
Yhteiset tavoitteemme ovat kunnianhimoisia: kestävä kasvu; kilpailukyvyn lisääminen edistämällä tieteen, tutkimuksen ja koulutuksen tukemista; vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan Euroopan unionin alueen kehittäminen kansalaisillemme; laajemman yhteisen vastuun ottaminen maailmasta ja uusien jäsenvaltioiden onnistunut yhdentyminen. Uutta rahoituskehystä sovelletaan 27 jäsenvaltion EU:hun.
Komissio ehdottaa, että kaikki tämä rahoitettaisiin unionin omien varojen nykyisellä enimmäismäärällä. Emme ehdota enimmäismäärän lisäämistä, vaikka nykyinen raja on pysynyt samana vuodesta 1999. Enimmäismäärän alittaessa 1,24 prosenttia bruttokansantulosta ehdotamme jopa paljon suurempaa joustomarginaalia kuin edellinen komissio ehdotti nykyiselle ohjelmakaudelle. Jos vertaamme nykyisten rahoitussuunnitelmien lukuja komission uudessa ehdotuksessa vuosiksi 2007–2013 esitettyihin lukuihin, käy ilmi, että seuraavaksi ohjelmakaudeksi ehdottamamme enimmäismäärä on keskimäärin 1,14 prosenttia bruttokansantulosta, kun taas nykyinen keskiarvo on 1,12 prosenttia jos siihen lasketaan mukaan EKR ja solidaarisuusrahasto. Jos Euroopan kehitysrahasto ja solidaarisuusrahasto vähennettäisiin yhtälöstä – kuten on tehtykin uutta ohjelmakautta koskevissa luvuissa – ja nykyisen kauden arvot laskettaisiin uudelleen 25 jäsenvaltion perusteella, perittävä osuus bruttokansantulosta olisi komission uuden ehdotuksen mukaan itse asiassa hieman pienempi kuin nykyisellä ohjelmakaudella.
Miten olemme tästä kunnianhimoisesta ohjelmasta huolimatta pystyneet alittamaan mainitun enimmäismäärän? Ainoa syy on tietenkin se, että komissio on jakanut varoja uudelleen, vanhoista tehtävistä uusiin. Esimerkiksi maatalousmenoihin tarkoitettu osuus talousarviosta pienenee, kun taas kestävään kasvuun tarkoitettu osuus kasvaa. Varojen uudelleen jakamista ehdotetaan myös vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä. Jos tarkastelemme yksinomaan vanhoja jäsenvaltioita koskevia komission ehdotuksia tulevaksi ohjelmakaudeksi, huomaamme, että kyseisissä valtioissa enimmäismäärä jää huomattavasti alle joidenkin jäsenvaltioiden vaatimuksen, joka on 1,0 prosenttia bruttokansantulosta. Jos asettaisimme laajentuneessa 27 jäsenvaltion unionissa enimmäismääräksi 1,0 prosenttia, joutuisimme luopumaan kokonaan joidenkin toimintalinjojen jatkamisesta ja neuvoston ja itsemme hyväksymiä tavoitteita olisi mahdoton toteuttaa.
Muutamina edeltävinä vuosina olemme nähneet paljon vaivaa talousarvion vakauttamiseksi, paljon enemmän kuin jäsenvaltiot. Viime vuosien talousarvioita, joista olemme olleet yhteisesti vastuussa, voidaan pitää määrältään alhaisimpina unionin rahoitusnäkymien historiassa. Nykyisiin jäsenvaltioihin suuntautuvien menojen määrää on supistettu, jotta voitaisiin nykyisten enimmäismäärien rajoissa muodostaa riittävä rahoituskapasiteetti uusien jäsenvaltioiden liittymistä ajatellen. Talousarviopolitiikan alalla olemme kaikki valmistautuneet laajentumiseen. Meillä on uusi ajanmukainen talousarviojärjestelmä, ja talousarvion uusi rakenne on aiempaa paljon avoimempi ja poliittisempi.
Toimielinten viime vuosina tekemän erittäin tiiviin yhteistyön ansiosta olemme saavuttaneet hyviä tuloksia. Hyvä jäsen Wynn, olette ollut erinomainen budjettivaliokunnan puheenjohtaja ja johtanut valiokuntaa erittäin menestyksekkäästi. Onneksenne teillä oli valiokunnassanne myös erittäin hyviä jäseniä, jotka ovat olleet ammattitaitoisia, päteviä ja – mikä on välttämätöntä kaikille talousasioita hoitaville poliitikoille – äärimmäisen työteliäitä. Sama koskee valiokunnan puheenjohtajistoa.
Loistavan yhteistyön ansiosta olemme saavuttaneet paljon. Kokemus oli kaikin puolin hyvä. Olen teille erittäin kiitollinen. 
De Keyser (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvin lyhyessä puheenvuorossani kiitän aluksi esittelijä Wynniä hänen mietinnöstään. Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta esitän neljä huomautusta.
Ensinnäkin pelkäämme, että liian tiukka talousarvio saattaa estää Euroopan unionia hoitamasta kansainvälisiä tehtäviään.
Toiseksi: vaikka kannatimmekin avointa, joustavaa ja yksinkertaistettua talousarviota, toivomme suuresti Euroopan parlamentin jatkavan sen valvontaa ennen kuin mitään päätöksiä tehdään. Ulkosuhteiden alalla vaadimme talousarvion jakamista sekä alanmukaisesti että maantieteellisesti.
Kolmas huomioni koskee köyhyyden torjumista. Mielestämme yksi – vaikkakaan ei ainoa – tapa torjua terrorismia nykymaailmassa on köyhyyden vähentäminen. Siksi se on yksi tärkeimmistä tavoitteistamme.
Neljänneksi haluamme laajentumisen yhteydessä ylläpitää ja avartaa suhteitamme arabivaltioihin ja käynnistää uudelleen Barcelonan prosessin ja naapuruuspolitiikan. Se on myös viimeinen painopisteemme. 
Mulder (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, talousarvion valvontavaliokunta on julkaissut seuraavat talousarvion valvontavaliokunnan päätöslauselmiin liittyvät ehdotukset tiedottaakseen teille tärkeimmistä kohdista.
Ensinnäkin haluaisimme, että talousarviot olisivat tulevaisuudessa aiempaa realistisempia. Olemme panneet merkille, että suuria summia jää vuosittain käyttämättä. Tämä ei sinänsä ole huono asia, mutta mitä varten nuo määrärahat ovat sitten alun perinkään olleet talousarviossa?
Toinen meille erittäin tärkeä huomio koskee sitä, että jäsenvaltiot käyttävät noin 80–85 prosenttia kaikista määrärahoista. Olisiko mahdollista näiden varojen käytön valvonnan lisäämiseksi, että kukin jäsenvaltio antaisi vuosittain ilmoituksen varojen moitteettomasta käytöstä? Jos myöhemmin ilmenisi epäkohtia, komission oikeusasema olisi vahvempi sen käsitellessä asianomaisen jäsenvaltion tapausta. Toisin sanoen tarvitaan moitteetonta menettelyä koskeva kansallinen ilmoitus.
Kolmanneksi haluaisimme tunnetusti, että tietyin väliajoin annettaisiin myönteinen tarkastuslausuma. Vaalien kynnyksellä on todella vaikea selittää, miksi komissio ei vielä yhdeksän vuoden jälkeenkään onnistu saamaan Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta myönteistä lausumaa menoselvityksestä. 
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ),
   –Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, totesitte myös keskipitkän aikavälin rahoitussuunnitelmien vaikuttavan ratkaisevasti toimintaamme muutamina seuraavina vuosina, ja tämä pitääkin paikkansa. Ellei aivan hullusti käy, maatalouden alalla tulee voimaan yhteispäätösmenettely, ja rahoitussuunnittelujärjestelmässämme maatalous on merkittävä osa-alue. Me Euroopan parlamentin jäsenet haluamme olla mukana: emme millään muotoa hyväksy perustuslakisopimuksen mainintaa, että kaikki toimivalta rahapolitiikan alalla kuuluu neuvostolle, ja aiomme toimia aktiivisesti tässä asiassa. Totesitte myös, että maatalousmenot laskisivat, kun taas kestävän liiketoiminnan menot kasvaisivat. Tämä kuulostaa hyvältä, mutta jos tarkastelette toista pilaria, johon maaseudun kehittäminen kuuluu, todellista kasvua ei tapahdu, kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioita on pian 25 ja sitten 27. Tämä tilanne on korjattava, varsinkin kun maatalouden alalla esitetyissä ehdotuksissa ei edellytetä menojen rajaamista.
Kolmanneksi haluamme olla aiempaa aktiivisemmin mukana tutkimuksessa. Tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmassa vain viisi yksittäistä ohjelmaa liittyy maatalouteen. Sen vuoksi on keskityttävä selkeämmin maatalouden talouskehitykseen maaseudulla.
Lopuksi palaan bruttokansantulosta käytyyn keskusteluun ja siitä käytettyihin puheenvuoroihin. Mielestäni kirje, jossa ehdotetaan yhden prosentin rajaa, ei ole kovinkaan järkevä. Komission nykyinen ehdotus on tarjous – kutsun sitä tällä nimellä, sillä selkeämmin määritelty toimintalinja olisi mielestäni ollut parempi. Meidän on tietenkin onnistuttava kaventamaan maksumääräysten ja -suoritusten välistä valtavaa eroa paremmilla toimintatavoilla, ja tämä on luonnollisesti myös parlamentin tehtävä.
Lopuksi totean vielä, että olette perustaneet kasvun mukauttamiseen tarkoitettua rahastoa varten varannon, mutta ulkopolitiikan alaan tai ympäristökysymyksiin liittyviin kriiseihin ei ole varauduttu erityisvarannolla. Tämä asia on mielestäni korjattava. 
Langenhagen (PPE-DE ),
   –Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, meillä on epäilemättä vastassamme valtavia tehtäviä yrittäessämme määritellä EU:n tulevaa muotoa, eikä oikeiden painopisteiden asettaminen tähän tarkoitukseen ole helppoa. Eniten painoa on pantava todellisille yhteisön politiikoille. Yksi näistä on kiistatta yhteinen kalastuspolitiikka, joka tarvitsee edelleen vakaan rahoituspohjan – tarve on nyt suurempi kuin koskaan.
Luettelen lyhyesti pääkohdat, jotka nimesin valmistellessani kalatalousvaliokunnan lausuntoa ja jotka Latvian tuleva komission jäsen Sandra Kalniete vahvisti selkeästi ja painokkaasti kuulemistilaisuudessaan. Ensinnäkin yhteisen kalastuspolitiikan riittävä rahoitus tulevissa rahoitusnäkymissä on välttämätön. Toiseksi kalastuksesta riippuvaiset alueet, joista useimmat ovat rakenteellisesti heikkoja alueita, tarvitsevat yhteisöltä erityistä solidaarisuutta ja tukea. Lisäksi – tämä on kolmas huomautukseni – tarvitsemme lisää yhteiskunnallis-taloudellisia toimia. Neljänneksi toimintaa on monipuolistettava ja viidenneksi uusia toimia on kehitettävä. Olen vakuuttunut siitä, että kalastusalalla on Euroopassa tulevaisuutta, mutta näin on vain, jos ala saa riittävästi rahoitusta. 
Pohjamo (ELDR ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitän budjettivaliokuntaa ja herra Wynniä valiokuntani puolesta, että olette ottaneet valiokuntamme näkemyksen tulevassa rahoituskehyksessä erittäin hyvin huomioon. Koheesiopolitiikan kannalta on keskeistä, että siihen käytettävä rahoitus on 0,45 prosenttia bruttokansantuotteesta, erityisesti kun otetaan laajentumisen haaste huomioon. Varoja on riitettävä myös nykyisten jäsenvaltioiden heikoimpien alueiden kehittämiseen.
Kiitän myös siitä, että mietinnössä vaaditaan valtiontukipolitiikan yhteensopivuuden tarkistamista aluekehitystarkoitukseen. Tämä oli keskeinen viesti meidänkin valiokunnaltamme. Hallinnon yksinkertaistamisesta ja toteutuksen seurannasta parlamentin viesti on yksiselitteinen.
Mietintöluonnokseen on myös kirjattu ansiokkaasti erityisistä ongelmista kärsivien alueiden tukemisen tarve. Harvaan asutun alueen edustajana kannatan sitä lämpimästi. 
Iivari (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan lämpimästi kiittää esittelijää kulttuurivaliokunnan lausunnon hyvästä huomioon ottamisesta. Kiitokset myös komissiolle siitä, että se painottaa koulutusta, kulttuuria ja nuorisoa laajentuvan Euroopan rakentamisessa. Siinä komissio ansaitsee täyden tuen.
Koulutuksen vaihto-ohjelmat ovat menestystarina. Tulevaisuudessa on entistä tarmokkaammin huolehdittava, että ne ovat myös vähävaraisten ulottuvilla. Kulttuuriteollisuus on kasvava ala, johon pitää panostaa. Unohtaa ei sovi kulttuurin laajempaa merkitystä kestävälle kasvulle ja keskinäisen ymmärtämyksen lisäämiselle.
Olen iloinen, että mietinnössä painotetaan kulttuuri- ja koulutusohjelmien hallinnon yksinkertaistamista. Toivon, että budjettivaliokunta ei sitten toisaalta luo säädöksiä, jotka monimutkaistavat menettelyä. 
Deva (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijä Wynniä erinomaisesta mietinnöstä. Kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelijana haluan korostaa, että valiokuntamme rahoitusnäkymille asettaman tärkeimmän edellytyksen, vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen – merkittävimpänä niistä maailman köyhyyden puolittaminen vuoteen 2015 mennessä – on säilyttävä yhtenä päätavoitteista ulkoisten toimien alalla.
Köyhyyden vähentämiseen myönnetyt varat on turvattava, jottei niitä siirrettäisi yhteisön muiden tavoitteiden toteuttamiseen. Siksi ominaisuuksiltaan erilaiset ulkoisten toimien alat on erotettava toisistaan selkeästi: liittymistä edeltävä tuki, tiiviimpi yhteistyö, kehitysyhteistyö, humanitaarinen apu, suhteet AKT-valtioihin, rauha ja turvallisuus sekä varaukset.
Uudet tuet ja kehitysapu ovat lähes huomaamattomia. Muut virastot, joille myönnämme varoja, tukea ja apua, ottavat julkisesti kunnian veronmaksajiemme ponnisteluista. Tähän tilanteeseen on tultava muutos: se on saatava loppumaan nopeasti.
Suunnitelma Euroopan kehitysrahaston sisällyttämisestä talousarvioon ei saa johtaa AKT-valtioille myönnetyn kehitysrahoituksen kokonaismäärän vähentämiseen. Varat on keskitettävä rahoitusnäkymien alaotsakkeiden tai erillään pidettävien määrien avulla.
Toistan, että meidän on pidettävä köyhyyden vähentäminen etusijalla kehitysavussamme. 
Elles (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää tästä mietinnöstä. Muistan muutama viikko sitten pahoitelleeni, että se olisi viimeinen kerta, kun hän käyttää puheenvuoron budjettivaliokunnan puheenjohtajana, ja silti hän on edelleen täällä. Kuka tietää, mitä uudessa parlamentissa tapahtuu, tietenkin sillä olettamuksella, että meidät molemmat valitaan uudelleen.
Tässä keskustelussa korostuu, että EU:n toimielimet aloittavat keskustelut nähtävästi suin päin valmistelematta asioita. Lyhyessä puheenvuorossani haluan pohtia sitä ajanjaksoa, jonka rahoitusnäkymät ovat olleet käytössä. Muutamat meistä olivat parlamentin jäseniä 1980-luvulla, jolloin kävimme myrskyisiä talousarviokeskusteluja, joihin asetetut rajat eivät liiemmin vaikuttaneet, ja sitten tulivat voimaan vuoden 1988 jälkeiset rahoitusnäkymät. Sen jälkeen Euroopan historiassa on tapahtunut valtavan nopeita muutoksia Neuvostoliiton hajoamisesta aina Saksan yhdistymiseen. Sen jälkeen haluttiin ottaa kiireesti mukaan Keski- ja Itä-Euroopan maat, mikä toteutuukin muutaman päivän sisällä.
Tänä aikana olemme panneet merkille, että rahoitusnäkymät, kuten jäsen Colom i Naval eräässä valmisteluasiakirjassaan huomautti, ovat todellakin jokseenkin jäykät ja edellyttävät tiettyjen muutosten tekemistä. Unioni laajentuessa pian Keski- ja Itä-Euroopan valtioihin tarvitsemme mielestäni harkintaa ottaessamme mukaan uusia valtioita, vaikka niihin ei mahdollisesti kuulukaan yhdistynyt Kypros. On hieman outoa, että olemme käyneet tätä keskustelua sisällyttämättä siihen täysimääräisesti Keski- ja Itä-Euroopan maiden edustajia, vaikka ymmärrämme, että näiden maiden mukaantuloon liittyy valtavia ongelmia ja haasteita, jotka eivät koske ainoastaan institutionaalisia toimia vaan myös päätöksentekoa.
Tässä keskustelussa katsomme kauas tulevaisuuteen, vuoteen 2013, ja vaikka hyödyllisiä asiakirjoja on laadittu, emme ole vielä perehtyneet niihin. Siksi meillä on oikeus vaatia näitä asiakirjoja, jotta tiedämme tarkasti arviointiperusteet, joiden mukaisesti varmistetaan 25 jäsenvaltion Euroopan unionin toimivuus ja Euroopan kilpailukyvyn lisääminen sekä kansainvälisten velvoitteiden täyttäminen. Eurooppa-neuvoston jäsenet tekevät päätöksiä puolestamme, mutta he huolehtivat harvoin siitä, että meillä on käytettävissämme vaadittava talousarviokehys.
Siksi meidän pitäisikin lisätä kolme kohtaa viestiimme, jonka välitämme tulevalle parlamentille ja Euroopan unionin tulevalle hallinnolle.
Ensinnäkin Euroopan unioni tarvitsee tulevina vuosina johdonmukaisen strategian, jotta olemme selvillä unionin ulkoisista ja sisäisistä painopistealoista.
Toiseksi meidän olisi vältettävä koettelemasta liikaa unionin poliittista uskottavuutta asettamalla tavoitteita, joita toimielimetkään eivät pysty nykyisellään käsittelemään. Tarkoitan erityisesti tulevaa laajentumista Turkin kaltaiseen valtioon, olettaen että tilanne säilyy ennallaan.
Tarvitsemme näiden rahoitusnäkymien kaudella myös vakauttavan jakson, jotta Euroopan unionista tulisi paitsi sisäisesti ja ulkoisesti tehokas myös todella demokraattisena ja joustavana pidetty toimija. Jos otamme niskoillemme liian monia tiettyjen tahojen elättelemiä kunnianhimoisia tavoitteita, toimielimemme eivät kykene toteuttamaan niitä. 
Dührkop Dührkop (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, parhaillaan käsittelemämme Wynnin mietintö on alustava vastaus uusia rahoitusnäkymiä koskevaan komission tiedonantoon. Tässä viimeisessä täysistunnossa ei ole tarkoituksena antaa lopullista vastausta. Näin ollen budjettivaliokunnan antama vastaus on mielestäni liian kunnianhimoinen.
Mielestäni Euroopan parlamentti menettää jälleen tilaisuuden ilmaista selkeästi kantansa tärkeimmistä budjettikysymyksistä. Parlamentti hukkasi jo valmistelukunnan tarjoaman tilaisuuden.
Me sosialistit olemme aina puoltaneet Euroopan yhdentymisen syventämistä, koska uskomme sen olevan kaikkien kansalaisten edun mukaista. Vahvempi Eurooppa merkitsee lisää etuja kaikilla aloilla ja kaikille. Mielestämme sellaiseen Eurooppaan kuuluminen hyödyttää kaikkia. Sosialistit kannattavat mieluummin kansalaisten Eurooppaa kuin jäsenvaltioiden Eurooppaa. Siksi olemme toistuvasti esittäneet, että kansalaisten pitäisi osallistua rahoittamiseen jäsenvaltioiden sijasta.
Parlamentin jäsenet muistanevat Joan Colomin. Hän sanoi aina, että hänen mielestään on epäoikeudenmukaista, että rikas espanjalainen maksaa vähemmän veroja Euroopalle kuin saksalainen ruumiillisen työn tekijä. Juuri näin käy nykyisessä omien varojen järjestelmässä. Katsomme, että valtioissamme käytettyjen veroperusteiden on sovelluttava myös unioniin. Haluan tehdä selväksi, että mainittujen syiden takia sosialistiryhmän espanjalaisten jäsenten valtuuskunta kannattaa äänestyksessä tarkistusta, jonka Ranskan sosialistiryhmä on jättänyt käsiteltäväksi. 
Virrankoski (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, haluan ensiksi onnitella herra Wynniä tasapainoisesta mietinnöstä. Samalla haluan kiittää siitä rakentavasta työstä, jota sinä, Terence, olet tehnyt budjettivaliokunnan puheenjohtajana. Työtapasi on ollut, ystävällinen ja rakentava, minkä seurauksena valiokunnassa työskentely on ollut sovinnollista ja tehokasta.
Komission esittämien rahoitusnäkymien arvo riippuu siitä, mikä tulee olemaan budjettiviranomaisten välinen toimivalta tulevaisuudessa. Jos lopputuloksena on, että rahoitusnäkymät luovat yhteisesti sovitut puitteet, joissa parlamentti voi täysivaltaisesti osallistua budjetin laadintaan, rahoitusnäkymillä on suuri arvo. Jos sen sijaan tulevaisuudessa EU:n budjetti on kokoelma pienimpiä määrärahoja, kuten valtiovarainministerit taannoin esittivät, se ei lupaa hyvää seuraavien vuosien budjettipolitiikan johdonmukaisuudelle.
Komission esittämien rahoitusnäkymien uudistus on oikeansuuntainen. Otsakkeiden määrää on vähennetty. Silti ensimmäinen otsake on muihin verrattuna tarpeettoman suuri, joten sen jakaminen kahtia saattaisi olla perusteltua. Samoin maatalouden ja ympäristönsuojelun määrärahojen sijoittaminen samaan otsakkeeseen herättää kysymyksiä.
Tulevaa politiikkaa kuvaavat painopisteet ovat oikeat. EU:n kilpailukyky kehittyy vain edistämällä yritteliäisyyttä sekä panostamalla tutkimukseen, tuotekehittelyyn ja koulutukseen. Nyt käytettävät määrärahat on tarkoitus kolminkertaistaa seitsemässä vuodessa. Ryhmäni tukee tätä suuntausta. Erityisesti koulutukseen sekä harjoittelijavaihtoon on panostettava, jotta meillä olisi entistä koulutetumpi ja kansainvälistyneempi nuoriso, joka voi ottaa vastuun henkisestä ja aineellisesta kehityksestä tulevaisuudessa.
Toinen tärkeä painopiste on koheesiopolitiikka. Koheesion edistäminen on nyt välttämätöntä, kun saamme uudet jäsenvaltiot, joiden bruttokansantulo on vain viisi prosenttia vanhojen jäsenvaltioiden bruttokansantulosta, vaikka asukasluku on 20 prosenttia. EU:n keskeisiin tavoitteisiin kuuluu taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen tasa-arvon edistäminen.
EU:n byrokratia on suunnaton ja se uhkaa, paitsi toiminnan tehokkuutta, erityisesti mustata unionin mainetta kansalaisten silmissä. Siksi byrokratiaa on karsittava ja hallinnon tehokkuutta lisättävä. Valtaa ja vastuuta on jaettava alaspäin ja henkilökohtaista vastuuta selkeytettävä. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa on ensinnäkin kysyttävä, pystytäänkö komission ehdottamalla rahoituskehyksellä takaamaan taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja yhteisön talousarvion tuloja tasaava luonne sekä lunastamaan heikommassa asemassa oleville maille annetut lupaukset 27 jäsenvaltion Euroopan unionissa, jossa yhteisön BKT laskee yli 12 prosenttia. Lisäksi on kysyttävä, kasvavatko alueelliset erot, kuten kolmannessa koheesiota koskevassa kertomuksessa todetaan.
Vastaukseni on kieltävä: tällä rahoituskehyksellä ei selvästikään kyetä suoriutumaan näistä tehtävistä. Ei tarvitse kuin katsoa taaksepäin. Vuosien 1988–1992 ja 1993–1999 rahoitusnäkymissä omien varojen enimmäismäärää nostettiin 1,15 prosentista 1,27 prosenttiin yhteisön bruttokansantuotteesta. Molemmilla kerroilla rakennerahastot kaksinkertaistettiin paketeissa, joita kutsuttiin nimellä "Delors I" ja "Delors II". Agenda 2000:ssa omien varojen ja määrärahojen enimmäismäärä säilyi samana, vaikka laajentuminen kuudella uudella jäsenvaltiolla oli jo näköpiirissä. Komission nykyisessä ehdotuksessa pidetään silti edelleen kiinni Agenda 2000:ssa sovituista enimmäismääristä, vaikka nykyisellä laajentumiskierroksella unioniin liittyy kymmenen uutta valtiota ja myöhemmin vielä kaksi valtiota, joiden tulot ovat alle 40 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Viittaan tärkeimpien maksajien painostukseen ja yhteisvastuun puutteeseen, jota ne osoittivat kuuden valtionpäämiehen ja hallituksen päämiehen allekirjoittamassa kirjeessä, jonka tavoitteena on rajoittaa talousarviota yhteen prosenttiin.
Komission jäsen Schreyer myöntää silti, että hänen määrältään alhainen ehdotuksensa on mahdollinen ainoastaan sen julkisen talouden vakauttamisprosessin ansiosta, joka on toteutettu 15 jäsenvaltiossa – vakaussopimuksen ja varojen uudelleenjakamisen ansiosta. Mutta mikä ja kuka siitä kärsii? Tämä rahoituskehys osoittaa vaarat sekä unioniin liittyvien valtioiden että Portugalin kaltaisten koheesiomaiden kannalta, sillä nykyisten jäsenvaltioiden rakennerahastojen arvo putoaa 0,31 prosentista 0,21 prosenttiin yhteisön tuloista. 
Tilanteen on todella muututtava, ja omien varojen enimmäismäärää on lisättävä. Lisäksi on ratkaistava yhteenkuuluvuuteen ja köyhyyteen ja liittyvät vakavat ongelmat sekä turvattava suurempi taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus kaikkien Euroopan unionin valtioiden kesken. 
Hyland (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, maatalouden ja maaseudun kehittämisen näkökulmasta EU:n poliittisten tavoitteiden toteuttaminen, joka on tapahtunut samanaikaisesti YMP:n viimeisimmän uudistuksen kanssa, tarkoittaa sitä, että EU:n viljelijät voivat nyt suunnitella noudattavansa elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua sekä korkeita ympäristönormeja koskevaa haastavaa ohjelmaa. Luotan täysin, että he pystyvät siihen.
Viljelijöillä ja maaseutuyhteisöillä on oikeutettuja odotuksia, joihin parlamentti on vastannut myönteisesti. Toivon, että perusteellisin uudistus sitten YMP:n käyttöönoton johtaa suurempaan vakauteen ja toimii suuresti kaivattuna kannustimena, joka saisi nuoret ryhtymään kokopäiväisiksi viljelijöiksi. Olemme saaneet joitakin rohkaisevia merkkejä siitä, että tämä saattaa toteutua.
Koska tämä on todennäköisesti viimeinen puheenvuoroni parlamentissa, haluan lopuksi antaa tunnustusta Eurooppa-hankkeen onnistumisesta. Irlanti on, ehkä enemmän kuin yksikään muu EU:n jäsenvaltio, osoitus EU:n perustajien pyrkimysten ja unelmien toteutumisesta käytännössä. On selvää, ettei Irlanti olisi voinut saavuttaa ja ylläpitää taloudellista menestystään ilman EU:n jäsenyyttä. 

Böge (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä on erittäin tasapuolinen mietintö, jolla luodaan vakaa perusta seuraavan Euroopan parlamentin työlle yrittämättä kuitenkaan vaikuttaa seuraajiemme päätöksiin, mikä ei toisaalta olisi edes mahdollista. Vain laajentunut Euroopan unioni voi vastata moniin niistä tulevaa budjettipolitiikkaa koskevista kysymyksistä, joista on keskusteltava, ja meidän on myös kiinnitettävä asianmukaista huomiota perustuslain hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon. Siksi tässä vaiheessa olisikin syytä korostaa uudelleen, että vaikka unionin on tietenkin huolehdittava tavoitteidensa saavuttamiseen ja toimiensa toteuttamiseen tarvittavista keinoista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisesti, sen on myös varmistettava, että rahoitusosuudet ja määrärahat jaetaan oikeudenmukaisesti ja että talousarviomenettelyjä on mahdollista valvoa.
Pitää varmasti paikkansa, että komissio keskittyy uusien otsakkeiden mukaisesti kasvutavoitteisiin, työllisyyteen ja kestävään kehitykseen, mutta mielestäni olisimme vieläkin uskottavampia, jos tässä yhteydessä ei tyydyttäisi vain käsittelemään budjettivarojen jakamista vaan otettaisiin selkeämmin huomioon yhteisön säännöstön täytäntöönpano ja jos keskittyisimme selkeämmin tähän näkökohtaan antaessamme ja vakiinnuttaessamme unionin lainsäädäntöä.
Haluan sanoa tässä vaiheessa myös, että tänään on liian aikaista puhua luvuista – olipa kyse sitten yhdestä prosentista, 1,24 prosentista tai jostakin siltä väliltä – koska näitä kysymyksiä on ensin harkittava tarkoin perustuslaista käytävän keskustelun pohjalta. Tässä mielessä kuuden päämiehen kirje ei ollut hyödyllinen eikä millään tavoin tarkoituksenmukainen sen enempää ajoitukseltaan kuin sisällöltäänkään.
Arvoisa puhemies, korostan myös tarvetta yhdenmukaistaa rahoitusnäkymien kesto parlamentin vaalikauden ja komission toimikauden kanssa, ja saanen esittää vielä viimeisen huomautuksen. Kokemustemme ja poliittiseen elämään usein kuuluvan levottomuuden perusteella talousarvion riittävä joustavuus kaikissa rahoitusnäkymissä on varmastikin yksi tärkeimmistä tavoitteistamme. Siitä on keskusteltava, ja me parlamentin jäsenet aiomme osallistua tuohon keskusteluun. 
Haug (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kollegat, olen samaa mieltä kuin kaikki edelliset puhujat, jotka ovat todenneet unionin tulevasta rahoituksesta käytävän keskustelun olevan vielä lapsenkengissään. Meillä saattaa todellakin olla edessämme vaikeita neuvotteluja. Aivan kuten kollegani Böge totesi, on aivan liian aikaista keskustella luvuista, enimmäismääristä ja vähimmäismäärärahoista. Mitä mieltä sitten todella olemme komission perusnäkemyksestä?
Aloitan niistä kohdista, jotka ovat mielestämme hyviä. Komission ehdottamat budjettikohdat poikkeavat siitä, mihin olemme tottuneet. Komissio ehdottaa myös jokseenkin uudenlaista yhteenlaskentamallia alakohtaisille EU:n politiikoille. Yksi uusista budjettiluokista on kestävä kasvu ja toinen luonnonvarojen säilyttäminen ja hoito. Tämä johtuu siitä, että komissio on ottanut tarkoin huomioon parlamentin lukuisat keskustelut talousarvion painopisteistä. Haluamme, että EU:sta tulee kaikkein kilpailukykyisin talousalue, ja haluamme säilyttää kunnollisen maailman lapsiamme ja lapsenlapsiamme varten. Noin neljä viidesosaa talousarviostamme suunnataan tämän tavoitteen toteuttamiseen. En voi sanoa muuta kuin "hienoa"!
Saksalaisen sanonnan mukaan ei kuitenkaan ole valoa ilman varjoa. Pisimpiä varjot ovat niillä aloilla, joilla komissio on pitänyt aikeensa salassa. Missään ei ole mainittu komission ajatuksia ja ehdotuksia siitä, miten unionin talousarvioon on tarkoitus hankkia varoja, joita aiomme käyttää toimiemme toteuttamiseen. Olisi ollut parempi, jos komissio olisi esittänyt rahoitusnäkymien yhteydessä ideoitaan unionin omien varojen uudistamisesta. Tällä olisi ehkäisty monia surkeita keskusteluja jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista, mutta ehkä komissio voi vielä paikata nämä puutteet. Toivon sen tekevän niin. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Hatzidakisin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0272/2004) taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevästä kolmannesta raportista. 
Hatzidakis (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, minun on sanottava, että tämänpäiväinen keskustelu koheesiota käsittelevästä kolmannesta raportista, joka liittyy yhteisön neljänteen tukikehykseen, on pohjimmiltaan paljon helpompi kuin aiemmat keskustelut, joita olemme käyneet samasta aiheesta Euroopan parlamentissa. Mielestäni yksi keskeisistä syistä tähän on komission jäsenen Barnier'n keskusteluun antama henkilökohtainen panos, sillä hän aloitti vuoropuhelun vuosia 2007–2013 koskevasta uudesta ohjelmakaudesta hyvissä ajoin ja onnistui Euroopan parlamentin tuen ansiosta ja kuuntelemalla Euroopan parlamentin näkemyksiä saavuttamaan laajan yhteisymmärryksen tästä erittäin vaikeasta kysymyksestä. Siksi hänelle on annettava tunnustusta, ja on tietenkin huomattava, että komission jäsen Fischler ja komission jäsen Diamantopoulou auttoivat häntä. Lisäisin vielä, että tätä yritystä hankaloitti lähentyvä laajentuminen sekä useiden uusien valtioiden ottaminen rakennerahastojen ja koheesiorahaston piiriin sekä se, että Euroopan unionin aluepolitiikka on uudistettava perusteellisesti.
Mielestäni sekä Euroopan komission esittelemä koheesiota käsittelevä kolmas raportti että Euroopan parlamentin kanta osoittavat selvästi tämän politiikan hyödyllisyyden. Mielestäni myös ensimmäinen selkeä viesti, joka tässä keskustelussa on annettava, on se, että Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio vastustavat kaikkia ajatuksia tämän politiikan uudelleenkansallistamisesta. Tällä politiikalla on eurooppalaista lisäarvoa, ja sillä on saavutettu näkyviä tuloksia alueilla, varsinkin vaikeuksissa olevilla ja köyhimmillä alueilla, ja sitä on jatkettava.
Lisäisin vielä, että varsinkin tulevaa laajentumista ajatellen tälle politiikalle on annettava aineellista tukea myöntämällä rahoitusta, ja siksi parlamentti toistaa jälleen kerran kantansa, jonka mukaan kyseisen politiikan rahoitus ei voi olla alle 0,46 prosenttia bruttokansantuotteesta. Olemme siis samaa mieltä Euroopan komission kanssa, joka on joka tapauksessa hyväksynyt asiaa koskevan Euroopan parlamentin ehdotuksen. Parlamentti on tyytyväinen siihen, että leijonanosa rahoituksesta osoitetaan tähän saakka tavoite 1 -nimellä tunnetulle ohjelmalle, joka on vastedes nimeltään "lähentymistavoite", ja katsomme, että tilastovaikutuksesta kärsivien alueiden ongelmaan on puututtava tehokkaasti. Myös nämä alueet on liitettävä tavoite 1 -ohjelmaan, ja niille on myönnettävä huomattavasti rahoitusta. Lisäksi katsomme, että tilastovaikutuksesta kärsivät alueet – tästä olemme eri mieltä Euroopan komission kanssa – olisi liitettävä valtiontukea ajatellen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan määräysten soveltamisalaan.
Euroopan parlamentin mielestä on myös paikallaan yksinkertaistaa tavoite 2 -ohjelman toimintamallia, ja lisäksi on mielestämme oikein, että nykyiset aloitteet – Equal, Leader ja Urban – sisällytetään Euroopan unionin perusohjelmiin ja että ainoa jäljelle jäävä yhteisöaloite, vaikkapa uusi tavoite 3 -ohjelma, on rajat ylittävää yhteistyötä koskeva Interreg-aloite, joka mielestämme täydentää unionin kehitysyhteistyötä.
Toteaisin myös, että mietinnössämme kiinnitetään erityistä huomiota alakohtaisiin erityisongelmiin, kuten maaseudun ongelmiin, ja parlamentti hyväksyikin useita maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan tästä aiheesta esittämiä ehdotuksia. Lisäksi on kiinnitettävä huomiota kaupunkien ongelmiin. Kreikkaa edustavana parlamentin jäsenenä haluan korostaa erityisesti pysyvien rakenteellisten ja maantieteellisten haittojen aiheuttamia ongelmia ja mainita saaret ja vuoristoalueet sekä tietenkin Pohjois-Suomen ja Pohjois-Ruotsin harvaan asutut alueet. Mielestämme alakohtaisia toimia olisi toteutettava paitsi aluepolitiikan ja koheesiopolitiikan aloilla myös yleisemmin muiden Euroopan unionin alakohtaisten politiikoiden yhteydessä.
Suhtaudumme myönteisesti Euroopan komission tavoitteeseen yksinkertaistaa menettelyjä periaatteella "vain yksi rahoituslähde kutakin ohjelmaa varten", mutta odotamme tarkempia tietoja ja haluamme, että Euroopan parlamentti on vastedes tärkeässä asemassa varsinkin laadittaessa Euroopan komission strategisia asiakirjoja uutta ohjelmakautta varten ja että Euroopan parlamentilla on yhteispäätösoikeus.
Fischler,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, komission jäsen Michel Barnier on nimitetty Ranskan tasavallan ulkoasiainministeriksi ja on sen vuoksi joutunut jättämään virkansa komissiossa. Komission puheenjohtaja Prodi on pyytänyt minua hoitamaan rakenne- ja aluepolitiikan alaan kuuluvia tehtäviä Barnier'n seuraajan nimittämiseen saakka. Siksi olenkin tyytyväinen esittelijä Hatzidakisin mietinnön tarjoamaan tilaisuuteen keskustella tänään unionin tulevan taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesiopolitiikan periaatteista. Hyvä jäsen Hatzidakis, kiitänkin teitä mielenkiintoisesta mietinnöstä.
Komissio antoi taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän kolmannen raportin 18. helmikuuta, ja komission jäsen Barnier esitteli sen parlamentille samana päivänä. Raportin esittelyä on tarkasteltava samassa yhteydessä kuin rahoitusnäkymiä koskevaa ehdotusta, jonka olimme myös hyväksyneet helmikuussa ennen koheesiota käsittelevää raporttia. Komissio vaatii uutta kumppanuutta koheesion tukemiseksi. Yhteisenä tavoitteenamme on oltava paitsi yhteismarkkinoihin perustuvan Euroopan rakentaminen myös sellaisen Euroopan rakentaminen, jolle on ominaista selkeämpi kilpailuetu ja suurempi yhteisvastuullisuus – Euroopan, joka kykenee tehokkaammin saavuttamaan Lissabonissa ja Göteborgissa asetetut tavoitteet eli kestävän kehityksen ja tietoon perustuvan talouden.
Koska Euroopan unioniin liittyy 1. toukokuuta tapahtuvassa laajentumisessa monia taloudellisesti huonossa asemassa olevia alueita, Euroopan on entistä välttämättömämpää ja ratkaisevampaa jatkaa vakaata taloudellista, sosiaalista ja alueellista koheesiopolitiikkaa. Komissio on määrätietoisesti ja mahdollisuuksien mukaan pyrkinyt kunnioittamaan useiden unionin toimielinten sekä alue- ja paikallisviranomaisten toiveita seuraavaa ohjelmakautta 2007–2013 koskevissa ehdotuksissaan. Raportissa ei toisin sanoen esitellä vain yhden komission jäsenen ajatuksia, vaan se perustuu kattavaan ja laaja-alaiseen keskusteluun, johon myös Euroopan parlamentti on antanut merkittävän panoksen. Viittaan erityisesti jäsenten Mastorakisin ja Pómes Ruizin laatimiin kahteen tärkeään mietintöön, jotka hyväksyitte syyskuussa 2003 ja joihin esittelijä Hatzidakis selkeästi viittaa omassa mietinnössään.
Erityisesti valtiovarainministereiden sekä valtionpäämiesten ja hallitusten päämiesten käymä keskustelu siitä, kuinka korkealle koheesiopolitiikan tavoitteet olisi asetettava, on lisäksi alkanut vasta hiljattain. Koska näistä neuvotteluista tulee epäilemättä vaikeat, tänään esittelemänne mietintö antaa kallisarvoista tukea sellaiselle kunnianhimoiselle koheesiopolitiikalle, jota komissiokin ehdottaa.
Miten yksityiskohtaisia ehdotuksemme ovat? Ensinnäkin niihin kuuluu lähentymistavoite niille alueille, joiden bruttokansantuote asukasta kohden on alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Toiseksi on otettava huomioon niiden alueiden asema, jotka kärsivät niin sanotusta tilastovaikutuksesta, joka johtuu yksinomaan laajentumisesta. Kolmanneksi koheesiorahasto on yhdistettävä molempiin toimenpiteisiin. Neljänneksi on asetettava uusi tavoite alueiden kilpailukyvyn ja työllisyyden parantamiseksi. Viides ja viimeinen ehdotus on, että alueiden välisen yhteistyön edistämiseen tarkoitettuja toimenpiteitä on uudistettava Interreg-ohjelmasta saamiemme kokemusten perusteella.
Yleisesti ottaen voin vain yhtyä esittelijän vaatimukseen rakennerahastojen hallinnoinnin perinpohjaisesta yksinkertaistamisesta. Tästäkin olemme jo laatineet tarkkoja ehdotuksia, jotka aiomme muokata säädösten muotoon heinäkuussa. Tämä koskee kaikkia aloja, ei ainoastaan komission jäsenen Barnier'n alaa. Haluamme esimerkiksi suorittaa jonkin verran karsintaa maaseudun kehittämisen alalla, josta olen itse vastuussa.
Ensinnäkin vaadimme, että maaseudun kehittämistä varten perustetaan yhteinen rahasto, johon yhdistettäisiin kaikki nykyiset määrärahat. Toiseksi tarvitsemme yhteisen asetuksen, jossa on määritelty kaikki maaseudun kehittämiseen tarkoitetut toimenpiteet, ja kolmanneksi rahoitusnäkymissä on annettava asiaankuuluva etusija maaseudun kehittämiselle. Sama koskee entisen kollegani Diamantopouloun toimivaltaa ja alaa, josta komission jäsen Barnier on tähän saakka vastannut. 
Olemme päässeet sellaiselle tasolle, että tavoitteena on kehittää ohjelmien suunnitteluun ja rahoitukseen tarkoitettu yhteinen väline, johon kuuluvat myös asianmukaiset yhteiset valvontamekanismit. Mielestäni se olisi suuri edistysaskel.
Yhdyn myös jäsen Hatzidakisin näkemykseen, että 0,41 prosenttia yhteisön bruttokansantuotteesta – 0,45 prosenttia, jos sisällytämme siihen maaseudun kehittämiseen tarkoitetut määrärahat – olisi katsottava ehdottomaksi vähimmäismääräksi tehokkaan koheesiopolitiikan kannalta. Jäsen Hatzidakis tuo mietinnössään esiin myös joitakin pelkoja ja huolenaiheita. Jotkut niistä liittyvät yhteenkuuluvuuspolitiikan määrittelyä koskevaan hankalaan kysymykseen ja alueellisesti kohdennettuun valtiontukijärjestelmään, johon esittelijä viittasi puheessaan. Olen itsekin kiinnostunut maaseudun kehittämisen osuudesta korvaavan aluesuunnittelun toimintamallissa, ja parlamentti voi olla vakuuttunut siitä, että keskitymme edelleen täysimääräisesti välttämättömiin toimiin ja että, kuten totesin, työstämme alakohtaisia asetusehdotuksia, jotka voimme esitellä parlamentille heinäkuun aikana. 
Zorba (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, kiitettyäni ensin lämpimästi esittelijää haluan teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta korostaa teollisuuspolitiikan ja varsinkin tutkimuksen ja innovaatiopolitiikan merkitystä tässä taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kolmannessa raportissa.
On selvää, että taloudellinen ja sosiaalinen kehitys, joka on nyt kytketty tietopohjaisen talouden käsitteeseen, on riippuvainen syrjäisen sijainnin aiheuttamien ongelmien ratkaisemisesta sekä alueellisen vertailuedun, tutkimuksen ja innovaatioiden täysimittaisesta hyödyntämisestä. Löytääkseen ratkaisuja alueiden on lakattava kulkemasta tavanomaisia polkuja ja kohdistettava huomionsa uusien teollisuudenalojen lisääntyneeseen taloudelliseen merkitykseen. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi eko- ja kulttuurielinkeinot, joiden avulla voidaan synnyttää uusia työpaikkoja ja samalla voittaa maantieteellisiä esteitä. Taloudellinen ja sosiaalinen koheesio edellyttävät uusia ideoita, kekseliäisyyttä ja innovatiivisia menetelmiä, ei ainoastaan rahoitusta. 
Attwooll (ELDR ),
   – Arvoisa puhemies, olemme tyytyväisiä komission lähestymistapaan ja tuemme täysin sen laajaa sisältöä. Kiitämme myös esittelijä Hatzidakisia erinomaisesta mietinnöstä.
Tunnemme erityistä huolta kilpailukykytavoitetta koskevasta Euroopan sosiaalirahaston osuudesta. Ensinnäkin sosiaalista osallisuutta koskevat laajemmat toimet eivät näytä saavan merkittävää tukea. Pelkäämme, että monia arvokkaita hankkeita menetetään. Toivomme, että tällaisia hankkeita voidaan edelleenkin toteuttaa sillä edellytyksellä, että niillä tuetaan työllisyysstrategiaa.
Toiseksi ohjelmien kansallinen suunnittelu saattaa osoittautua vahingolliseksi alueellisten ja paikallisten olosuhteiden huomioon ottamisen ja paikallisten sidosryhmien mukaantulon kannalta. Kehotamme komissiota varmistamaan ohjelmien kehittämisen ja täytäntöönpanon hajauttamisen.
Kolmanneksi Equal-ohjelman loppuminen saattaa johtaa innostuksen hiipumiseen, ja niinpä edellytämmekin sukupuolinäkökulman sisällyttämistä ohjelmasuunnitteluun sen kaikissa vaiheissa. Samoin toivomme jatkuvaa mahdollisuutta innovatiivisten toimien hyödyntämiseen 6 artiklan mukaisesti, kuten tähänkin asti.
Lisäksi odotamme innokkaasti sellaisten rakenteiden perustamista, joiden avulla voimme vaikuttaa todella vaikeassa asemassa oleviin alueisiin niiden sijainnista riippumatta. 
Schierhuber (PPE-DE ),
   –Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät kollegat, esitän vilpittömät kiitokseni esittelijälle, joka on mielestäni tiivistänyt erittäin hyvin komission esittämän varsin realistisen ehdotuksen sisällön. Euroopan unionin kaikkien aikojen mittavin laajentuminen on juuri käynnistymässä: kahden viikon kuluttua unioniin liittyy kymmenen uutta jäsenvaltiota. Tehokas koheesiopolitiikka on välttämätöntä taloudellisen ja sosiaalisen yhteisvastuun saavuttamiseksi. Euroopan unionin myöntämällä rakenteellisella tuella edistetään huomattavasti maaseudun kehitystä. Yhteisellä maatalouspolitiikalla ei sen toisesta pilarista huolimatta pystytä selviytymään kaikista asialistalla olevista tehtävistä. Tästä syystä on edelleen oleellista, että meillä on käytössämme riittävästi varoja YMP:n talousarvion lisäksi.
Meidän on todellakin varmistettava, että maaseudun kehitysohjelma on tarkoin määritelty väline ja että se on sidottu YMP:hen ja niin muodoin aktiiviseen, tuottavaan maatalouteen. Myös laajentuneessa unionissa valtaosa unionin alueesta on maaseutua. Mielestäni maaseudun on oltava aktiivinen ja houkutteleva ympäristö, jos sillä aiotaan kyetä luomaan uusia työpaikkoja sekä lisäämään tuotantoa ja ansaitsemismahdollisuuksia. 
Gillig (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on antanut myönteisen lausunnon kaikista esitetyistä ehdotuksista, ja kiitämme esittelijää siitä, että hän suostui sisällyttämään mietintöönsä määrättyjä sukupuolten tasa-arvokysymystä koskevia näkökohtia, jotka puuttuivat asiakirjoista. Tämä on mielestämme täysin oleellista, sillä huolimatta avoimesta halusta edistää naisten ja miesten tasa-arvoa kaikkina näinä vuosina siinä on edistytty aivan liian vähän.
Esitän kaksi huomautusta. Ensinnäkin naisten tilanteeseen uusissa jäsenvaltioissa on kiinnitettävä erityistä huomiota. Toiseksi, arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, pahoittelen sitä, ettei menetelmistä antamiamme suosituksia ole noudatettu.
Jos tavoitteena todellakin on sukupuolinäkökohtien valtavirtaistaminen haluamallamme tavalla, tarvitsemme totuudenmukaisia paikallisia arvioita naisten tilanteesta. Rakennerahastojen seurantakomiteoihin tarvitaan sukupuolten tasa-arvon puolesta toimivia ihmisiä. Arvoisa puhemies, nämä edellytykset on liitettävä myös kaikkiin käytettyihin erityistoimiin, niin että naiset osallistuvat paitsi työelämään ja koulutukseen myös päätöksentekoon. 
Pomés Ruiz (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän aluksi entistä komission jäsentä Barnier'ta siitä, että hän toi julki, miten hyvin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta työskenteli hänen kanssaan. Yhdistimme voimamme puolustaaksemme periaatteita, jotka koskevat Euroopan unionin aluepolitiikkaa ja alueellista koheesiota. Kiitän komission jäsentä Barnier'ta nimeni mainitsemisesta ja toivotan hänelle menestystä Ranskan ulkoministeriön johdossa. Kiitän myös aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan entistä puheenjohtajaa Hatzidakisia. Hänen erinomainen puheenjohtajakautensa huipentuu Euroopan taloudellista, sosiaalista ja alueellista koheesiota käsittelevään mietintöön, jonka hän tänään esittelee. Mielestäni on asianmukaista muistuttaa häntä koheesion perusperiaatteista. Koheesio on pitkäaikainen periaate, joka on määritelty perustamissopimuksissa. Nykyisin tarkoitamme sillä yhtä hyvin alueellista kuin taloudellista ja sosiaalista koheesiota.
Taloudellinen koheesio voidaan saavuttaa monin tavoin. Se voidaan saavuttaa veropolitiikalla verottamalla enemmän niitä, jotka omistavat enemmän. Sosiaalinen koheesio saavutetaan muilla keinoilla. Yksi niistä on sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen. Toinen on vakiinnuttaa yhdenvertaisten mahdollisuuksien periaate koskemaan kaikkia kansalaisia.
Alueellisesta koheesiosta on keskusteltu pitkään. Paljon keskustelua ovat herättäneet jatkuvista rakenteellisista ongelmista kärsivät alueet, joiden on vaikea kilpailla näillä markkinoilla. On todettu, että muiden alueiden pitäisi osoittaa tällaisille alueille tukea ja solidaarisuutta niiden bruttokansantuotteesta riippumatta. Tämä koskee maatalouspolitiikkaa, kuten komission jäsen Fischler hyvin tietää. Tukiessamme maataloutta emme kysy, onko joku yksittäinen maataloustuottaja rikas vai köyhä. Me yksinkertaisesti tuemme maataloutta. Haluamme koko alan olevan kilpailukykyinen.
Myös alueellisen koheesiopolitiikan on perustuttava tähän toimintamalliin. Saarialueita on tuettava. Niiden on vaikea kilpailla yhtäläisin ehdoin suurten kaupunkien kanssa, koska jälkimmäiset houkuttelevat aina niitä ihmisiä, joiden tulotaso on korkein. Pohjois-Euroopan harvaan asuttuja alueita on tuettava, kuten vuoristoalueitakin. Jälkimmäiset on saatava hereille, jottei Pyreneiden vuoristo autioidu. Maantieteellisistä ongelmista kärsivillä alueilla eläviä ihmisiä ei saa pakottaa muuttamaan pois alueeltaan.
Kaikkien näiden syiden takia olisi asianmukaista vedota kymmenen jäsenvaltion liittymisen jälkeen muodostuvaan uuteen Eurooppaan. On pidettävä mielessä, että yleiseen yhteenkuuluvuuteen suunnatun rahoitusosuutemme on säilyttävä 0,46 prosentissa bruttokansantuotteesta. Parlamentti ja komissio ovat päässeet tästä yksimielisyyteen. Se on myös neuvoston velvollisuus.
Useat aloitteet ovat olleet erittäin menestyksekkäitä. Tarkoitan sellaisia ohjelmia kuin Equal, Leader, Urban ja Interreg sekä varsinkin koheesiorahastoa. Tähän mennessä neljä valtiota on saanut tukea viimeksi mainitusta, nimittäin Espanja, Portugali, Kreikka ja Irlanti. Nämä neljä maata ovat osoittaneet, että niiden vahvistuessa Euroopan unionikin vahvistuu. On oleellista pitää mielessä, etteivät kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisen edellyttämät lisätoimet saisi jäädä pelkästään niiden neljän valtion harteille, jotka ovat tähän mennessä hyötyneet koheesiorahastosta. Tarvitaan yhteisvastuullisuutta. Uusia tulokkaita on tuettava yhteisvoimin. 
Izquierdo Collado (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, koko ryhmäni tavoin arvostan suuresti komission jäsentä Barnier'ta. Annamme paljon arvoa hänen työlleen. Haluaisin, että tämä merkitään pöytäkirjaan. Tuen siis virallisesti edellisten puhujien lausuntoja.
Pohjimmiltaan olemme samaa mieltä komission suunnittelemasta peruslähestymistavasta sekä komission jäsenen Barnier'n ehdotuksesta. Olemme samaa mieltä siitä, että näiden kolmen tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan vähintään 0,45 prosenttia bruttokansantuotteesta. Olemme yhtä mieltä Lissabonin ja Göteborgin tavoitteiden sekä työllisyyden liittämisestä koheesiopolitiikkaan. Hyväksymme myös komission jäsenten kollegion ehdotuksen 1,24 prosentista.
Esittelijä edustaa aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntaa. On valitettavaa, ettei hän ole valmis puoltamaan komission ehdottamaa 1,24:ää prosenttia. Siksi ehdottamamme määrä on pienempi kuin komission jäsenten kollegion ehdotus. Olen tähän erittäin pettynyt. En yksinkertaisesti voi ymmärtää, miksi näin kävi, kun jätimme käsiteltäväksi niin monia aiheeseen liittyviä tarkistuksia.
Komission ehdotuksesta vallitsee periaatteessa yksimielisyys. Haluan korostaa kahta keskeistä seikkaa. Ensimmäinen koskee syrjäisimpiä alueita. On tärkeää yrittää varmistaa, että näille alueille myönnetään jatkossakin huomattavaa tukea riippumatta niiden tuloista asukasta kohden. Manner-Euroopassa 75 prosenttia on aivan eri asia kuin 3 000 kilometrin päässä. 
Lopuksi korostan, miten tärkeää parlamentin on puolustaa oikeudenmukaisia perusteita. Hyvä esimerkki on tarve varmistaa, ettei tilastovaikutuksella ole kielteisiä seurauksia niille elimille, jotka saavat EU:n rahoitusta. Olemme väitelleet tästä kiivaasti. Komission jäsenten kollegio laatikin alueita koskevan ehdotuksen näiden periaatteiden mukaisesti. Parlamentilla ei ole tästä huomautettavaa. Jos joku väittää päinvastaista, hän ei puhu totta ja antaa sen kuvan, ettei tilastovaikutus voisi koskea myöskään jäsenvaltioita, jotka leikkaavat koheesiorahastoa. Tiedän yhden valtion, jonka tulot ovat 83 prosenttia keskimääräisistä tuloista. Tilastovaikutuksen takia määrä on muutettu 92 prosenttiin. Raja on 90 prosenttia.
Hyvä jäsen Hatzidakis, kehotan teitä joustavuuteen sekä nyt että äänestyksessä. 
Pohjamo (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan ryhmäni puolesta kiittää herra Hatzidakisia mietinnön ansiokkaasta valmistelusta. Kiitän myös komissiota, että se on laatinut esityksensä siltä pohjalta, mitä parlamentti on aikaisemmin vaatinut.
Ryhmämme tukee valiokunnan linjaa, riittävää rahoitusosuutta koheesiopolitiikalle, tarkennuksia valtiontukipolitiikkaan ja sitä, että aluepolitiikkaa ei uudelleenkansallisteta ja että pysyvistä vaikeuksista kärsiviä alueita, saaristoja, harvaanasuttuja alueita ja vuoristoja sekä tilastovaikutusalueita kohdellaan erityisellä tavalla. Tehokas aluepolitiikka vaatii kuitenkin tukipolitiikan rinnalle sen, että muut politiikat tukevat sen aluekehitystavoitteita. Tietty toimintavapaus myös esimerkiksi valtionavuissa on aluekehityksessä tarpeen kilpailun siitä vaarantumatta tai vääristymättä.
Olen tyytyväinen, että hallinnon yksinkertaistamisessa mennään eteenpäin. Jäsenvaltioille annetaan vastuu hyvästä toiminnasta. Erityisen tärkeää on säilyttää hyviä toimintatapoja, joita olemme Leader-, Urban- ja Equal-yhteisöaloitteista oppineet. EU:n toiminnan oikeutukselle tietty alueellisuus ja käyttäjänäkökulman ymmärtäminen ovat enemmän kuin tarpeen. 
Schroedter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, myös Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä haluaa kiittää esittelijää, joka on todella nähnyt vaivaa laatiakseen tasapuolisen mietinnön. Tehtävä oli erityisen vaikea siksi, että hänellä oli vähän aikaa käytettävissään.
Mietinnössä tuetaan enimmäkseen komission ehdotusta mutta ei kuitenkaan mennä sen pidemmälle. Oleellisia tavoitteita, joiden puolesta parlamentti on kampanjoinut, ei ole korostettu riittävästi. Esimerkkeinä näistä tavoitteista mainittakoon kestävä kehitys sekä johdonmukaisuus yhtäältä rakennepolitiikan ja toisaalta ympäristölainsäädännön ja komission ympäristötavoitteiden välillä. Komission jäsen korosti selvästi – ja panin tämän todellakin merkille – että Göteborgin tavoitteet ovat tärkeysjärjestyksessä Lissabonin tavoitteiden rinnalla. Mielestäni tämä on hyvin tärkeää ja olisin tyytyväinen, jos komissio todella onnistuisi säätämään siitä rakennerahastoja koskevassa asetuksessa. Vain yhden esimerkin mainitakseni totean, että yhteisen ilmastonmuutospolitiikan on oltava osa tulevaa koheesiopolitiikkaa, mikä on otettava huomioon myös hankkeiden valinnassa.
Työttömyyden kasvu ja lisääntynyt poismuutto heikossa asemassa olevilta alueilta on pysäytettävä. Tältäkin osin tarvitaan selkeää eriyttämistä. Mielestäni on erityisen tärkeää, ettei rakennerahastoja koskevaa asetusta saada organisoida ylhäältä käsin vaan yhteistyössä ja tasapuolisesti paikallisten toimijoiden kanssa. Lopuksi totean, että toivon komission todella pitävän kiinni komission jäsenen antamasta lupauksesta ja säätävän asetuksessa kumppanuutta koskevista sitovista säännöistä. 
Sudre (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tällä koheesiota koskevalla kolmannella raportilla epäilemättä viimeistellään komission jäsenen Barnier'n toimet hänen jättäessään virkansa Euroopan komissiossa. On hänen sitkeytensä ja erinomaisen suostuttelutaitonsa ansiota, että voimme perustellusti todeta, ettei pelkkään uudelleenkansallistettuun hyväntekeväisyyteen perustuva politiikka, joka rajoittuu vain köyhimpiin valtioihin, päässyt voitolle. Vaikka tässä väliraportissa ja Hatzidakisin mietinnössä myönnettiinkin, että on välttämätöntä asettaa vähiten kehittyneet alueet etusijalle, niissä ollaan myös laajasti yhtä mieltä siitä, että kaikki EU:n alueet tarvitsevat lähentymistä, kilpailukykyä ja yhteistyötä.
On siis mahdollista toteuttaa toimia taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion saavuttamiseksi vuoteen 2013 mennessä perustuslakisopimuksen 3 artiklassa edellytetyllä tavalla. Nämä toimet ovat osa periaatetta, jonka mukaan EU yhdistää vanhat ja uudet jäsenvaltiot yhteisen hankkeen pariin. Jopa nykyisen 15 jäsenvaltion unionin alueella on edelleen alueita, jotka ovat oikeutettuja rakennerahastoista myönnettävään tukeen, ja niille on edelleen osoitettava tällaista solidaarisuutta.
Rakennerahastojen hyödyntäminen Ranskan merentakaisissa departementeissa vuoteen 2013 saakka vaikuttaa minusta yleisesti ottaen rohkaisevalta, mutta odotan 299 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa käsittelevää tulevaa raporttia, joka komission on määrä hyväksyä. Siinä on annettu tarkempi selvitys erityisrahoituksesta ja yhteisön naapuruuspolitiikan -toimintaohjelmasta, jonka pitäisi hyödyttää syrjäisimpiä alueita.
Väittely luvuista, joista jotkut etsivät kiistanaiheita, kätkee itse asiassa taakseen olennaisen keskustelun Eurooppaa koskevista tavoitteistamme. Tässä keskustelussa tarvitaan rakentavaa ja järkevää toimielinten välistä vuoropuhelua. Emme saa tyytyä vain asettamaan tiettyä enimmäismäärää yhteisön varoille, vaan meidän on rauhassa sovittava Eurooppa-hankkeen nykyisistä tavoitteista. Yhteisenä tavoitteenamme onkin oltava EU:n sitouttaminen kestävään aluepolitiikkaan vastakohtana sellaiselle politiikalle, joka on suunniteltu vain taloudellisten olosuhteiden pakosta. 
McCarthy (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, vuosina 2000–2006 edustamani jäsenvaltio, Yhdistynyt kuningaskunta, on saanut yli 9 miljardia euroa EU:n rakennerahastoista maksettua suoraa tukea, jota on täydennetty yhteensovitetulla rahoituksella ja yksityisen sektorin tuella. Kukaan ei voi kiistää hyötyä, jonka teollisuus-, kaupunki- ja maaseutualueiden köyhät yhteisöt saavat näistä varoista. Hatzidakisin mietintö ja komission ehdotukset osoittavat niiden, jotka valittavat laajentumisen olevan huono uutinen Yhdistyneen kuningaskunnan alueille, olevan väärässä. Kiitän komissiota sen esittämistä ehdotuksista, joissa tarjotaan yhteisvastuuperiaatteen mukaisesti rahoitusta niille EU:n 15 jäsenvaltion – Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien – alueille, jotka sitä edelleen tarvitsevat.
Kaikkein suurin vaara piilee tietenkin yksityiskohdissa, ja meillä on edelleen paljon tehtävää, ennen kuin pääsemme yhteisymmärrykseen aluetukiohjelmien uudesta kierroksesta. Tämä mietintö ja nämä ehdotukset kuitenkin osoittavat, että köyhimmät alueemme voisivat hyötyä laajentumisesta kaksin verroin sisämarkkinoiden laajentumisen ja aluetuen jatkumisen ansiosta.
Työväenpuoluetta edustavat parlamentin jäsenet ovat tehneet tiivistä yhteistyötä alueiden edustajien, paikallisneuvostojen ja ammattijärjestöjen kanssa nimetäkseen painopistealueemme. Suhtaudumme myönteisesti lähentymisrahastoa koskeviin ehdotuksiin ja varsinkin niin kutsuttujen tilastovaikutuksesta kärsivien alueiden mukaan ottamiseen, ja toivomme, ettei ehdotuksesta pois jätettyjä alueita jätetä oman onnensa nojaan vaan että ne saavat taloudellisesti pehmeän laskun.
Suhtaudumme myönteisesti ehdotuksiin tukea alueiden kilpailukykyä entisillä tavoite 2 -alueilla ja odotamme innokkaasti kuulevamme lisätietoja siitä, miten tätä tukea jaetaan, sekä kyseisten alueiden nimeämisessä käytetyistä indikaattoreista.
Pyydän komissiota kehittämään valtiontukea koskevia ehdotuksiaan edelleen, kuten Hatzidakisin mietinnössä kehotetaan. On tärkeää, että myönnämme valtiontukea tasapuolisesti kaikille lähentymisalueille, myös tilastovaikutuksesta kärsiville alueille. Valtiontukea on uudistettava siten, että se tarjoaa enemmän mahdollisuuksia julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimille varsinkin kaupunkialueiden sekä hylättyjen maa-alueiden ja rakennusten uudistamista ajatellen.
Annan tänään tukeni esittelijä Hatzidakisin ehdotukselle. Toivon, että jäsenvaltiot, komissio ja parlamentti laativat kattavan talousarvion ja aluetukipaketin, joka on edullinen niin veronmaksajille kuin heikoimmassa asemassa oleville alueillemmekin. 
Nogueira Román (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan käyttää minulle myönnetyn lyhyen puheenvuoron ilmaistakseni hämmästykseni ja tyrmistykseni siitä kiinnostuksen puutteesta ja ylenkatseesta, joita parlamentin keskusteluissa on osoitettu sitä julmaa tosiasiaa kohtaan, että 25 jäsenvaltion unionissa koheesiopolitiikka menettää tehonsa. Sen vaikutus heikentyy ratkaisevasti.
Laajentumisen seurauksena ja mikäli neuvoston esittämät, vuodesta 2007 alkavalle kaudelle tarkoitetut rahoitusnäkymät otetaan käyttöön, koulutuspolitiikkaa varten varatut määrärahat henkeä kohden tavoite 1 -alueilla ovat vain 50 prosenttia 15 jäsenvaltion unionissa käytetyistä määrärahoista. Näin käy siitä huolimatta, että komission ehdottamat rahoitusnäkymät pannaan täytäntöön. Muistuttaisin, että unionin laajentuessa kymmeneen uuteen jäsenvaltioon väestömäärä niillä alueilla, joilla tulot henkeä kohden ovat alle ... prosenttia yhteisön keskiarvosta, kasvaa nykyisestä 73 miljoonasta henkilöstä 153 miljoonaan henkilöön eli 19 prosentista 32 prosenttiin 27 jäsenvaltion unionin väestöstä.
Tällä laajentumiskierroksella väkiluku nousee 28 prosenttia, kun taas bruttokansantuote kasvaa ainoastaan kuusi prosenttia. Niille meistä, joiden mielestä tarvitaan sosiaalista Eurooppaa – ja minulle galicialaisena – tämä on täysin anteeksiantamatonta etenkin siksi, että tulot unioniin liittyvissä valtioissa ovat vain 40 prosenttia nykyisten 15 jäsenvaltion keskimääräisistä tuloista henkeä kohden ja koska nykyisissä jäsenvaltioissa on vielä selvästi tarvetta säilyttää rakennerahastot edeltävien vuosien tasolla. 
Berend (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät kollegat, taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevässä kolmannessa raportissa on valittu oikeat keinot uudistaa eurooppalaista koheesiopolitiikkaa parantamalla sen rakenteita ja kohdentamalla toimia. Se, että 78 prosenttia erojen kaventamiseen ja kilpailutekijöiden parantamiseen tarkoitetuista varoista on osoitettu vähiten kehittyneille alueille, osoittaa, että olemme menossa oikeaan suuntaan: varojen satunnaisesta kylvämisestä halutaan siirtyä tukemaan varojen kohdennetun käytön rahoittamista.
Oikea päätös on myös tilastovaikutuksesta kärsivien alueiden tasavertainen kohtelu uuden lähentymistavoitteen mukaisesti. Suhtaudumme erityisen myönteisesti tähän ehdotukseen edellyttäen, että sillä taataan myös riittävä rahoitus, kuten vuodesta 2007 alkavaa jaksoa koskevassa komission tiedonannossa suunniteltiin. Jotta tilastovaikutuksesta kärsiviä alueita kohdeltaisiin oikeudenmukaisesti suhteessa perinteisiin tavoite 1 -alueisiin, on luovuttava uusista budjettileikkauksista ja tuen vähentämisestä.
Siksi haluankin tässä yhteydessä viitata viime syyskuussa annettuun parlamentin päätöslauselmaan, joka perustuu jäsen Mastorakisin mietintöön. Päätöslauselmassa ei korostettu pelkästään sitä, että laajentumisen tilastovaikutuksista kärsiville alueille myönnettävän tuen tasoon on kiinnitettävä erityistä huomiota, vaan myös sitä, että komission olisi samalla tavoin keskityttävä näille alueille myönnettyjen tukien hallinnointiin. Parlamentin selkeä enemmistö äänesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tuen puolesta, ja tämä pitäisi ottaa huomioon. Näin ollen odotamme, että kilpailun pääosasto esittelee jo ennen rakennerahastoja koskevien asetusluonnosten esittelyä ehdotuksensa alueellisesti kohdennettua tukea koskeviksi suuntaviivoiksi. Tässä ehdotuksessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon parlamentin äänestys, sillä meidän on varottava keskittämästä kapea-alaisesti tukea ja tukitoimia unioniin liittyviin valtioihin, mikä viime kädessä tukisi verodumppausta kyseisissä valtioissa ja johtaisi ainoastaan työpaikkojen menettämiseen nykyisissä EU:n jäsenvaltioissa yhtiöiden siirtäessä tuotantolaitoksiaan lännestä uusiin itäisiin jäsenvaltioihin. Olisi anteeksiantamatonta investoida unionin varoja yksipuoliseen tukiohjelmaan, jos se merkitsisi ainoastaan nykyisten työpaikkojen siirtymistä muualle. 
Duin (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, olen vakuuttunut siitä, että ihmiset odottavat syystäkin innokkaasti laajentumista. On kuitenkin totta, että heillä on myös monia pelkoja, ja meidän on suhtauduttava noihin pelkoihin vakavasti ja lievitettävä niitä mahdollisuuksien mukaan. Aluepolitiikka on tärkeä keino tällaisten pelkojen hälventämiseksi. Sen avulla on voitava ehkäistä tai poistaa eriarvoisuutta, epäoikeudenmukaisuutta ja poikkeuksia EU:ssa. Sillä ei kuitenkaan saa edistää tai aiheuttaa uusia epäoikeudenmukaisuuksia. Tästä syystä yhdymme edellisen puhujan, jäsen Berendin, esittämään näkemykseen ja vastustamme kaikkea unionin aluepolitiikkaa, joka aiheuttaa pelkästään yritysten siirtymistä muualle. Ihmiset eivät ymmärrä tai kannata Eurooppaa, joka palkitsee yrityksiä siitä, että ne siirtävät työpaikkoja pois yhdeltä alueelta vain tarjotakseen unionin tuella saman verran työpaikkoja jossain muualla.
Toinen seikka, joka on pidettävä mielessä on, ettei EU:n tukirahoitusta saada käyttää suurten veronalennusten tukemiseen saajamaissa. Yhteisvastuullisuus on ylevä periaate, mutta sen on oltava molemminpuolista, ja jotkut meistä huomaavatkin pian, että edistämällä verodumppausta voimme sahata omaa oksaamme. 
Ferrandez Lezaun (Verts/ALE ).
   – Kiitoksia, arvoisa puhemies. Hyvä jäsen Hatzidakis, haluan vielä kerran kiittää teitä mietinnöstänne. Tiedätte varmaankin, että olemme 99-prosenttisesti samaa mieltä kanssanne. Kiitän teitä eritoten siitä, että piditte sananne ja varmistitte, että ikääntyminen otetaan huomioon jollakin tavoin varojen kehittämisen yhteydessä. Vielä on kuitenkin määriteltävä, miten tämä voidaan tarkalleen ottaen toteuttaa. Huomaan jäsen Pomes Ruizin olevan puolellanne; tämä kysymys on tuotu esiin myös hänen mietinnössään. Siksi vaikuttaakin siltä, että olette molemmat täysin tietoisia ikääntymisen ja alhaisen väestöntiheyden seurauksista.
Hyvät kollegat, koheesiota ei voi olla ilman kehitystä, eikä kehitystä voi olla ilman tuottavaa väestöä. Tuottavaa väestöä ei voi olla, jos alue on harvaan asuttu ja väestö ikääntyy. Ikääntyminen ei ole alueellinen ongelma vaan laaja-alainen ongelma, joka vaivaa kaikkia Euroopan alueita. Se vaivaa myös kaikkia jäsenvaltioita, ja sen merkitys vain lisääntyy tulevina vuosina. Alueilla, joilla ikääntyminen muodostaa ongelman, se heikentää huomattavasti alueiden kehittymismahdollisuuksia. Kehotankin Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmää vetämään pois tarkistuksen 8, sillä tämä tarkistus voi vaikeuttaa ikääntymisen huomioon ottamista kehityksen kannalta kielteisenä tekijänä. 
Mastorakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, saarialueella sijaitsevan kaupungin entisenä pormestarina minäkin haluan tässä tilanteessa kiittää virkansa jättävää komission jäsentä Barnier'ta hänen toimistaan taloudellisen ja sosiaalisen koheesion edistämiseksi alueiden Euroopassa. Kiitän tietenkin myös kollegaani ja maanmiestäni, esittelijä Hatzidakisia, työstä käsittelemämme mietinnön parissa. Kuten kaikki tiedämme, hän on työllään saanut aikaan muutakin kuin tämän mietinnön.
On erittäin myönteistä huomata, että parlamentin ylivoimainen enemmistö hyväksyy ensinnäkin sen, että kaikenlainen aluepolitiikan uudelleenkansallistaminen olisi tuhoisaa jopa koko Euroopan unionin olemassaololle, sillä aluepolitiikka on pohjimmiltaan unionia yhdistävä side. Toiseksi enemmistö hyväksyy sen, että laajentumisen – tämä koskee kaikkea laajentumista – niin kutsuttuun tilastovaikutukseen puututaan varmistamalla tuen jatkuminen niillä alueilla, joissa sitä pidettiin tarpeellisena ennen laajentumista, jottei niiden kehittyminen keskeydy, ja kolmanneksi sen, että luonnonolosuhteiden aiheuttamista haitoista kärsivien alueiden on saatava erityiskohtelua, ja viimeiseksi sen, että koheesiopolitiikka, joka on todellakin unionille oleellinen väline Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi, on tuottanut tähän mennessä merkittäviä tuloksia. Siksi meidän kannattaakin jatkaa tätä tasapuolista, tasapainottavaa, luotettavaa ja tehokasta politiikkaa. 
Hedkvist Petersen (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä esittelijä Hatzidakisia hänelle tyypillisestä rakentavasta yhteistyöstä.
Ensinnäkin unionin koheesiopolitiikka on tarpeellista. Laajentuneessa EU:ssa tarvitaan yhteisvastuullista tulonjakopolitiikkaa, jolla kavennetaan eroja ja annetaan hyvitystä niille alueille, jotka sijaitsevat kaukana suurista markkina-alueista.
Toiseksi meidän on budjettikysymyksissä löydettävä EU:n onnistuneeseen laajentumiseen tarvittavat varat ja edistettävä kasvua Euroopassa. Varat on käytettävä viisaasti.
Kolmanneksi Ruotsin ja Suomen harvaan asutut pohjoisimmat alueet menettävät ehdotuksen mukaan tavoite 1 -alueen asemansa, ja tämä on asetettava kyseenalaiseksi, sillä näiden alueiden maantieteelliset haitat pysyvät ennallaan muun Euroopan tilanteesta riippumatta. Meidän on varmistettava näille Euroopan alueille niiden tarvitsema apu.
Neljänneksi komission on varmistettava, että syrjäiset ja harvaan asutut alueet ovat tulevassa rakennerahastoasetuksessa niille kuuluvassa asemassa. 
Guy-Quint (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte ja näette, Euroopan parlamentti seuraa erittäin tarkasti tulevaa aluepolitiikkaa, joka on kansalaisten mielestä yksi tärkeimmistä politiikan aloista. Huolimatta esittelijämme ja valiokuntamme tekemästä työstä eräs ratkaiseva seikka on edelleen avoinna: tälle politiikan alalle myönnettävän rahoituksen määrä.
On olennaista, että menojen tuleva yläraja antaa mahdollisuuden aluepolitiikan vahvistamiseen laajentumisen jälkeen. Komission ehdotus eli 1,24 prosenttia bruttokansantulosta ja kuuden valtion ehdottama yksi prosentti ovat hyvin kaukana toisistaan, ja vaarana on, että aluepolitiikkaa käytetään EU:n politiikkaa tasapainottavana tekijänä.
Muistamme, miten sitoutuneesti komission jäsen Barnier toimi vastustaessaan määrätietoisesti niitä kuutta maata, jotka halusivat supistaa EU:n talousarviota. Nyt kun komission jäsen Barnier on ministeri, toivon hänen osoittavan neuvostossa samanlaista vastuuntuntoa kuin komissiossa ja toivon, että hän saa kollegansa muuttamaan kantaansa komission ehdotuksesta.
Rakennerahastot ovat itse asiassa oleellisia EU:n yhteisvastuun kannalta. Unioni tarvitsee todellista koheesiopolitiikkaa, taloudellisia resursseja sen täytäntöön panemiseksi ja sitä varten tulot, jotka ovat vähintään 1,24 prosenttia bruttokansantulosta. 
Fischler,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, esitän vilpittömät kiitokseni tästä keskustelusta ja varsinkin monista täällä kuulemistani rakentavista puheenvuoroista. Tavoitteenamme on todellakin varmistaa, että muotoillessamme niitä lainsäädäntöaloitteita, jotka olemme luvanneet antaa heinäkuussa, otamme mahdollisuuksien mukaan huomioon useita lisäkohtia.
Aion puhua lyhyesti ja käsitellä vain muutamia seikkoja, joista yksi on kysymys siitä, miten aiomme tulevaisuudessa menetellä niin kutsuttujen yhteisöaloitteiden kanssa. Tarkoituksena on näiden yhteisöaloitteiden määrän vähentäminen, mikä tietenkin merkitsee, että useita erityisohjelmia, kuten Leader ja muita senkaltaisia, poistuu käytöstä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että näihin ohjelmiin kuuluvat toimet lopetettaisiin. Tarkoitus on, että aiemmin yksittäisten yhteisöaloitteiden yhteydessä toteutetut toimenpiteet yhdistetään pääohjelmiin. Tällä tavoin voimme varmistaa, että esimerkiksi Equal-ohjelmalle tai nimenomaan sukupuolten tasa-arvon edistämiseen suunnitelluille toimille annetaan niille kuuluva asema pääohjelmissa. Perustamissopimuksissa on tietenkin nimenomaan syrjäisimpiä alueita koskevat määräyksensä, jotka on otettava asianmukaisesti huomioon asiaan liittyvien toimien täytäntöönpanossa. Tiedän komission jäsenen Barnier'n panneen erittäin paljon painoa syrjäisimpien alueiden asioista huolehtimiseen, ja voin taata, että niihin kiinnitetään jatkossakin yhtä paljon huomiota.
Kysymys valtiontukeen liittyvistä alueellisista näkökohdista ja tukikelpoisten alueiden määrittelyn välttämättömyydestä on todellakin huomattavan arkaluonteinen, ja sen lisäksi jotkut tahot ovat huolissaan mahdollisista vaikeuksista alueilla, jotka rajoittuvat tukea saaviin alueisiin. Komissio kiinnittää erityistä huomiota tähän kysymykseen.
Toisaalta en voi myöskään yhtyä erään jäsenen esittämään näkemykseen, jonka mukaan unionin koheesiopolitiikka menettää voimansa laajentumisen jälkeen. Tämä ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa. Huolehdimme entiseen tapaan siitä, että asettamamme koheesiotavoite todella saavutetaan. Kyseiseen tarkoitukseen myönnetään myös lisää varoja. Ei ole kyse siitä, että kaikki varat otettaisiin nykyisiltä 15 jäsenvaltiolta ja annettaisiin uusille jäsenvaltioille. Varoja on käytettävissä enemmän.
Olen täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että tarvitsemme edelleen eurooppalaista – korostan sanaa eurooppalainen – koheesiopolitiikkaa. Pelkkä rahoituksen tarkistaminen, jota jotkut tavoittelevat tai ovat pohtineet, ei mielestäni auta meitä saavuttamaan tavoitettamme. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Fischler.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Ribeiro (GUE/NGL ),
   . – Mietinnössä tunnustetaan valtavat alueelliset erot, jotka epäilemättä kärjistyvät tämän laajentumiskierroksen myötä. Mietinnön mukaan taloudellisen ja sosiaalisen koheesion lujittaminen on yhtenäisasiakirjassa määrätty velvoite ja rakenteelliset investoinnit koheesioalueilla hyödyttävät unionin muita talousalueita. Sen mukaan 0,41 prosenttia olisi kuitenkin hyväksyttävä vähimmäistaso määrärahoille. 
Mietinnössä vaaditaan "menotavoitteeseen" perustuvan järjestelmän ja N+2-säännön säilyttämistä ja varoitetaan teollisuuden uudelleenjärjestelyistä ja siirtämisestä. Siinä todetaan, ettei yhteisön tukea saaneilla yhtiöillä pitäisi olla oikeutta saada lisää varoja niiden siirtyessä toiselle alueelle ja ettei valtiontuki saisi kannustaa yhtiöitä siirtymään. Mietinnössä vaaditaan myös varojen käytön valvonnan tehostamista ja konkreettisempaa strategiaa teollisuuden uudelleenjärjestelyjen ja niiden yhteiskunnallisten seurausten varalta.
Mietinnössä vahvistetaan tuen myöntäminen tilastovaikutuksesta kärsiville alueille ja hyväksytään tarkistuksia, jotka jätimme käsiteltäviksi poistaaksemme ilmauksen "tilapäinen siirtymävaihe" ja turvataksemme siirtymävaiheen tuen nykyisille tavoite 1 -alueille. Mietinnössä vaaditaan syrjäisimpien alueiden erityisaseman säilyttämistä ja erityisohjelmien jatkamista, vaikka ne eivät enää kuulukaan tavoite 1 -alueisiin. Siinä hyväksytään pysyvistä haitoista kärsiviä alueita koskeva ehdotuksemme. Mietinnön tavoitteena on varmistaa työllisyyttä koskevat alakohtaiset ehdotukset ja asianmukainen rahoitus sekä pien- ja mikroyrityksille ja erityisesti aikuiskoulutukselle suunnattu tuki. Vaadimme tilastovaikutuksen huomioon ottamista koheesiorahastossa. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Garriga Polledon laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0269/2004) Euroopan unionin yleisestä talousarviosta varainhoitovuodeksi 2005: Komission tiedonanto vuotuisesta toimintastrategiasta. 
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aloitamme viimeisen täysistunnossa käsiteltävän talousarviomenettelyn tällä vaalikaudella. Tästä mietinnöstä huomenna äänestävän parlamentin kokoonpano ei ole sama kuin sen parlamentin, joka äänestää joulukuussa vuoden 2005 talousarvion lopullisesta hyväksymisestä – olettaen, että kyseiseen vaiheeseen päästään. Luotan siihen, että ainakin kollegani budjettivaliokunnassa ja minä voimme äänestää joulukuussa uusista jäsenvaltioista tulevien kollegojemme kanssa.
Kiitän kaikkia kollegoja ja virkamiehiä siitä yhteistyöhengestä, jota he ovat tähän saakka minulle osoittaneet.
Talousarviomenettelyn ajan tasalle saattamisessa on tapahtunut innovatiivista edistystä. Arviointia ja toimintoperusteiseen budjetointiin siirtymistä koskevan keskustelun lisäksi Euroopan parlamentti luopuu aiemmista talousarvion suuntaviivoista. Ne korvataan päätöslauselmalla, joka koskee komission tiedonantoa vuotuisesta toimintastrategiasta. Yhtenä tavoitteena on tehdä lainsäädäntömenettelyistä tarkoituksenmukaisempia. Lisäksi haluamme vaikuttaa komission alustavan talousarvioesityksen suunnitteluun. Siksi kehotamme komissiota ottamaan huomioon poliittiset ja talousarviota koskevat painopisteemme sen neuvotellessa pääosastojen kanssa.
Tavoitteenamme oli laatia tänä vuonna lyhyempi päätöslauselma. Pelkäänpä, että olemme epäonnistuneet tavoitteessamme, kuten aiempinakin vuosina. Olen joka tapauksessa ilahtunut kollegojeni panoksesta. Haluan tässä yhteydessä korostaa, että parlamentin muiden valiokuntien lausunnot otetaan huomioon talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä.
Arvoisa komission jäsen, vuoden 2005 talousarvioesitystä on alusta alkaen leimannut erityinen piirre. Tarkoitan otsakkeita 3, 4 ja 5 koskevaa budjettirajoitusta. Tämä talousarvion rajoite vaikuttaa moniin ohjelmiin ja edellyttää erityistoimia, jotta määrärahat voidaan jakaa paremmin nykyisten tehtävien ja uusien painopisteiden kesken. Mielestämme uudet tarpeet edellyttävät varojen lisäämistä.
Kehotamme komissiota antamaan julkilausuman maataloutta koskevista pilottihankkeista ja vuoden 2004 talousarvion yhteydessä käynnistetyistä aloitteista. Rakennerahastojen suhteen korostamme määrärahojen parempaa toteutusta vuonna 2003 siitä huolimatta, että käyttämättömiä määrärahoja jäi erittäin paljon. Esittelijänne tarkoituksena on vahvistaa käytettävissä olevien määrärahojen kokonaismäärä jäsenvaltioiden ennusteiden perusteella.
Sisäpolitiikasta totean, että Euroopan parlamentti on huolissaan Lissabonin puolivälitavoitteiden saavuttamisesta. Siksi kehotamme keskittämään varat tärkeimpiin toimiin vuonna 2005. Erityistä huomiota on kiinnitettävä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, sillä ne edistävät kasvua ja työllisyyttä.
Parlamentti on huolissaan myös tiedotus- ja viestintäpolitiikan täytäntöönpanosta. Uudella varainhoitoasetuksella ei saada estää viimeksi mainitun kehittämistä.
Tämän talousarvion päätavoitteena on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen perustuvan eurooppalaisen alueen lujittaminen. Siinä kiinnitetään erityistä huomiota yhteiseen maahanmuuttopolitiikkaan sekä yhtenäisen Schengenin tietojärjestelmän ja VIS-viisumitietojärjestelmän täytäntöönpanon nopeuttamiseen. Molemmissa tapauksissa tarvitaan huomattavasti varoja. Parlamentin on joka tapauksessa käsiteltävä nopeasti näitä painopisteitä, jos se haluaa näyttää reagoivansa Euroopan kansalaisten huolenilmauksiin. Arvoisa komission jäsen, seisomme tässä asiassa teidän rinnallanne.
Vastaamme myös asianmukaisesti terrorismin asettamaan haasteeseen, varsinkin Madridissa 11. maaliskuuta tehtyjen kauhistuttavien iskujen takia. Omistamme uhrien muistolle kaikki ne toimet, joilla varmistetaan, ettei tällaisia raakuuksia voi enää koskaan tapahtua Euroopassa.
Siksi tuemme pilottihanketta terrorismin uhrien auttamiseksi. Tuemme myös Europolin ja Eurojustin vahvistamista. Lisäksi puollamme direktiiviänne korvauksista rikosten uhreille. Tuemme myös parlamentin käsiteltäviksi jätettyjä samankaltaisia aloitteita. Lyhyesti sanoen parlamentti tekee terrorismin torjumiseksi muutakin kuin tukee neuvostoa ja komissiota. Itse asiassa se yrittää ottaa ohjat käsiinsä.
Ulkosuhteissa parlamentti osallistuu yhä suuremmassa määrin Irakin jälleenrakennukseen ja demokratian lujittamiseen Afganistanissa. Parlamentti ei myöskään laiminlyö perinteisiä painopistealojaan. 
Muita uusia asioita tänä vuonna ovat naapuruuspolitiikka sekä EU:n diplomaattikunnan ja Euroopan ulkoisen toiminnan yksikön perustaminen. Yleinen periaate kaikissa näissä toimissa on, että uudet ulkosuhteita koskevat tarpeet rahoitetaan uusilla varoilla, jotka eivät ole pois perinteisiltä painopistealoiltamme.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi totean, että olemme panneet merkille vaatimuksenne 700 uudesta toimesta. Toivomme hartaasti, että yritätte joka tapauksessa hoitaa asiaa jossain määrin sijoittamalla henkilöstöä uudelleen.
Lopuksi totean, että seuraamme erittäin tarkasti eri virastojen tilannetta. Pyydämme niitä laatimaan keskipitkän aikavälin ohjelman, joka komission pitäisi pystyä sisällyttämään näiden virastojen kehittämistä koskevaan alustavaan talousarvioesitykseen toukokuussa.
Schreyer,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuoden 2005 talousarvio on ensimmäinen laajentuneen unionin talousarvio, jonka laajentunut budjettivallan käyttäjä hyväksyy. Komissio antaa vuoden 2005 alustavan talousarvioesityksen lähiviikkoina. Puheenjohtajavaltio Alankomaiden johtaman neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä on edustettuina 25 jäsenvaltiota, ja Euroopan parlamentin edustajat 25 jäsenvaltiosta osallistuvat parlamentin ensimmäiseen käsittelyyn lokakuussa.
Vuoden 2005 talousarvio esitellään siis koko joukolle uusia kasvoja varsinkin komissiossa. Ei ole kuitenkaan epäilystäkään siitä, että talousarviota hallitsee laajentuminen, mitä korosti myös yleisesittelijä Garriga Polledo mietinnössään. Hyvä esittelijä Garriga Polledo, kiitän teitä vilpittömästi mietinnöstänne, etenkin kun teillä oli suuria paineita laatia se varsin lyhyessä ajassa komission tiedonannon vuoden 2005 toimintastrategiasta viivästyttyä.
Yksi vuoden 2005 talousarvion tavoitteista on liittymissopimukseen sisältyvien sopimusten täytäntöönpano. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että maanviljelijöille maksettavat suorat tuet kirjataan ensimmäistä kertaa talousarvioon. Se merkitsee myös rakennerahastoista maksettavien rahoitussitoumusten lisäämistä Kööpenhaminassa sovitulla tavalla. Rakennerahastot ovat tärkein väline, jolla Euroopan unioni myöntää elintasokuilun kaventamiseen tarkoitettua rahoitustukea uusille jäsenvaltioille, ja rakennerahastojen pitäisi säilyä myös tulevaisuudessa koheesiopolitiikan pääasiallisena rahoitusvälineenä.
Vuoden 2005 talousarvion ensimmäistä käsittelyä edeltävässä kuulemisessa tiedotan teille viimeisimmästä kehityksestä uusille jäsenvaltioille tarkoitettujen rakennerahasto-ohjelmien osalta. Laajentumiseen liittyvä poliittinen painopiste otetaan huomioon myös hallintomenoissa: kuten komission tiedonannossa vuonna 2002 todettiin ja kuten yleisesittelijänne hetki sitten toisti, komissio aikoo anoa joukon uusia virkoja laajentumista silmällä pitäen. Tämä tarkoittaa 700 uuden toimen perustamista, ja noin puolet näistä toimista annetaan kielipalveluille.
Hallintomenot edellyttävät erityistoimia ja varsin tiivistä yhteistyötä kaikilta toimielimiltä, mikäli aiomme toimia rahoitussuunnitelmissa määrätyn enimmäismäärän rajoissa, joka on valuuttakurssitappioita varten myönnettyjen määrärahojen leikkaamisen vuoksi osoittautunut aiemmin arvioitua alhaisemmaksi. Jäsen Kuckelkorn on tietenkin käsitellyt tätä hyvin perusteellisesti, ja kiitän myös teitä mietinnöstänne, hyvä jäsen Kuckelkorn. Laajentumiseen liittyviä ensisijaisia tehtäviä ajatellen komissio ehdottaa myös Turkille, Bulgarialle ja Romanialle myönnettävän liittymistä valmistelevan tuen korottamista, kuten neuvosto parlamentin tuella päätti.
Euroopan talouskasvun vauhdittaminen on jäsenvaltioiden ja unionin tehtävä, ja se auttaa muutamien seuraavien vuosien suunnittelussa. Laajentuminen itsessään vauhdittaa talouden kehittymistä. Lisätoimia tarvitaan kuitenkin täyden hyödyn saamiseksi laajentuneista yhtenäismarkkinoista. Näille toimille myönnetään rahoitustukea EU:n talousarviosta niin rakennerahastojen kautta kuin Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseen myönnetyistä varoistakin, ja näitä varoja on tarkoitus lisätä ensi vuonna. Varat, jotka on osoitettu sellaisiin toimiin kuin kemikaaliviraston perustaminen, ovat olennaisia menoja, jos aiomme varmistaa, ettei uusi kemikaalipolitiikan toimintamalli, johon kuuluu jo käytössä olevien aineiden ympäristövaikutusten ja kansanterveysvaikutusten testaaminen, muodosta kemianteollisuudelle byrokraattista estettä vaan itse asiassa nopeuttaa innovaatioprosessia.
Hirvittävät tapahtumat syyskuun 11. päivänä vuonna 2001 ja raa'at terrori-iskut Madridissa ovat selvästi korostaneet terrorismin aiheuttamaa uhkaa. Euroopan unionissa tarvitaan lisää yhteistyötä, tehokasta yhteistyötä, kansalaistemme suojelemiseksi tällaisilta vaaroilta. Suunnitteilla olevat tämän alan toimet ovat toinen painopiste vuoden 2005 talousarviossa, ja huomautan, että myös kaikki toimielimet ovat yksimielisiä tästä seikasta.
Euroopan unionin sisäinen turvallisuus ja sen asema ulkopolitiikan alalla ovat erottamattomat. Ulkopolitiikan alan talousarvio asettaa meille toisen merkittävän haasteen vuonna 2005. Kirjauksiin tehdyt mukautukset jäävät alle inflaatioasteen. Käytännössä tämä merkitsee, että yhteisen ulkopolitiikan talousarvion todellinen arvo pienenee. Tämä on jyrkästi ristiriidassa kaikkien poliittisten julkilausumien kanssa ja silminnähden vastoin perustuslakisopimusta, jonka toivomme tulevan hyväksytyksi lähiviikkoina. Emme yksinkertaisesti pääse mihinkään siitä, että ulkopolitiikan talousarvion enimmäismäärä asetettiin liian alas. Tämä virhe ei saa toistua seuraavalla rahoitussuunnittelukierroksella.
Meidän on kaikesta huolimatta turvattava määrärahat tärkeimmille painopisteille, joita ovat muiden muassa köyhyyden torjuminen sekä Afganistanille ja Balkanin maille antamiemme lupausten täyttäminen – lupausten, joihin myös jäsen Garriga Polledo viittasi puheenvuorossaan. Ensi vuonna tarvitsemme jälleen varauksen ennakoimattomia kuluja varten, jotta meillä on käytettävissämme varoja Irakia varten. Toivokaamme ja tehkäämme kaikki oma osuutemme sen varmistamiseksi, että ensi vuoden Irak-ohjelmassa voidaan todellakin keskittyä jälleenrakentamiseen.
Vuosi 2005 on rahoitusnäkymien kuudes voimassaolovuosi. Ohjelmakauden lähestyessä loppuaan liikkumavara kaventuu entisestään sitä mukaa, kun aina vain enemmän varoja sidotaan etukäteen aiempina vuosina tehtyjen päätösten mukaisesti. Ensi vuosi on erityisen tiukka, koska mainitsemani mukautukset osoittautuivat pienemmiksi kuin oli alun alkaen suunniteltu. Nykyisissä rahoitussuunnitelmissa on vuotta 2005 varten osoitettu 119 miljardia euroa maksusitoumusmäärärahoihin ja 114 miljardia euroa maksumäärärahoihin, mikä on 1,09 prosenttia bruttokansantulosta. Aiempina vuosina tehtyjen päätösten täytäntöönpanosta aiheutuvat menot nielevät suurimman osan varoista talousarvion kaikissa enimmäismäärissä. Kyseiset päätökset liittyvät Agenda 2000:een, liittymissopimukseen, monivuotisiin ohjelmiin, rauhansuunnitelmiin ja jopa maatalouden uudistuspakettiin, jonka kokonaisvaikutus tuntuu ensi vuonna sen kustannusten noustessa noin miljardiin euroon.
Tarvitaan tiivistä ja hedelmällistä yhteistyötä kaikkien osapuolten kesken, jos aiomme päästä ajoissa yksimielisyyteen vuoden 2005 talousarviosta. Aiempien vuosien tapaan komissio tekee tiivistä yhteistyötä esittelijöiden ja parlamentin budjettivaliokunnan kanssa sekä puheenjohtajavaltio Alankomaiden johtaman neuvoston talous- ja rahoituskomitean kanssa. Pidän myös henkilökohtaisesti kunnia-asiana tehdä tiivistä ja tehokasta yhteistyötä aiempien vuosien tapaan, jotta voimme laatia ja hyväksyä talousarvion, josta on huomattavasti apua laajentuneen unionin tavoitteiden saavuttamisessa. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, aloitan kiittämällä yleisesittelijää hänen mietinnöstään. Minun on myös jälleen kerran ilmoitettava komissiolle ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan pitkäaikainen kanta. Olen iloinen, että myös esittelijä Garriga Polledo tuki tätä kantaa. Emmehän voi jatkaa uusien painopisteiden rahoittamista muun maailman, kuten Tacisin, Välimeren alueen, Latinalaisen Amerikan ja Aasian, kustannuksella. Arvoisa komission jäsen, se ei yksinkertaisesti ole mahdollista. Tarkoitan uusia lupauksia, kuten niitä, jotka annettiin Afganistanille ja Irakille.
Käyn nopeasti läpi ulkoasioiden valiokunnan painopisteet. Ne ovat köyhyyden torjuminen ja ihmisoikeuksien edistäminen. Valiokunta on myös yhtä mieltä EU:n turvallisuusstrategian painopisteistä, joita ovat terrorismin torjuminen, joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen, järjestäytyneen rikollisuuden ja alueellisten konfliktien ehkäisy sekä huonossa asemassa olevien valtioiden auttaminen.
Olen pannut jokseenkin huolestuneena merkille tarvittavat mukautukset, joilla vuoden 2005 talousarviota sovitetaan rahoitusnäkymien vaatimuksiin. Arvoisa komission jäsen, mielestäni yhteistyötarjous, jonka juuri esititte budjettivaliokunnalle ja neuvoston puheenjohtajavaltiolle, voidaan tehdä myös ulkoasioiden valiokunnalle, koska teemme kaikki yhteistyötä edistääksemme Euroopan ulkoisten toimien tehokkuutta ja näkyvyyttä. 
Rübig (PPE-DE ),
   . –Arvoisa puhemies, tärkeimpänä tavoitteenamme on oltava menestyksekäs toiminta pienten ja keskisuurten yritystemme hyväksi. 

Mielestäni tärkeintä on turvata nykyiset työpaikat ja yritykset sekä luoda uusia, ja tähän tarvitsemme ennen kaikkea pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Yrityksillä on tällä hetkellä melkoisia huolia Basel II -paketin käyttöönoton vuoksi. Euroopan komission on yksinkertaisesti pikaisesti tutkittava Basel II -sopimusten käyttöönottoa ja suoritettava samassa yhteydessä vaikutusten perusteellinen arviointi.
Viime kädessä kyse on myös uusien rahoitus- ja takausvälineiden perustamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille. Näiden pk-yritysten pitäisi toimia menestyksekkäästi Euroopan puolesta maailmanmarkkinoilla, mikä on toinen syy siihen, että WTO:n kokous ja Euroopan parlamentin ehdottama parlamentaarinen konferenssi ovat ensiarvoisen tärkeitä. Pyydän komissiota liittämään ohjelmaan myös tämän Euroopan parlamentin esittämän ehdotuksen. 
Pronk (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, me työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan jäsenet olemme erittäin tyytyväisiä esittelijä Garriga Polledon mietintöön. Hänen toimikautensa esittelijänä on parlamentin vaikein, koska se osuu ajankohtaan, jolloin parlamentti on tilapäisesti tauolla. Tällaisina aikoina varsinkin neuvostossa on kaikenlaisia voimia, jotka yrittävät haalia asioita omaan toimivaltaansa, mutta mielestäni voimme luottaa siihen, että jäsen Garriga Polledo pitää puolensa näitä hyökkäyksiä vastaan.
Valiokunnallamme oli kolme tärkeää painopistettä. Yksi niistä, Lissabonin toimintaohjelma, on hyväksytty mietinnössä kokonaisuudessaan. Lissabonin tavoitteet ovat ratkaisevia paremman kilpailukyvyn, paremman työllisyyden ja paremman talouden kannalta. Meidän on pantava tälle vielä enemmän painoa kuin aiemmin. Jotta Lissabonin toimintaohjelma onnistuisi, meidän on myös nimettävä työmarkkinaosapuolet. Tähän tarvitaan vain vähän varoja, mutta se on todellakin äärimmäisen tärkeää. Olisi hyvä, jos tämä asia tuotaisiin vielä tavalla tai toisella mukaan keskusteluun päätöslauselman yhteydessä.
Toisen näkökohdan muodostavat terveys ja turvallisuus, jotka ovat lähitulevaisuudessa erittäin tärkeitä varsinkin uusien jäsenvaltioiden kohdalla. 
Herranz García (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, varainhoitovuotta 2005 leimaa maatalouden kannalta olennaiselta osin kaksi kysymystä: yhtäältä se, että Euroopan unionissa on 25 jäsenvaltiota talousarvion alusta alkaen, kuten komission jäsen oikeutetusti totesi, ja toisaalta tiettyjen yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen yhteydessä annettujen ja nyt voimaan astuvien säännösten täytäntöönpano. Tällaiset säännökset koskevat esimerkiksi maidontuottajille myönnettyjä suoria tukia, riisille myönnettyä tukea, josta puuttuvat aiemmat rangaistusseuraamukset, sekä kuivatuille hedelmille myönnettävää tukea, durumvehnän laatua ja energiaviljelmiä.
Siksi komission on ollut välttämätöntä ennakoida alustavassa talousarvioesityksessä joitakin laajentumisen seurauksia myöntämällä riittävästi varoja esimerkiksi tiettyjä tuotteita, kuten voita tai naudanlihaa, koskeviin interventiotoimenpiteisiin siltä varalta, etteivät uudet jäsenvaltiot pysty nopeasti yhdenmukaistamaan hintojaan tai esimerkiksi varoja, jotka on tarkoitettu eläinlääketieteellisiin tarkoituksiin eläintautien torjumiseksi; nämä taudithan saattavat lisääntyä nykyisten rajojen katoamisen myötä.
Haluan lopuksi korostaa, että maatalousvaliokunta on mietinnössä antamassaan lausunnossa ilmaissut vankan tukensa yhteisön vakuutuksen rahoittamiseen tarkoitetun pilottihankkeen käynnistämiseksi. Hankkeen tarkoituksena on lievittää ilmastollisten ääri-ilmiöiden aiheuttamia seurauksia. 
Langenhagen (PPE-DE ),
   –Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, kalatalousvaliokunnan puheenjohtajan ominaisuudessa ilmaisin kaksi tuntia sitten luottamukseni EU:n kalastusalan tulevaisuuteen. Jatkan nyt siitä, mihin jäin ja korostan, että nämä tulevaisuudennäkymät riippuvat uudistustoimien järjestelmällisestä toteuttamisesta ja päätösten täytäntöönpanosta.
Vaadinkin, että vuoden 2005 talousarviossa otetaan asianmukaisesti huomioon ainakin yhteisen kalastuspolitiikan pääasialliset toiminta-alueet. Ensinnäkin asianosaisten yksiköiden henkilöstöä on vahvistettava, jos YKP:n uudistuksen tavoitteet aiotaan saavuttaa. Toiseksi alueellisten neuvoa-antavien elinten perustamista koskevien suunnitelmien on oltava vakaalla taloudellisella pohjalla, ja kolmanneksi vakaa taloudellinen pohja on tarpeen myös yhteisön kalastuksenvalvontaviraston perustamiseksi. Neljänneksi tarvitsemme riittävästi varoja uusia kalastussopimuksia varten sekä mahdollistaaksemme EU:n osallistumisen kansainvälisiin kalastusalan järjestöihin, ja viidenneksi tarvitsemme riittävän rahoituksen rannikkoalueille, jotka kärsivät elvytyssuunnitelmien ja hätätoimenpiteiden vaikutuksista.
Päätöksemme YKP:n uudistamisesta on järkeenkäypä. Vuoden 2005 talousarviossa tavoitteena on oltava vankan ja kestävän taloudellisen perustan luominen, jotta kalastusala saataisiin jälleen kannattavaksi. 
Guy-Quint (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, uusi vuotuisen toimintastrategian väline antaa mahdollisuuden yhdistää lainsäädäntö- ja talousarviokierrokset ja helpottaa talousarviomme poliittista käsittelyä.
Mielestämme on oleellista, että yhteisesti päätetyt toimet todella kirjataan talousarvioon uhraamatta muita EU:n toimintalinjoja. Tämä edellyttää ehdotettua suurempia tuloja. Korostan kuitenkin, että talousarviossa on osoitettava enemmän varoja Lissabonin tavoitteille. Ohjelman ollessa puolivälissä emme ole saavuttaneet tavoitteitamme. Siksi on välttämätöntä keskittää varoja työllisyyteen, innovaatioihin ja sosiaalista koheesiota edistäviin toimiin.
Tällä tavoin on varmistettava työmarkkinaosapuolten osallistuminen nykyaikaistamisneuvotteluihin. Kaikkiin budjettikohtiin, jotka antavat mahdollisuuden edistää unionin taloushallintoa, on myönnettävä rahoitusta. Olemme yksimielisesti tunnustaneet pienten yritysten olennaisen merkityksen työllisyyden nykyaikaistamisessa. Niiden osuus työpaikkojen luomisessa ja säilyttämisessä on yleisesti tunnustettu. Meidän on kuitenkin jatkettava pienten yritysten auttamista parantamalla niiden toimintaympäristöä. Sosiaalialalla toimivien kansalaisjärjestöjen tukemista on helpotettava, ja meidän on löydettävä keino niiden taloudellisen epävarmuuden poistamiseksi.
Lopuksi totean olevani samaa mieltä esittelijämme kanssa siitä, että tieto ja viestintä ovat aloja, joille komission on pantava enemmän painoa ja joiden suhteen sen on tartuttava toimeen. Pelkästään kyseisten budjettikohtien rahoittaminen ei riitä, vaan varsinkin komission on täysin ymmärrettävä oma asemansa tässä tieto- ja viestintäpolitiikassa, koska kaikkien toimien on viime kädessä palveltava kansalaisia. 
Gröner (PSE ),
   –Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, tasa-arvonäkökohtien huomioon ottamisen talousarvion laatimisessa (gender budgeting) on oltava muutakin kuin sanahirviö. Kehotan ja vaadin teitä varmistamaan, että sukupuolten tasa-arvon periaate läpäisee tämän talousarvion. Sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamista on toteutettava käytännössä, ja se on voitava mitata euroissa. Euroopan yhteisössä naiset joutuvat useammin perheväkivallan kuin terrorismin uhreiksi. Siksi vaadimme vuoden 2006 julistamista väkivallan torjumisen eurooppalaiseksi teemavuodeksi. Haluamme, että Beijing +10 -toimintaohjelman tarkistuksessa täydennetään Beijingin toimintaohjelmaa. ja haluamme, että naisten maailmankonferenssin tulosten täytäntöönpanosta vastaa eurooppalainen konferenssi, joka esimerkiksi kehittäisi lisää strategioita. Lisäksi on perustettava Euroopan tasa-arvoinstituutti, joka kokoaisi luotettavaa tietoa poliittisten päätöstemme perustaksi. Odotamme komission toteuttavan sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamista kaikilla toiminta-aloilla, ja vuoden 2005 talousarviosta, joka on laajentuneen unionin ensimmäinen talousarvio, olisi käytävä ilmi tärkeimmät indikaattorit sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen periaatteen soveltamisesta. 
Ferber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kollegat, kiitän aluksi vilpittömästi esittelijäämme, joka on laatinut erinomaisen mietinnön hankalissa olosuhteissa, kun otetaan huomioon, että kaikki meistä joko valmistelevat tai käyvät parhaillaan vaalikampanjaa. Mietintö on parlamentille kunniaksi. Poimin mietinnöstä muutamia kohtia kommentoidakseni niitä lyhyesti. Haluan ilmaista hämmästykseni etenkin siitä, että komissio on nähtäväsi neuvoston kanssa yksimielisesti – tai siltä ainakin mietinnön perusteella vaikuttaa – sopinut leikkaavansa 100 miljoonaa euroa alakohtaisesta ohjelmasta, jonka tavoitteena on pullonkaulojen poistaminen Euroopan laajuisten verkkojen yhteydessä. Mielestäni tämä ei ole hyväksyttävää sen paremmin menettelylliseltä kuin poliittiseltakaan kannalta.
Menettelyistä totean, ettei komissio ei ole budjettivallan käyttäjä. Budjettivallan käyttäjän tehtävä on uskottu muille toimielimille, joista parlamentti on yksi. Komission on otettava huomioon budjettivallan käyttäjän tahto. Tämän ilmeisen sopimuksen sisällön osalta on ilmeistä, varsinkin omalla seudullani, ettemme ole valmistautuneet laajentumiseen ainakaan liikenteen infrastruktuurin suhteen ja että tällä alalla tarvitaan pikaisesti varoja. Siksi on anteeksiantamatonta, että meidän olisi nyt hylättävä merkittävä hanke, jota komissio ehdotti parlamentin painostuksesta. 
Haluan korostaa tätä selvästi, ja saanen myös sanoa, että komission pitäisi harkita uudelleen toimintalinjaansa viisumipolitiikkaansa liittyvien valmistelutoimien, Schengen-tietojärjestelmän ja pakolaispolitiikkansa suhteen. Useat pääosastot ovat omaksuneet hyvin erilaisia toimintalinjoja tässä kysymyksessä, vaikka komissio on tietenkin velvollinen noudattamaan johdonmukaista ja kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Sitä, mitä useat tahot komissiossa tällä hetkellä esittävät, ei voida hyväksyä, ja nämä esitykset ovat joissain tapauksissa myös sisäisesti ristiriitaisia.
Lopuksi haluan käsitellä uusien toimien perustamista. Varoitan teitä selvin sanoin ja jo etukäteen siitä, että tutkimme hyvin tarkoin, onko todella tarpeen perustaa 700 uutta virkaa. 
Walter (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Schreyer, keskustellessamme vuoden 2005 talousarviosta olemme tuskin päässeet alkua pidemmälle. Uuden parlamentin tehtävä on viedä prosessi loppuun. Tässä mielessä tämä talousarvio on epätavallinen.
On myös epätavallista, että talousarvioon vaikuttavat voimakkaasti ne erityisolosuhteet, joissa se laaditaan. Toisaalta haluamme saada laajentuneesta unionista toimivan, ja sen takia meidän on luotava asianmukaiset olosuhteet. Lisäksi kaikessa laajentumiseen liittyvässä on kyse tulevaisuudesta ja myös varojen saatavuudesta. Keskustelemme talousarviosta myös rahoitusnäkymistä käytävän keskustelun pohjalta, koska vuoden 2005 talousarvio on toiseksi viimeinen ennen uusia rahoitusnäkymiä. On selvää, että arvioimamme luvut ovat tulevaisuuteen vaikuttavia valintoja, ja ne ovat myös yksi peruste rahoitusnäkymistä käytävälle keskustelulle, halusimmepa tai emme.
Samalla on todettava, ettei Eurooppa ole saari. Eurooppalaisten on osallistuttava kansainväliseen politiikkaan, olipa se sitten ulkopolitiikan alalla, jolla meidän on pyrittävä estämään konflikteja, tai sisäisen turvallisuuden alalla, johon viittasitte ja jolla meidän on osaltamme toimittava yhteistyössä kansainvälisen rikollisuuden torjumiseksi. Lisäksi meidän on vastattava kansainvälisen kilpailun haasteisiin ja varmistettava, että yrityksemme ja taloutemme pystyvät pitämään puolensa.
Kuten aiempinakin vuosina, yritämme varmistaa, että käsittelemämme talousarvio on tiukka – jopa juuri kuvailemissani olosuhteissa. Sen on kuitenkin oltava myös riittävä. Emme anna kenenkään nimittää saitureiksi niitä, jotka puhuvat tarkan harkinnan ja säästäväisyyden puolesta, emmekä suvaitse, että niitä, jotka ilmoittavat tarvitsevansa lisää varoja tietyllä alalla, syytetään tuhlailusta.
Laatiessamme tätä talousarviota kuvailemissani olosuhteissa, jotka eivät tee yhteisymmärryksen saavuttamista helpommaksi, noudatamme edelleenkin aiemmin omaksumaamme periaatetta edellyttämällä tiukan mutta riittävän talousarvion laatimista, jotta kansalaiset tietävät voivansa luottaa siihen, että Euroopan parlamentti toimii vastuullisesti talousarviokysymyksissä. 
Pohjamo (ELDR ).
   –Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää esittelijää herra Garriga Polledoa hyvästä mietinnöstä. Ensi vuoden talousarvio tulee olemaan vaikea, EU laajenee kymmenellä uudella jäsenvaltiolla, jotka tuovat mukanaan yhdeksän uutta virallista kieltä. Tämä tulee asettamaan EU:n hallinnon erittäin kovalle koetukselle.
Uudet jäsenvaltiot on saatava mukaan EU:n yhteiseen toimintaan. Tämä merkitsee, että niiden on saatava oikeudenmukainen osuus myös työntekijöistä ja virkamiehistä EU:n eri toimielimiin. Tämä on valtava rekrytointi- ja koulutustehtävä. Komission pyyntö 700 uuden toimen saamiseksi on perusteltu, vaikka se on huomattavan suuri määrä. Samalla on kuitenkin huolehdittava, että hallinto ei byrokratisoidu. Vastuun ja vallan siirtämistä alaspäin on jatkettava, samoin henkilökohtaisen vastuun selkeyttämistä. Hallinnossa on entistä enemmän siirryttävä toimintaperusteiseen johtamiseen, jossa tuloksellisuus on tärkeintä.
Erityistä painoa on pantava sisäisen turvallisuuden parantamiseen. Tämä edellyttää muun muassa tehostuvaa kamppailua huumeita ja muuta kansainvälistä rikollisuutta ja laitonta maahanmuuttoa vastaan. Tämä tuo paineita erityisesti budjetin otsakkeeseen 3 "Sisäiset politiikat".
Rakennepolitiikan osalta on vihdoin päästävä maksamattomien sitoumusten RAL:ien pienentämiseen. Budjetin rakenteen osalta on kehitettävä sen informatiivisuutta. Budjetista on selkeästi käytävä ilmi yksittäisen politiikanalan kustannukset ja saavutukset. Parlamentaarikkojen on voitava selkeästi nähdä, mitä EU-rahalla on saatu tai voidaan saada aikaan. 
Buitenweg (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitän lämpimästi esittelijä Garriga Polledoa hänen työstään ja odotan myös hedelmällistä yhteistyötä vuoden 2005 talousarvion parissa. Haluan esittää yleisluonteisemman huomion, sillä sekä esittelijä Wynnin rahoitusnäkymiä koskevassa mietinnössä että parhaillaan käsiteltävänämme olevassa mietinnössä puhutaan Lissabonin prosessista, tarpeesta lisätä talouskasvua.
Ihmettelen, ettei missään mainita Göteborgissa tehtyjä lupauksia. Tuolloin käsiteltiin aikaansaamamme kasvun laatua, kestävää kehitystä ja biologista monimuotoisuutta. Meidän on investoitava enemmän puhtaisiin energiamuotoihin ja energiansäästöön, ja sen on näyttävä myös talousarviossa. Vaikuttaa siltä, että jäsenvaltiot aikovat saavuttaa Lissabonin tavoitteet pääasiassa vain puhumalla, koska raha-asioita ja todellista sosiaalipolitiikkaa ei haluta nostaa pöydälle. Jäsenvaltiot antavat sisällyksettömiä lausuntoja, eikä enää ole puhettakaan kestävästä kehityksestä ja siitä annetuista lupauksista, vaan ne unohdetaan.
Tavoitteenani on kansalaisten ja ympäristön Eurooppa, ei markkinoiden ja valuuttojen Eurooppa – toisin sanoen ei pelkästään Lissabonin vaan myös Göteborgin tavoitteiden mukainen Eurooppa. 
Turchi (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää jäsen Garriga Polledoa hänen tekemästään työstä ja myös budjettivaliokunnassa tehdystä yhteistyöstä. Kiitokseni menevät myös jäsen Wynnille koko siitä ajasta, jonka olemme työskennelleet yhdessä, sekä jäsen Walterille ja kaikille valiokunnan jäsenille.
Vuosi 2005 on kenties ensimmäinen kokonainen vuosi 25 jäsenvaltion uudelle Euroopalle, ja mielestäni komission jäsen, jota kiitän, ei saa unohtaa tätä. Näin ollen se on ensimmäinen vuosi, jolloin EU:n talousarvio laaditaan kokonaan 25 jäsenvaltion ehdoilla. Meillä on vastassamme uusia haasteita, sillä menotaso on joka tapauksessa pidettävä asianmukaisena tietyn kasvutason takaamiseksi samalla kun otetaan huomioon uusia vaatimuksia. Tämän on joka tapauksessa tapahduttava aina rahoituskurin mukaisesti, ja sitä on noudatettava ennen kaikkea parlamentaarisen valvonnan avulla.
Toivomme, että kaikki tämä toteutetaan lähitulevaisuudessa, vielä suuremmalla syyllä 25 jäsenvaltion Euroopassa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Kuckelkornin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0236/2004) ennakkoarviosta Euroopan parlamentin tuloista ja menoista varainhoitovuodeksi 2005. 
Kuckelkorn (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, budjettivaliokunta on pohtinut perusteellisesti ennakkoarviota parlamentin tuloista ja menoista vuodeksi 2005, ja ryhmien ylivoimainen enemmistö on päässyt yksimielisyyteen käsiteltävänä olevasta mietinnöstä. Esitän lämpimät kiitokseni kaikille tähän hyvään yhteistyöhön osallistuneille.
Keskitynkin tässä ainoastaan muutamaan erityisseikkaan. Vuoden 2005 ennakkoarviot perustuvat seuraaviin pääparametreihin: täydet 12 kuukautta laajentumisesta johtuvia menoja ja yhdeksän uutta kieltä – ja tietenkin, mikäli Kyproksen tämänviikkoisen kansanäänestyksen tulos on myönteinen, mukaan tulee vielä kymmenes uusi kieli; 44 työviikkoa, joista kolme vaalipiiriviikkoa, 12 tavanomaista täysistuntoa ja kuusi lisäistuntoa; 2,7 prosentin mukautus palkkoihin ja virkojen seitsemän prosentin kiinteämääräinen vähennys. Vuoden 2005 ennakkoarviot laaditaan tänä vuonna erityisolosuhteissa 1. toukokuuta tapahtuvan laajentumisen ja kesäkuussa pidettävien Euroopan parlamentin vaalien takia, ja niinpä jäljellä on vielä monia kysymyksiä ja epävarmuustekijöitä, jotka voidaan selvittää vasta hieman ennen ensimmäistä käsittelyä tämän vuoden syyskuussa.
Poliittiset painopisteet: tärkeintä on tyydyttää laajentumisesta aiheutuvat tarpeet otsakkeeseen 5 vuonna 2005 liittyvistä taloudellisista rajoitteista huolimatta. Mielestäni vuoden 2005 tärkein tavoite ovat moitteeton varainhoito ja talousarvion kurinalaisuus sekä se, että eurooppalaiset veronmaksajat saavat vastinetta rahoilleen. Vuoden 2005 talousarvion ennakkoarvioiden on perustuttava asianmukaisiin oletuksiin ja todellisiin tarpeisiin talousarvioon liittyvät rajoitteet ja epävarmuustekijät huomioon ottaen.
Yleiset puitteet: alustava ennakkoarvioesitys on asetettu tasolle, joka on yhteensä 20 prosenttia rahoitusnäkymien otsakkeen 5 määrästä, eli 1 272 miljoonaa euroa. Tästä määrästä 1 007,6 miljoonaa euroa on tarkoitettu tavanomaisiin toimintamenoihin ja 173,4 miljoonaa euroa laajentumisesta johtuviin tarpeisiin. Pääomanlisäysten ja kiinteistöjen nopeutetun takaisinmaksun ansiosta viime vuosina on saatu aikaan huomattavia säästöjä, ja näiden myönteisten kokemusten perusteella vaikuttaisi järkevältä, että osa talousarviossa käytettävissä olevista määrärahoista käytettäisiin D4- ja D5-rakennusten ennakkomaksuun vuonna 2005.
Jäseniin ja poliittisiin ryhmiin liittyvät menot: jäsenten asemaa koskevia sääntöjä varten ei ole varattu lainkaan määrärahoja budjettikohtaan eikä varaukseen, mutta luku 102 (Varaus jäsenten asemaa koskevia sääntöjä varten) on säilytetty ja varustettu pm-merkinnällä. Parlamentin pitäisi edelleen tukea jäsenten avustajien asemaa koskevien sääntöjen hyväksymistä. Lisäksi sihteeristökorvauksen tasoa olisi arvioitava ja sihteeristökorvauksen käyttöä ohjaavat menettelytapasäännöt laadittava.
Hyvät kollegat, käsittelen nyt yhtä neljästä käsiteltäväksi jätetyistä tarkistuksista. Suuresti arvostamani kollega, jäsen Balfe, ei valitettavasti ole paikalla. Siksi pyytäisinkin, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä (PPE-DE-ryhmä) käyttäisi jälleen kerran vaikutusvaltaansa, niin että jäsen Balfe vetäisi tarkistuksensa pois. Syynä tähän on, että selvitettävänä on vielä monia rahoitukseen liittyviä kysymyksiä. Voimme päästä yhteisymmärrykseen itse asiasta, mutta ei ole lainkaan tarkoituksenmukaista tehdä päätöstä sellaisen mietinnön perusteella, jossa ei näy kaikkia määrärahoja. Siksi pyytäisin teitä käyttämään vaikutusvaltaanne, jotta tämä nimenomainen tarkistus vedettäisiin pois huomenna. 

Ferber (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, arvoisa komission jäsen Schreyer, hyvät kollegat, aloitan esittämällä lämpimät kiitokseni esittelijälle, joka käsitteli ennakkoarvioita Euroopan parlamentin tuloista ja menoista vuodeksi 2005 tapansa mukaan tyylikkäästi. Kiitän häntä erityisesti siitä, että hänen tavoitteenaan oli alusta alkaen saada aikaan ryhmien välinen yhteisymmärrys. On yhtäältä erittäin tärkeää pyrkiä yhdessä varmistamaan, että Euroopan parlamentti pystyy hallitsemaan laajentumisen haasteet kokonaisvaltaisesti. Loppujen lopuksihan laajentuminen vaikuttaa eniten parlamenttiin, koska kaikkia kieliä on voitava käyttää 1. toukokuuta alkaen ja koska työskentelymenetelmämme ovat hyvin erilaiset kuin komissiolla, neuvostolla, tuomioistuimella tai tilintarkastustuomioistuimella. Toisaalta meidän on osaltamme vahvistettava parlamenttia itseään ja kansalaisten vaikutusvaltaa siinä pitkällä aikavälillä. Tätä silmällä pitäen esittelijä on jättänyt käsiteltäväksi monia järkeviä ehdotuksia; hän esitti juuri useimmat kohdat pääpiirteissään. Haluaisin kiittää häntä erityisesti tästä.
Hyvä jäsen Kuckelkorn, haluan korostaa jäsen Balfen osalta, ettei kyseistä tarkistusta jättänyt käsiteltäväksi hänen ryhmänsä. Emme siis voi tehdä tälle asialle mitään. Tarkistusta on esittänyt vähintään 32 jäsentä – en ole varma allekirjoitusten tarkasta määrästä – jotka ovat jättäneet käsiteltäväksi tämän esityksen. Tämä on työjärjestyksen mukaan luvallista, ja kehottaisin teitä toimimaan tämän mukaisesti. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että olen yksi niistä jäsenistä, jotka vastustivat erittäin voimakkaasti jäsen Balfen ehdotuksia. Sanon aivan suoraan, että kun terveydenhuolto joissakin jäsenvaltioissa – valitsen sanani tarkoin – ei ole aivan tyydyttävällä tasolla ja siinä on oikeudellisia rajoituksia, ei ole Euroopan parlamentin tehtävä ratkaista tähän alaan liittyviä ongelmia muutamien yksittäisten ja etuoikeutettujen parlamentin jäsenten puolesta eurooppalaisten veronmaksajien kustannuksella. Sanon tämän aivan suoraan, ja olen sanonut saman myös jäsen Balfelle. Nyt meitä pommitetaan sähköposteilla, joissa selitetään, miksi meidän pitäisi ehdottomasti äänestää tämän tarkistuksen puolesta. Tässä on mukana parlamentin jäseniä kolmesta jäsenvaltiosta. Näiden parlamentin jäsenten pitäisi yksinkertaisesti auttaa varmistamaan terveydenhuoltojärjestelmän tehokas toiminta kotimaassaan, ettei heidän tarvitsisi turvautua ylisääntelyyn unionin tasolla. Tältäkin osin haluan puhua suoraan.
Hyvä jäsen Kuckelkorn, toivon, että Euroopan parlamentin vaalien jälkeen – oletan, että äänestäjät ovat armollisia ja vetävät ehdokaslistassanne viivan numeron 30 kohdalle, jotta saamme jatkossakin nauttia seurastanne, kun taas omassa asemassani voin olla melko luottavainen – voimme hyväksyä tämän talousarvion yhdessä, koska on hyvin tärkeää, että Euroopan kansalaisten edustajina suhtaudumme tähän tehtävään erittäin vakavasti ja autamme näin varmistamaan, ettei Eurooppa erkaannu kansalaisistaan. Tämä on parlamentin arvokas tehtävä. Olemme sitoutuneet siihen, ja aiomme sitoutua siihen myös kesäkuun 13. päivän jälkeen. 
Puhemies.
   –Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Eurostatia koskevasta komission julkilausumasta sekä seuraavat kuusi talousarvion valvontavaliokunnan mietintöä vuotta 2002 koskevasta vastuuvapaudesta:
- A5-0200/2004 Bayona de Perogordo: Vastuuvapaus Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002 (komissio) (SEC(2003)1104 – C5-0564/2003 – 2003/2210(DEC));
- A5-0183/2004 Sjöstedt: Vastuuvapauden myöntäminen komissiolle kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2002 (KOM(2003) 475 – C5-0496/2003 – 2003/2189(DEC));
- A5-0228/2004 Stauner: Vastuuvapaus Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002
Pääluokka II – Neuvosto
Pääluokka IV – Tuomioistuin
Pääluokka V – Tilintarkastustuomioistuin
Pääluokka VI – Talous- ja sosiaalikomitea
Pääluokka VII – Alueiden komitea
Pääluokka VIII – Oikeusasiamies
(I5-0034/2003 – C5-0088/2004 – 2003/2212(DEC), 2003/2213(DEC), 2003/2214 (DEC), 2003(2215(DEC), 2003/2216(DEC), 2003/2217(DEC));
- A5-0218/2004 van Hulten: Vastuuvapauden myöntäminen Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2002 (Pääluokka I – Euroopan parlamentti) (I5-0034/2003 – C5-0088/2004 – 2003/2211(DEC));
- A5-0212/2004 Mulder: Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan jälleenrakennusvirasto (C5-0632/2003 – 2003/2242(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto (C5-0636/2003 – 2003/2246(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan ympäristökeskus (C5-0635/2003 – 2003/2245(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan lääkearviointivirasto (C5-0638/2003 – 2003/2255(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan unionin elinten käännöskeskus (C5-0637/2003 – 2003/2247(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (C5-0630/2003 – 2003/2240(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Eurojust (C5-0662/2003 – 2003/2256(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan koulutussäätiö (C5-0641/2003 – 2003/2259(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (C5-0631/2003 – 2003/2241(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (C5-0634/2003 – 2003/2244(DEC)); Vastuuvapauden myöntäminen varainhoitovuodesta 2002: Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus (C5-0633/2003 – 2003/2243(DEC));
- A5-0201/2004 Rühle: Vastuuvapauden myöntäminen komissiolle Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) varainhoidosta 23. heinäkuuta 2002 päättyneenä varainhoitovuonna (C5-0646/2003 – 2003/2218(DEC)).
Fischler,
   . Arvoisa puhemies, komissio kiittää parlamenttia mahdollisuudesta selvittää vielä kerran toimia, jotka komissio on toteuttanut kuultuaan toukokuussa 2003 vakavista väärinkäytöksistä Eurostatissa ja joissakin sen toimeksisaajista. Tutkimusten mukaan suurin osa väärinkäytöksistä on tapahtunut ennen vuotta 1999.
Komissio tarttui toimeen heti, kun se oli saanut näyttöä Eurostatissa ilmenneistä ongelmista. Pääjohtaja ja kaikki muutkin johtajat siirrettiin neuvoa-antaviin tehtäviin siksi aikaa, kun komissio tutki perusteellisesti, ketkä olivat olleet suoraan osallisina väärinkäytöksissä. Komissio antoi sisäisen tarkastuksen yksikön tehtäväksi tutkia Eurostatin sopimukset ja määrärahat. Sisäisen tarkastuksen yksikön ja erityistyöryhmän kertomusten perusteella Eurostatin ja komission muiden yksiköiden sekä tiettyjen järjestöjen väliset sopimussuhteet lopetettiin. Myös OLAFia kehotettiin tutkimaan omat rivinsä perusteellisesti ja mahdollisimman nopeasti.
Komissio pyrki määrätietoisesti korjaamaan ja vahvistamaan asiaan liittyviä määräyksiään ja käytäntöjään sekä saattamaan täysimääräisesti päätökseen henkilöstöä ja taloutta koskevan uudistuksen, joka oli aloitettu vuonna 2000.
Kuten parlamentin jäsenet tietävät, komission puheenjohtaja Prodi esitteli toimintasuunnitelmansa 25. syyskuuta 2003 pidetyssä laajennetussa puheenjohtajakokouksessa, johon osallistuivat myös talousarvion valvontavaliokunnan jäsenet. Tämä toimintasuunnitelma koostui kolmesta pääosasta, jotka olivat ensinnäkin Eurostatista vastaavaa pääosastoa koskeva perusteellinen uudelleenjärjestely; toiseksi komission jäsenten ja heidän yksityisten toimistojensa ja yksiköidensä välisiä suhteita sekä keskuselinten ja muiden elinten välisiä suhteita koskevan uudistuksen vauhdittaminen valvonnan ja tarkastusten alalla; ja kolmanneksi OLAFin lainsäädäntökehyksen tarkistaminen ja uusien lainsäädäntöehdotusten esittäminen.
Puheenjohtaja Prodi selvensi toimiaan edelleen marraskuussa 2003 esittäessään Euroopan parlamentille komission lainsäädäntö- ja työohjelman vuodelle 2004. Tämän jälkeen komissio on jatkanut keskustelua tapausta koskevista kysymyksistä parlamentin ja sen elinten kanssa sekä laajentanut suunnitelmiaan.
Talousarvion valvontavaliokunta osallistui keskustelujen keskeisimpiin vaiheisiin, kun käsittelimme vuotta 2001 koskevan vastuuvapauden seurantaa ja komission uudistuksista annettuja tietoa. Talousarvion valvontavaliokunnan yhä jatkuva huoli uudistuksen etenemisestä on ollut suureksi avuksi, mistä mainittakoon viimeisimpänä esimerkkinä kokous, jonka valiokunta piti huhtikuun alussa tänä vuonna.
Komissio pitää myönteisinä talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajan Theaton toimia, joiden tarkoituksena on varmistua huolestuneisuuden taustalla olevien syiden ymmärtämisestä. Jäsen Avilés Perean, jäsen Casacan ja jäsen Böschin sekä muiden valiokunnan jäsenten tekemä työ on auttanut komissiota panemaan täytäntöön ehdotuksia, joilla toimiamme on pystytty tehostamaan.
Nämä ehdotukset mielessään komissio hyväksyi 1. lokakuuta 2003 Eurostatin uuden hallintokaavion, joka otettiin käyttöön suunnitelmien mukaan 1. marraskuuta. Tammikuun 21. päivänä 2004 komissiolle kerrottiin Eurostatin toimintasuunnitelmasta vuodelle 2004; aloitteen toimintasuunnitelman laatimiseksi oli tehnyt komission jäsen Solbes. Komissio hyväksyi 9. helmikuuta 2004 tiedonannon, joka sisältää komission taloudellista ja hallinnollista uudistusta koskevan seurantakertomuksen. Tähän kertomukseen sisältyy erityinen osio, jossa käsitellään puheenjohtajan 18. marraskuuta 2003 esittelemiä toimia sekä ehdotuksia kahdeksi säädökseksi, joilla muutetaan OLAFista annettua lainsäädäntöä.
Komissio on tyytyväinen siihen, että parlamentti ja sen elimet ovat valvoneet huolellisesti ja perusteellisesti niin vastuuvapausmenettelyä kuin muitakin Eurostatin tapaukseen liittyviä toimia. Komissio on kiitollinen siitä, että talousarvion valvontavaliokunta on edelleen huolissaan asiasta ja sitoutuu komission uudistuksen täytäntöönpanoon. Molempia tarvitaan.
Komissiossa uudistetaan parhaillaan perusteellisesti rakenteita, järjestelmiä, sisäistä valvontaa ja hallintoa sekä henkilöstöpolitiikkaa. Komissio aikoo jatkaa toteutettujen toimien ja saavutetun kehityksen arviointia varmistaakseen mahdollisimman tehokkaasti, etteivät Eurostatissa ilmenneet väärinkäytökset tai muut vastaavat tapahtumat pääse toistumaan. Meillä on tältä osin takanamme parlamentin jatkuva yksimielinen tuki, mistä olemme kiitollisia. 
Bayona de Perogordo (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, tiedämme kaikki varsin hyvin, että käsittelemämme aihe, talousarviota koskevan vastuuvapauden myöntäminen, kuuluu perustamissopimuksen nojalla parlamentin yksinomaiseen toimivaltaan. Haluan korostaa, että nyt on kyse tuhansien komissiossa ja muissa toimielimissä työskentelevien virkamiesten työpaikoista, mutta meillä on nyt myös mahdollisuus nostaa esiin huomattavimpia niistä tapahtumista, joita varainhoidon alalla on ollut.
Haluan niin ikään korostaa, että käsittelemme nimenomaan varainhoitoa emmekä kaikkia yksittäisiä kysymyksiä, jotka juontavat juurensa varainhoidosta, ja että eri tuomioistuimet ja oikeusviranomaiset huolehtivat kaikkien mahdollisten väärinkäytösten käsittelystä.
Kaikista näistä syistä mietintö, jonka esittelijänä minulla on kunnia toimia, koostuu – kuten tavallista – kolmesta tärkeästä asiakirjasta. Yhtäältä tilejä koskeva vastuuvapaus annetaan täysistunnon ratkaistavaksi ja toisaalta ehdotetaan, että varainhoitoa koskeva vastuuvapaus myönnettäisiin eikä sitä lykättäisi. Lisäksi annetaan suosituksia, joiden ansiosta päätöslauselma kattaa hyvin moninaisia näkökohtia. Kommentoin joitakin niistä lyhyesti.
Ongelmana on ensinnäkin hajautettu hallinto. Perussopimusten mukaan yksinomainen vastuu varainhoidosta on komissiolla, mutta emme saa myöskään unohtaa, että 80 prosenttia varainhoidosta tapahtuu jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa tai perustuu niiden kanssa tehtävään elintärkeään yhteistyöhön. Tämän vuoksi ehdotetaan tulkittavan, että perussopimuksissa taataan ja tunnustetaan komission ensisijaisuus ja johtava asema tällä alalla. Komissiolle annetaan näin välineitä, jotka saattavat edellyttää jäsenvaltioilta erityisiä toimia.
Lisäksi mietinnössä käsitellään komission uudistusta. Uudistus merkitsee varainhoidon alalla huomattavia muutoksia, sillä sen myötä varainhoitoa hajautetaan ja vastuuta siirretään pääjohtajille. Tilannetta arvioidaan vuosittaisessa toimintakertomuksessa. Tätä järjestelmää on jo tarkistettu vuosien mittaan, ja mietinnössä ehdotetaan uusia parannuksia.
Komission uudistuksen yhteydessä nostetaan esiin myös Eurostatin kysymys. Olemme juuri kuulleen komission julkilausuman, ja valitettavasti on todettava, ettei kysymys ole vielä loppuun käsitelty. Asia on nyt oikeusviranomaisten käsissä, ja tulevasta poliittisesta vastuusta saattaa herätä kysymyksiä. Meidän onkin pysyttävä valppaina. Eurostat on kuitenkin toiminut myös kannustimena joillekin komission toteuttamille merkittäville uudistuksille, kuten muutamien olemassa olleiden epäkohtien paljastamiselle. Esimerkkinä mainittakoon pääjohtajien ja komission jäsenten väliset suhteet, joita on vahvistettu huomattavasti komission kolmannessa kertomuksessa uudistuksen edistymisestä. Tältä osin meidän on kuitenkin odotettava vielä lisäkehitystä.
Komission yleisen uudistuksen yhteydessä ollaan uudistamassa myös kirjanpitomenettelyjä. Kyseessä on tärkeä uudistus: sen avulla on saatava aikaan kaksiosainen talousarvion hallintajärjestelmä, joka perustuu sekä kassaperusteiseen että suoriteperusteiseen kirjanpitoon. Pidämme ehdotettua ja jo sovellettavaa yleistä lähestymistapaa asianmukaisena, mutta meidän on odotettava vielä vuoteen 2005 saakka. Edistystä on kuitenkin saavutettu esimerkiksi laskujen kirjausjärjestelmässä ja toimeksisaajista pidettävässä tietokannassa.
Mietinnössä käsitellään myös ongelmia, jotka liittyvät eri valvontarakenteiden yhteensovittamiseen ja pohjimmiltaan myös pääosastojen sisäisen tarkastuksen yksikön ja komission jäsenten välisten suhteiden muodostamiseen. Sisäisen tarkastuksen yksikkö kuuluu komission puheenjohtajiston vastuualueeseen, ja ehdotuksen mukaan näin olisi oltava myös jatkossa. Ehdotuksen mukaan sisäiset tarkastusrakenteet olisi yhdistettävä tietyssä määrin sisäisen tarkastuksen yksikköön. Lisäksi ehdotetaan, että talousarvioon ja talousarvion valvontaan liittyvät toiminnot olisi erotettava toisistaan.
Arvioitavien politiikkojen osalta totean, että omien varojen alalla ehdotetaan aiempaa suorempaa yhteyttä, jolla vähennettäisiin nettomaksajien ja muiden maiden välillä vallitsevia jännitteitä. Vero merkitsisi suoraa yhteyttä Euroopan kansalaisten, komission ja muiden unionin toimielinten välillä, edistäisi tietoisuutta Euroopan unionista ja vähentäisi jännitteitä, jotka syntyvät, kun jotkut antavat ja toiset saavat.
Maataloudessa suhtaudutaan kriittisesti vientitukien ennakkorahoitusjärjestelmään, joka edustaa vapaata rahoitusta, ja rakennerahastoissa arvostellaan määrärahojen käyttämättä jättämistä, joka johtuu jäsenvaltioiden ylimitoitetuista laskelmista.
Ulkoisista toimista vaaditaan, että ulkoiset tarkastukset toteutetaan objektiivisten vertailuperusteiden pohjalta ja ettei elintarviketurvallisuutta ja -apua sisällytetä yleiseen kehitysyhteistyöohjelmaan.
Lopuksi totean, että mietinnössä käsitellään myös hallintomenoja koskevia ongelmia, jotka liittyvät työkyvyttömyyseläkkeisiin ja sairauspoissaoloihin.
Haluan vielä kiittää Bent Adamsenia ja Marianella Martínezia heidän tarjoamastaan avusta sekä toimeenpanevaa komissiota ja tilintarkastustuomioistuinta yhteistyöstä. 
Sjöstedt (GUE/NGL ),
    Arvoisa puhemies, olen laatinut mietinnön Euroopan kehitysrahastoja koskevan vastuuvapauden myöntämisestä. Keskustellessamme aiheesta valiokunnassa saavutimme laajan yksimielisyyden niin Euroopan kehitysrahaston kehityksestä tekemästämme analyysistä kuin mietintöä koskevista päätöksistämmekin. Olen tehnyt myös erittäin rakentavaa yhteistyötä komission ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa, mistä haluan kiittää kyseisiä toimielimiä.
Tarkasteltaessa tilintarkastustuomioistuimen esittämää tarkastuslausumaa Euroopan kehitysrahastoista voidaan todeta, että menot on hyväksytty vain varauksin, sillä tilintarkastustuomioistuin ei ole valmis näyttämään vihreää valoa suoralle talousarviotuelle, joka muodosti noin neljäsosan kaikesta tuesta vuonna 2002. Tämä on huomionarvoista, sillä tulevaisuudessa tukea annetaan kaikkien suunnitelmien mukaan yhä enemmän suorana talousarviotukena. Jos rahastoja käytetään asianmukaisesti ja jos meille annetaan mahdollisuus arvioida niiden käytön asianmukaisuutta, talousarvion valvonnan ja edunsaajina olevissa AKT-valtioissa toteutettavan seurannan laadun on parannuttava huomattavasti. Komission on tehtävä tältä osin vielä paljon työtä, ennen kuin meille voidaan esittää asianmukainen tilinpäätös. Tämä on keskeinen tekijä Euroopan kehitysrahastojen tulevien tilintarkastusten kannalta.
Tilintarkastustuomioistuin suhtautuu myös erittäin kriittisesti toimivaltaisen pääosaston pääjohtajan vuotuiseen lausumaan. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, ettei pääjohtajalla ole ollut edellytyksiä antaa kyseistä lausumaa käytettävissään olevien tietojen perusteella. Komission on otettava huomioon tämä arvostelu, joka on nähdäkseni erittäin vakavaa. Se osoittaa, ettei valvontajärjestelmä toimi vieläkään kunnolla.
Olemme pyytäneet komissiolta konkreettisia arviointiasiakirjoja AKT-valtioissa toteutettavista hankkeista, mutta näiden asiakirjojen saaminen on kestänyt erittäin kauan. Tämä vahvistaa pitkälti sen, mitä olemme pelänneet työn aikana: Brysselin keskusyksiköillä ei ole selkeää yleiskuvaa lähetystöissä tehtävästä työstä. Jos komissiolla ei ole asiakirjoja toimitettavaksi meille – vaikka asiakirjat sisältyvät luetteloihin – on vaikea kuvitella, että valvonta voisi olla asianmukaista. Katsomme, että talousarvion valvontavaliokunnan on jatkettava tämän kysymyksen tarkastelua ja arviointia myös ensi vuonna. Kokonaisuutena suosittelemme vastuuvapauden myöntämistä komissiolle Euroopan kehitysrahastojen osalta.
Haluan lausua muutaman sanan myös muista mietinnöistä, jotka ovat aiheuttaneet tässä keskustelussa useimmiten enemmän kiistaa kuin oma mietintöni. Keskityn erityisesti jäsen van Hultenin ja jäsen Staunerin mietintöihin. Edustamani Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston tapaan en aio kannattaa äänestyksessä vastuuvapauden myöntämistä neuvostolle tai alueiden komitealle. Mielestämme äänestyksiä näiden kahden toimielimen vastuuvapaudesta olisi pitänyt lykätä. Neuvoston kohdalla suurimpana ongelmana on sen asenne ja haluttomuus tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa. Neuvostolle on lähetetty joukko kysymyksiä, joihin se käytännöllisesti katsoen kieltäytyy vastaamasta. Tällaiset pyynnöt vastausten saamisesta kysymyksiin ovat todella täysin voimassa olevan varainhoitoasetuksen mukaisia. Vastauksessaan neuvosto viittaa 1970-luvulla solmittuun eräänlaiseen herrasmiessopimukseen, joka on kuitenkin täysin vanhentunut. Ministerineuvosto on suvainnut vastata muutamiin yksittäisiin kysymyksiin, jotka on esitetty muutamille yksittäisille jäsenille, mutta vastaukset ovat salamyhkäisiä, eivätkä ne ole millään tavalla sitovia. Mielestäni tämä on koko vastuuvapausmenettelyn hengen vastaista, sillä menettelyn pitäisi olla kauttaaltaan avoin.
Emme voi äänestää vastuuvapauden myöntämisen puolesta myöskään alueiden komitean osalta. Hälytyskellot soivat jo vuosi sitten, kun alueiden komiteassa havaittiin erittäin vakavia väärinkäytöksiä, jotka liittyivät paitsi matkakuluihin myös moniin muihin seikkoihin. On aivan ilmeistä, ettei alueiden komitea ole vieläkään puuttunut niihin tosissaan, päinvastoin. Komitea torjuu edelleen monia niistä keskeisistä päätelmistä, jotka OLAF teki tutkimustensa perusteella. Kuten OLAF oletti, komitea ei ole onnistunut panemaan täytäntöön edellytettyjä kurinpitomenettelyjä. On päivänselvää, että väärinkäytökset esiin tuonutta varainhoidon valvojaa on kohdeltu huonosti. Varainhoidon valvojalle ole myöskään esitetty hänen ansaitsemaansa anteeksipyyntöä, vaikka hän toimi täysin velvollisuuksiensa mukaisesti.
Jäsen van Hultenin mietinnöstä totean, että kyseessä on mielestämme erittäin hyvä asiakirja. Mietintö on laadukas, perusteellinen ja erittäin konkreettinen. Itse parlamentista on todettava, että meidän on aika pyrkiä eroon Strasbourgin istunnoista. Talousarvion valvonnan näkökulmasta ei löydy mitään perusteita sille, että käytämme vuosittain lähes 200 miljoonaa ylimääräistä euroa pelkästään kulkemiseen Brysselin ja Strasbourgin välillä. Nyt, ennen hallitustenvälisen konferenssin päättymistä, on aika tukea tätä kantaa. Siihen meillä on mahdollisuus huomenna.
Halusimmepa tai emme, parlamentin jäsenille maksettavilla korvauksilla on oma merkityksensä tulevissa vaaleissa. Tästä parlamentti voi kuitenkin syyttää vain itseään. Emme voi mitenkään perustella kadunmiehille nykyisiä korvausjärjestelmiä emmekä sitä, että olemme itse laatineet ne itseämme varten. Meidän on laadittava uusi korvaus- ja palkkajärjestelmä, joka on perusteltu ja avoin. Tämän vuoksi olen esittänyt yhdessä GUE/NGL-ryhmää edustavan kollegani Blakin kanssa joukon tarkistuksia, joiden tarkoituksena on siivota etuusjärjestelmää. Kyse on erityisesti siitä, että matkakulut on mielestämme korvattava todellisten kustannusten eikä matkan pituuden mukaan.
Katsomme myös, että nykyistä taksikulujen korvausjärjestelmää olisi tarkistettava. Parlamentilla on käytössään ilmaisia autoja, joten ei ole mitään syytä pitää yllä järjestelmää taksikulujen korvaamiseksi. Voimme maksaa itse nämä kulut päivärahoistamme. Olemme myös esittäneet joukon tarkistuksia, joiden tarkoituksena on tiukentaa päivärahajärjestelmää niin, että päivärahat olisi kytketty aiempaa selvemmin niihin istuntoihin, joihin todella osallistumme.
Lopuksi haluan kommentoida Eurostatin tapausta ja myös komission julkilausumaa, vaikka komission jäsen näyttääkin olevan jo lähdössä. Mielestäni todisteet ovat musertavia, sillä Eurostatin väärinkäytöksistä nousi kohu jo kauan ennen kuin komissio päätti tarttua toimeen. Kohun nostattivat parlamentti ja sisäisen tarkastuksen yksikkö. Komissio sen sijaan toimi aivan liian hitaasti. Kyse on poliittisesta vastuusta. Komission toimikauden alussa komission puheenjohtaja korosti, että komission olisi vaadittava yksittäisiltä komission jäseniltä poliittista vastuuta, mutta kun nyt ollaan tilanteessa, jossa komission olisi pitänyt kantaa vastuunsa, se toteaakin, ettei tämä olekaan tarpeen. Kun otetaan huomioon kunnianhimo, jota komissio osoitti toimikautensa alussa, tämä on suuri pettymys. Mielestämme tilanne ei ole tyydyttävä. 
Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, tässä vaiheessa minun on todettava esityslistasta, että komission julkilausuman Kroatiasta on määrä alkaa klo 18.00. Ehdotan, että annan puheenvuoron vielä kahdelle järjestyksessä seuraavana olevalle puhujalle, mikä merkitsee, että keskustelu venyy hieman yli annetun aikarajan. Toivon ja pyydän, että kyseiset jäsenet puhuvat lyhyesti, jotta voimme käsitellä Kroatiaa esityslistan mukaisesti. Aikataulut ovat olleet viime aikoina äärimmäisen tiukkoja, ja meidän täytyy improvisoida huomattavan paljon. Pyydän, että läsnä olevat kolme komission jäsentä sallivat meidän ylittää aikarajamme ja antaa puheenvuoron kahdelle jäljellä olevalle puhujalle. Sen jälkeen siirrymme Kroatiaa koskevaan keskusteluun. 
Stauner (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan esittää joitakin huomioita mietinnöstäni, jonka aiheena on muita toimielimiä koskeva vastuuvapaus. Kuten jäsen Sjöstedt totesi, neuvosto on todellakin vetäytynyt pitkälti valvonnasta ja parlamentin kanssa harjoittamastaan yhteistyöstä – toisin kuin muut toimielimet. Emme voi hyväksyä nykyistä tilannetta, jota ei voida perustella sen paremmin historiallisilla syillä kuin "herrasmiessopimuksellakaan". Mietinnössäni olemmekin kehottaneet neuvostoa antamaan viimeistään 1. heinäkuuta 2004 vastauksensa loppuihin kyselyssämme esitettyihin kysymyksiin.
Meidän on tuomittava korjauskerroinjärjestelmään perustuvat palkanlisät, joita tuomioistuimen ja tilintarkastustuomioistuimen jäsenet myöntävät itselleen. Tältä osin komissio on toiminut viisaasti ja päättänyt keskeyttää kyseisen laittoman käytännön jäsentensä osalta 1. tammikuuta 2003 lähtien. Tuomioistuin sen sijaan on sallinut nämä palkanlisät takautuvasti sisäisten hallinnollisten määräysten perusteella. Tätä ei voida katsoa osaksi tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, mikä tarkoittaa, että nämä maksut ovat edelleen laittomia. Tämä oikeusvaltion perusperiaatteiden räikeä loukkaaminen on erityisen valitettavaa, kun siihen syyllistyy yhteisön lainsäädännön ylin valvoja, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. Tuomioistuimen pitäisi toimia esimerkkinä ja olla erityisen tunnollinen hoitaessaan sisäisiä asioitaan. Sama koskee määräystä, jonka mukaan tuomioistuimen ja tilintarkastustuomioistuimen jäsenet voivat käyttää virka-ajoneuvojaan varsin laajalti yksityisiin tarkoituksiin. Koska tuomioistuin ja sen vanavedessä tilintarkastustuomioistuin toimivat kuitenkin kummassakin tapauksessa omavaltaisesti, vaadimme kaikkien tuomioistuimelle ja tilintarkastustuomioistuimelle tarkoitettujen varojen siirron keskeyttämistä, kunnes mainitut käytännöt on lopetettu. Vain näillä ehdoilla voin aidosti suositella vastuuvapauden myöntämistä näille kahdelle toimielimelle.
En myöskään salaa sitä, että – kuten on jo todettu – niin talous- ja sosiaalikomiteassa kuin alueiden komiteassakin on esiintynyt jälleen ongelmia varainhoidon ja henkilökunnan suhteen. Katson kummankin toimielimen kuitenkin osoittaneen valiokunnallemme, että ne ovat oikealla tiellä ja että ne kamppailevat jossakin määrin edelleen vanhojen ongelmien kanssa. Mielestäni vastuuvapaus voidaan kuitenkin myöntää näissä tapauksissa.
Haluan esittää myönteisen huomion jäsen Mulderin mietinnöstä, joka koskee virastoja. Meillä on nyt 12 virastoa. Niitä on monta, ja kuten kaikki tiedämme, määrä on poliittisten tavoitteiden mukaan edelleen kasvussa. Uskon kuitenkin, että mikäli onnistumme välttämään toimien päällekkäisyyden ja asettamaan etusijalle oikeat kysymykset, virastojen tehokkuus voidaan taata paremmin kuin komissiossa, jolle on tyypillistä massiivinen byrokratia. Yhdentoista viraston johtajat ovat erittäin ammattitaitoisia, ja he ovat osoittaneet kantavansa vastuun virastoistaan. Haluan antaa tunnustukseni tästä. Komission jäsenistä en todellakaan voi sanoa samaa, eli virastot muodostavat tässä mielessä piristävän poikkeuksen.
En voi kannattaa vastuuvapauden myöntämistä komissiolle, kun otetaan huomioon Eurostat-skandaali, pääkirjanpitäjän erottaminen ja se, että komission kirjanpitojärjestelmä on osoittautunut täysin riittämättömäksi noin 100 miljoonan euron talousarvion asianmukaiseen – tai edes epäasianmukaiseen – hoitamiseen. Komission jäsenen Fischlerin hetki sitten esittämät huomiot Eurostatista eivät sisältäneet mitään uutta. Haluaisin kuulla vastuussa olevalta komission jäseneltä, miksi tämän äskeisen julkilausuman antoi maatalousasioista vastaava komission jäsen. Oletteko päättäneet, että Eurostat on myös maatalouteen liittyvä ongelma, vai oliko tähän jokin muu syy? Voitte varmaankin selittää tämän meille.
Petosten torjunnan on luonnollisesti oltava edelleen keskeisellä sijalla toimissamme. Jäsen Bayonan mietintö sisältää joitakin tähän kysymykseen liittyviä huomioita. Omasta mielestäni komission olisi toimittava hyvin varovaisesti tarkistaessaan OLAF-asetusta. Arvoisan kollegamme Bayonan mietinnön 90 kohdassa onkin selkiytetty joitakin näkökohtia, jotta varmistetaan, että OLAF voi toimia jatkossakin riippumattomana, että se voi keskittyä erityisesti sisäisiin tutkimuksiin ja että asianosaisten henkilöiden oikeuksia suojellaan. 
Van Hulten (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, olen jättämässä taakseni tämän parlamentin, joten tämä on viimeinen puheenvuoroni. Haluankin kiittää tässä vaiheessa kaikkia niitä, jotka ovat auttaneet minua kuluneiden viiden vuoden aikana. Erityisesti haluan kiittää omaa henkilökuntaani, avustajiani ja talousarvion valvontavaliokunnan sihteeristöä.
Haluan onnitella pääsihteeriä tuloksesta, jonka toivottavasti saavutamme huomenna ja joka merkitsisi vastuuvapauden myöntämistä Euroopan parlamentille. Yhteistyömme on sujunut erinomaisesti, ja yhdessä koko henkilökuntansa kanssa pääsihteeri on onnistunut johtamaan parlamenttia ansiokkaasti kuluneiden viiden vuoden aikana – huolimatta kasvavista haasteista, joista laajentuminen ei ole kuulunut vähäisimpiin.
Mietinnössäni esitetty arvostelu ei kohdistu parlamentin henkilökuntaan eikä pääsihteeriin. Arvostelu kohdistuu meihin poliitikkoihin, jotka määritämme parlamentin poliittisen suunnan. Minut valittiin parlamenttiin Alankomaista vuonna 1999, jolloin äänestysprosentti oli maassamme erittäin alhainen, 29 prosenttia. Suurin syy siihen, mikseivät ihmiset äänestäneet Euroopan parlamentin vaaleissa, oli se, etteivät he uskoneet EU:n toimielimiin. Tämä on valitettavaa jo sinänsä, mutta se on suureksi vaaraksi myös Euroopan yhdentymiselle: elleivät ihmiset usko toimielimiin, on erittäin todennäköistä, etteivät he kannata myöskään Euroopan yhdentymisen etenemistä.
Viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana tavoitteenani on ollut uudistaa toimielimiä, jotta niiden legitiimiys ja uskottavuus kansalaistemme silmissä lisääntyisivät. Kulkemamme tie on ollut pitkä erityisesti Euroopan komission osalta. Tässä kohden haluan osoittaa kunnioitukseni komission jäsenelle Schreyerille ja hänen kollegoilleen, jotka ovat onnistuneet tehtävissään erinomaisesti äärimmäisen suurista haasteista huolimatta.
Parlamentti on edistynyt. Ne, jotka väittävät tämän toimielimen olevan jäsenilleen ainoastaan helppo rahanlähde, ovat väärässä. Olemme onnistuneet erinomaisesti uudistaessamme tätä toimielintä, sen hallintoa ja jopa jäseniä koskevia sääntöjä. Kaksi suurta epäkohtaa on kuitenkin edelleen jäljellä. Ensimmäinen niistä on kulukorvausjärjestelmä, joka ei edelleenkään perustu todellisiin kustannuksiin. Tätä järjestelmää on mahdotonta perustella muulle maailmalle. Vaikka eri maista kotoisin olevien Euroopan parlamentin jäsenten palkat eroaisivat toisistaan miten paljon tahansa ja vaikka tämä olisi miten epäoikeudenmukaista tahansa – erityisesti uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin – emme voi enää puolustaa tätä järjestelmää. Huominen äänestys merkitsee parlamentille mahdollisuutta osoittaa, että olemme yhteydessä todelliseen maailmaan ja että olemme valmiita saattamaan toimielimemme järjestykseen ja korjaamaan käytäntömme.
Toinen epäkohta koskee Strasbourgia. Tämä on kaunis rakennus ja kaupunki on vielä kauniimpi, mutta meidän ei kannata matkustaa tänne vain kokoontuaksemme neljänä päivänä viikossa. Komissio ja neuvosto kokoontuvat Brysselissä. Jos haluamme olla uskottava demokraattinen parlamentti, joka puolustaa Euroopan kansalaisten etuja, meidän pitäisi toimia samassa paikassa kuin muutkin vaikutusvaltaiset toimielimet eli neuvosto ja komissio.
Strasbourg oli sopiva sijoituspaikka parlamentille silloin, kun parlamentin työ oli vielä osa-aikaista, kun toisen maailmansodan muistot olivat vielä tuoreita ja kun tarvitsimme sovinnon symbolia. Nykyään Euroopan kansalaiset eivät kuitenkaan kaipaa Ranskan ja Saksan välisen sovinnon merkkejä. En usko, että kukaan epäilee kyseisten maiden kykyä tulla toimeen keskenään – toisinaanhan ne tulevat toimeen liiankin hyvin. Kansalaiset kaipaavat tehokkaita, nykyaikaisia toimielimiä, jotka pystyvät hallitsemaan Euroopan yhdentymistä ja niitä toimia, joista olemme yhdessä sopineet.
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö nyt olisi oikea aika muuttaa Brysseliin. Meidän on luonnollisesti löydettävä käyttöä myös Strasbourgille. Kiinteistöt on rakennettu Euroopan unionin toimielimiä varten, joten jotain on annettava tilalle. Olemmekin esittäneet ajatuksen ensimmäisestä Eurooppa-yliopistosta. Kiinteistöt sopisivat täydellisesti tähän tarkoitukseen. Toisen ehdotuksen mukaan Eurooppa-neuvosto voisi kokoontua Brysselin sijaan täällä.
Nämä ovat niitä avainkysymyksiä, joita meidän on käsiteltävä. Toivoakseni annamme huomenna puhemies Coxille valtuutuksen todeta hallitustenvälisessä konferenssissa, että perustamissopimusta on muutettava tältä osin. Parlamentille on annettava oikeus päättää omasta toimipaikastaan.
Joukko parlamentin jäseniä piti tänään lehdistötilaisuuden, jonka taustalla oli kampanja parlamentin uudistamiseksi. Allekirjoitimme uudistusta koskevan sitoumuksen, joka velvoittaa allekirjoittaneet edistämään kulukorvausjärjestelmämme uudistamista ja parlamentin toimipaikan vakiinnuttamista pelkästään Brysseliin. Toivon, että allekirjoitamme kaikki tämän sitoumuksen äänestämällä huomenna eri ryhmien esittämien tarkistusten puolesta. Kiitän kyseisiä ryhmiä näiden tarkistusten esittämisestä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Ennen kuin keskustelemme esityslistan mukaisesti kahden komission jäsenen antamista Kroatiaa koskevista julkilausumista, ilmoitan puhemies Pat Coxin esittämästä aloitteesta. Puhemies huomautti maanantaina, että keskiviikon esityslistalle lisättävät ylimääräiset kohdat saattavat vaikuttaa kyselytuntia varten varattuun aikaan. Parlamentti on nyt lisännyt esityslistalle ylimääräisiä kohtia, joiden aiheena ovat julkilausumat Lähi-idän tilanteesta ja keskustelu epäluottamuslauseesta. Kuultuani neuvostoa ehdotan näin ollen, että peruutamme huomisen esityslistalla olevan neuvoston kyselytunnin, jos ryhmät suostuvat siihen. Toisin sanoen esityslistalla olisi seuraavaksi keskustelu Kroatiasta. Komission kyselytunti olisi vuorossa kello 18.30.
Puhemies.
   – Minulla on suuri ilo toivottaa parlamentin puolesta tervetulleeksi yleisölehterillä istuva Kroatian diplomaattivaltuuskunta, jota johtaa Kroatian ulkoministeri.
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Euroopan komission lausunto Kroatian Euroopan unionin jäsenyyshakemuksesta. 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen voidessani esitellä teille tänään yhdessä ystäväni ja kollegani komission jäsenen Verheugenin kanssa komission lausunnon liittymisneuvottelujen mahdollisesta aloittamisesta Kroatian kanssa. Komissio julkaisee tänään myös ensimmäisen ehdotuksen Eurooppa-kumppanuudesta Kroatian kanssa, ja siinä esitetään niin lyhyen kuin pitkänkin aikavälin ensisijaiset tavoitteet.
Politiikassa käytetään liian usein sanaa "historiallinen", mutta Kroatian kannalta tämä on todellakin historiallinen päivä, ja voin vakuuttaa, että komission jäsen Verheugen ja minä olemme tähän äärimmäisen tyytyväisiä.
Kroatia on ensimmäinen tähän vaiheeseen päässyt Länsi-Balkanin maa. Tiedän kyllä, että Kroatia toivoisi, että sitä kuvailtaisiin hieman toisin – mikä on täysin ymmärrettävää. Kuten olen useasti aikaisemmin todennut Zagrebissa, maantieteellinen sijainti ei ole kohtalo. Ei ole lainkaan yllättävää, että Kroatia on päässyt tähän vaiheeseen paljon ennen naapurimaitaan. Ilman sodan vaikutuksia jäsenyysneuvotteluissa olisi hyvin voitu edetä tähän vaiheeseen jo paljon aikaisemmin.
Kroatia jätti jäsenyyshakemuksensa helmikuussa 2003, ja neuvosto pyysi komissiota saman vuoden huhtikuussa antamaan lausuntonsa. Olemme siis vuoden ajan tehneet ankarasti töitä. En kuitenkaan pyytele anteeksi tarvitsemaamme aikaa. Ehdokasmaa-valmiuden arvioiminen on komission yksi tärkeimmistä institutionaalisista tehtävistä. Hyvät parlamentin jäsenet, en pidä teitä enää jännityksessä vaan ilmoitan heti, että komissio on tänään päättänyt suosittaa neuvostolle, että Kroatian kanssa käynnistetään aikanaan liittymisneuvottelut.
Suosionosoitukset ovat mielestäni paikallaan, ja mikäli tilanne olisi vähemmän arvokas, olisimme voineet saada aikaiseksi raikuvat suosionosoitukset hillittyjen sijaan.
Komission jäsen Verheugen ja minä haluaisimme hieman selventää komission päätöksen taustaa, ja olette varmasti samaa mieltä siitä, että meidän on tärkeä tarkentaa sitä, miksi päädyimme tähän äärimmäisen myönteiseen päätökseen.
Alkuaan oli selvää, että tärkeimpiä tarkastelun kohteita olivat Kööpenhaminassa vuonna 1993 vahvistetut poliittiset arviointiperusteet. Monia näkökohtia oli otettava huomioon, ja käsittelen seuraavaksi tärkeimpiä niistä. Kroatian oikeuslaitoksen ammattimaisuus ja hallinto ovat – valitettavasti – kehnolla tasolla ja valtava jutturuuhka odottaa käsittelyä. Oikeuslaitoksen riippumattomuus ei kuitenkaan ole kyseenalainen. Kroatialla on paljon parannettavaa tuomioistuinten päätöksentekojärjestelmässä, mutta olemme vakuuttuneita siitä, että Kroatialla on strategia järjestelmän parantamiseksi, ja nyt sen on pantava tuo strategia täytäntöön.
Toiseksi todettakoon, että Kroatian suhteet sen naapurimaihin eivät ole olleet viime aikoina täysin kitkattomat. Slovenian kanssa on ollut vaikeita kiistoja raja-asioista kuten myös Adrianmeren kalastusoikeuksista. Kroatian yksipuolinen toiminta viime vuonna ei millään tavoin edistänyt näiden ratkaisemista. Viime joulukuussa pidettyjen vaalien jälkeen Kroatian hallitus on kuitenkin osoittanut valmiutta siihen, että kiistat voitaisiin ratkaista järkevästi yhteisymmärryksessä.
Kolmanneksi herää kysymys vähemmistöjen oikeuksista. Kysymys on parlamentille äärimmäisen tärkeä; se on äärimmäisen tärkeä meille kaikille eurooppalaisille. Kroatian on tärkeä panna asianmukaisesti täytäntöön vähemmistöjen oikeuksia koskeva lainsäädäntönsä. Etyj on myös ilmoittanut komissiolle, että tarvitaan lisätoimia sen varmistamiseksi, että Serbiassa, Montenegrossa ja Bosniassa asuvat serbialaiset pakolaiset voivat palata koteihinsa. Nykyinen hallitus on kuitenkin tehnyt asiasta sopimuksen Kroatian serbijohtajan Pupovacin kanssa. Työtä on vielä paljon jäljellä, mutta edistystä tapahtuu: olemme tyytyväisiä tähän ja olemme varmoja siitä, että sama linja jatkuu.
Vaikeimmaksi asiaksi on ehkä osoittautunut yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen sotarikostuomioistuimen, ICTY:n kanssa. Tämä on vaikeaa koko alueella. Kantamme asiaan on selvä ja tunnettu: sen mukaisesti, mitä Eurooppa-neuvoston päätelmissä on usein todettu, vaadimme kaikkia Länsi-Balkanin maita toimimaan täydessä yhteistyössä rikostuomioistuimen kanssa, ja tämä on ehdoton edellytys vakautus- ja assosiaatioprosessin jatkumiselle. Arviomme perustuu rikostuomioistuimen itsensä antamaan lausuntoon.
Kroatian maine on ollut viime aikoihin asti kaikkea muuta kuin täydellinen. On kuitenkin myönnettävä, että yritystä on ollut. Viime kuukausien aikana yhteistyö on huomattavasti parantunut. Erityisen merkittävää on, että Kroatian hallitus on saanut nopeasti ja sen enemmittä kommelluksitta käsiteltyä kaksi syyterykelmää, jotka koskivat kahdeksaa ihmistä, niin kroaatteja kuin Bosnian kroaattejakin. Kaikkien näiden kahdeksan asiat siirrettiin Haagin tuomioistuimen käsiteltäväksi noin viikon kuluttua syytteeseenpanosta.
Avoinna on yhä entisen kenraalin, Ante Gotovinan tapaus. Häntä on syytetty erittäin vakavista rikoksista, ja hän on yhä vapaana. Kuulimme komission jäsenen Verheugenin kanssa tuomioistuimen pääsyyttäjää, ja hän antoi meille molemmille hyvin selkeitä neuvoja. Hän oli lopulta sitä mieltä, että Kroatia toimi täysin tuomioistuimen määräysten mukaisesti, eikä pitänyt todennäköisenä, että tilanne muuttuisi. Gotovinan tapauksen osalta hän antoi ymmärtää, että Kroatian hallitus tekee kaikkensa, jotta Gotovina paikannettaisiin ja jotta hänet voitaisiin toimittaa Haagin tuomioistuimeen. Tuomaria on kuultu, hän antoi meille päätöksensä, ja mielestäni meidän tehtävämme ei ole asettaa hänen päätöstään kyseenalaiseksi.
Molemmat asettamamme arviointiperusteet on siis täytetty kokonaisuudessaan, ja nyt tästä ratkaisevasta asiasta voidaan antaa myönteinen arvio. Haluan vielä toistaa sen, mitä toteamme lausunnossa, eli että Kroatian on äärimmäisen tärkeä jatkaa tiivistä yhteistyötä tuomioistuimen kanssa ja että kroatialaisten on osoitettava selvästi, että he tekevät kaikkensa, jotta viimeinenkin syytetty henkilö löydetään ja pidätetään. Puheenjohtajavaltio Irlannin tehtävänä on valita päivämäärä, jolloin neuvosto tarkastelee lausuntoamme, ja tiedän, että jäsenvaltiot seuraavat asian kehittymistä hyvin tarkasti siihen asti.
Toistan vielä, että olen erittäin tyytyväinen tähän tilanteeseen. Haluan kiittää kaikkia, joiden kanssa olemme tehneet yhteistyötä viime vuosien aikana ja jotka ovat vaikuttaneet tämän päätöksen tekemiseen. Haluan onnitella nykyistä hallitusta sen tekemästä työstä, ja toivon, että tilanne antaa aihetta juhlaan Kroatiassa. Tämän sanottuani annan puheenvuoron kollegalleni, komission jäsenelle Verheugenille, joka esittelee parlamentille joitakin muita kohtia lausunnosta ja antaa teille viitteitä jatkotoimista.
Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan todeta olevani suunnattoman tyytyväinen ja kiitollinen siitä, että eurooppalaisen yhtenäisyyden ihanne on jälleen kerran osoittanut voimakkaan vetovoimansa. Huomaamme jälleen kerran, että ajatukset Euroopan yhdentymisestä ja jäsenyydestä Euroopan unionissa ovat kaikkein voimakkaimpia vaikuttimia. Ne ovat edistäneet merkittävästi poliittisten ja taloudellisten uudistusten toteuttamista tässä maassa, joka on viime aikoihin asti ollut sodan, sisällissodan ja väkivaltaisuuksien runtelema.
Ystäväni ja kollegani Chris Patten puhui jo poliittisista arviointiperusteista. Haluan sanoa vielä muutaman sanan toisesta liittymisen arviointiperusteesta, joka on aivan yhtä tärkeä. Ensin herää kysymys Kroatian talouden suorituskyvystä, ja siitä, täyttääkö maa odotustemme mukaisesti markkinatalouden edellytykset ja pystyykö se selviämään sisämarkkinoilla vallitsevan kilpailun paineista. Selvityksemme tulokset ovat selvät ja erittäin ilahduttavat: Kroatian tilanne on nyt jo parempi kuin useimpien 1. toukokuuta unioniin liittyvien maiden tilanne oli liittymisneuvottelujen käynnistämisen aikoihin. Kroatiaa voidaan jo pitää toimivana markkinataloutena, ja jos talousuudistuksia jatketaan, se pystynee selviämään sisämarkkinoilla vallitsevista kilpailun paineista keskipitkällä aikavälillä. Kroatian talous on jo liitetty vahvasti Euroopan unionin talouteen, ja sen aikaansaamat tulokset ovat selvästi parempia kuin esimerkiksi Bulgariassa ja Romaniassa on saatu aikaan, ja niiden on tarkoitus liittyä unioniin vuonna 2007. Talous ei siis aiheuta meidän mielestämme minkäänlaisia ongelmia tai vaaroja Kroatian kanssa käynnistettävien liittymisneuvottelujen kannalta.
Edistyminen yhteisön säännöstön käyttöönotossa ja täytäntöönpanossa on äärimmäisen vaikea arviointiperuste, ja voin arvioida vain tulevaisuudennäkymiä. Säännöstön käyttöönottoahan käsitellään neuvotteluissa eikä sitä pidetä edellytyksenä neuvottelujen käynnistämiselle. Arviomme Kroatian tulevaisuudennäkymistä on kuitenkin hyvin myönteinen, ja uskomme, että Kroatia voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet yhdenmukaistaakseen lainsäädäntönsä yhteisön säännöstön kaikkien lukujen kanssa keskipitkällä aikavälillä. Samalla se pystynee vahvistamaan rakenteita, jotka ovat välttämättömiä säännöstön todellisen ja tehokkaan täytäntöönpanon kannalta. Tässä Kroatia luottaa meidän apuumme, ja on itsestään selvää, että komissio on valmis tarjoamaan Kroatialle samanlaisia tukia ja neuvoja kuin viime vuosien aikana on tarjottu niille maille, jotka liittyvät unioniin 1. toukokuuta. Arviomme on siis tältäkin osin myönteinen.
Kuten komission jäsen Patten jo totesi jatkotoimista, neuvoston on päätettävä, käynnistetäänkö liittymisneuvottelut ja milloin ne käynnistetään. Ennen kuin neuvottelut voidaan virallisesti aloittaa, Kroatian lainsäädäntöä on arvioitava analyyttisesti. Se tarkoittaa, että tarkastellaan perusteellisesti koko säännöstöä ja sitä, kuinka se on otettu käyttöön ja pantu täytäntöön Kroatiassa. Näin saamme tietää, mitä asioita neuvotteluissa on itse asiassa käsiteltävä. Toisin sanoen kyse on normaalista menettelystä, joka todennäköisesti vaatii hieman aikaa. Vasta tämän jälkeen voidaan aloittaa neuvottelut eri neuvotteluluvuista. Kroatialle on myös laadittava oma liittymisstrategia, ja komissio on jo aloittanut sen valmistelun.
Ajankohdista antaisin sellaisen neuvon, että nyt on liian aikaista puhua aikatauluista: emme saa mennä tapahtumien edelle. Prosessin etenemisvauhti riippuu Kroatian kyvystä ja päättäväisyydestä saada aikaan todellista kehitystä. Tämä koskee sekä valmisteluvaihetta että itse neuvotteluja. Komissio tarkastelee kehitystä oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti sekä arvioi neuvottelujen edistymistä tämän tarkastelun perusteella. Mielestäni komission suositus on tärkeä ja voimakas viesti paitsi Kroatialle myös koko alueelle. Se osoittaa alueen muille maille, joilla on erilaisista syistä vielä pitkä matka arviointiperusteiden täyttämiseen, että lujista ponnisteluista on hyötyä ja että Euroopan unioni reagoi asianmukaisesti Euroopan unionin jäsenyyttä tavoittelevan maan ponnistuksiin ja antaa tunnustusta maan saavutuksista.
Puhemies.
   Kiitos paljon komission jäsen Verheugen tästä Kroatian valtuuskunnalle esittämästänne tarkasta analyysistä.
Olen saanut neljä -menettelyn mukaista puheenvuoropyyntöä. Muistutan teitä työjärjestyksen artiklasta 38, jossa todetaan, että komission julkilausuman jälkeen jäsenet "saavat esittää lyhyitä ja tarkoin rajattuja kysymyksiä." Tässä yhteydessä "tarkoin rajattu" tarkoittaa yhtä minuuttia. 
Dupuis (NI ).
   – Arvoisa puhemies, onnitteluni komission jäsenelle Pattenille ja komission jäsenelle Verheugenille sekä ministeri Zuzulille, joka on tehnyt runsaasti töitä viime kuukausien aikana parantaakseen Kroatian huomattavasti heikentynyttä asemaa.
Arvoisa komission jäsen Patten, kysymykseni on yksinkertainen: aikooko Iso-Britannia tehostaa yhteistyötään Haagin tuomioistuimen kanssa käyttämällä Bosniaan sijoitettuja joukkojaan? Nyt kun Del Ponte on vakuuttanut teille ja komission jäsenelle Verheugenille, että Kroatia tekee tiivistä yhteistyötä Haagin tuomioistuimen kanssa, on itse asiassa selvää, etteivät Ison-Britannian perustelut siitä, ettei Kroatia ole valmis Euroopan unionin jäseneksi, enää päde.
Onko myös odotettavissa, että Yhdistynyt kuningaskunta pyytää, että Tšetšeniaa varten perustetaan kansainvälinen tuomioistuin, ja näin osoittaa halunsa vahvistaa kansainvälistä oikeutta? 
Ludford (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni Kroatian mahdollinen liittyminen on myönteistä jo itsessään, mutta kuten komission jäsen Verheugen sanoi, se on käytännössä myös myönteinen osoitus siitä, että EU on sitoutunut muidenkin Balkanin maiden liittymiseen.
Komission jäseneltä haluaisin kysyä, onko hän saanut Kroatialta varmuuden siihen, että se auttaa alueen muita maita täyttämään EU-jäsenyyden edellytykset. Huomasin Carla Del Ponten arviointia koskevasta komission jäsenen Pattenin raportista, että Kroatia täyttää täysin ICTY:n vaatimukset ja tekee kaikkensa kenraali Gotovinan löytämiseksi. Viime aikoihin asti oli epäselvää, olivatko pyrkimykset aitoja. Onko komission jäsen sitä mieltä, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat ratifioivat nyt vakautus- ja assosiaatiosopimuksen?
Yhdistyneen kuningaskunnan Eurooppa-ministeri on nyt ilmoittanut vakuuttuneensa ponnisteluista kenraali Gotovinan löytämiseksi. Aikaisemmin näin ei ollut, ja hän esimerkiksi huomautti, että kenraali Gotovinan asianajaja tiesi, mistä hänet löytää, mutta kukaan muu ei tiennyt. Kyse on erittäin tärkeästä asiasta, sillä miten voimme vaatia Radavan Karadzicin ja kenraali Mladicin vangitsemista, jos emme jatka kenraali Gotovinan etsintöjä? 
Baltas (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kyseistä neuvostolle annettavaa suositusta koskevan mietinnön esittelijänä olen tänään todella tyytyväinen siihen, että valiokunta suhtautuu myönteisesti Kroatian liittymiseen Euroopan unioniin.
Arvoisa komission jäsen, kysymykseni ei ole vaikea, mutta ymmärrän, että teidän on vaikea antaa siihen täsmällistä vastausta. Oletteko sitä mieltä, että Kroatian liittymisen viimeiselle vaiheelle asetetaan jonkinlainen aikataulu? Komission jäseneltä Verheugenilta haluan kysyä, olisiko Kroatia hänen mielestään valmis liittymään Euroopan unionin jäseneksi vuonna 2007, kun Romania ja Bulgaria liittyvät unioniin? 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, taidan vastata kahteen ensimmäiseen kysymykseen, sillä kolmas esitettiin suoraan kollegalleni, komission jäsenelle Verheugenille, ja koska hän on käsitellyt laajentumisasioita menestyksekkäästi, voin siirtää kysymyksen hänelle – voin kyllä yrittää vastata, jos hän niin haluaa!
Jäsen Dupuis'lle vastaan kaikessa vaatimattomuudessani – ehkä tämä kuvastaa poliittisen urani epäonnistumista – että siitä on reilut 12 vuotta, kun olen voinut sanoa puhuvani Britannian hallituksen puolesta. Näin ollen olen jokseenkin heikossa asemassa puhuakseni Lontoossa sijaitsevan kuningattaren hallinnon puolesta.
Olen varma, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus tutkii, kuten aina, tarkasti hyvän jäsenen esittämää kysymystä, ja olen myös varma – tämä liittyy myös jäsen Ludfordin esittämään kysymykseen – että sekä Yhdistyneen kuningaskunnan että Alankomaiden hallitukset haluavat miettiä ratifiointikysymystä Haagin tuomioistuimen pääsyyttäjän kommenttien perusteella. Panin merkille, mitä Britannian valtioministeri Denis McShane, entinen koulutoverini, sanoi eilen ollessaan kyseisellä alueella. Hän katsoi voivansa ilmoittaa, että teemme tämän todella myönteisen päätöksen tänään, ja olemme täten kiitollisia hänen tuestaan.
Haluaisin vastata hyvän jäsenen esittämään kommenttiin alueellisesta yhteistyöstä. Viime vuonna syntyi yksi tai kaksi ongelmatilannetta. Yksi näistä oli kiista Slovenian kanssa, mistä olemme pahoillamme, ja toivomme, että asia voidaan nyt ratkaista. Viime vuosien ajan tämä on kuitenkin ollut hallitusten vakiintuneena käytäntönä. Sekä Racanin hallitus että nykyinen hallitus ovat erittäin myönteisellä tavalla osallistuneet alueen ongelmien ratkaisemiseen. Haluaisin kiittää entistä ulkoministeriä Piculaa, joka teki todella paljon työtä rakentavan yhteistyön hyväksi alueella, ja tiedän, ettei hänen seuraajansa pahastu, kun sanon näin. Olen varma, että Zuzul seuraa hänen esimerkkiään, ja tiedän, että pääministeri on jo toteuttanut toimenpiteitä, joiden ansiosta muutkin alueen maat pitävät Kroatiaa erittäin yhteistyökykyisenä kumppanina.
Kollegallani komission jäsenellä Verheugenilla voi olla lisättävää siihen, mitä vastaan aikataulukysymykseen. Tarkkailtuani häntä, kun hän on käsitellyt laajentumisasioita muutaman viime vuoden aikana, olen huomannut, että aikataulut riippuvat ennen kaikkea kyseisten valtioiden ponnisteluista.
Yhtenä neuvona voisin kuitenkin sanoa Kroatian hallitukselle, että sen olisi keskitettävä energiansa viime vuosien tapaan pikemminkin asiasisältöön kuin prosessiin. Huomio olisi suunnattava vaadittaviin muutoksiin sen sijaan, että kysellään ja arvaillaan aikatauluja.

Lagendijk (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, koska aikaa on näin vähän, esitän kaksi lyhyttä kysymystä. Ensimmäinen koskee Britannian ja Alankomaiden hallitusten jo mainittua varauksellista suhtautumista asiaan. Tiedän kuinka vakuuttavia komission jäsenet Patten ja Verheugen osaavat olla, joten oletan, että Haagissa ja Lontoossa myös kuunnellaan heitä. Voinko toistaiseksi olettaa, ettei liittymisneuvotteluja aloiteta Kroatian kanssa niin kauan kuin vakautus- ja assosiaatiosopimusta ei ole ratifioitu? Kysyn tätä komissiolta, jotta saan asiaan varmuuden.
Toiseksi olen tyytyväinen, että pääsyyttäjä Del Ponte suhtautuu asiaan nyt myönteisesti, mutta mielestäni on tärkeää, ettei hän muuta mieltään tulevaisuudessa. Suosittaako komissio, että juuri tämä tuomioistuin ja itse pääsyyttäjä osallistuvat jatkossakin toimiin, joilla tarkastellaan Kroatian yhteistyötä tämän tuomioistuimen kanssa? 
Pack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan todeta, kuinka iloinen olen, että tämä päivä on tullut. Kaakkois-Euroopan suhteista vastaavan valiokunnan puheenjohtajana ja kaikkien niiden puolesta, jotka eivät voi käyttää tänään puheenvuoroa, haluan ilmaista lämpimät kiitokseni näille kahdelle komission jäsenelle. Mielestäni saamme kaikki olla enemmän kuin tyytyväisiä Pattenin ja Verheugenin lausuntoihin sekä heidän antamiinsa tosiasiallisiin tietoihin. He ovat esittäneet kattavat perustelut sille, miksi Kroatialle voidaan nyt myöntää ehdokasmaan asema.
Kysymykseni on esitetty jo useasti ja se kuuluu seuraavasti: mitkä edellytykset komissiolla ja parlamentilla on suostutella neuvosto myöntämään ehdokasmaan asema pikaisesti, jotta neuvottelut voidaan käynnistää pian? Allekirjoitan jäsen Lagendijkin esittämät huomiot. Voimmeko tehdä mitään sen hyväksi, että tähänastista epäonnistumista vakautussopimuksen allekirjoittamisessa ei pidetä esteenä neuvottelujen käynnistämiselle? Tämä on tärkeä asia, ja olisimme todella tyytyväisiä, jos jompikumpi komission jäsenistä vastaisi kysymykseemme.
Haluan vielä kerran esittää lämpimät kiitokseni ja onnitteluni tämänpäiväisestä tärkeästä päätöksestä. 
Verheugen,
   . Arvoisa puhemies, tuomioistuimen kanssa tehtävää yhteistyötä koskevan kysymyksen osalta haluan jälleen varmistaa, että tässä tapauksessa vain tuomioistuin voi arvioida, toimiiko Kroatia tiiviissä yhteistyössä sen kanssa. Me emme voi omien tietojemme ja kokemustemme perusteella arvioida asiaa, ja kuten komission jäsen Patten juuri totesi, olemme sopineet, että kansainvälinen sotarikostuomioistuin toimii asiassa tuomarina, ja tällä hetkellä meillä on selkeä käsitys tilanteesta. Jos tuomioistuimen lausunnot tulevaisuudessa muuttavat tätä selkeää käsitystä, se vaikuttaisi tänään Kroatian kanssa käynnistettävään prosessiin. Tämä on ymmärrettävää, ja siksi haluan toistaa, ettei riitä, että yhteistyön tuomioistuimen kanssa todetaan olevan tiivistä kerran vaan että sen on oltava sitä jatkuvasti.
Jäsen Packin esittämään kysymykseen voin vain sanoa, että käsitykseni mukaan Eurooppa-neuvosto aikoo käsitellä asiaa kesäkuussa. Tästä päättää kuitenkin puheenjohtajavaltio Irlanti. Komissio ei puutu asiaan millään tavoin. Olemme ajoittaneet raporttimme antamisen siten, että neuvostolle jää riittävästi aikaa valmistella kesäkuussa kokoontuvassa Eurooppa-neuvostossa tehtävää päätöstä. Käsittääkseni Eurooppa-neuvosto on aina kiitollinen Euroopan parlamentin antamista ohjeista ja neuvoista. En sano tätä mitenkään ironisesti. Euroopan parlamentilta saatavat ohjeet olisivat varmasti hyödyllisiä. 
Smet (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Kaakkois-Euroopan vakaussopimuksen sosiaaliasioista vastaavan yksikön varapuheenjohtajana olen luonnollisesti iloinen siitä, että Kroatian liittyminen näyttää mahdolliselta. Minusta on aina ollut yllättävää etenkin sosiaali- ja talousasioiden kannalta, että Romania ja Bulgaria olisivat valmiita liittymään vuonna 2007 ja että Kroatia, joka on sosiaalisesti ja taloudellisesti kehittyneempi kuin kumpikaan näistä, ei olisi.
Minulla on kaksi käytännön kysymystä. Ensimmäinen koskee sitä, että Länsi-Balkanin maille perustettavan teknisen avun tiedonvaihtotoimiston on tarkoitus aloittaa toimintansa maaliskuussa. Kysymykseni onkin siis: onko toimisto jo vihdoin aloittanut toimintansa? Yhteisö on luvannut jo pitkän aikaa tehdä monia asioita, mutta yleensä niiden toteuttaminen kestää todella kauan. Toinen kysymykseni koskee Balkanin maita varten perustettavaa alueellista sosiaalipolitiikan koordinoinnin keskusta. Myös se oli tarkoitus perustaa tämän vuoden aikana jonnekin. Kysynkin nyt, minne ja milloin keskus perustetaan ja niin edelleen. 
Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi ilmaista suuren tyytyväisyyteni komission tiedonantoon, aikaisempiin neuvotteluihin ja myönteiseen päätökseen. Ennen kaikkea haluan kiittää kahta tänään läsnä olevaa komission jäsentä. EU:n ja Slovenian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan puheenjohtajana – Sloveniahan on Kroatian rajanaapuri – voin todeta uskovani, että olemme ottaneet melkoisen edistysaskeleen ja että se on otettu myönteiseen suuntaan.
Minulla on yksi nimenomainen kysymys: auttaako Euroopan komissio millään tavoin Sloveniaa ja Kroatiaa ratkaisemaan mahdollisimman pikaisesti eurooppalaisessa hengessä niiden välisen rajakiistan Piranin lahdella?
Lopuksi esitän vielä yhden huomautuksen, joka liittyy komission jäsenen Verheugenin aiempiin lausuntoihin: olemme odotetusti huomanneet, että neuvosto on kiitollinen neuvoista. Parlamentti usein toivoo, että neuvosto suhtautuisi hieman vastaanottavaisemmin parlamentin neuvoihin. Kommenttini on kuitenkin suunnattu neuvostolle, ei teille. 
Patten,
   .  Teknisen avun tiedonvaihtotoimia (Taiex) on toteutettu jo noin puolen vuoden ajan, ja alueen maille pidettiin asiasta seminaari viime syksynä. Taiex on äärimmäisen tärkeä osa sitä strategiaa, jota olemme kehittäneet Thessalonikin Eurooppa-neuvostosta lähtien. Olemme tehneet työtä sekä Kroatian että Slovenian kanssa, jotta niiden erimielisyyksien ratkaisu helpottuisi. Kyse on toki ensisijaisesti niiden välisestä asiasta, mutta olemme valmiita tarjoamaan ansioituneiden toimistojemme apua siellä missä niistä voisi olla hyötyä. Tähän toimintaan olemme jo komission jäsenen Verheugenin kanssa molemmat osallistuneet.
Kokemuksesta voin sanoa, että parlamentit haluavat aina, että niihin suhtauduttaisiin vakavammin kuin niiden toiminta edellyttää ja usein jopa vakavammin kuin ne ansaitsisivat. Tämä piti paikkansa ainakin siinä parlamentissa, jonka jäsen olen aikoinaan ollut. Euroopan parlamentti kuitenkin ansaitsee, että siihen suhtaudutaan erittäin vakavasti, varsinkin kun sen toimikausi on päättymässä. 
Puhemies.
   Asian käsittely on päättynyt. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B5-0071/2004). Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Erilaiset järjestelmät aiheuttavat epävakautta ja asettavat jäsenvaltioille, jotka ovat jo lyöneet lukkoon käyttöoikeusurakoiden myöntämistä koskevat määräajat, voimakkaita ja epätasaisia paineita markkinoilla, joilla ei ole yhteisiä säännöksiä. Tästä johtuen sähkömarkkinoiden vapauttaminen toteutuu vain osittain. Onko komissio tutkinut toimia, joilla tilannetta voitaisiin muuttaa?
Italiassa jotkut maakunnat ovat päättäneet hyvin lyhyestä käyttöoikeusurakkahakemusten jättöajankohdasta (vuosi 2005). Pitääkö komissio menettelyjen harmonisointia välttämättömänä? 
De Palacio,
   . Hyvä jäsen Ebner, yleisistä periaatteista ja vähimmäisnormeista säädetään sähkön sisämarkkinoita koskevissa direktiiveissä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin soveltaa direktiivejä kansallisia olosuhteita ja tarpeita parhaiten vastaavalla tavalla sekä asettaa ankarampia vähimmäisnormeja, kunhan ne ovat yhteisön sääntöjen ja erityisesti perustamissopimuksen periaatteiden mukaisia.
Olemme toisin sanoen jättäneet sijaa toissijaisuudelle, jotta direktiivejä voidaan mukauttaa ja soveltaa tavalla, joka parhaiten vastaa eri jäsenvaltioiden todellisia tilanteita ja moninaisuutta.
Komission mielestä on oleellista, että kullekin jäsenvaltiolle taataan samanlainen sähkömarkkinoiden vapauttamisen taso yhtäläisin ehdoin. Tätä varten komissio julkaisi direktiivin 96/92/EY, eli ensimmäisen sähkömarkkinoita koskevan direktiivin, antamisen jälkeen vuosittaisen vertailuarviokertomuksen, jossa se tarkasteli kaasun ja sähkön sisämarkkinoiden toteutumista kaikissa unionin jäsenvaltioissa.
Kertomuksista selvisi, että markkinoiden vapautumisen taso vaihtelee suuresti. Tämän vuoksi komissio antoi uuden ehdotuksen lainsäädäntöpaketiksi, jolla pyritään saamaan valmiiksi sähkön sisämarkkinat sekä estämään syntymässä olleita jännitystiloja ja vääristymiä. Tähän toimenpidepakettiin kuuluvat direktiivi 2003/54/EY ja asetus (EY) N:o 1228/2003. Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät ne viime vuoden kesäkuussa, ja ne tulevat voimaan heinäkuussa 2004.
Uudessa lainsäädännössä markkinoiden vapauttamiselle asetetaan yhteiset vähimmäisnormit, jotka ovat huomattavasti tiukemmat sekä määrällisesti, eli markkinoiden vapauden vähimmäistason osalta, että laadullisesti: oikeudellinen eriyttäminen, kolmansien maiden pääsyn säännöstely ja niin edelleen.
Määrälliset toimenpiteet ehdotettiin toteutettavaksi kahdessa vaiheessa: ensimmäisessä vaiheessa heinäkuussa 2004 on avattava kilpailulle muita kuin kotitalouksia koskevat kuluttajamarkkinat, ja heinäkuussa 2007 markkinat avataan kaikille.
Näin joka tapauksessa vähennetään Euroopan unionin markkinoiden erilaisia epäsuhtaisuuksia ja tehdään mahdolliseksi jo ensimmäisessä direktiivissä asetettu tavoite: sulautetaan Euroopan sähkö- ja kaasumarkkinat yhdeksi markkina-alueeksi, poistetaan nykyiset rajat ja vältetään tilanne, jota emme toivo, eli emme halua 15:ä tai 1. toukokuuta jälkeen 25:iä sähkö- ja kaasualan markkinoita. Tämä ei ole tavoitteemme. Tavoitteenamme on luoda eurooppalaiset, sulautetut sähkön ja kaasun yhtenäismarkkinat. 
Ebner (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen de Palacio, ensin kiitos antamistanne tiedoista. Voisiko komissio kuitenkin ilmoittaa meille, kuinka näiden vähimmäisnormien soveltamista valvotaan ja millaisiin vastatoimiin ryhdytään, jos vähimmäisnormeja ei noudateta? 
De Palacio,
   . Vähimmäisnormien noudattamisen takaaminen riippuu siitä, kuinka unionin eri jäsenvaltiot saattavat direktiivit, ja nyt myös asetuksen, osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio seuraa tätä tarkasti, jotta se saa tietää, noudatetaanko säädöksiä ja saatetaanko säädökset osaksi kansallista lainsäädäntöä siten, että vähimmäisnormeja noudatetaan.
Vahvistettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon todellista tilannetta tutkitaan joka tapauksessa säännöllisesti. Hyvä jäsen Ebner, toistan vielä, että jos jokin jäsenvaltio ei pane direktiivejä ja asetuksia asianmukaisesti täytäntöön ja sovella niitä asianmukaisesti käytännössä, saatamme asian luonnollisesti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi Luxemburgissa. Näin teimme muutamissa viivästystapauksissa, kuten kaasudirektiivin täytäntöönpanon viivästymisen yhteydessä. Samoin tehdään myös, jos kansallisen lainsäädännön osaksi saatetut säännökset eivät vastaa direktiivin sisältöä. Molemmissa tapauksissa saatoimme asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi ja ratkaisimme asiat sovinnollisesti kyseisten valtioiden kanssa ilman sen työläämpiä menettelyjä.
Vakuutan teille, että käytämme toki kaikkia mahdollisia keinoja varmistaaksemme paitsi sen, että markkinat todella avataan kilpailulle, myös sen, että markkinat sulautetaan yhtenäisiksi eurooppalaisiksi markkinoiksi. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, haluaisin kysyä, millä tavoin Iberian niemimaan sähkömarkkinoiden viimeaikaiset vastoinkäymiset ja se, että voimaan tuleva sopimus on vain väliaikainen, vaikuttavat teidän mielestänne Iberian niemimaan sähkömarkkinoiden yhdentymiseen? Suhtaudutteko optimistisesti vai pessimistisesti Iberian niemimaan sähkömarkkinoiden yhdentymiseen? Kysehän on loppujen lopuksi meitä lähinnä olevasta markkina-alueesta. 
De Palacio,
   . Toivon, että yhdentyminen voidaan toteuttaa – vaikkakin pari kuukautta myöhässä. Iberian niemimaan sähkömarkkinoiden yhdentäminen on todella vaativa tehtävä. Tietyt laitokset ovat myös yhdistymässä, ja lisäksi tehtävään on hiljattain nimitetty tai valittu eräs tunnettu henkilö, joka uskoakseni suoriutuu uusista, erityisesti Portugalia koskevista, kehitysvastuistaan erinomaisesti, kuten Portugalin entinen valtiovarainministeri hyvin tietää, ja toivon, että tästä nähdään pian tuloksia. Toivottavasti tämä helpottaa paitsi Iberian niemimaan markkinoiden yhdentymistä myös tämän markkina-alueen liittämistä koko Euroopan markkinoihin. Olemme jo keskustelleet muista asiaan liittyvistä kysymyksistä – sekä infrastruktuureista, joita tarvitaan Iberian niemimaan markkinoiden liittämisessä Ranskan välityksellä, että antamastamme asetuksesta, josta on toivottavasti apua kaupan kannalta.
Tehdyt vapaaehtoiset sopimukset ovat toimineet oikein hyvin, ja ne edistävät suunnattomasti sähköalan kauppaa.
Seuraava tavoitteemme koskee kaasualaa, ja tätä aihetta käsitellään parhaillaan parlamentissa, neuvostossa ja komissiossa. 
Puhemies.
   Kiitos, arvoisa komission jäsen de Palacio. Olen myös tyytyväinen Iberian niemimaalla vallitsevaan sähkömarkkinoiden kannalta myönteiseen ilmapiiriin. Euroopan kannalta tämä tietää aina hyvää. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Yritysten yhteiskuntavastuuta käsittelevä sidosryhmien eurooppalainen foorumi julkistaa loppuraporttinsa ja toimenpidesuosituksensa kesäkuun lopussa. Voisiko komissio kertoa, mikä on raportin jälkeinen aikataulu, milloin komission voidaan odottaa vastaavan raporttiin suositusten toimeenpanemiseksi, ja missä muodossa vastaus annetaan? Milloin Euroopan parlamentti voi odottaa saavansa virallisesti paitsi foorumin raportin myös komission vastauksen siihen? 
Dimas,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, yritysten sosiaalista vastuuta käsittelevän sidosryhmien eurooppalaisen foorumin korkean tason viimeinen kokous pidetään 29. kesäkuuta 2004, jolloin foorumi hyväksyy työtään ja päätelmiään koskevan loppuraportin ja toimittaa sen Euroopan komissiolle. Foorumin loppuraportti koostuu oletettavasti kolmesta pääkohdasta. Siinä vahvistetaan periaatteet, jotka on hyväksytty kansainvälisellä tasolla ja Euroopan tasolla, tarkastellaan yritysten sosiaalista vastuuta hankaloittavia ja edistäviä tekijöitä sekä annetaan joukko foorumin jäsenille tai Euroopan unionin toimielimille tai muille virastoille suunnattuja yritysten sosiaalista vastuuta koskevia suosituksia.
Raportin perustana käytetään niitä tuloksia ja tietoja, joita on saatu noin 50 monenvälisen tapauksen tarkastelua varten tammikuun 2003 ja maaliskuun 2004 välisenä aikana pidetyistä pyöreän pöydän keskusteluista.
Kuten kesäkuussa 2002 annetussa yritysten sosiaalista vastuuta koskevassa komission tiedonannossa ja maaliskuussa 2003 tehdyssä sosiaalipolitiikan väliarvioinnissa todetaan, komissio arvioi foorumin tuloksia ja antaa uuden tiedonannon muutama kuukausi sen jälkeen, kun foorumi on antanut raporttinsa.
Euroopan parlamentti on osallistunut sidosryhmien foorumiin sen perustamisesta asti siten, että Euroopan parlamentin jäsen Richard Howitt on toiminut siellä tarkkailijana. Hänet kutsutaan näin ollen 29. kesäkuuta pidettävään korkean tason kokoukseen ja hänelle lähetetään oma kappale foorumin raportista heti, kun se on hyväksytty ja toimitettu komissiolle. Uusi yritysten sosiaalista vastuuta koskeva tiedonanto osoitetaan Euroopan unionin toimielimille. Siksi oletankin, että keskustelua aiheesta jatketaan ja että keskustelu kantaa hedelmää. 
McAvan (PSE ).
    Ymmärrän, että komission on vaikea antaa täsmällisempiä vastauksia näinä viimeisinä kuukausina. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että useissa valiokunnissa monet parlamentin jäsenet – itse olen kehitysyhteistyövaliokunnan jäsen – pitävät tätä yritysten sosiaalista vastuuta koskevaa asiakirjaa äärimmäisen tärkeänä.
Haluamme, että kesäkuussa laaditaan selkeä aikataulu eikä asian käsittelyä lykätä jonnekin hamaan tulevaisuuteen. Olen erittäin tyytyväinen, että kehitysyhteistyöstä vastaava komission jäsen on nyt paikalla, sillä haluan kysyä, mikä komission yksiköistä – sosiaaliasioiden yksikkö tai muu yksikkö – jatkaa asian käsittelyä ja kuinka asian koordinointi jatkossa järjestetään komissiossa. Asiahan koskee useita komission eri yksiköitä. Lisäksi haluaisin varmistaa, että seurantaan osallistuu myös tietty määrä parlamentin valiokuntia. Aihe on äärimmäisen tärkeä parlamentin jäsenille, ja mikäli meidät valitaan uudelleen, aiomme sitkeästi jatkaa asian käsittelyä. 
Dimas,
   . Ensin totean foorumista, että komissio oli varma, että eri osapuolet haluavat ja voivat tehdä rakentavaa yhteistyötä ja kehittää yhteisen lähestymistavan Euroopan yritysten sosiaalista vastuuta varten. Komissio pyrkii toki hyödyntämään mahdollisimman paljon foorumin keskustelujen tuloksia ja raporttia. Erittäin myönteistä oli se, että kaikki virastot, joita pyydettiin osallistumaan foorumiin, vastasivat kutsuun myönteisesti. Melkoista edistystä on myös tapahtunut, ja kuten mainitsitte, kaikki ovat sitä mieltä, että prosessia jatketaan. Komissio ei tietenkään pidä foorumia neuvoa-antavana komiteana tai leppoisana ammatillisen keskustelun paikkana vaan haasteellisena kokeiluna ja eri osapuolille tarjoutuvana loistavana mahdollisuutena kehittää yhteinen tapa lähestyä asiaa. Foorumin tavoitteena on lisätä koko prosessin uskottavuutta.
Komissio odottaakin foorumin tuloksia ja erityisesti sitä, että foorumi laatii toimintasuunnitelman paitsi Euroopan komission toimia varten myös foorumin omien jäsenten yhdessä tai yksinään toteutettavia toimia varten. Tutkimus asiasta on tarkoitus saada valmiiksi lokakuun 2004 tienoilla. 
Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Haluaisin esittää vielä yhden kommentin aikataulukysymyksestä. Arvoisa komission jäsen, olitte aivan oikeassa, kun totesitte, että parlamentin edustajan läsnäolosta oli hyötyä ja kuinka hyvä oli, että jäsen Howitt pääsi paikalle. Mielestäni oli hyvä, että jäsen Howitt oli paikalla osan ajasta, sillä hän toimi vihreän kirjan esittelijänä.
Toivon kuitenkin, että minunkin läsnäoloni siellä ilahdutti teitä, sillä toimin valkoisen kirjan esittelijänä. Minun on tarkoitus olla parlamentin edustajana ja osallistua kokoukseen tarkkailijana 19. kesäkuuta, ja odotan tätä innolla. Viralliset kutsut lähetetään käsittääkseni vasta 17. toukokuuta, eli kun parlamentin istuntokausi on päättynyt. Olisi hyvä, jos viralliset kutsut voitaisiin lähettää aikaisemmin.
Olisi myös hyvä – ja ehkä arvoisa komission jäsen voisi varmistaa tämän asian – jos kutsuihin liitettäisiin luonnos kesäkuun keskustelujen aiheena olevista ehdotuksista. Olen varma, että osallistujat – eivät ainoastaan tarkkailijat – haluaisivat mahdollisimman paljon tietoa keskustelujen aiheena olevista ehdotuksista sen sijaan, että ne selviävät sinä päivänä, kun he saapuvat paikalle. 
Dimas,
   . Yritämme täyttää kutsuja ja ehdotusluonnoksia koskevat pyynnöt. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Kanadalainen Bombardier-ryhmä ilmoitti äskettäin aikomuksestaan sulkea seitsemän tuotantoyksikköään Euroopassa (Amadoran yksikkö Portugalissa, Derby Pride Parkin, Doncasterin ja Wakefieldin yksiköt Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ammendorfin yksikkö Saksassa, Kalmarin yksikkö Ruotsissa ja Prattelnin yksikkö Sveitsissä). Tämä on osa yrityksen uudelleenjärjestelysuunnitelmaa, jonka seurauksena 6.600 työntekijää, joista 86 prosenttia on Euroopassa, irtisanotaan seuraavan kahden vuoden aikana eri puolilla maailmaa. Portugalin Amadorassa Bombardierin sulkeminen merkitsee noin 400 henkilön joutumista työttömäksi, ja se vaikuttaa myös yrityksen kanssa liikesuhteissa olevien muiden yritysten taloudelliseen kannattavuuteen ja työpaikkoihin.
Hetkellä jolloin valmistellaan perustavanlaatuisten rautatiehankkeiden käynnistämistä, tarvitaan strategista puuttumista tähän asiaan sen takaamiseksi, että Bombardier tai muut alan yritykset säilyttävät toimintansa unionin maissa, millä varmistetaan tärkeä pääoma työllisyyden ylläpitoa ja teknologian kehittämistä varten. Mitä toimia komissio ehdottaa alalla?
Eikö komissio ole huolestunut dramaattisista seurauksista, joita Bombardierin sulkeminen Portugalissa aiheuttaa? 
Dimas,
   . Aivan ensin toteaisin, että komissio on todella huolestunut siitä, kuinka Bombardierin ilmoittamat tehtaiden sulkemiset aiheuttavat työpaikkojen menetyksiä. Kerron teille, että yhtiön varapääjohtaja lähetti minulle kirjeen, jossa hän ilmoitti komissiolle yhtiön uudelleenjärjestelysuunnitelmista. Lähetin yhtiölle hiljattain vastineen, jossa ilmaisin suuren huolestuneisuutemme ja toistin ne periaatteet, joita pidämme äärimmäisen tärkeinä uudelleenjärjestelyjen toteuttamisessa. Uudelleenjärjestelyillä voi olla vakavia seurauksia minkä alueen tahansa yhteiskuntarakenteen kannalta, ja erityisesti sellaisilla alueilla, joilla työpaikkojen syntyminen on entuudestaan heikkoa.
Komissio voi vakuuttaa hyvälle jäsenelle, että se hyödyntää kaiken valtansa tässä asiassa. Yhtenä vallan lähteenä ovat nykyiset lainsäädäntötoimenpiteet. Meillä on useita direktiivejä, joilla pyritään varmistamaan, että työntekijät otetaan täysimääräisesti mukaan uudelleenjärjestelyjä koskevaan päätöksentekoprosessiin. Työntekijöiden joukkovähentämistä koskeva direktiivi, eurooppalaisia yritysneuvostoja koskeva direktiivi ja uudempi työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyjä koskeva direktiivi muodostavat oikeudellisen kehyksen työntekijöiden oikeuksien suojelulle ja yhtäläisten olosuhteiden turvaamiselle. Toiseksi voidaan mainita rakennerahastot, joista myönnetään tärkeää taloudellista apua rakenteellisista ongelmista kärsivien alueiden talous- ja yhteiskuntamuutoksia varten. Rahastoista tuetaan yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen sekä työllisyyteen liittyvien käytäntöjen ja järjestelmien mukauttamis- ja uudistustoimia, ja ensisijaisena tavoitteena on parantaa työntekijöiden sopeutuvuutta ja työllistyvyyttä.
Komissio myös pyysi vuonna 2002 työmarkkinaosapuolilta lausuntoa asiakirjasta (Muutoksen ennakointi ja hallinta: dynaaminen lähestymistapa yrityksen uudelleenjärjestelyn sosiaalisiin näkökohtiin). Siinä kehotettiin soveltamaan yritysten uudelleenjärjestelyissä lähestymistapaa, jossa otetaan tasapuolisesti huomioon muutosten edessä olevien yritysten edut ja työnsä mahdollisesti menettävien työntekijöiden edut. Komissio hyväksyi tyytyväisenä työmarkkinaosapuolten lokakuussa 2003 toimittaman lausunnon. Uudelleenjärjestelyt ovat myös keskeisenä aiheena työmarkkinaosapuolten marraskuussa 2002 hyväksymässä työohjelmassa. Työmarkkinaosapuolten tekstin perustana ovat kokemukset, joita on saatu eräistä nykyaikaisia uudelleenjärjestelyjä koskevista tapaustutkimuksista, joissa käsitellään muutoksen onnistuneen hallinnan kannalta äärimäisen tärkeitä asioita. Näitä ohjeita on hyödynnettävä, jotta voimme vastata entistä paremmin erityisesti tällä alalla kohtaamiimme haasteisiin.
Haasteellista on se, että muutoksia on perusteltava ja syyt niihin on ilmoitettava. Lisäksi on tärkeä ylläpitää ja kehittää työntekijöiden taitoja sekä säilyttää eri tekijöiden välinen täydentävyys ja yhteistyö, jos uudelleenjärjestely vaikuttaa koko alueeseen, sekä ottaa huomioon pk-yritysten erityistilanteet ja uudelleenjärjestelyn hallintaan liittyvät käytännön näkökohdat, kuten se, että on tärkeä tutkia kaikki mahdolliset vaihtoehtoratkaisut, joilla irtisanomisilta voidaan välttyä.
Tässä vaiheessa haluan ilmoittaa teille, että komissio alkoi tänään keskustella työmarkkinaosapuolten kanssa siitä, kuinka kymmenen vuotta sitten annetulla yhteisön direktiivillä perustetuilla eurooppalaisilla yritysneuvostoilla voitaisiin paremmin vastata muuttuvan taloudellisen ja sosiaalisen ympäristön synnyttämiin haasteisiin.
Emme myöskään saa unohtaa sitä tärkeää työtä, jota teemme yritysten sosiaalisen vastuun alalla ja Euroopan muutoksenseurantakeskuksen parissa. Toivon todellakin, että tänään aiheenamme olevan uudelleenjärjestelyn kannalta on tehty kaikki mahdollinen sosiaalisten vaikutusten rajoittamiseksi alueella. 
Lage (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, minun on valitettavasti todettava, että piiloudutte laajempien aiheiden taakse ja näin sivuutatte lähes täysin sen, miten monikansallinen Bombardier-yritys on toiminut teollisen uudelleenjärjestelynsä toteuttamisessa. Puhutte "teollisesta uudelleenjärjestelystä", mutta kutsuisin tätä "teollisen kannibalismin menetelmäksi". Bombardier-yritys siis osti toimivia yrityksiä, sulautti ne itseensä ja sen jälkeen sulki osan näistä eri Euroopan maissa sijaitsevista teollisista yksiköistä. Tähän mennessä niitä on suljettu kuusi, ja niitä on suljettu myös kotimaassani Portugalissa.
Mielestäni tällainen toiminta on epäreilua. Komission ja yhteisön toimielinten tehtävänä on tietenkin varmistaa kilpailun vapaus – tämä on yksi kultaisista säännöistämme – mutta lainsäädännössä on oltava säännöksiä myös sellaisia monikansallisia yhtiöitä tai yrityksiä vastaan, jotka toteuttavat rikollisuuden rajoja hipovia uudelleenjärjestelyjä. Tällaisten järjestelyjen vuoksi teollisuus menettää äärimmäisen tärkeitä tietoja, taitoja ja taitotietoa. Näin tapahtui esimerkiksi Sorefame-yrityksen järjestelyjen yhteydessä Portugalissa. Lisäksi on laadittava sääntöjä, jotka suojaavat varsinaisilta siirtotoimenpiteiltä. Olemme aloittamassa uutta kautta, ja komissio tarvitsee teollisuuspolitiikan. Komission on myös suojeltava teollisuuttaan, mutta sen ei pidä turvautua protektionismiin. 
Dimas,
   . En yritä piiloutua laajempien aiheiden taakse, vaan yksinkertaisesti minun on tehtävä selväksi, ettei komissiolla ole valtuuksia estää tai lykätä sulkemista, joka on käsittääkseni jo toteutettu. Työmarkkinaosapuolten ja kolmansien osapuolten tehtävänä on neuvotella yhtiön kanssa sulkemisen mahdollisesta uudelleentarkastelusta. Komissio kuitenkin toivoo, että hyväksyttävä ratkaisu saadaan aikaiseksi, jotta uudelleenjärjestelyn alueilla aiheuttamia voimakkaita vaikutuksia voidaan lieventää.
Siitä, ovatko yrityksen toimet laillisia, minun on todettava, että näitä asioita koskevaan Euroopan unionin lainsäädäntöön sisältyy direktiivejä, jotka on asianmukaisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ja kansallisia erityislakeja. Kansallisten viranomaisten ja oikeusviranomaisten tehtävänä on siis arvioida, kuinka asianmukaisesti ja tehokkaasti kansallista lainsäädäntöä on sovellettu. 
Bastos (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi antaa joitakin taustatietoja tästä tapauksesta. Bombardier Transportationin johtokunta ilmoitti Portugalissa Amadorassa sijaitsevan tehtaansa työntekijöille 17. maaliskuuta antamassaan muistiossa yhtymän uudelleenjärjestelystä ja erityisesti siitä, että järjestelyn yhteydessä irtisanotaan vuoteen 2005mennessä 5 680 työpaikkaa Euroopan eri maissa. Portugalissa menetetään 400 työpaikkaa, eikä tässä ole otettu huomioon niitä työpaikkoja, jotka ovat epäsuorasti riippuvaisia Bombardier-yrityksestä.
Portugalin hallitus on tehnyt kaikkensa pitääkseen tehtaan maassa ja ennen kaikkea varmistaakseen, ettei työpaikkoja menetetä. Suunnitteilla on investointeja rautateihin ja suurnopeusjuniin, mutta Amadoran tehdas on ilmoittanut toimintansa päättyvän lopullisesti toukokuun lopussa. Syyksi on ilmoitettu rautatiekalustoa koskevien tilausten vähyys. Portugalilaisten työntekijöiden tilanne on todella huolestuttava, ja siitä herääkin seuraavia kysymyksiä: onko rautatieteollisuuden merkitys ratkaiseva Euroopan unionille? Onko komissio halukas toteuttamaan erityisesti liikennepolitiikassaan toimenpiteitä paitsi alan pelastamiseksi myös sen kehityksen edistämiseksi? Näillä toimenpiteillä on paitsi varmistettava alan työpaikkojen säilyminen myös estettävä tilanne, jossa Eurooppa on riippuvainen ulkopuolisista maista. 
Dimas,
   . Tietenkin on täysin ymmärrettävää, että huolestumme, kun tehtaiden tai yritysten toiminta lopetetaan ja työntekijöitä irtisanotaan. Tilanteesta aiheutuvien sosiaalisten ongelmien ja työttömyyden lisäksi ongelmana on, että tiettyjä tuotteita, kuten tämän yrityksen valmistamia erityistuotteita, ei enää tuoteta. Tuotteet ovat tekniikaltaan todella tärkeitä, ja niistä olisi tietenkin suurta hyötyä Euroopan maiden tekniikan kehittymisen kannalta.
Toteaisin myös, että tällä nimenomaisella Bombardier-yrityksellä on 35 tehdasta Euroopassa, ja niistä tietenkin moni suljetaan. Seitsemän tehdasta suljetaan, ja näistä kuusi sijaitsee Euroopan unionin alueella ja yksi Sveitsissä. Yritykselle jää edelleen lukuisia tehtaita eri alueille, ja se työllistää edelleen useita tuhansia työntekijöitä. Kukaan ei siis voi kiistää, mitä sanoitte aikaisemmin siitä, että meidän on yritettävä tehdä teollisuudesta kilpailukykyistä, jotta voimme säilyttää myös teknologian korkean tason ja pitää työllisyysasteen mahdollisimman korkeana. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin sanoa teille, että monikansalliset yhtiöt ovat toteuttaneet useita siirtoja Portugalissa ja että työttömyyttä on tänä päivänä hälyttävän paljon. Työssäkäyvän väestön määrä on Portugalissa alle viisi miljoonaa, ja heistä yli 500 000 on työttömänä. Tämä mielestäni osoittaa, kuinka vakavasta tilanteesta on kyse. Aikaisemmin nimellä Sorefame tunnetun Bomardier-yrityksen toiminta vastaa kuitenkin todellista taloudellista ja sosiaalista rikosta. Näin siksi, että Bombardier on ainoa junanvaunuja valmistava yrityksemme, joka hyödyntää vuosien saatossa kehitettyä huipputeknologiaa, ja koska tehtaan sulkemisen jälkeen maamme on täysin riippuvainen muista maista ja työntekijöiden irtisanomisen myötä menetämme sen tiedon, jota on kerätty vuosikymmenten aikana. Kyse on taloudellisesta ja sosiaalisesta rikoksesta.
Arvoisa komission jäsen, kysyn teiltä, miten Euroopan komissio voi väittää olevansa sitoutunut torjumaan köyhyyttä, luomaan työpaikkoja, rakentamaan rautateitä sekä edistämään ympäristöllistä, taloudellista ja sosiaalista kehitystä, kun se sallii kanadalaisen monikansallisen yhtiön toimia tällä tavoin Portugalin kaltaisessa maassa, jolla on vakavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia? 
Dimas,
   .  Mielestäni sanomanne osoittaa sen ja korostaa sitä, että meidän on onnistuttava Lissabonin tavoitteissa. Taloudestamme on tehtävä kilpailukykyisempi, sillä jos teollisuuden alat ja yritykset ovat kilpailukykyisiä, voimme saada parempaa teknologiaa, tuottaa kaikkia edellä mainitsemianne tuotteita (olivat ne sitten tekniikaltaan kehittyneitä tai eivät) ja luoda Euroopan unioniin enemmän ja parempia työpaikkoja. 
Harbour (PPE-DE ).
    Haluaisin huomauttaa parlamentille siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan neljässä tehtaassa menetetään huomattavasti enemmän työpaikkoja näiden sulkemisten vuoksi kuin missään muualla. Siksi olenkin tyytyväinen, että minulla on mahdollisuus esittää joitakin kysymyksiä ja ilmaista myötätuntomme niille, joita asia koskee.
Kysymykseni on itse asiassa osoitettu komission jäsenelle Bolkesteinille, ja toivon, että annatte hänen vastata niihin, sillä aiheena on se, kuinka hyvin rautatiekalustomarkkinat todella toimivat Euroopassa ja onnistuuko julkisia hankintoja koskevien sääntöjen soveltaminen...
... Siinä tapauksessa toivon, että komission jäsen Dimas voi välittää kysymykseni eteenpäin. Ne ovat tärkeitä ja tämän keskustelun kannalta erittäin oleellisia.
Käsittääkseni esimerkiksi Ranskan rautateillä ei ole ainuttakaan junavaunua, jota ei olisi valmistettu Ranskassa, ja kuitenkin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuodaan suuri osa junavaunuista eri puolilta Eurooppaa. Tämä ei haittaa minua, sillä rautatiekalustojen yhtenäismarkkinoille pitäisi antaa mahdollisuus toimia. Minusta kuitenkin vaikuttaa siltä, että julkisten hankintojen markkinat eivät toimi tyydyttävästi rautatiekalustojen alalla.
Komissiota olisi pyydettävä tutkimaan asiaa. Arvoisa komission jäsen Dimas, meidän olisi pyydettävä, että muutoksenseurantakeskuksenne tarkastelisi rautatiekalustoteollisuuden työllisyystilannetta kokonaisuudessaan, kuten se jo tekee esimerkiksi autoteollisuuden osalta. 
Dimas,
   .  Kiitos, pyydän muutoksenseurantakeskusta tutkimaan rautatiealan sekä siihen liittyvien alojen työttömyystilannetta. 
Puhemies.
   Kiitos paljon arvoisa komission jäsen Dimas.
Kiireellisiä kysymyksiä varten varattu puolituntinen on nyt kulunut, ja siirrymme seuraavaksi toiseen osaan. Komissio on hyväksynyt vain yhden komission jäsenelle Schreyerille osoitetun kysymyksen ja useita komission jäsenelle Bolkesteinille esitettyjä kysymyksiä.
Jäsen Färm käyttää työjärjestyspuheenvuoron. 
Färm (PSE ).
    Arvoisa puhemies, esitin nimenomaan komission jäsenelle Schreyerille kysymyksen Eurooppa-tiedotuspisteiden ja Carrefour-toimistojen rahoituksesta tulevaisuudessa. Vaikka hänellä on vain yksi toinen kysymys vastattavanaan, hän ei halua keskustella minun kysymyksestäni. Otin yhteyttä yksiköihimme, ja kysyin miksi näin on. Sieltä minulle kerrottiin, että he ovat olleet yhteydessä komissioon ja että syynä on se, ettei asia kuulu komission jäsenen Schreyerin vastuualueeseen vaan puheenjohtaja Prodin vastuualueeseen. Ongelmana on, ettei puheenjohtaja Prodi koskaan tule tänne vastaamaan kysymyksiin, joten minulle lähetetään vain kirjallinen vastaus.
Haluaisin todella kysyä komissiolta, kenen vastuulla se katsoo asian olevan. Eurooppa-tiedotuspisteisiin liittyvä ongelma johtuu uudesta varainhoitoasetuksesta, joka kuuluu komission jäsenen Schreyerin vastuualueeseen, ja asia on ratkaistava seuraavaa talousarviota varten, joka myös kuuluu Schreyerin vastuualueeseen. Tämän vuoksi minusta tuntuu, että tässä pyritään vain välttämään arkaluonteista keskustelua. Tällaista toimintaa ei voida hyväksyä, ja pyydän parlamentin puhemiestä tutkimaan asiaa. Olisin erittäin tyytyväinen, jos komission jäsen Schreyer kommentoisi asiaa. 
Puhemies.
   Tästä asiasta ei voida nyt keskustella. Puhemies on pannut asian tarkasti merkille ja toimittaa viestin komissiolle. Tiedätte, että osassa III esitettyihin kysymyksiin ei vastata suullisesti vaan kirjallisesti.
Palaamme esityslistalle, ja lupaan teille, että asia on pantu tarkasti merkille, ja komission jäsen Schreyer vastaa seuraavaan kysymykseen.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Mitä yleisiä kriteerejä komissio ottaa huomioon arvioidessaan voidaanko koehankkeet muuttaa valmisteleviksi toimiksi ja monivuotisiksi ohjelmiksi?
Voiko komissio varainhoitovuosina 2003 ja 2004 talousarvioon otettujen hankkeiden osalta vahvistaa, että se aikoo esittää parlamentille vuotta 2005 koskevassa alustavassa talousarvioesityksessä kunkin koehankkeen tuloksia ja seurantaa koskevan arvion? 
Schreyer,
   .  Muuttaessaan pilottihankkeita valmistelutoimiksi ja tämän jälkeen monivuotisiksi ohjelmiksi komissio käyttää perusteina ensisijaisesti hankkeen tai toimen tuloksista tehtyä arviota, asianomaisilta erikoisaloilta saatuja vastuksia sekä budjetti- ja lainsäädäntöviranomaisten ilmaisemaa poliittista tahtoa toimen jatkamiseksi.
Pilottihanke voidaan käynnistää noin kolmesta viiteen vuotta ennemmin kuin asiasta mahdollisesti annetaan oikeusperusta. Tällöin ehtona on, että pilottihankkeesta on saatu myönteisiä tuloksia ja että valmistelutoimi, josta budjettivallan käyttäjän päättää, osoittautuu menestyksekkääksi. Tästä menettelystä ovat esimerkkejä Learning- ja Daphne-ohjelmat.
Komissio ja parlamentti päättivät yhdessä vuonna 2001 ehdottaa valmistelevaa toimea, jolla kannustettaisiin ja nopeutettaisiin tieto- ja viestintäteknologioiden käyttöä koulutuksessa sekä julkisten ja yksityisten sidosryhmien synergioiden kehittämisessä. Valmistelutoimista saatiin myönteisiä tuloksia innovatiivisille synergiahankkeille myönnettävän jatkuvan tuen mahdollisuuden ja soveltuvuuden kannalta, ja niin syntyi Learning-ohjelma.
Daphne-ohjelma käynnistettiin vuonna 2000, kun komissio oli toteuttanut pilotti- ja valmistelutoimet vuosina 1997, 1998 ja 1999. Tuona vuonna annettiin ehdotus oikeusperustaksi ja se hyväksyttiin. Daphne-ohjelmasta myönnettiin rahoitusta kansalaisjärjestöjä ja vapaaehtoisjärjestöjä tukeville toimenpiteille lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi. Euroopan parlamentti antoi vahvan tukensa molemmille ohjelmille.
Komissio esittää varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisesti vuotta 2005 koskevan alustavan talousarvioesityksen yhteydessä budjettivallan käyttäjälle myös arvion vuoden 2004 talousarvioon sisällytettyjen pilottihankkeiden ja valmistelutoimien tuloksista. Samanlainen arvio esitettiin viime vuonna vuoden 2004 alustavassa talousarvioesityksessä. 
Kinnock (PSE )
    Kiitos arvoisa komission jäsen. Ymmärrän, mitä sanoitte valmistelutoimista, mutta voisitteko kertoa, kohdistetaanko talousarvioon tosiasiassa varatut määrät vuoden 2005 talousarvioihin otettuihin toimiin. Kuten totesitte, pilottihankkeita ollaan toteuttamassa, ja minua eivät niinkään kiinnosta arviot vaan se, varataanko talousarvioihin asianmukaiset määrät valmistelutoimea varten. 
Schreyer,
   .  Talousarvioon sisällytetään varat jo aloitettujen pilottihankkeita koskevien valmistelutoimien jatkamista varten. Kuten tiedätte, toimielinten sopimuksessa on selvät säännöt siitä, kuinka paljon varoja voidaan varata valmistelutoimille.
Niitä varten jätetään liikkumavaraa otsakkeeseen 3, jotta tarvittavat varat ja liikkumavara on valmiina, kun uusia valmistelutoimia aletaan suunnitella pilottihankkeiden ensimmäisessä vaiheessa. Viimeisten kahden vuoden aikana komissio ja parlamentti ovat keskustelleet ansiokkaasti valmistelutoimia ja pilottihankkeita koskevista ehdotuksista. Toiminta on onnistunut, ja toivon, että voimme jatkaa samaa rataa. 
Puhemies.
   Kiitoksia paljon, arvoisa komission jäsen Schreyer.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Barcelonan Eurooppa-neuvoston yhteydessä komissiota kehotettiin maaliskuussa 2002 tutkimaan Basel II:n vaikutuksia pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Hankintamenettelyyn liittyneiden ongelmien vuoksi viivytyksiä ilmeni jo viime vuonna. Komissio vakuutti minulle talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, että tulokset olisivat saatavissa vuoden 2003 loppuun mennessä. Tuloksia ei ole saatu vieläkään – ja nyt ollaan maaliskuussa 2004.
Miksi pk-yrityksiä koskevan tutkimuksen tulokset eivät vieläkään ole virallisesti saatavilla? Onko komissio jo saanut tulokset? Jos on, miksi komissio viivyttää niiden julkistamista? Millaisia tulokset ovat? Milloin esitetään Basel II:ta koskeva direktiiviehdotus? Mitkä ovat kriittiset kohdat, joista ei Baselin työryhmässä vielä päästy sopimukseen? 
Bolkestein,
   .  Kuten parlamentissa tiedetään, Euroopan unioni tutkii pääomavaatimuksiin liittyviä sääntöjä samanaikaisesti, kun Baselin pankkivalvontakomitea tekee tutkimustaan kansainvälisistä säännöistä.
Kuten äskettäin totesin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, komissio edistyy asiassa edelleen hyvin. Tarkoituksena on antaa ehdotus direktiiviksi, joka hyväksytään pian sen jälkeen, kun lopullinen sopimus saadaan valmiiksi Baselissa tämän vuoden puolivälissä.
Barcelonan Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2002 esittämän pyynnön perusteella komissio tilasi Pricewaterhouse Coopersilta vaikutustenarvioinnin ja kertomuksen. Komissio on nyt saanut lopullisen version kertomuksesta. Sen päätelmät ovat myönteisiä. Uudesta riskit huomioon ottavasta lähestymistavasta on hyötyä rahoituslaitoksille, kuluttajille ja koko taloudelle, sillä sen ansiosta pääomien kohdentaminen on tehokkaampaa. Kertomuksessa myös määritellään joitakin tiettyjä aloja, joihin liittyviä komission kolmannen kuulemisasiakirjan ehdotuksia, on kehitettävä edelleen. Tätä tehdään parhaillaan.
Asianomaisten parlamentin jäsenten kanssa ollaan järjestämässä hyvin pian keskustelutilaisuus kertomuksesta. Tärkeintä on saada kertomus hyvissä ajoin saataville Euroopan lainsäädäntöprosessia varten, ja siihen pyritään.
Jäsen Karasi kysyi viimeiseksi, mistä asioista Baselin komiteassa ei ole päästy sopimukseen. Baselin sopimuksen osalta on enää muutama asia, joista tämän vuoden puolivälissä on sovittava. Tällaisia kysymyksiä ovat rajattomien luottojen käsittely ja uudelleentarkistus, joka tehdään odottamattomien tappioiden lähestymistapaan siirtymisestä Madridissa tehdyn päätöksen perusteella, sekä kysymys niin kutsutuista rasitustestien tuottamista tappioiden oletusarvoista. Olen varma, että nämä kysymykset ratkaistaan kesäkuuhun mennessä. Komissio tekee kokonaisvaltaisen ja vakaan direktiiviehdotuksen. 
Karas (PPE-DE ).
    Arvoisa komission jäsen, vastaaminen kysymykseeni ei varmastikaan ole teille miellyttävää, sillä mikäli olen viime vuosina ymmärtänyt teitä oikein, olisitte luultavasti halunnut, että pk-yrityksiä koskeva tutkimus olisi valmisteltu ja toteutettu nopeammin ja ammattimaisemmin. Te huijaatte minua. Sanotte, että tutkimuksen tulokset ovat saatavilla. Miksi sitten emme ole saaneet niitä? Sanotte, että kertomuksessa määritellään joitakin aloja, joihin liittyviä komission kolmanteen kuulemisasiakirjaan sisältyviä ehdotuksia on tarkistettava. Millaisia tarkistuksia nämä ovat? Sanotte, että saamme kertomuksen hyvissä ajoin. Tänään kuitenkin pidetään parlamentin viimeinen virallinen istunto. Tässä on nyt mielestäni joitakin puutteita, ja pyydän teitä toimittamaan viimeisimmät tiedot ja tutkimuksen tulokset mahdollisimman pian markkinoiden, neuvoston ja parlamentin saataville. Minä en ainakaan tiedä, että asianomaisille parlamentin jäsenille oltaisiin järjestämässä komission kanssa keskustelutilaisuus kertomuksesta. 
Bolkestein,
   .  Noudatamme aikataulua, josta keskustelin parlamentin kanssa moneen otteeseen. Baselin komitea aikoo päästä sopimukseen tämän vuoden puoliväliin mennessä. Pian sen jälkeen komissio antaa ehdotuksen direktiiviksi, ja siitä keskustellaan yhteispäätösmenettelyn mukaisesti.
Pricewaterhouse Coopersin kertomus on nyt toimitettu komissiolle, ja parlamentti saa sen hyvin pian. On tietenkin totta, että nykyisellä parlamentilla on enää vähän aikaa jäljellä, mutta en voi tehdä muuta kuin todeta parlamentille, että tutkimus toimitetaan sille hyvin pian. Pelkäänpä, että jäsen Karasin ja parlamentin muiden jäsenten on vain hyväksyttävä tämä. En voi käsitellä tutkimusta tämän nopeammin mutta odotan innolla asioista käytävää keskustelua. Vaikka keskustelua ei käytäisikään ennen Euroopan parlamentin vaaleja vaan kesän jälkeen, keskustelisin vaaleista huolimatta todella mielelläni asianomaisten parlamentin jäsenten kanssa Pricewaterhouse Coopersin tutkimuksen seurauksista. 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Bolkestein, minäkin haluan kiittää jäsen Karasia, sillä Basel II -sopimus on meille luonnollisesti erittäin tärkeä ja Pricewaterhouse Coopersin tutkimus tarjoaa merkittävän perustan tarkistuksille, joita vielä voimme tehdä Basel II:ta koskeviin sääntöihin. Parlamentin jäsenten on erityisen tärkeä saada tietää, miten Basel II vaikuttaa etenkin pk-yrityksiimme ja millaisia toimia Basel II:n onnistunut käynnistys vielä edellyttää valtiovarainministereiltä ja muilta. Tässä asiassa komission olisi mielestäni tehtävä jonkinlainen parhaita käytäntöjä tai vertailukohtia koskeva tutkimus, josta selviäisi, miten Basel II:n onnistunut käyttöönotto voidaan taata. 
Bolkestein,
   .  Kuten jo totesin vastatessani jäsen Karasin kysymykseen, Pricewaterhouse Coopersin tutkimus annetaan saataville hyvin pian, ja sen tulokset ovat myönteisiä: sen perusteella Basel-sopimuksen vaikutukset pk-yrityksiin ovat myönteiset. Esimerkiksi pienemmille yrityksille myönnettävien lainojen osalta vakavaraisuusvaatimukset ovat alhaisempia. Tietyn määrän alittavat pk-yritysten lainat, eli alle miljoonan euron lainat, voidaan sisällyttää yksityiseen riskikantaan, jonka pääomavaatimukset ovat alhaisemmat.
Kolmannesta vaikutustenarvioinnista saadut tulokset osoittavat, että uudet säännöt ovat suotuisia pk-yrityksille myönnettävien lainojen kannalta. Riskipääoman osalta on yleisesti hyväksyttyä, että tällaisissa sijoituksissa riskit ovat suuremmat, ja siksi niistä käytetäänkin nimitystä riskipääoma. Kolmannessa kuulemisasiakirjassamme ehdotetuissa pääomavaatimuksissa on otettu huomioon suurempi riskien mahdollisuus. Olemme samanaikaisesti tutkineet teollisuuden kanssa, olisiko tietyn tyyppisiin investointeihin perusteltua soveltaa löyhempiä vaatimuksia. Emme ole vielä saaneet valmiiksi asiaa koskevia ehdotuksiamme, mutta monissa piireissä on yleisesti myönnetty, että Basel-toimen – kuten sitä nykyään kutsutaan – tulokset ovat suotuisia pk-yritysten kannalta. 
Morera i Catalá (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää komission jäsentä Bolkesteinia jatkamaan työtä aloitteen parissa ja aloittamaan mahdollisimman pian tutkimuksen ja ehdotetun direktiivin käsittelyn. On muistettava, että pk-yritykset muodostavat suurimman työnantajaryhmän Euroopan unionissa, ja erityisesti kotiseudullani Valenciassa ne ovat merkittävimpiä työllistäjiä.
Kaikki toimenpiteet, joilla pyritään vahvistamaan pk-yritysten asemaa Euroopan unionissa, ovat mielestämme välttämättömiä, ja pyytäisimme komissiota tekemään tästä ehdotetusta direktiivistä – johon olisi sisällyttävä muun muassa säädöksiä jäsenvaltioiden verotusjärjestelmien eroista ja niiden yhdenmukaistamisesta – selkeästi suotuisan pk-yritysten kannalta, sillä – toistan vielä – pk-yritykset muodostavat suurimman työnantajaryhmän Euroopan unionissa. 
Bolkestein,
   .  Olen täysin samaa mieltä siitä, että työllisyystilanne riippuu pk-yritysten hyvinvoinnista. Komissio tekee parhaansa toimittaakseen ehdotetun direktiivin mahdollisimman pian parlamentille. Toimimme siis kuten hyvä jäsen juuri pyysi. 
Puhemies.
   Muistuttaisin teitä siitä, että tänään pidetään tämän vaalikauden viimeinen kyselytunti, ja kuten tekin, haluan varmistaa, että kaikkiin kysymyksiin voidaan vastata. Siksi pyydän yleisesti – en tarkoita ketään erityisesti – että jos vain mahdollista, ette esittäisi kommentteja, sillä jos jätätte ne esittämättä, kaikkiin kysymyksiin vastataan. Muutoin aikamme loppuu kesken, ja neljä tai viisi parlamentin jäsentä ei saa vastauksia kysymyksiinsä. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Voisiko komissio ehdottaa direktiiviä, joka määräisi minkä tahansa unionissa toimivan yksityisen tai julkisen organisaation ilmoittamaan sähköpostitse tai kirjeitse jokaiselle yksityishenkilölle, jos tämän henkilökohtaisia tietoja, kuten nimi, sosiaaliturvatunnus, ajokortin numero ja pankki- tai luottokortin numero on joutunut vääriin käsiin?
Tällainen laki tuli voimaan Kaliforniassa heinäkuussa 2003, ja on ilmoitettu, että yhdysvaltalainen senaattori olisi laatimassa liittovaltiota koskevaa lakiehdotusta, joka on laadittu Kalifornian lain mukaan. 
Bolkestein,
   .  Komissio on pannut merkille kyseisen kalifornialaisen lain, joka koskee turvallisuuspuutteiden paljastamista sellaisissa yrityksissä, joilla on tietokoneella henkilötietoja sisältävää salattua aineistoa. Komissio ei toistaiseksi suunnittele antavansa edellä mainitun Kalifornian lain kaltaista direktiiviehdotusta, sillä se ei ole saanut todisteita siitä, että alaa koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, erityisesti rikoslakia, olisi täydennettävä yhteisön lainsäädännöllä. Komissio kuitenkin seuraa tarkasti alan kehittymistä sen toimintaperiaatteensa mukaisesti, jolla se pyrkii turvaamaan henkilötietojen vapaan liikkumisen Euroopan unionissa ja varmistamaan yksilön perusoikeuksien suojelun. 
Newton Dunn (ELDR ).
    Arvoisa komission jäsen, kiitos tästä vastauksesta. Olen erittäin tyytyväinen, että edes te olette huomioinut tämän ajatuksen. Minusta tuntuu siltä, että komission haluttomuus toimia asiassa ja antaa lainsäädäntöehdotuksia innostaa nyt niitä eurooppalaisia yrityksiä, jotka suojelevat henkilötietoja melko huolimattomasti. He voivat näet nyt todeta, ettei heitä rankaisevaa lainsäädäntöä ole tulossa, ja siksi heidän on helppo luistaa asiassa. Luulen kuitenkin, että tästä parlamentin keskustelusta herää tarve laatia lainsäädäntöä, jolla laiskat yritykset saadaan lopettamaan sellainen toiminta, jonka seurauksena henkilötiedot joutuvat vääriin käsiin. Oletteko samaa mieltä? 
Bolkestein,
   .  Jatkan vielä siitä, mitä sanoin hetki sitten, sillä haluan lisätä, että komission mielestä toistaiseksi ei ole tarpeen laatia Kalifornian lain kaltaista lainsäädäntöä. Meillä ei ole tietoa siitä, että tietokonejärjestelmiin tallennettuihin salaamattomiin henkilötietoihin kohdistuvat varkaudet olisivat vakava ongelma henkilötietojen vapaan liikkuvuuden kannalta sisämarkkinoilla tai näiden henkilötietojen suojaamisen kannalta. Ennen kuin laadimme uusia säädöksiä, jotka aiheuttavat lisätyötä yrityksille, ehdotamme, että yritykset itse parantaisivat henkilötietojen suojaa turvallisuusjärjestelmillä, esimerkiksi tietoja salaamalla.
Komissio ymmärtää kyllä kysymyksen taustalla olevan ajatuksen, mutta se haluaa olla varma, että asiasta on ehdottomasti säädettävä lainsäädännössä. Haluamme laatia uusia lakeja harkiten, sillä yritykset valittavat, jos sääntöjä on liikaa. Me kaikki haluamme vähentää sääntelyä, joten tässä asiassa on syytä edetä varovasti ja lakeja on säädettävä vain silloin, kun se on ehdottomasti välttämätöntä, ei ennemmin. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minulla on tähän ehdotus, koska näen pulman, jonka kollegani esitti. Voisiko ihmisten yksityisyyden turvaamisen kysymyksen liittää nyt perusteilla olevan tietoturvaviraston toimenkuvaan siten, että virasto seuraisi alan kehitystä ja sen jälkeen esittäisi, että lainsäädäntöä tarvitaan tai ei tarvita? Se olisi ammattiviranomainen, joka tekisi tämän koko Euroopan tasolla. Voisiko tämä olla mahdollista? 
Bolkestein,
   .  Kiitän hyvää jäsentä hänen ehdotuksestaan. Mikäli hänelle sopii, keskustelen asiasta kollegojeni kanssa, mutta virastolta varmasti kannattaa pyytää lausuntoa asiasta. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Yhteisöjen tuomioistuin pidätti hiljattain asiassa Gambelli annetussa tuomiossa vedonlyönnin välittäjien oikeudet tarjota rajatylittäviä palveluita toisiin jäsenvaltioihin.
Monet jäsenvaltiot pyrkivät samanaikaisesti rajoittamaan yksityistä vedonlyönnin välitystä, mutta edistävät ponnekkaasti osallistumista yksinoikeuden tai valtiolta toimiluvan saaneiden harjoittamaan pelitoimintaan.
Voiko komissio vahvistaa, että "tulojen kerääminen valtion kassaan" ei voi olla perusteena sille, että perustamissopimuksen 43 ja 49 artiklan mukaisia vapauksia voidaan rajoittaa?
Jos komissio on samaa mieltä, voiko se ilmoittaa, mihin toimiin se ryhtyy poistaakseen vedonlyönnin välittämiselle aiheutetut perustelemattomat rajoitukset? 
Bolkestein,
   .  Ensimmäisen kysymyksen osalta komissio huomauttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti verovarojen vähennystä ei luetella yhtenä perusteena perustamissopimuksen 46 artiklassa. Kyseessä ei ole yleistä etua koskeva pakottava syy, jolla voidaan perustella sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden rajoittamista.
Hyvän jäsenen esittämään toiseen kysymykseen komissio vastaa, että se on saanut lukuisia valituksia vedonlyönnin välittäjille, jotka moittivat tapaa, jolla nykyisiä kansallisia rajoituksia sovelletaan rajatylittäviin palveluihin. Komissio tutkii asiaa koskevat valitukset Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viimeaikaisten tuomioiden perusteella ja toteuttaa asianmukaiset toimet varmistaakseen, että tuomioissa asetettuja periaatteita noudatetaan.
Komissio aikoo myös käynnistää tänä vuonna tutkimuksen, jossa kerätään tarvittavat tiedot, jotta voidaan arvioida, tarvitaanko yhteisön sisämarkkinoille uutta aloitetta vedonlyöntipalvelujen alalle, ja kuinka kattava sen pitäisi olla. 
Harbour (PPE-DE ).
    Haluan kiittää arvoisaa komission jäsentä erittäin myönteisestä vastauksesta. Minulla olisi kuitenkin pari muuta asiaa, jotka haluaisin hänen huomioivan. Ensiksi, olisiko hänen mielestään toivottavaa, että palveluista sisämarkkinoilla annetussa direktiiviehdotuksessa katettaisiin uhkapelit tällä tavoin? Tuomiot ja valitukset koskevat juuri niitä asioita ja esteitä, joista hän aikoo päästä eroon loistavalla ehdotuksellaan.
Toinen asia – jota hän ei käsitellyt – koskee hallitusten mahdollisuuksia yrittää yleistä etua ja kuluttajansuojaa koskevien näkökohtien perusteella estää vedonlyönnin välittäjiä aloittamasta toimintaansa niiden lainkäyttöalueella ja samalla aktiivisesti tukea omia valtioiden rahapelejä sekä vedonlyöntiyrityksiä. Tällainen toiminta on täysin epäjohdonmukaista, ja siihen puututtiin myös asiassa Gambelli annetussa tuomiossa. Minua kiinnostaisi kuulla komission jäsenen mielipide myös tästä asiasta. 
Bolkestein,
   .  Toisen kysymyksen osalta olen samaa mieltä jäsen Harbourin kanssa, ja itse asiassa ehdotinkin oikeustoimiin ryhtymistä eräässä Tanskaa koskevassa asiassa. Olemme siis samaa mieltä tästä asiasta.
Vedonlyöntitoimintaa ja palveludirektiiviä koskevasta ensimmäisestä kysymyksestä totean, että direktiivissä on vedonlyöntipalveluja varten alkuperämaaperiaatetta koskeva poikkeus, joka ei olisi voimassa, jos sovellettaisiin yhteisön yhtenäistämistoimenpidettä. Komissio laatii tänä vuonna kertomuksen, jonka perusteella se arvioi, olisiko sen annettava ehdotus yhtenäisistä vedonlyöntipalveluja koskevista Euroopan unionin säännöistä.
Direktiivi myös velvoittaa jäsenvaltiot tutkimaan keskinäisen arviointimenettelyn mukaisesti niitä esteitä, joita palvelujen tarjoajat kohtaavat rajat ylittävässä toiminnassa. Näin pyritään varmistamaan, että lupavaatimukset tai toimilupaehdot ovat avoimia ja niiden perusteet puolueettomia. Direktiivissä ei kuitenkaan kyseenalaisteta tämän alan valtionmonopoleja. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
Euroopan parlamentti hyväksyi täysistunnossaan 20.11.2002 päätöslauselman tiedotusvälineiden keskittymisestä. Päätöslauselmassaan parlamentti mm. kehotti komissiota laatimaan vuoden 2003 loppuun mennessä vihreän kirjan, jossa tarkastellaan uuden tekniikan ja uusien viestintätapojen kehitystä ja erityisesti fuusioiden, yhteenliittymien ja yhteisyritysten vaikutuksia sisämarkkinoihin ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen sekä jäsenmaissa ja ehdokasmaissa vallitsevaa oikeudellista tilannetta ja tulevaa kehitystä. Lisäksi parlamentti mm. kehotti tämän vaalikauden aikana tarkastelemaan sääntelyvaihtoehtoja, joilla voitaisiin turvata ilmaisunvapaus ja tiedotusvälineiden moniarvoisuus, sekä esittämään ehdotuksen, jotta tiedotusvälineiden vapauden periaate saisi vankemman pohjan perustamissopimuksessa.
Miksi komissio ei parlamentin kehotuksista huolimatta ole tehnyt mitään tiedotusvälineiden keskittymisen estämiseksi? 
Bolkestein,
   .  Asiat, joita jäsen Paasilinnan kysymykset koskevat, ovat sellaisia, ettei komissio voi tehdä niistä aloitetta perustamissopimuksen 43 ja 49 artiklassa määrättyjen sisämarkkinoita koskevien perusvapauksien nojalla, sillä näillä määräyksillä säännellään rajatylittäviä tapauksia. Niiden perusteella ei voida muuttaa puhtaasti jäsenvaltioiden sisäisiä tilanteita.
Kuten on todettu, nykyisillä perustamissopimuksessa määrätyillä yhteisön välineillä on tarkoitus säilyttää tietty tasapaino kaupallisten toimijoiden välillä. Ne voivat siis suoraan koskea tiedotusvälineitä, mutta ne on kohdistettu tiedotusvälineiden kaupalliseen toimintaan. Ne eivät siis koske tiedotusvälineitä kansalaisten tiedotuskanavana, tai jos koskevat, niin vain todella epäsuorasti. Sulautuma-asetuksessa esimerkiksi annetaan komission tehtäväksi tutkia, soveltuvatko yhteisönlaajuiset tiedotusvälineiden keskittymät yhteismarkkinoille. Komissio voi siis sulautuma-asetuksen ansiosta varmistaa kilpailukykyiset tiedotusvälinemarkkinat ja vain epäsuorasti suojella tiedotusvälineiden moniarvoisuutta.
Olisi myös muistettava komission kannattavan sitä, että ehdotukseen perustuslaista sisällytetään perusoikeuskirjan 11 artiklan 2 kohta, jossa määrätään periaatteesta, jonka mukaan unioni kunnioittaa tiedotusvälineiden vapautta ja moniarvoisuutta. Me kaikki kuitenkin tiedämme, ettei perusoikeuskirja ole vielä osa lainsäädäntöä. 
Paasilinna (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kyllä täytyy sanoa, että olen aivan tyytymätön tällaiseen vanhakantaiseen, tästä ajasta täysin ulkona olevaan vastaukseen. Ensinnäkin, mobiiliviestintä on nimenomaan rajat ylittävää viestintää, sen sisältönä on erilaisten mediayhtiöiden tarjoamia tuotteita, jotka siis liikkuvat pitkin Euroopan unionin rajoja. Tämä on niin sanottua roaming-politiikkaa. Tällaiseen kiertämiseen ei voi tällaisilla vastauksilla osallistua. Päin vastoin nämä yhtiöt ovat niin suuria, että ne toimivat yli Euroopankin ja tarjoavat sisältöjä, jotka ovat hyvin keskitetyissä käsissä. Voisin nimetä tällaisia yhtiöitä, mutta komission jäsenenkin mieleen saattaisi tulla joitakin niistä. Tämä on tämän päivän uhka, ei ole kyseessä pelkästään painettu viestintä. Miten te tähän moderniin viestintään voisitte suhtautua niin, että voisitte siihen puuttua? 
Bolkestein,
   . Jäsen Paasilinna on tyytymätön. Vastaavasti voin todeta, että minäkin olen tyytymätön. Komissio ei kuitenkaan voi panna tikkua ristiin, jos toiminta ei ole perustamissopimuksen mukaista, jos komission toiminnalle ei ole perustetta perustamissopimuksessa tai jos perustamissopimus ei tue toimintaa. Mainitsemani artiklat koskevat toimia, jotka toteutetaan perustamissopimuksen talousnäkökohtien nojalla, eikä toimia, joilla levitetään tietoa kansalaisille. Vaikka tiedotusvälineiden monimuotoisuus on tietenkin tärkeä aihe, siitä ei ole määräyksiä nykyisessä perustamissopimuksessa. Jos tämä on jäsen Paasilinnan mielestä vanhanaikainen lähestymistapa, olkoon niin. En kuitenkaan voi ylittää perustamissopimuksen asettamia rajoja. Ehkä hallitustenvälisessä konferenssissa tehdään uusi perussopimus, jossa tämä asia otetaan laajemmin huomioon kuin nykyisessä sopimuksessa. 
Puhemies.
   Arvoisa komission jäsen Bolkestein, kiitos paljon loistavasta yhteistyöstänne tänä iltana ja koko vaalikauden aikana.
Puhemies.
   Seuraavana on 
Komissio vastasi minulle kirjallisesti kahteen Kuubaa koskevaan suulliseen kysymykseen – Havannan biennaali (H-0733/03(1)) ja patriarkka Bartholomeoksen vierailu (H-0045/04(2)). Vastaukset eivät ole tyydyttäviä, ja niihin sisältyy mielestäni vastuuttomia väitteitä. Vastauksessa ensimmäiseen kysymykseen todetaan, että väite, jonka mukaan EU olisi peruuttanut biennaalille myöntämänsä tuen, ei ole totta. Minä en esittänyt tällaista väitettä, vaan käytin sanamuotoa "katkaissut biennaalille myöntämänsä tuen" korostamatta, että kyse olisi taloudellisesta tuesta. Edellistä vakavampaa on todeta, että on harhaanjohtavaa väittää, että EU olisi päättänyt jäädyttää kulttuurisuhteensa Kuubaan. Ortodoksisen patriarkan vierailua koskevaan kysymykseen antamassaan vastauksessa komissio toistaa, että EU:lla ei ole kyseessä olevia pakotteita – ja antaa ymmärtää, että Kuuba olisi pakotteita asettava taho. Lisäksi vastauksessa mainitaan Kuuban hallituksen korkeiden virkamiesten esittämät "Euroopan valtionpäämiehiin" kohdistuneet loukkaukset 26. heinäkuuta 2003.
Mitä mieltä komissio on Eurooppa-neuvostossa vahvistetuista Kuubaa koskevista toimenpiteistä vastauksena viime vuoden tapahtumiin? Keitä Euroopan valtionpäämiehiä loukattiin 26. heinäkuuta? 
Nielson,
   . Komissiolla ei ollut tarkoitus olla epäkohtelias vastatessaan suullisiin kysymyksiin 733/03 ja 45/04.
Parlamentin jäsen ei tosiaan sanonut, että EU oli peruuttanut biennaalille myöntämänsä tuen; hän lainasi tiedotusvälineiden selostuksia, jotka komissio osoitti virheellisiksi.
Kahteen uuteen kysymykseen vastaan ensin, että neuvosto päätti 5. kesäkuuta 2003 vähentää jäsenvaltioiden osuutta kulttuuritapahtumissa. Tämä toimenpide tarkoittaa, että jäsenvaltioista lähetetään entistä vähemmän edustajia Kuubassa järjestettäviin kulttuuritapahtumiin. Toimenpidettä olisi ajateltava symbolisena eleenä. Sen tarkoituksena ei ole vähentää Kuuban kulttuuritoimintaa tai rajoittaa tällaiselle toiminnalle myönnettävää rahoitusta. Jäsenvaltiot, joilla on toimivat kulttuuriohjelmat, jatkoivat toimintaansa Kuubassa. Ainoastaan Espanjan kulttuurikeskus lopetti toimintansa elokuussa 2003. Päätös ei kuitenkaan ollut Espanjan hallituksen vaan Kuuban viranomaisten.
Toiseen kysymykseen vastatakseni totean, että olisi ollut korrektimpaa puhua hallitusten päämiehiin kuin valtionpäämiehiin kohdistuneista loukkauksista. Presidentti Castro loukkasi Espanjan pääministeriä 26. heinäkuuta pitämässään puheessa. Pääministeri Aznaria ja pääministeri Berlusconia loukattiin 12. kesäkuuta Kuuban presidentin ja ensimmäisen varapresidentin johtamassa mielenosoituksessa, jonka kohteena olivat kyseisten maiden suurlähetystöt. Lehdistön tietojen mukaan myös presidentti Castro loukkasi Aznaria ja Berlusconia edellisenä päivänä. 
Martínez Martínez (PSE ).
    Haluan aluksi kiittää komission jäsentä Nielsonia, sillä saimme ensimmäistä kertaa järkevän vastauksen, jossa myönnetään, että joukko toimenpiteitä on todella toteutettu kulttuuriyhteistyön alalla. Ensimmäistä kertaa sain tällaisen vastauksen, vaikka olin jo esittänyt kolme kysymystä, joihin minulle vastattiin, ettei tällaisia toimenpiteitä ollut toteutettu. Haluan vielä kiittää teitä siitä, että teitte asian täysin selväksi. Olen edelleen sitä mieltä, että toimenpiteet, joilla rajoitetaan kulttuurisuhteita, ovat kohtalokkaita, mutta nyt voimme jatkaa samaan äänensävyyn, jota olemme käyttäneet kaikki nämä vuodet. Komission jäsen on myöntänyt, että tällaisia toimenpiteitä toteutetaan. Mielestäni ne ovat järjettömiä.
Haluan vain esittää lyhyen kommentin: kun komission jäsen sanoi, että olisi ollut korrektimpaa sanoa, että hallitusten päämiehiä oli loukattu, kyse ei ole korrektimmasta puheesta vaan siitä, että oli täysin väärin sanoa, että valtionpäämiehiä oli loukattu. Komission tehtävä on myös varmistaa, ettei valtionpäämiestä ja hallituksen päämiestä sekoiteta keskenään.
On totta, että kahta hallituksen päämiestä loukattiin. Kotimaani suvereeni väestö on nyt vapauttanut toisen tuosta asemasta, ja hän ei siis ole enää hallituksen päämies, jos häneen kohdistetaan loukkauksia. Arvoisa komission jäsen Nielson, kiitos erinomaisesta yhteistyöstä, jota olette tehneet kanssamme viimeiset viisi vuotta myös Kuuban suhteisiin liittyvissä asioissa. 
Nielson,
   .  Haluan vielä korostaa, ettei ole täysin korrektia puhua kulttuuriyhteistyön rajoittamisesta tai kulttuuritoiminnan rajoittamisesta. Päätöksemme koskee jäsenvaltioiden edustajien määrän rajoittamista Kuubassa järjestettävissä kulttuuritapahtumissa. Jäsenvaltioiden ja komission virallisten edustajien osallistumattomuudella Kuuban tapahtumiin ei siis suoranaisesti haluta vähentää kulttuuritoimintaa. 
Korakas (GUE/NGL ).
   – Yhdyn jäsen Martínezin kommentteihin ja haluan tässä Kuubaa koskevan keskustelun yhteydessä ottaa uudelleen esiin erään asian ja kysyä komission jäseneltä, aikooko Euroopan komissio tai Euroopan unioni yleensä puuttua vihdoin tapahtumien kulkuun, jotta Yhdysvaltojen yli 40 vuoden ajan ylläpitämä Kuuban kauppasaarto saataisiin loppumaan. Kauppasaarrosta on aiheutunut ja aiheutuu edelleen valtavaa vahinkoa Kuuballe ja sen kansalaisille. Älkää vain sanoko meille, että tässä on kyse ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, sillä tiedämme, että amerikkalaiset jos ketkä eivät voi puhua ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Sen lisäksi, mitä amerikkalaiset tekevät ympäri maailmaa ja mistä tyypillisenä esimerkkinä voidaan mainita Irak, he polkevat ihmisoikeuksia myös omassa maassaan, kun he järjestävät päivittäin teloituksia ja pitävät epätyydyttävissä oloissa niitä viittä patrioottia, joiden ainoana rikoksena on se, että he paljastivat Yhdysvaltojen harjoittaman Kuuban vastaisen terroristitoiminnan ja tämän toiminnan johtajat.
Pyydän siis vastausta, jotta saamme tämän tarinan päätökseen. Ennen kaikkea näyttää siltä, että Euroopan unioni suostuu tässä tarinassa eräänlaiseen… 
Puhemies.
   Ennen kuin komission jäsen käyttää puheenvuoronsa, haluan huomauttaa, että tämä ei ollut edelliseen kysymykseen liittyvä lisäkysymys, vaan toisen Kuubaan liittyvän asian tarkastelusta. Hyvä jäsen Korakas, olette joka tapauksessa jo esittänyt kysymyksenne, ja sallinette minun puhemiehenä noudattaa työjärjestystä. Seuraavaksi komission jäsen vastaa kysymykseen. 
Nielson,
   .  Mielestäni tämä lisäkysymys on täysin tarpeeton. Eurooppalaisten vastustus tätä kauppasaartoa kohtaan on ollut selvillä jo monien vuosien ajan. Tässä asiassa emme ole muuttaneet kantaamme, emmekä missään vaiheessa ole katsoneet tarpeelliseksi, että Eurooppa sanoisi asiasta jotakin uutta. Olemme aina olleet tällä kannalta, ja Eurooppa ja Yhdysvallat ovat edelleen erimielisiä asiasta, aivan kuten ne ovat aina olleet. 
Chountis (GUE/NGL ).
   – Arvoisa komission jäsen Nielson, Kreikassa järjestettiin aivan äskettäin julkinen keskustelutilaisuus siitä, voitaisiinko Fidel Castro kutsua Kreikkaan olympiakisojen yhteydessä. Fidel Castro totesi itse, että jos hän saisi kutsun Kreikan hallitukselta, hän ottaisi sen vastaan. Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä ensiksikin kertomaan, aikooko Euroopan komissio kannustaa Kreikan hallitusta kutsumaan Kuuban presidentin Ateenaan olympiakisojen aikana, ja toiseksi, onko kutsuminen Euroopan komission mielestä myönteinen asia. 
Nielson,
   .  En aio sekaantua Kreikassa pidettävien olympiakisojen osallistujakysymykseen. Mietin vain, mihin lajiin Castro osallistuisi! 
Puhemies.
   Pyydän kaikkia noudattamaan esityslistaa, sillä kuten tiedätte, olemme myöhässä aikataulusta ja tulkit tekevät ylitöitä. Käsittelemme kysymykset ja lisäkysymykset. Pyydän kaikkia läsnäolijoita käyttäytymään vastuullisesti. 
Puhemies.
   Seuraavana on 
EU:ssa ollaan huolissaan siitä, että Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ohjelmat voivat olla ristiriidassa yhteisön köyhyyden poistamista koskevan kokonaistavoitteen kanssa. Voiko komissio näin ollen selventää, mikä on yhteisön linja yhteisön talousarviosta maksettavan tuen sitomisessa IMF:n köyhyydenvähentämis- ja talouskasvurahaston (PRGF-rahasto) sääntöjen noudattamiseen? Jatkaisiko yhteisö tuen maksamista talousarviostaan, jos maa putoaisi pois IMF:n ohjelmasta ainoastaan sen takia, että se ei täytä jotain vähemmän oleellista PRGF-rahaston ehtoa, kuten valtiollisten laitosten yksityistäminen? Jatkaisiko yhteisö tuen maksamista talousarviostaan, vaikka maa putoaisi pois IMF:n PRGF-ohjelmasta, jos yhteisössä katsotaan, että IMF:n ohjelmat ovat liian rajoittavia ja että ne estävät maata käyttämästä mahdollisimman paljon varoja köyhyyden torjumiseen?’ 
Nielson,
   .  Komissio myöntää Cotonoun sopimuksen 67 artiklan ja 61 artiklan 2 kohdan mukaisesti alhaisen tulotason AKT-valtiolle köyhyyden vähentämistä varten yleistä talousarviotukea ainoastaan silloin, jos edunsaajamaa toteuttaa makrotalouden uudistusohjelmaa, jota tukee yksi suurista kansainvälisistä rahoittajista. Käytännössä tämä vaatimus tarkoittaa yleensä sitä, että maalla on kansallinen uudistusohjelma, jota tuetaan Kansainvälisen valuuttarahaston köyhyydenvähentämis- ja talouskasvurahastosta. PRGF-rahaston tavoitteena on vähentää köyhyyttä ja aikaansaada talouskasvua.
Sitä, että maa täyttää IMF:n vaatimukset, pidetään yleisesti yhtenä yhteisön talousarviosta maksettavan tuen yleisedellytyksenä. Yhden vuosittaisen kiinteämääräisen maksun edellytyksenä on yleensä se, että käynnissä olevasta uudistusohjelmasta on tehty säännöllisesti myönteinen PRGF-arvio. Arviota tekevä IMF:n henkilöstö tutkii, onko hallitus noudattanut tarkasteluajankohtana yhteisesti hyväksyttyjä vertailuarvoja ja muita perusteita, joilla toimintaa arvioidaan.
Koska komissio on uskonut makrotalouden suorituskyvyn säännöllistä arviointia koskevan tehtävän elimelle, jolla on siihen parhaat edellytykset ja jonka tehtäviin se luonnollisesti kuuluu, on tärkeä varmistaa, että komission yksiköt – erityisesti valtuuskunnat – toimivat tiiviissä yhteistyössä IMF:n henkilöstön kanssa. Jos arvion joistakin näkökohdista syntyy erimielisyyksiä, komission yksiköiden ja IMF:n henkilöstön on aloitettava teknisen tason vuoropuhelu päästäkseen asiasta yksimielisyyteen. Puhun teknisen tason vuoropuhelusta, mutta politiikalla on siinä myös tietenkin osuutensa.
Jos komission kanta eriää IMF:n kannasta, komissio voi päättää talousarviotuen maksamisesta siitäkin huolimatta, että PRGF-arvio ei ole ratkaiseva tai että maa ei toisin sanoen täytä vaatimuksia. Tällainen päätös tehdään kuitenkin vain poikkeustapauksissa; esimerkiksi silloin, jos komissio on vakuuttunut siitä, että IMF:n arvio on selvästi liian rajoittava – tai perustuu melko vähämerkityksisiin uudistusohjelman piirteisiin – ja että hallituksen köyhyydenvähentämistoimet saattavat vaarantua talousarviotuen maksamatta jättämisen vuoksi. Vaikka komission talousarviosta maksama tuki on suoraan sidoksissa IMF:n toteuttamiin PRGF-arvioihin, komissio tekee tapauskohtaisesti omat päätöksensä tuen maksamisesta.
Samanlaista käytäntöä sovelletaan myönnettäessä yhteisön tukea muille sellaisten alueiden maille, joilla köyhyydenvähentämistä varten myönnettävä yleinen talousarviotuki on yhteydessä samankaltaisiin PRGF-rahastoihin.
Olemme yleisesti tyytyväisiä siihen, että tähän yhteistyöhön osallistuu myös Maailmanpankki. Emme ole täysin alistuneet tähän. Siinä on kyse kumppanuudesta, ja viime vuosina keskustelut ovat olleet tasapainoisia, molemminpuolisia ja tasa-arvoisia. Nykyään kumppanuus on toimivaa. Historia osoittaa, että monet kolmannen maailman todella kehnosti hallituista talouksista ovat kehittyneet todella paljon kehityksen hinnasta huolimatta. 
McKenna (Verts/ALE ).
    Toivoin, että komission jäsen olisi ollut paljon halukkaampi maksamaan maalle talousarviotukea siitä huolimatta, ettei se täytä tiettyjä IMF:n tai PRGF-rahaston vähemmän oleellisia ehtoja, ja niissä tapauksissa, joissa IMF:n ohjelmia pidetään liian rajoittavina. Komissio on viime vuosina ilmaissut huolensa alhaisen tulotason valtioita koskevista IMF:n makrotaloudellisista puitteista. Arvoisa komission jäsen, vastauksenne perusteella minulle ei jäänyt sellaista kuvaa, että olisitte jatkamassa talousarviotuen maksamista. Vaikutitte sanovan, että niin tehtäisiin vain todella poikkeuksellisissa tilanteissa. Kuinka poikkeuksellisia tilanteiden olisi oltava, että jatkaisitte talousarviotuen maksamista? 
Nielson,
   .  Varmaa vastausta ei voida antaa – tämä on pitkä tarina. On tapauksia, joissa kyse on sodanjälkeisestä tilanteesta, ja silloin talousarviotuki on välttämätöntä – vaikka maa ei edes neuvottele siitä, täyttääkö se vaatimukset vai ei – yksinkertaisesti siitä syystä, että jos me ja muut avustusten antajat emme puutu asiaan, kaikki hajoaisi käsiin. Tämä on yksi poikkeuksellinen tilanne.
Sekin vaikuttaa asiaan, että IMF ja Maailmanpankki ovat muuttuneet viime vuosina. Emme toki ole aina samaa mieltä niiden kanssa, mutta keskustelua ei kuitenkaan käydä 1980-luvun tai 1990-luvun alkuvuosien tunnelmissa. Noihin aikoihin verrattuna tämänhetkisessä kumppanuudessa otetaan enemmän huomioon köyhyyden ja sosiaalisen vastuun näkökohdat. 
Puhemies.
   Haluan kiittää hyvää jäsentä ja arvoisaa komission jäsentä, joiden kanssa käymme toimielinten välistä vuoropuhelua tällä vaalikauden viimeisellä kyselytunnilla.
Komissiolle osoitetuille kysymyksille varattu aika on lopussa. Näin ollen kysymyksiin nro 35–76 vastataan kirjallisesti (3).


Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelun jatkaminen Eurostatia koskevasta komission julkilausumasta sekä vuotta 2002 koskevasta vastuuvapaudesta. 
Mulder (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, politiikassa ei voi koskaan tietää, mitä tulevaisuus tuo tullessaan, mutta tällä hetkellä näyttää siltä, että tämä on viimeinen kerta, kun komission jäsen Schreyer osallistuu keskusteluun talousarviosta vastaavana komission jäsenenä. Haluan tässä vaiheessa kiittää häntä avoimuudesta, jota hän on osoittanut parlamenttia kohtaan kuluneiden vuosien aikana. Virastoja käsittelevänä esittelijänä voin todeta ainoastaan, ettei tämänhetkisten tietojen perusteella ole syytä olla myöntämättä virastoille vastuuvapautta. Tämä ei luonnollisestikaan merkitse, ettei parantamisen varaa enää olisi. Havaitsimme viime vuonna joukon virastoja koskevia näkökohtia, jotka on luultavasti syytä ottaa aiempaa tarkemmin huomioon.
Nostan esiin ensinnäkin virastojen harjoittaman henkilöstöpolitiikan, jossa haluaisimme lisätä yleistä avoimuutta. Miten työntekijöitä rekrytoidaan ja miten he voivat edetä urallaan? On havaittu viitteitä siitä, että käytäntö poikkeaa komission käytännöstä, vaikka näillä työntekijöillä on virastojen virkamiehiksi päästyään samat oikeudet ja velvollisuudet kuin komission virkamiehillä. Mielestämme käytäntöjä olisi yhdenmukaistettava mahdollisimman pitkälti. Katsomme niin ikään, että OLAFilla on täysi oikeus puuttua tilanteeseen, jos virastoissa esiintyy ongelmia. Lopuksi totean, että komission sisäisen tarkastuksen yksikön on mielestämme kiinnitettävä aiempaa enemmän huomiota siihen, mitä virastoissa tapahtuu. Tähän mennessä sillä ei ole ollut aikaa tai halua puuttua tilanteeseen. Vastaisuudessa tämä on mielestämme kuitenkin välttämätöntä.
Joissakin virastoissa, joilla on omia tuloja, on ongelmana ylijäämien siirtäminen tietyltä varainhoitovuodelta seuraavalle. Virastoilla voi olla omia tuloja, mutta varainhoitoasetuksen mukaan ne eivät voi käyttää näitä tuloja seuraavana varainhoitovuonna. Lontoossa toimivassa virastossa tilanteeseen on löydetty ratkaisu, jota pitäisi mielestämme soveltaa myös muihin virastoihin. Yleisesti ottaen haluamme rohkaista virastoja keräämään tuloja mahdollisuuksien mukaan itse, jolloin ne kuormittavat vähemmän talousarviota.
Haluan esittää joitakin huomioita myös muista virastoista, mutta esitän ne yksittäisenä parlamentin jäsenenä enkä esittelijänä. Kannatamme jäsen Bayonan päätöstä myöntää komissiolle vastuuvapaus. Voin hyvin pitkälti tyytyä toistamaan viimevuotiset ja sitä aiemmat kommentit. On äärimmäisen valitettavaa, ettei tilintarkastustuomioistuimelta ole taaskaan saatu myönteistä tarkastuslausumaa. Meidän on tehtävä kaikki voitavamme, jotta myönteinen lausuma saataisiin jatkossa. Voimme ainoastaan todeta, ettei vastuuvapauden myöntämättä jättäminen palvelisi mitään tarkoitusta, sillä kyseisen päätöksen poliittiset seuraukset eivät olisi nykyisessä tilanteessa Euroopan etujen mukaisia.
Seuraavaksi esitän joitakin huomioita Eurostatin tapauksesta. Komissiolta on saatu tänä iltapäivänä selitys, mutta mielestäni selitys ei ole riittävä. Komission selityksessä ei mainittu sanallakaan kaikkein keskeisintä näkökohtaa, poliittista vastuuta. Ottaessaan tehtävänsä vastaan komission puheenjohtaja Prodi lupasi, että poliittisesta vastuusta huolehdittaisiin. Katsomme, että komission tulkinta tästä lupauksesta on sisällötön. Kukin komission jäsen on vastuussa saamastaan tehtävästä, ja hänen on myös oltava tilivelvollinen toimistaan. Jos jokin menee vikaan, hänen on kannettava vastuunsa. Pidämme valitettavana, että liberaalien kolme kuukautta sitten esittämä tarkistus jäsen Casacan seurantakertomukseen, jonka aiheena oli vuodelle 2001 myönnetty vastuuvapaus, hyväksyttiin ainoastaan yhden äänen enemmistöllä. Kyseisessä tarkistuksessa totesimme pahoittelevamme sitä, ettei komission jäsen Solbes ollut kantanut poliittista vastuutaan alusta lähtien. Parlamentissa vallitsee nyt selvästi erilainen ilmapiiri, kun otetaan huomioon Bayonan mietintöön esitetyt lukuisat tarkistukset. Haluan todeta vain, etteivät parlamentin suuret poliittiset ryhmät esittäneet kaksi tai kolme kuukautta sitten yhtä ponnekkaita vastalauseita kuin nyt.
Kun ajatellaan kuulemisia, jotka järjestetään ennen uuden komission nimittämistä vuoden lopussa, meidän on nostettava esiin yksittäisten komission jäsenten vastuut talousarvion toteuttamisessa. Viime kädessähän katsomme, että komission jokainen virkamies on vastuussa omasta erikoisalastaan, ja saman on todellakin koskettava myös komission jäseniä. 
Staes (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toimin varsinaisen esittelijän Rühlen sijaisena, sillä hän ei valitettavasti voi esitellä mietintöään itse. Yhdyn jäsen Mulderin sanoihin kiittämällä jäsen Schreyeriä antaumuksesta, jota tämä on osoittanut kuluneiden viiden vuoden aikana, ja vilpittömyydestä, jota tämä on osoittanut osallistuessaan keskusteluihin. Vaikka kuulumme samaan poliittiseen perheeseen, emme ole aina olleet asioista samaa mieltä. Kantamme ovat joskus poikenneet toisistaan, mutta olen aina pitänyt suuressa arvossa tapaa, jolla olette kyennyt tekemään yhteistyötä koko parlamentin kanssa. Arvoisa komission jäsen Schreyer, kiitän teitä erityisesti tästä.
Vain joitakin päiviä ennen laajentumista keskustelemme täällä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön talousarvion täytäntöönpanosta varainhoitovuonna, joka päättyi 23. heinäkuuta 2002. Voimme todeta vilpittömästi ja vapaasti, että EHTY oli yhteistyön ensimmäinen konkreettinen muoto niiden kumppaneiden välillä, jotka olivat käyneet keskenään kolme veristä sotaa 60 vuoden aikana. Sodat aiheuttivat ihmisille paljon kärsimystä, ja miljoonia ihmishenkiä menetettiin turhaan. Isoisäni raatoi nuorena, vastanaineena miehenä Ijzerin taisteluhaudoissa Ypresin lähistöllä sodassa, joka käytiin vuosina 1914–1918, ja minuun tekivät aina suuren vaikutuksen hänen tarinansa sekä tarinat, joita perheessäni kerrottiin siitä, mitä isoisälleni oli tapahtunut. Näiden tarinoiden ansiosta minusta tuli vannoutunut pasifisti, vannoutunut flaamilaisliikkeen kannattaja ja vannoutunut eurooppalainen.
Ranskan ja Saksan välinen yhteistyö alkoi kahdelta tuon ajan suurelta teollisuudenalalta, hiili- ja terästeollisuudesta, ja yhteistyötä laajennettiin myöhemmin myös taloudelliseen yhteistyöhön ja Euroopan maatalouspolitiikkaan. Kaiken kaikkiaan tällä yhteistyöllä on varmistettu, että Euroopan unionissa on saatu elää rauhassa 60 vuotta. Mielestäni tätä on korostettava jälleen kerran erittäin voimakkaasti erityisesti nyt 10. ja 13. kesäkuuta järjestettävien Euroopan parlamentin vaalien alla.
Tänään käsittelemämme jäsen Rühlen mietintö ei herätä kiistakysymyksiä, eikä siihen ole esitetty tarkistuksia. Mietinnössä osoitetaan perustellusti kunnioitusta kaikille niille, jotka panivat alulle ja perustivat EHTYn ja edistivät näin hyvin konkreettisella tavalla Euroopan yhdentymistä. Toimittuaan 50 vuotta EHTY on nyt selvitystilassa. Rühlen mietinnössä ilmaistaan selkeästi, mitä toimia komission ja tilintarkastustuomioistuimen on vielä toteutettava tulevina kuukausina ja vuosina. Arvoisa komission jäsen, parlamentti odottaa tämän tapahtuvan äärimmäisen tunnollisesti, mikä käy varmasti ilmi myös huomenna iltapäivällä toimitettavassa äänestyksessä. 
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen erittäin tyytyväinen, että parlamentin käsiteltävänä on nyt talousarvion valvontavaliokunnan ehdotus vuotta 2002 koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle sekä tilien päättämisestä. Vastuuvapautta koskeva päätösluonnos perustuu Euroopan tilintarkastustuomioistuimen perusteelliseen työhön sekä esittelijä Bayonan erinomaiseen, hyvin ammattitaitoisesti laadittuun ja kattavaan mietintöön. Euroopan parlamentin päätös vuotta 2002 koskevan vastuuvapauden myöntämisestä merkitseekin yhteenvetoa ja suuntaviivoja tuleville toimille. Tämä on perustamissopimuksen ja varainhoitoasetuksen mukaista. Haluan onnitella jäsen Bayonaa poikkeuksellisen kattavasta mietinnöstä, joka on jo sinänsä eräänlainen kooste, ja kiittää häntä lämpimästi komission puolesta.
Komission puolesta totean pitäväni myönteisenä myös jäsen Sjöstedtin mietintöä Euroopan kehitysrahastoista, jäsen Mulderin mietintöä yhteisön virastoista sekä jäsen Rühlen ja jäsen Staesin mietintöä EHTYstä. Kaikissa mietinnöissä suositellaan vastuuvapauden myöntämistä. Mietinnöt ovat kattavia ja yksityiskohtaisia, ja niissä annetaan komissiolle lukuisia suosituksia siitä, miten se voi edelleen kehittää varainhoitoa näillä aloilla.
Päätösluonnoksessa, jossa komissiolle myönnetään vastuuvapaus, tunnustetaan nimenomaisesti uudistuksiin liittyvät komission saavutukset. Luonnoksessa kuitenkin väitetään myös, että komission ilmoittamat hallinnolliset uudistukset eivät olleet juuri muuta kuin silmänlumetta. Kaikella kunnioituksella totean, että tätä on vaikea ymmärtää. Arvioikaamme tilannetta ja muistelkaamme jälleen, millainen tilanne oli viisi vuotta sitten. Riippumattoman asiantuntijakomitean ja tilintarkastustuomioistuimen sekä parlamentin ylivoimaisen enemmistön kesken vallitsi yleinen yhteisymmärrys siitä, etteivät yksittäiset muutokset Euroopan komission hallinnossa riittäisi vaan että perusteellinen uudistus olisi välttämätön. Prodin komissio lähestyi tätä tavoitetta alusta lähtien erittäin määrätietoisesti. Komission uudistusta koskevassa valkoisessa kirjassa, joka hyväksyttiin niinkin varhain kuin keväällä 2000, on määritelty 98 toimenpidettä, ja tänä päivänä voin vahvistaa, että 95 näistä toimenpiteistä on pantu täysimääräisesti täytäntöön ja että myös kolmen jäljellä olevan toimenpiteen täytäntöönpano on edennyt pitkälle.
Mitkä ovat tämän uudistuksen keskeiset näkökohdat? Ensinnäkin henkilöstöhallintoa ja varainhoitoa koskevat säännökset on uudistettu täysin. Toiseksi koko talousarviota koskeva hallintojärjestelmä on uudistettu perusteellisesti talousarvion laatimisesta aina talousarvion rakenteeseen, täytäntöönpanoon ja valvontaan sekä talousarviota koskevaan raportointiin saakka. Kolmanneksi säännöksien ja organisaatiorakenteiden täytäntöönpanossa tarvitaan työntekijöitä, ja Euroopan parlamentin tuella Prodin komissio on korjannut huomattavat henkilöstövajeet – erityisesti talouspäälliköitä, laskentapäälliköitä ja tilintarkastajia on ollut liian vähän – sekä tunnustanut varainhoidon ja sisäisen tarkastuksen ensimmäistä kertaa ammattinimikkeiksi komissiossa. Pelkästään vuonna 2003 varainhoidon alalla järjestettyihin koulutuksiin osallistui 7 100 työntekijää. Kursseja järjestettiin kaikkiaan 29 kappaletta, ja vuonna 2004 on luvassa lisää kursseja. Onko tämä todellakin pelkkää silmänlumetta?
Keskityn perusteellisesti useisiin kysymyksiin. Uusista säännöksistä totean, että Prodin komissio on suunnitellut, neuvotellut ja pannut täytäntöön kaksi keskeistä hallintoon liittyvää säännöstä. Mainittakoon ensin henkilöstösäännöt: työtä tehtiin tiiviisti neljän vuoden ajan komission jäsenen Kinnockin ja hänen yksikkönsä johdolla, ja neuvosto hyväksyi ehdotuksen viimein maaliskuussa. Meillä on nyt täysin uudet, virkamiehiin sovellettavat suoriteperusteiset henkilöstösäännöt kaikkia yhteisön toimielimiä varten. Haluan kiinnittää huomionne myös uusiin piirteisiin, kuten korkeiden virkamiesten ja arkaluonteisten virkojen haltijoiden säännölliseen vuorotteluun, joka on nyt otettu käyttöön.
Toiseksi käsittelen varainhoitoasetusta. Ette pahastune, vaikka totean olevani varsin ylpeä tästä saavutuksesta, sillä uusi varainhoitoasetus on saatu aikaan kahdessa ja puolessa vuodessa. Vanha varainhoitoasetus oli 25 vuotta vanha. Olen tyytyväinen, että me – komissio, parlamentti, kaikki jäsenvaltiot ja Euroopan tilintarkastustuomioistuin – olemme saavuttaneet tämän tavoitteen yhdessä. Kyseessä on erinomainen näyte parlamentin valiokuntien ja neuvoston talous- ja raha-asioiden komitean työstä.
Meillä on nyt uusi hallintorakenne varainhoitoa varten, rahoitustukea ja julkisia hankintoja koskeva avoin lainsäädäntökehys sekä selkeät määritelmät rahoitusalan toimijoiden vastuista ja tarvittaessa myös rangaistuksista. Olin luonnollisesti erittäin hyvilläni Transparency International -järjestöltä saaduista kehuista. Kaikki tämä osoittaa, että varainhoitoasetus on erinomaisen onnistunut.
Hallinto- ja valvontarakenteista totean, että niitä oli uudistettava, sillä ne olivat osittain peräisin ajalta, jolloin yhteisön toimielimet perustettiin. Varainhoidon alalla meillä oli keskeinen päätäntävalta maksusitoumuksista ja maksuista, mikä oli jäänne ajalta, jolloin talousarvio oli vielä pieni ja sen merkitys vähäinen. Tämän järjestelmän suurimpana heikkoutena oli, että vastuu siirrettiin määrärahoista päättävältä pääosastolta keskitetylle varainhoidon valvontajärjestelmälle. Nyt oli korkea aika muuttaa tätä käytäntöä. Olemme vihdoin eriyttäneet vastuut, minkä ansiosta varainhoidosta tulee unionissakin asianmukaista ja tehokasta, ja käyttöön tulevat vastaavat menettelyt, joita pidetään jäsenvaltioiden hallituksissa itsestäänselvyyksinä. Uudessa järjestelmässä vastuu asianmukaisesta ja tehokkaasta varainhoidosta on niillä, jotka päättävät varojen käytöstä. Pääjohtajilla on tulojen ja menojen hyväksyjinä nyt täysi vastuu sen varmistamisesta, että heidän pääosastoissaan käytetään asianmukaisia rahoitusjärjestelmiä.
Tästä seuraa luonnollisesti, että hajauttamisprosessi edellyttää myös varainhoitoa koskevien yhtenäisten vaatimusten hyväksymistä, minkä olemmekin saaneet aikaan. Vuoden 2003 loppuun mennessä pääosastot olivat täyttäneet 90 prosenttia näistä vaatimuksista. Varainhoitoa koskevien yhtenäisten vaatimusten asettaminen oli sekin tehtävänä kaikkea muuta kuin helppo: se oli todella eräänlainen kulttuurivallankumous kansainvälisessä organisaatiossamme. Nyt jokaisen pääjohtajan on laadittava vuosittain toimintakertomus, jossa hän antaa selvityksen vastuullaan olevien varojen hoidosta. Pääjohtajan on myös annettava selvitys kaikista tiedossaan olevista puutteista omalla vastuualueellaan ja määriteltävä toimet, jotka on toteutettu tai toteutetaan tilanteen korjaamiseksi. Nämä kertomukset toimitetaan parlamentille, ja ne julkaistaan myös Internetissä. Pyydän teitä antamaan muita esimerkkejä vastaavasta avoimuudesta – jos pystytte.
Komission toimet Eurostatin tapauksessa ovat niin ikään esimerkki avoimuudesta. Missä muualla toimeenpaneva elin olisi toiminut yhtä tiukasti tutkiessaan ja paljastaessaan ennen omaa toimikauttaan tapahtuneita virheitä ja tehdessään niistä johtopäätöksiä? Kuten kollegani selitti tänään jälleen kerran komission puolesta, Prodin komissio tarttui toimeen heti, kun ongelmien laajuus kävi ilmi. Poliittisesti prosessi oli tietenkin riskialtis, mutta komission mottona oli ja on edelleen nollatoleranssi petosten torjunnassa. Motto ei takaa, ettei petoksia enää tehdä. Se kuitenkin merkitsee, ettei mitään – ei kerrassaan mitään – lakaista maton alle, vaan tarvittavat tutkimukset ja toimet toteutetaan viipymättä. Prodin komissio on siis kantanut vastuunsa.
Kahdella virastolla on ollut keskeinen asema Eurostatin tapauksen jälkipuinnissa. Ensimmäinen niistä on sisäisen tarkastajan virasto, joka perustettiin vuonna 2000 ja joka on ollut alusta lähtien tilivelvollinen komission varapuheenjohtajalle. Tämä korostaa viraston merkitystä. Toinen mainituista virastoista on Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF, jonka ensisijaisena tarkoituksena on paljastaa hallinnollisten tutkimusten avulla petoksia ja säännönvastaisuuksia niin toimielinten sisällä kuin niiden ulkopuolella. Kaikista alun vaikeuksista huolimatta – myönnämme, että vaikeuksia on ollut – OLAFista on muodostunut tehokas petostentorjuntaväline.
Viimeisenä muttei vähäisimpänä uudistuksen keskeisistä osatekijöistä haluan mainita myös kirjanpitojärjestelmän ja tilipäätöstietojen raportointijärjestelmän uudistamisen, vaikka voinkin keskittyä tähän aiheeseen huomattavasti perusteellisemmin teille toimittamissani neljännesvuosittaisissa kertomuksissa. Kyseessä on uudistustoimiemme kannalta merkittävä osatekijä. Kirjanpitojärjestelmän uudistaminen johtaa huomattaviin parannuksiin, joita ovat esimerkiksi suoriteperusteinen kirjanpito, tilinpäätösten hyväksyminen kansainvälisten vaatimusten mukaisesti sekä integroidun järjestelmän käyttäminen kaikkien kirjanpitotietojen tuottamiseen. Viimeksi kuluneiden 15 kuukauden aikana tämän hankkeen yhteydessä on tehty valtava määrä työtä, kuten jäsen Bayona de Perogordo, jäsen Sørensen ja muut valiokunnan jäsenet ovat omin silmin nähneet. Olemme pysyneet aikataulussa pyrkiessämme täyttämään varainhoitoasetuksessa asetetut tiukat vaatimukset vuoteen 2005 mennessä ja jopa ennen vuotta 2005. Haluan painottaa myös, että tällä uudistusstrategialla viitoitetaan komission tietä kohti täysin ajanmukaisten kirjanpitovaatimusten täyttämistä.
Monet näistä komission hyväksymistä toimista juontavat juurensa parlamentin ja erityisesti talousarvion valvontavaliokunnan esittämistä ehdotuksista ja vaatimuksista. Uudistuksen toteuttamiseen on osallistunut satoja ihmisiä: komission virkamiehiä, parlamentin jäseniä, tilintarkastustuomioistuimen työntekijöitä ja neuvoston edustajia. Jäsen Bayona de Perogordon mietinnöstä käy ilmi, miten kattava tämä uudistus on ollut. Onko mitään enää tekemättä? Kyllä, siitä ei ole epäilystäkään. Tämäkin käy ilmi jäsen Bayonan mietinnöstä. Käsittelemämme OLAF-asetuksen tarkistaminen on yksi esimerkki, mutta ennen kaikkea on syytä mainita hanke, jonka tarkoituksena on Euroopan syyttäjäntoimen perustaminen yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. Tämän hankkeen täytäntöönpanoon olisi todellakin annettava mahdollisuus. Euroopan syyttäjäntoimen perustamisen pitäisi olla mahdollista EU:n uuden perustuslain nojalla. Mikäli toimi joskus perustetaan, se on hyvin pitkälti jäsen Theaton tekemän työn ansiota. Hyvä jäsen Theato, olette toiminut peräänantamattomasti ja asiantuntevasti toimen perustamiseksi, ja yleisemmin tarkasteltuna olette vaikuttanut pysyvästi Euroopan parlamentin työhön talousarvion valvonnan alalla. Nimenne on todellakin yhdistetty kiinteästi parlamentin harjoittamaan talousarvion valvontaan yhteisön tasolla. Haluan esittää teille niin komission puolesta kuin omastakin puolestani lämpimät kiitokset kriittisestä mutta erittäin myönteisestä yhteistyöstä.
Prodin komissio on ensimmäinen Euroopan komissio, joka on tunnustanut, että sen hallinto ja hallinnolliset tehtävät ovat yhtä tärkeitä kuin sen asiakeskeiset ja neuvotteluihin liittyvät tavoitteet. Ennaltaehkäisevän lähestymistapansa sekä parlamentin, tilintarkastustuomioistuimen ja neuvoston kannustuksen ansiosta komissio on saanut aikaan hallintojärjestelmän, jonka turvin se voi kohdata 2000-luvun haasteet. Tämän järjestelmän on kestettävä unionissa, jossa on 25, 27 tai vieläkin useampia jäsenvaltioita ja ainakin 20 virallista kieltä ja jossa unionin osaksi koituu jatkuvasti uusia tehtäviä ja menoja. Olen vakuuttunut siitä, että komission tekemällä uudistustyöllä on luotu vakaa perusta tälle prosessille, ja haluan päättää puheenvuoroni kiittämällä Euroopan parlamenttia erittäin lämpimästi sen väsymättömästä tuesta tässä asiassa. 
Pronk (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa keskitytään kahteen seikkaan. Siinä keskitytään muutamiin virastoihin, joita olemme tarkastelleet, ja erityisesti siinä keskitytään Bilbaossa toimivaan Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastoon.
Olin äärimmäisen hämmästynyt lukiessani kertomusta, jossa tilintarkastustuomioistuin syyttää mainittua virastoa siitä, että se on siirtänyt aivan liikaa varoja seuraavalle vuodelle. Kun asiaa on tarkasteltu lähemmin, on käynyt ilmi, että toimet liittyivät pk-yrityksiä koskevaan ohjelmaan, josta olimme päättäneet täällä parlamentissa. Kesti jonkin aikaa, ennen kuin pääsimme sopimukseen komission kanssa siitä, missä tämä ohjelma pitäisi panna täytäntöön, mutta lopulta täytäntöönpano päätettiin antaa Bilbaon viraston tehtäväksi. Bilbaon virasto ei luonnollisestikaan ole syypää tilanteeseen, mutta siitä huolimatta tilintarkastustuomioistuin kommentoi asiaa erittäin kielteiseen sävyyn. Sen olisi tietenkin ollut hyvin helppo tarkistaa asia. Joskus sitä pohtii, onko tilanne juuri sellainen, miltä näyttää. Me kaikki tiesimme tilanteen täällä, ja esittelijä Mulder on todennut saman mietintönsä lopullisessa versiossa – olkoonkin, ettei hän todennut sitä aivan yhtä suorasukaisesti kuin minä nyt. Olisi joka tapauksessa hyvä, jos tilintarkastustuomioistuin ei tyytyisi raapaisemaan pelkästään pintaa vaan paneutuisi asioihin hieman syvällisemmin. Tämä on mielipiteeni kyseisestä asiasta. Muutoin en näe ongelmia käsittelemiemme virastojen tilanteessa.
Muilta osin olemme keskittyneet pääasiassa rakennerahastoihin. Ne ovat aina ongelmallisia, ja ongelmana on nimenomaan se, että jäsenvaltiot arvioivat aina saavansa rakennerahastoista enemmän, kuin mitä ne voivat saada. Tästä on seurauksena epätasapainoinen talousarvio, mistä puolestaan seuraa, että rahaa jää aina käyttämättä vuoden lopussa. Näin on erityisesti kunkin kauden alussa. Mielestäni komission on syytä varoa liiallista sinisilmäisyyttä. Tähän astihan on käynyt niin, että uuden kauden alettua emme ole saaneet ensimmäisenä vuonna aikaan käytännöllisesti katsoen mitään. Olisi luonnollisesti hyvä, jos onnistuisimme jatkossa paremmin. Asiat on järjestettävä vastaisuudessa nykyistä paremmin, sillä muutoin osoitamme, ettemme ole oppineet menneistä mitään. 
Smet (PPE-DE ),
   .  Arvoisa komission jäsen, puhun naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan puolesta, ja haluan esittää kolme huomiota, jotka kohdistan selkeästi seuraavaan talousarvioon, sillä edellinen talousarvio on jo mennyttä.
Ensinnäkin komissio ja parlamentti päättivät jo kauan sitten, että tasa-arvonäkökohdat otettaisiin huomioon julkisten talousarvioiden laatimisessa. Palautan mieliin, ettei näin tapahtunut vuonna 2002. Jäsen Ghilardotti on laatinut hyvän mietinnön, jossa annetaan asianmukainen tekninen selvitys siitä, mitä tasa-arvonäkökohtien huomioon ottaminen voisi tarkoittaa. Ne otetaan huomioon jo joissakin jäsenvaltioissa, joten Euroopan komissionkin pitäisi pystyä samaan.
Toiseksi totean olevani tyytyväinen siihen, että naisten ohjelma on saatettu uusien jäsenvaltioiden tietoon. Haluaisimme nähdä arvion siitä, mitä näissä valtioissa on tehty tämän ohjelman suhteen, ja toivomme, että tasa-arvonäkökohdat otettaisiin poikkeuksetta huomioon laadittaessa niiden yhteisön ohjelmien talousarvioita, jotka on tarkoitettu sovellettaviksi uusissa jäsenvaltioissa. 
Stenzel (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, edelleen epävakaana jatkuva Kosovon turvallisuustilanne sai ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kiinnittämään erityistä huomiota epäkohtiin, joita on ilmennyt Euroopan jälleenrakennusviraston käytännöissä Kosovossa ja jotka tilintarkastustuomioistuin on tuonut esiin. Epäkohdat liittyvät käteisvarannon määrään, tarpeeseen olla suorittamatta maksuja valtuuttamattomille henkilöille sekä koordinaation parantamiseen viraston pääkirjanpitäjän ja komission kirjanpito-osaston välillä. Viraston vastauksena antamien lausumien ansiosta nämä epäkohdat on voitu selvittää.
Ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta tietää hyvin, miten vaikeissa olosuhteissa virasto toimii. Totean kuitenkin lopuksi, että EU:n antaman tuen määrän on oltava järkevässä suhteessa siitä saatavaan poliittiseen hyötyyn. Vastuuvapautta koskeva mietintö tarjoaa mahdollisuuden viitata tähän. Myönnämme virastolle vuotta 2002 koskevan vastuuvapauden, mutta odotamme, että sen vastuualuetta laajennetaan kattamaan EU:n tuen hallinnointi myös Serbiassa, Montenegrossa ja Makedoniassa ja että tuloksena on tehokkuuden parantuminen pitkällä aikavälillä, mikä mahdollistaa alueen poliittisen vakauttamisen. 
Ceyhun (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan edustajana totean tyytyväisenä tilintarkastustuomioistuimen saaneen riittävät vakuudet siitä, että 31. joulukuuta 2002 päättyneen varainhoitovuoden tilit ovat luotettavia. Tämän perusteella voidaan todeta, että kolme tällä alalla toimivaa virastoamme on tehnyt työnsä hyvin ja toiminut erinomaisella tavalla Euroopan unionin hyväksi.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukseen kohdistetusta arvostelusta ilmoitan, että voin vastata arvosteluun vielä kerran tänään puoliltaöin. Toivon, että voimme hyväksyä huomenna seurantakeskusta koskevan direktiivin, jonka avulla pystymme yhdessä keskuksen kanssa ehkäisemään ja välttämään monia asioita. Olenkin iloinen voidessani esittää mainitun ilmoituksen valiokuntani puolesta. 
Callanan (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, valiokuntamme ei halua tuoda esiin erityisiä huomioita tämän keskustelun sisällöstä.
Haluan kuitenkin esittää yleisemmän huomion, joka liittyy huomisiltana käsiteltävään epäluottamuslauseeseen ja vastuuvapauteen yleensä. Komissiota arvostellaan häpeällisestä tavasta, jolla yhteisön varoja hallinnoidaan komission valvonnassa. Olemme kaikki hämmästelleet lukuisia paljastuksia, joita parlamentin jäsenille on esitetty epäasianmukaisesta varainhoidosta ja siitä, miten paljon julkisia varoja komissio on käyttänyt. Kollegani vastustavat varmasti äänestyksessä komission talousarviota koskevaa vastuuvapautta, kuten olemme tehneet johdonmukaisesti koko vaalikauden ajan. Suosittelen itsekin sen vastustamista. Minusta vaikuttaa siltä, etteivät äänestäjät missäänpäin unionia usko yhteenkään EU:n toimielimeen – sen paremmin parlamenttiin kuin komissioonkaan – ennen kuin järkyttävät petokset ja väärinkäytökset on selvitetty tiukasti ja päättäväisesti ja ennen kuin vastuussa olevat henkilöt komissiossa – komission jäsenet ja komission työntekijät – todella ottavat vastuun törkeistä väärinkäytöksistä ja eroavat tehtävistään. 
Theato (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, näinä yön tunteina, kun läsnä on vain muutamia jäseniä, keskustelemme tärkeästä aiheesta, vastuuvapaudesta. Tämä on viimeinen kerta, kun parlamentti päättää vastuuvapaudesta nykyisessä kokoonpanossaan. Tämä vastuuvapaus on viimeinen myös nykyiselle komissiolle, ja itse osallistun nyt viimeistä kertaa vastuuvapausmenettelyyn. Saanen näin ollen esittää kiitokset parlamentin jäsenille, valiokuntien jäsenille, esittelijöille ja omalle sihteeristöllemme. Asiat ovat sujuneet aina ystävällisessä hengessä, ja katson, että suuresta työmäärästämme on seurannut myös paljon menestystä.
Haluan kiittää myös tilintarkastustuomioistuinta kertomuksista, joihin oma työmme perustui, sekä komissiota ja teitä, arvoisa komission jäsen. Te olette luonnollisesti valvontamme ja arviointimme kohteena. Mielestäni voidaan todeta, että komission ja parlamentin välinen keskusteluhalukkuus ja avoimuus ovat lisääntyneet, mistä olen kiitollinen, vaikka Eurostatista antamanne julkilausuma olikin minulle suuri pettymys. Talousarvion valvontavaliokunta jatkaa komission toimien kriittistä tarkastelua, joka on valiokunnan tehtävä.
Jos komissio onnistuu parantamaan tiedonkulkua edelleen myös komission sisällä, jos todellista avoimuutta ja todellista vastuuta saadaan aikaan, jos komissio onnistuu vähentämään raskasta byrokratiaa ja jos virheet ja väärinkäytökset havaitaan aiempaa nopeammin ja tunnustetaan rehellisesti, parlamentti on valmis hellittämään arvosteluaan. Tavoittelemamme uudistukset on nyt aloitettu, eikä niitä pidä pitkittää tarpeettomasti. Arvoisa komission jäsen, totesitte itse, että jäsen Bayona de Perogordon erinomainen mietintö sisältää tarvittavat ohjeet.
Kansalaiset haluaisivat nähdä tulevassa parlamentissa seuraavat kolme asiaa: kansalaisten todellisen edustuksen, joka perustuu korkeaan äänestysprosenttiin vaaleissa; toverillista solidaarisuutta, jonka avulla voidaan välttää monet jäsen van Hultenin mietinnössä arvostellut käytännöt, ja – tämä on henkilökohtainen toiveeni – omat ohjesääntö tätä tarkoitusta varten. 
Kuhne (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan todeta jäsen Theatolle, joka on jättämässä paitsi puheenjohtajan tehtävät myös koko parlamentin, että minun on myönnettävä oppineeni arvostamaan häntä vasta yhteisen kautemme jälkipuoliskolla. On kuitenkin parempi, että on käynyt juuri näin päin.
Toiseksi totean, että todistamme parhaillaan yritystä käyttää väärin talousarvion valvontaa ja siihen liittyviä valtuuksia: taustalla on poliittinen kampanja yhteisön toimielimiä ja tässä tapauksessa komissiota vastaan – kerta ei ole suinkaan ensimmäinen. En kohdista syytöstä hyvään ystävääni Heaton-Harrisiin enkä jäsen Sjöstedtiin enkä edes jäsen Bondeen tai jäsen Callananiin, joka tosin esitti mielestäni hieman yllättävän lausunnon ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan puolesta.
Ratkaiseva kysymys on syytösten sijaan se, ovatko loput parlamentin jäsenet niin sokeita, että he liittyvät mukaan kampanjaan. Kysymys ei koske niitä, jotka toimivat yhteisön toimielimiä vastaan, vaan niitä, jotka muodostavat parlamentin enemmistön. Mielestäni meidän on pohdittava kriittisesti, esiintyykö meidän talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten työtavoissa suuntauksia, jotka antavat tahattomasti joillekin ihmisille tekosyyn heidän nykyisille puuhilleen. Annan teille muutamia esimerkkejä siitä, mitä tarkoitan.
Siinä missä yhdentymistä vastustavat ryhmät ja suurissa ryhmissä esiintyvät vähemmistöt ovat nähneet talousarvion valvontavaliokunnassa välineen ja foorumin tarkoitusperiensä toteuttamiseksi ja alkaneet toimia valiokunnassa tavoitteidensa mukaisesti, jotkin ryhmät – ja erityisesti tietyt kansalliset valtuuskunnat – eivät pidä kyseisen valiokunnan työtä arvolleen sopivana. Tämä on suurin syy siihen, että tietyt poliittiset voimat pystyvät käyttämään talousarvion valvontavaliokuntaa hyväkseen.
Toiseksi olen jäsen Mulderin kanssa oleellisesti eri mieltä poliittisesta vastuusta. Mielestäni tässä parlamentissa tarvitaan lisää valmiuksia kulttuurienväliseen ajatteluun, joka estäisi meitä pyrkimästä tekemään omista kansallisista käsityksistämme – tässä tapauksessa siis poliittista vastuuta koskevista käsityksistämme – yleistä mittapuuta 15:lle ja pian 25 jäsenvaltiolle. Emmehän ole tutkineet millään tavalla sitä, soveltuvatko hallinnolliset ja päätöksentekoon liittyvät rakenteemme lainkaan muille. Meidän on perehdyttävä tähän, ennen kuin teemme mitään muuta.
Siirryn seuraavaksi käsittelemään tiettyjä vielä mainitsemattomia menettelytapoja, joita valiokunnassa esiintyy ja joita pidän lievästi sanottuna harmillisina. Valiokunnan jäsenten ei välttämättä ole syytä lisätä -lehdessä tai muissa lähteissä levitettävien huhujen uskottavuutta kurtistamalla kulmiaan ja ilmaisemalla vakavan huolensa siitä, että kyseisiä huhuja on liikkeellä, vain siitä ilosta, että näin voi saada pari kommenttiaan näkyviin lehdistössä. Jos valiokunnan jäsen toimii näin, hän tekee huhusta heti astetta uskottavamman. Ennen kuin lyö lisää vettä myllyyn on tutkittava, perustuvatko huhut objektiivisiin tosiasioihin. Ei ole pakko tarttua jokaiseen syöttiin, jota yhdentymisen vastustajat tai tietyt tiedotusvälineiden edustajat tyrkyttävät.
Seuraavaksi totean, että meillä on taipumus pitää itseämme puhtaina pulmusina ja ennen kaikkea puhtaampina kuin muut. Joidenkin samaa kansallisuutta mutta eri poliittista ryhmää edustavien jäsenten välillä on käynnissä vaarallinen kilpailu. Arvoisa puhemies, toivon, ettette pahastu, jos annan tästä esimerkin. Toimiessani itse taannoin esittelijänä kaksi erääseen ryhmään kuuluvaa jäsentä vieraili toimistossani. He totesivat, että laatimani mietintö oli erinomainen ja että siihen ei ollut tarvetta esittää ainoatakaan tarkistusta. He eivät kuitenkaan voineet äänestää sen puolesta, sillä he eivät halunneet kotimaansa kansalaisten ajattelevan, että he olisivat uudistuksista vähemmän kiinnostuneita kuin muut. Näinkin voidaan murentaa yhteisön toimielinten uskottavuutta. Meidän kaikkien on syytä ottaa opiksemme tästä tapauksesta. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Kuhne, olen samaa mieltä kanssanne, joten nyt kun meneillään on viimeinen istuntoni täällä parlamentissa, lisäsin puheaikaanne osan ajasta, jota olemme onnistuneet kuromaan kiinni, vaikka minun ei puhemiehenä pitäisikään tehdä niin. Muutoin teidän on kuitenkin syytä noudattaa teille myönnettyä puheaikaa. 
Sørensen (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Bayona de Perogordoa rakentavasta ja kattavasta mietinnöstä. Se sisältää paljon arvostelua, mutta kyseisten alojen esiin nostaminen on perusteltua. Tässä yhteydessä haluan kiinnittää huomiota koko kirjanpitojärjestelmää koskevaan uudistukseen. Viimeisten 12–18 kuukauden aikana on tapahtunut paljon. Pidän myönteisenä viime vuonna käyttöön otettua asetusta, jonka mukaan komission on jatkossa raportoitava neljännesvuosittain talousarvion valvontavaliokunnalle. On erinomaista, että meillä on nyt ollut mahdollisuus arvioida saavutettua edistystä, mutta komissiolla on edelleen ratkaistavanaan merkittäviä kirjanpitojärjestelmään liittyviä kysymyksiä ja ongelmia. Ongelmien ratkaisun onnistumista ei kuitenkaan kannata arvioida, ennen kuin siirrymme 1. tammikuuta uuteen järjestelmään. Toivon, että komission jäsen Schreyer lupaa tänään parlamentille vauhdittaa uudistusprosessia entisestään, vaikka prosessi sijoittuukin aikaan, jolloin komissio vaihtuu.
Muilta osin haluan kiinnittää huomiota jäsen van Hultenin mietintöön, joka on mielestäni rakentava. Sen ansiosta meillä on nyt mahdollisuus saada aikaan aiempaa selkeämpiä sääntöjä, jotka koskevat parlamentin toimintaa, hallintoa ja jäseniä. Mielestäni olisi hyvä, jos enemmistö kannattaisi matkakulujen korvaamista tositteiden perusteella. Mielestäni olisi myös hyvä, jos parlamentille annettaisiin mahdollisuus määritellä itse kokoontumispaikkansa ja -aikansa. Kehotan joka tapauksessa kannattamaan mietintöä tältä osin.
Lopuksi haluan sanoa muutaman sanan poliittisesta vastuusta, josta on esitetty joitakin kysymyksiä ja ehdotuksia, jotta keskustelua syntyisi. Mielestäni meidän on koottava voimamme nimenomaan neuvotteluissa, joita järjestetään uuden parlamentin kokoontuessa, saadaksemme hyväksytettyä komission jäsenten poliittista vastuuta koskevia periaatteita. Emme saa tuhlata nyt voimiamme keskusteluun kysymyksestä, joka on tavallaan jo käsitelty loppuun. 
Staes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esitän kolme huomiota, joista ensimmäinen koskee teitä, hyvä jäsen Theato. Jäsen Kuhne sanoi olleensa tukenanne ainoastaan puolet parlamentissa viettämästänne ajasta. Itse olen tukenut teitä koko ajan. Ensimmäisen puoliskon aikana toimin poliittisen ryhmän avustajana ja toisen puoliskon aikana parlamentin jäsenenä. Olemme vaihtaneet usein katseita valiokunnan kokouksissa – minä olen yrittänyt monesti kiinnittää huomiotanne saadakseni puheenvuoron. Kiitän teitä tavasta, jolla olette johtanut valiokuntaamme, ja kaikkien valiokuntamme jäsenten puolesta toivotan teille kaikkea hyvää tulevaisuudessa.
Toinen huomioni koskee jäsen van Hultenin mietintöä, joka on mielestäni erinomainen. Jäsen van Hulten on kiinnittänyt perustellusti paljon huomiota omaan vastuuvapauksia koskevaan mietintööni, joka hyväksyttiin viime vuonna. Myös omassa mietinnössäni keskityttiin huomattavassa määrin parlamentin toimipaikkaan, matkustamiseen liittyvään sirkukseen ja siihen, että meidän on työskenneltävä kolmessa eri paikassa. Mielestäni näitä tosiasioita ei voida perustella. PPE-DE-ryhmä on esittänyt joitakin tarkistuksia kyseisten kohtien poistamiseksi mietinnöstä. Toivon, että onnistumme yhdessä muiden ryhmien kanssa estämään näiden tarkistusten hyväksymisen.
Mietinnössä on myös kohta, jossa käsitellään suhteita paikallisiin asukkaisiin. Haluan todellakin painottaa, että tämä on äärimmäisen tärkeää. Kun olemme Brysselissä, emme ole autiolla saarella. Parlamentin jäsenten, virkamiesten ja paikallisten asukkaiden välillä on aivan liian vähän vuorovaikutusta. Leopoldswijkin asukkaiden kanssa on käytävä huomattavasti enemmän rakentavaa keskustelua.
Lopuksi käsittelen Eurostatin tapausta. Olen hieman hämmästynyt, että meidän on käytävä tästä asiasta erityistä keskustelua. Keskustelemme huomenna kompromissipäätöslauselmasta, joka sisältää luultavasti kaikki parlamentin jo hyväksymät tekstit. Yhdyn jäsen Mulderin näkemykseen poliittisesta vastuusta. Jäsen Kuhnen mukaan tarvitsemme lisää kulttuurienvälistä ymmärrystä. Uuden parlamentin valitsemisen jälkeen meidän on mielestäni kysyttävä komission jäseniltä kuulemisissa avoimesti, mitä he ymmärtävät poliittisella vastuulla, jottei meidän tarvitse kokea enää koskaan samaa, kuin olemme kokeneet viime vuosina komission jäsenen Solbesin suhteen. 
Camre (UEN ).
    Arvoisa puhemies, olin varsin yllättynyt nähdessäni komission jäsenen Fischlerin täällä tänä iltapäivänä. Olin myös tyytyväinen nähdessäni hänet, sillä ajattelin, että puheenjohtaja Prodi on astunut vihdoin sivuun. Näin ei tietenkään ollut. On vaikeaa, ellei peräti mahdotonta, kommentoida vuoden 2002 tilien hyväksymismenettelyä yhdessä minuutissa. Tänäkin vuonna komission varainhoidossa on näköjään monia puutteita, kohtuuton määrä veronmaksajien rahoja on käytetty ilman tarvittavaa ohjausta ja valvontaa ja suuria rahasummia on hävinnyt petosten, kavallusten ja suoranaisten varkauksien seurauksena.
Suuri kysymys on tällä hetkellä luonnollisesti Eurostat, josta komissio ei halua ottaa vastuuta ja jonka suurin osa parlamentin jäsenistä haluaisi haudata hiljaisuuteen, kuten tänään on jälleen käynyt ilmi. Tänäkin vuonna kuulemme vakuutteluja, joiden mukaan kaikki on kunnossa, mutta tiedämme, ettei näin ole. Voimme vain odottaa seuraavaa skandaalia ja katsella, kuinka vastuuhenkilöt suojelevat toisiaan ja hyökkäävät arvostelijoita vastaan. Parlamentti ottaa kantaakseen raskaan vastuun sulkiessaan silmänsä ja äänestäessään sellaisten tilien hyväksymisen puolesta, joita ei pitäisi hyväksyä.
Kehotan kannattamaan äänestyksessä jäsen van Hultenin mietintöä mutta en komissiota koskevaa mietintöä. Saanen lausua lopuksi vielä muutaman kiitoksen sanan jäsen Theatolle hänen erinomaisesta tavastaan johtaa valiokuntaamme. Viimeisten viiden vuoden aikana olen usein tuntenut viettäväni enemmän aikaa hänen kanssaan kuin oman vaimoni kanssa, ja tämä on tapahtunut vain harvoin parlamentissa. Onkin varmasti erittäin outoa tulla toimeen ilman häntä tulevien vaalien jälkeen. 
Booth (EDD ).
    Arvoisa puhemies, parlamentilta odotetaan vuoden 2002 talousarviota koskevan vastuuvapauden myöntämistä huolimatta kaikista todisteista, jotka koskevat petos-, korruptio- ja väärinkäytösvyyhteä Euroopan unionissa. Tilanne on aivan sama, kuin jos meitä pyydettäisiin hyväksymään Enron-yhtiön kirjanpito ja pitämään sitä totuudenmukaisena ja paikkansapitävänä. Euroopan tilintarkastustuomioistuin hylkää EU:n kirjanpidon vuosittain, ja näin on jatkunut jo viimeiset yhdeksän vuotta. Ennen pitkää koittaa aika, jolloin emme enää voi nyökytellä asioille rutiininomaisesti kuin vieteriukot ja teeskennellä väsyneesti huolehtivamme parlamentin valvontatehtävästä. EU:lla ei ole omia varoja, vaan se käyttää kaikista jäsenvaltioista saatavia veronmaksajien rahoja. Moraalisena velvollisuutenamme veronmaksajia kohtaan on huolehtia siitä, että heidän rahansa käytetään viisaasti ja ettei niitä syydetä häikäilemättömien virkamiesten ja heidän ystäviensä taskuihin loputtomien väärinkäytösten jatkuessa. Kehotan kollegoitani näyttämään esimerkkiä ja äänestämään muodollista vastuuvapautta vastaan.
Eurostatin tapauksesta totean, että OLAFin pääjohtajan Brünerin on nyt korkea aika erota tehtävästään: hänhän pani perusteettomasti alulle tutkivan toimittajan Hans-Martin Tillackin pidätyksen. Oikeusasiamies syytti marraskuussa 2003 pääjohtaja Brüneriä hallinnollisista epäkohdista, mutta tämä ei ole vieläkään suvainnut erota. Tällä välin Eurostatin vanhempien virkamiesten Franchetin ja Bykin – joita on syytetty valtavista petoksista – tapauksen käsittelyä on pitkitetty OLAFissa. OLAF ei ole edelleenkään kuullut Hans-Martin Tillackia, jota on pidettävä syyttömänä, kunnes toisin todistetaan. Pääjohtaja Brünerin on erottava! 
Dell'Alba (NI ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää jäsen van Hultenia parlamentissa vietetyistä viidestä vuodesta, vaikkei hän olekaan läsnä juuri nyt. Vaalikautemme alussa en uskonut hänen tapaansa lisätä vastuuvapautta koskevaan mietintöön kasapäin näkökohtia, joissa mentiin pidemmälle, kuin mihin parlamentin jäsenen valtuudet riittävät, mutta jotka olivat itse asiassa tervetulleita, kun otetaan huomioon hallitusten saamattomuus ja totta puhuaksemme myös oma saamattomuutemme. Haluan kiittää jäsen van Hultenia myös tästä, ja toivon todella, että hyväksymme erityisesti kohdat, joissa käsitellään parlamentin oikeutta valita toimipaikkansa itse, ja että laadimme tällaisen poliittisen testamentin väistyvältä parlamentilta seuraavalle parlamentille, jotta toimipaikkakysymys saadaan vihdoin käsiteltyä järkevällä tavalla. Olemme aloittamassa Brysseliin rakennettavia kiinteistöjä koskevia investointihankkeita. Nyt on todella aika lopettaa tämä paikasta toiseen juokseminen, ja meidän on osoitettava kunnioituksemme jäsen van Hultenia ja hänen työtään kohtaan.
Komission vastuuvapaudesta totean, että me radikaalit jäsenet aiomme äänestää sen puolesta mutta harkitsemme hyvin tarkkaan menettelytapaamme Eurostatin tapausta koskevassa äänestyksessä. Haluan todeta komission jäsenelle Schreyerille, että pettymyksemme ja turhautumisemme johtuu luonnollisesti monista tekijöistä mutta niiden taustalla on erityisesti OLAFin kysymys. On käsittämätöntä, että virkamiehet ovat kärsineet neljä vuotta eräänlaisesta inkvisitiohallinnosta ja ettei tiedossamme ole edelleenkään lopullisia tuloksia tutkimuksista, jotka olisi pitänyt saattaa päätökseen jo kauan sitten. Tästä ja monesta muustakin syystä – sekä muistuttaaksemme komissiota siitä, että sen on oltava tilivelvollinen niin tälle kuin tulevallekin parlamentille – katsomme, että vastuuvapauden myöntämisen lisäksi olisi tärkeää laatia kauaskantoinen päätöslauselma Eurostatin tapauksesta. 
Avilés Perea (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aloitan kiittämällä jäsen Bayonaa erinomaisesta mietinnöstä, jonka hän on laatinut vastuuvapauden myöntämisestä vuoden 2002 yleisen talousarvion osalta. Mietintö on äärimmäisen tärkeä, sillä siinä esitetään lukuisia ehdotuksia, jotka on syytä ottaa huomioon. Valitettavasti siinä ei kuitenkaan ratkaista kysymystä, joka on vaivannut meitä talousarvion valvontavaliokunnassa kaikkein eniten viime vuosina, eli Eurostatissa ilmenneitä petoksia.
Edustamani Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä onkin ajanut muiden ryhmien tuella päätöslauselman laatimista kyseisestä aiheesta, jotta voisimme tehdä ennen kuluvan lainsäädäntökauden päättymistä selväksi, että parlamentti pitää kysymystä tärkeänä ja ettemme ole tyytyväisiä komission tähänastisiin toimiin, vaikka tunnustammekin komission yrittäneen kovasti. Haluamme nimittäin tietää, miksi kyseiset petokset tapahtuivat ja millä keinoin niiden tapahtuminen voidaan estää tulevaisuudessa. Tämä on tärkein tavoitteemme. Emme halua juuttua muihin kysymyksiin, vaan haluamme tällaisten petosten loppuvan.
Parlamentin valiokuntana olemme erityisen kiinnostuneita tilintarkastusten hallinnoinnista ja erityisesti petosten torjunnasta.
Haluan hyödyntää tämän tilaisuuden onnittelemalla puheenjohtajaamme Diemut R. Theatoa erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt johtaessaan hyvin hankalaa talousarvion valvontavaliokuntaa. Hän on kyennyt johtamaan hyvin monimuotoista joukkoa, jonka jäsenet edustavat hyvin erilaisia ryhmiä mutta joka on tämän lainsäädäntökauden lopulla löytänyt oikean vaihteen ja josta on muodostunut oikea tiimi. Tässä tiimissä olemme useammin samaa mieltä kuin eri mieltä, ja meitä inspiroi yhteisen edun ajaminen. Tämä etu merkitsee, että komission ja koko Euroopan unionin on toimittava yhä paremmin, että varoja on käytettävä tehokkaammin ja että varojen käyttöä on valvottava parhaalla mahdollisella tavalla kansalaisten hyödyksi.
Arvoisa puhemies, saanen viitata vielä aivan lyhyesti jäsen van Hultenin mietintöön parlamentista. Olen yhtä mieltä kollegojeni kanssa siitä, että mietintö on erinomainen ja että olemme pystyneet laatimaan yhdessä tekstin, joka saanee huomenna osakseen laajan kannatuksen. 
Bösch (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, parlamentin vaalikauden päättyessä meidän on syytä olla jossain määrin tietoisia myös omista virheistämme. Jos annamme ikään kuin viimeisenä tekonamme epäluottamuslauseen komissiolle, josta tärkein henkilö, Eurostatista vastannut komission jäsen Solbes Mira, on jo lähtenyt, minun on todettava teille, että olemme vaarassa saattaa itsemme naurunalaisiksi. Jos puheenjohtajamme, joka on jättämässä meidät, on saavuttanut jotakin, saavutus on se, että hän on pyrkinyt tekemään talousarvion valvontavaliokunnasta vakavasti otettavan valiokunnan. Varoitankin teitä tällaisten typeryyksien keksimisestä vastaisuudessa.
Arvoisa komission jäsen, toiseksi totean, että meidän on oltava varovaisia onnitellessamme itseämme. Jos tarkastellaan, mitä komissio on onnistunut tekemään koko Eurostat-skandaalin aikana – kollegani ovat jo viitanneet tähän – minun on todettava, että lopputulos on äärimmäisen vaatimaton. Vaatimattomuus johtuu siitä, että te yksinkertaisesti sivuutitte kuukausien ajan mietinnöt ja päätöslauselmat, joita parlamentti laati aiheesta. Parlamentin vaalikausi on päättymässä, mutta siitä huolimatta voimme edelleen todeta teille odottavamme tulevalta komissiolta erilaista menettelytapaa. Toivon, että näemme jatkossa erilaisen komission. Tämä on niin meidän velvollisuutemme kuin komissionkin velvollisuus. 
Van Dam (EDD ).
    Arvoisa puhemies, viime vuonna parlamentti oli juuri myöntänyt komissiolle vuotta 2001 koskevan vastuuvapauden, kun Eurostatin tapaus tuli julki. Tämä vahvisti ryhmäni kannan, jonka mukaan vastuuvapauden myöntämistä olisi pitänyt lykätä. Tänään on käynyt ilmi, että komissio kieltäytyy edelleen ottamasta vastuuta Eurostatissa tapahtuneista petoksista. Tämä kuvaa hyvin komission koppavaa ja ylimielistä asennetta parlamenttia ja kansalaisia kohtaan – kansalaisia, joiden maksamista verotuloista on loppujen lopuksi kyse.
Toinen esimerkki epäasianmukaisesta politiikasta on, että järjestelmä väärin perustein suoritettujen maksujen takaisin perimiseksi on puutteellinen. On todella järkyttävää, että komissio suorittaa edelleen tyynesti maksuja jäsenvaltioille, vaikka se tietää, että 15 prosentissa tapauksista valvonta- ja hallinnointijärjestelmät ovat puutteellisia. Milloin komissio aikoo lopettaa tämän ja keskeyttää osan maksuista? Milloin komissio laatii tiliensä yhteyteen kattavan ja luotettavan velallisten rekisterin? Tähän saakka komissio on vain haaskannut aikaa.
Pyydän komissiota lupaamaan, että se esittää ennen toukokuun 1. päivää eli kahden viikon sisällä parlamentille arvion ongelmallisilla aloilla annettavasta tuesta – riippumatta siitä, ovatko kaikki jäsenvaltiot täyttäneet tietojen toimittamista koskevat velvollisuutensa. Näin selviää välittömästi, mihin jäsenvaltioihin on kiinnitettävä erityistä huomiota, jolloin voimme saada kansallisten parlamenttiemme jäsenet painostamaan hallituksiaan. Näillä ongelmallisilla aloilla on pielessä erittäin moni asia. Tuen jakoperusteet ovat kiistanalaisia, ja indikaattoriluettelon perusteella jäsenvaltioilla on itse asiassa aivan vapaat kädet. Samanlaisissa oloissa työskentelevät maanviljelijät eivät esimerkiksi saa samanlaista tukea. Teillä ja seuraajillanne on paljon tekemistä tilanteen korjaamiseksi.
Lopuksi pyydän komission jäseneltä selkeää vastausta ehdotukseen, jonka mukaan vuoteen 2005 mennessä olisi perustettava erillinen pääosasto kirjanpitoa ja petosten torjuntaa varten, jotta nykyisessä budjettipääosastossa ilmi tulleista, vastuunkantoa koskevista ongelmista saadaan kerta kaikkiaan tehtyä loppu. 
Heaton-Harris (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa toteamalla, että pidän vuoden 2002 vastuuvapautta käsitelleestä esittelijästä erittäin paljon. Hän on erittäin miellyttävä mies ja ilmeisen hyvä kirjoittaja – fiktion alalla. Talousarvion valvontavaliokunnan mietintö komission tilejä koskevasta vastuuvapaudesta vuodelle 2002 on varmasti mielikuvituksellisin asiakirja, jonka olen nähnyt täällä parlamentissa ollessani. En ole perehtynyt kirjallisuuteen siinä määrin kuin monet muut parlamentin jäsenet, mutta mielestäni mietintö muistuttaa tietyiltä osin jopa tieteiskirjallisuutta.
Mietintöä lukiessa herää kysymys, onko tarkoitus puhua kenties tulevaisuudesta ja siitä, mitä tapahtuu tai saattaa tapahtua vuonna 2005, vai onko kyse vuodesta 2002 eli mietinnön aiheena olevasta vuodesta. Marta Andreasen aloitti työt komissiossa tammikuun alussa 2002, ja viiden kuukauden kuluttua hänet erotettiin tehtävästään komission kirjanpitäjänä. Tiedämme siis, että komission tileissä oli jotakin vialla viiden kuukauden aikana vuonna 2002. Sillä ei ole merkitystä, millä kannalla kukin on sen suhteen, oliko Marta Andreasen täysin epäpätevä suoriutumaan saamastaan tehtävästä vai oliko hän itse asiassa oikeassa ja yritti edistää uudistusta, jonka toteutuminen sitten estettiin komission sisältä.
Komission on täytynyt ajatella saaneensa ennenaikaisen joululahjan, kun esittelijä esitteli mietintönsä. Komissio luultavasti kuuli poronkellojen kilkattavan iloisesti eikä ollut uskoa onneaan.
Joukko toimittajia on seurannut minua tänään ympäri parlamenttia – jokin näyttää olevan muuttumassa, kun vaalit lähestyvät ja tekemisistämme ja sanomisistamme ollaan tavanomaista kiinnostuneempia. On erittäin vaikea selittää näille toimittajille – esimerkiksi toimittajalle, joka saavuttaa ohjelmallaan oakhamilaisen äänestäjän – miksi 5–8 prosenttia komission talousarviosta häviää vuosittain teille tietymättömille petosten, väärinkäytösten ja haaskauksen vuoksi.
Miten selitämme lukijoille, miksei Euroopan tilintarkastustuomioistuin ole sulkenutnäitä tilejä? Tilien pidossa esiintyy puutteita ja ongelmia, enkä todellakaan aio äänestää niiden hyväksymisen puolesta. 
Casaca (PSE ).
    Hyvä jäsen Mulder, haluan kiittää aivan aluksi teitä tekemästänne työstä ja siitä rehellisyydestä, jolla olette suhtautunut käsiteltävänä oleviin kysymyksiin. Haluan kiittää teitä, mutta samaan hengenvetoon minun on todettava, etten voi ymmärtää, miksi poliittinen ryhmänne päätti – ehkäpä jäsen Heaton-Harrisin näkemysten mukaisesti – poistaa Eurostatia koskevan kysymyksen mietinnöstänne. Eurostatin tapaus ei ole missään tapauksessa loppuun käsitelty, ja meillä on selvästikin vielä paljon tarkasteltavaa, opittavaa ja tehtävää sen suhteen. Olen varma, että seuraava parlamentti vie asian loppuun saakka, sillä kyse ei ole ainoastaan Eurostatista. Tapaukseen liittyy monia muitakin juonteita: väärinkäytöksiin osallistuivat Eurostatin lisäksi myös monet muut komission yksiköt. Parlamentti varmistaa, että kyseisessä toimielimessä havaitut virheet ja poikkeavuudet korjataan, siitä ei ole epäilystäkään. Vaalilupausten noudattaminen on kuitenkin aivan eri asia, ja kuten jäsen Heaton-Harris muistutti, vaalit järjestetään kahden kuukaudenkuluttua. Tästä seuraa, että jotkut ihmiset pyrkivät kansankiihotukseen saadakseen etulyöntiaseman vaaleissa, vaikka tämä ei olekaan oikea aika eikä paikka sellaiseen. Meillä ei ole mitään tekemistä tällaisten toimien kanssa, emmekä halua haaskata parlamentin aikaa tähän hölynpölyyn. 
Bonde (EDD ).
    Arvoisa puhemies, syyllisyyden ja vastuun välillä on tietty ero. On täysin mahdollista, että henkilö on vastuussa jostakin olematta kuitenkaan syyllinen. Epäluottamuslauseellamme emme halua sälyttää vastuuta Eurostat-skandaalista komission jäsenelle Solbesille emmekä kenellekään muullekaan komission jäsenelle. Vaadimme ainoastaan, että komissio huolehtii itse vastuiden määrittelystä, minkä jälkeen vastuussa oleva henkilö voi selvittää, mitä hän on tehnyt löytääkseen syylliset ja estääkseen tapahtumien toistumisen. Siinä tapauksessa voimme ottaa huomioon kaikki selitykset. Näin yksinkertaista se on. Emme halua mitään tiettyjä päitä vadille. On kuitenkin täysin mahdotonta hyväksyä, että muodollisesti vastuussa oleva komission jäsen sanoo, ettei hän ole vastuussa, koska hän ei tiennyt tapahtumista mitään. Komission jäsenen Solbesin meille antaman vastauksen perusteella kaikki komission jäsenet vapautuisivat vastuusta ja kehottaisivat myös kollegojaan pitämään kaikki asiat kaukana reviiriltään. Haluaisin nähdä, kuka julkeaa äänestää tällaisen logiikan puolesta.
Ryhmäni ei suostu kelpuuttamaan EU:n tilejä vuodelta, jona pääkirjanpitäjä Marta Andreasen erotettiin. Vuonna 1997 tunnustettu kirjanpitoyritys Lloyd arvioi vuosittaisen petosten määrän nousevan kahdeksaan miljardiin euroon. Sen jälkeen tapauksia on ollut vähemmän, mutta niissä on ollut kyse suuremmista summista. Luvut saattavat olla vielä huomattavasti pahempia, sillä yhdelläkään valvontaviranomaisella ei ole kattavaa yleiskuvaa tilanteesta. Tilintarkastustuomioistuin ei saa haltuunsa kaikkia asiakirjoja, oikeusasiamiehellä ei ole oikeutta tutustua kaikkeen ja talousarvion valvontavaliokunnallekin annetaan ainoastaan ylimalkaisia tietoja. Olen ollut tämän parlamentin jäsenenä 25 vuotta ja pyytänyt perustietoja EU:n varojen käytöstä, mutta en ole koskaan saanut varteenotettavia vastauksia kysymyksiini esimerkiksi maataloustukien jakamisesta tai työryhmien ja niiden jäsenten lukumäärästä. Komission lukuisissa läänityksissä toimivat korkeat virkamiehet ymmärtävät vain yhdenlaista kieltä: jos kieltäydymme hyväksymästä tilejä, komission puheenjohtajalla Prodilla ja hänen kollegoillaan on tilaisuus panna joukkonsa järjestykseen. Nyt he ovat vain vuosikymmeniä jatkuneiden pahojen tapojen vankeja. Meidän on vapautettava heidät, hylättävä tilit ja kerrottava, kenelle poliittinen vastuu kuuluu. 
Schreyer,
   .  Arvoisa puhemies, haluan käyttää vain lyhyen puheenvuoron palatakseni siihen, mitä jäsen Avilés Perea totesi. Hän toisti kysymyksen siitä, miten takaamme, etteivät Eurostatin tapahtumat voi toistua. Juuri tämä onkin keskeinen kysymys. Eurostatin tapaus osoitti, miten tärkeitä ne toimet ovat, joita komissio on toteuttanut uudistuksensa yhteydessä. Esimerkkinä mainittakoon pääjohtajien vuorottelu. Kuten tilintarkastustuomioistuin on todennut, läänityskulttuurin on loputtava: samojen vaatimusten on pädettävä kaikkialla. Varainhoitoasetuksessa on useita säännöksiä, joilla varmistetaan, ettei mitään vastaavaa pääse enää koskaan tapahtumaan.
Olemme toteuttaneet asianmukaisia toimia myös varmistaaksemme, että jos jotakin sattuu, tiedonkulku ei katkea siten, kuin se katkesi Eurostatin tapauksessa. Olemme laatineet erittäin selkeät säännöt varmistaaksemme, että komission jäsenille tiedotetaan tarkastuksista ja tutkimuksista, joita OLAF tai sisäisen tarkastuksen yksikkö suorittaa heidän pääosastossaan. Näin ei ole mahdollista, että joku ei olisi tilanteen tasalla. OLAF-asetukseen ehdotetun tarkistuksen tarkoituksena on tehdä selväksi, että vastuussa oleville komission jäsenille on ilmoitettava, jos ja kun OLAF suorittaa tutkimuksia tai jos jokin tapaus on käsiteltävänä.
En voi muuta kuin toistaa, että olemme todellakin ottaneet opiksemme Eurostatin tapauksesta. Puheenjohtaja Prodi on käynyt kaksi kertaa kertomassa parlamentille toteuttamistamme toimista ja antamassa lupauksia parlamentille ja talousarvion valvontavaliokunnalle, ja nämä lupaukset olemme täyttäneet.
Kiitän teitä vielä kerran tästä keskustelusta, erinomaisesta mietinnöstä ja viime vuosina talousarvion valvontavaliokunnan kanssa tekemästämme tiiviistä yhteistyöstä, joka on ollut kriittisyydestään huolimatta rakentavaa. Kiitän teitä lämpimästi. 
Puhemies.
   Haluan esittää kaksi huomiota. Ensinnäkin totean jäsen Bondelle, että sallin aina puheajan ylittämisen noin 10 prosentilla. Jos joku saa käyttää puheenvuoroonsa kolme minuuttia, kyse on hieman enemmästä kuin myönnetystä puheajasta. Teitä ei siis ole kohdeltu epäoikeudenmukaisesti.
Toiseksi haluan todeta pahoittelevani henkilökohtaisesti, ettei eurooppalaisten veronmaksajien tähtiedustaja Hans-Peter Martin ole osallistunut tämäniltaiseen keskusteluun, jossa on käsitelty hänen erikoisalaansa. Kaipaan häntä todella.
Komission julkilausuman osalta totean vastaanottaneeni kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.(1)
Mietintöjä koskeva äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 12.00.
Äänestys Eurostatista annettuun julkilausumaan liittyvistä ehdotuksista toimitetaan torstaina.
Keskustelu on päättynyt. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Boogerd-Quaakin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0271/2004) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välillä lentoyhtiöiden PNR-tietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaiselle tulli- ja rajavalvontalaitokselle (KOM(2004) 190 – C5-0162/2004 – 2004/0064(CNS)). 
Patten,
   .  Toivon, että suotte anteeksi, jos puhun hieman pitempään kuin minulle varatut kaksi ja puoli minuuttia, mutta asiat, joita käsittelemme tänä iltana, ovat äärimmäisen tärkeitä ja haluaisin antaa niille niiden ansaitseman huomion.
Haluan todeta heti aluksi, että olen hyvin kiitollinen tästä tilaisuudesta puhua teille tänä iltana matkustajarekisteritiedoista. Ystäväni ja kollegani Bolkestein puhui teille eilen tähän aiheeseen liittyvästä niin kutsutusta suojan riittävän tason toteamisesta (adequacy finding). Haluan korostaa vielä kerran, että ennen lopullista päätöstään komissio tutkii vielä huolellisesti kaikki ne näkemykset, joita parlamentin jäsenet toivat esiin maaliskuussa käydyssä keskustelussa, johon kollegani myös osallistui.
Toinen asia, jota tiedätte, että meidän on pohdittava, on kysymys siitä, toimittaako Yhdysvaltojen tullihallinto mahdollisesti matkustajarekisteritietoja eteenpäin. Kuten komission jäsen Bolkestein hyvin selkeästi ilmoitti eilisessä täysistunnossa, mahdollinen tietojen siirtäminen huolestuttaa meitä. Komission jäsen Bolkestein ja minä olemme olleet yhteydessä Yhdysvaltojen sisäisestä turvallisuudesta vastaavaan ministeri Ridgeen ja olemme tehneet hänelle selväksi, millaiset takeet me haluamme olosuhteista, joissa tällaiset siirrot olisivat mahdollisia. Keskustelin itse ministeri Ridgen kanssa eilen illalla. Odotamme kovasti pääsevämme tutustumaan tarkemmin hänen lausuntoihinsa, ja voin vakuuttaa parlamentille, että hänen vastauksensa kysymyksiimme vaikuttaa ratkaisevasti suojan riittävää tasoa koskevaan lopulliseen kollegiaaliseen päätökseemme.
Tänä iltana tehtävänäni on esitellä paketin toista osaa, eli kansainvälistä sopimusta, jonka olemme neuvotelleet Yhdysvaltojen kanssa. Se tarjoaisi moitteettoman oikeusperustan, joka sallisi lentoyhtiöiden siirtää matkustajatietoja Yhdysvalloille.
Aloitan esittelemällä lyhyesti aiheen taustaa. Kukaan meistä tuskin koskaan unohtaa WTC:n kaksoistorneja vastaan 11. syyskuuta 2001 tehtyjä kauheita iskuja. Yhdysvallat oli syvästi järkyttynyt niistä. Itse asiassa me kaikki olimme järkyttyneitä noista iskuista. Me Euroopassa olemme kärsineet terroristi-iskuista vuosikymmenten ajan – viimeisimpänä matkustajajuniin kohdistunut kauhistuttava pommi-isku Espanjassa viime kuussa. Osallistumme toivoakseni rinta rinnan amerikkalaisten kanssa terrorismin vastaiseen taisteluun, ja toistan, että itse arvelisin, että jos olisimme kokeneet jotakin kaksoistorneihin kohdistuneiden hyökkäysten kaltaista, ymmärtäisimme ehkä paremmin sen, miten suuri huoli Yhdysvalloilla on lentoliikenteestä.
Noiden iskujen jälkeen Yhdysvaltojen viranomaiset ovat toteuttaneet koko joukon toimenpiteitä lisätäkseen kansalaistensa turvallisuutta. Vaatimus matkustajarekisteritietojen siirtämisestä on yksi niistä. Havaitsimme välittömästi Yhdysvaltojen lainsäädännön vaatimusten ja oman tietosuojalainsäädäntömme olevan keskenään ristiriidassa. Eurooppalaisilla lentoyhtiöillä oli edessään vaikea pulma: joko noudattaa PNR-tietojen luovuttamisvaatimusta ja ottaa se riski, että kansalliset tietosuojaviranomaiset haastavat ne oikeuteen, tai vaihtoehtoisesti olla noudattamatta vaatimuksia, mikä olisi johtanut siihen, että niiden matkustajat olisivat joutuneet tunkeilevien ylimääräisten tarkastusten kohteiksi. Se olisi aiheuttanut valtavia viivytyksiä ja merkinnyt EU:n lentoyhtiöille vakavaa vaaraa menettää asiakkaitaan yhdysvaltalaisille lentoyhtiöille, jotka suostuvat toimittamaan vaaditut tiedot.
Euroopan komission velvollisuus oli tehdä voitavansa auttaakseen eurooppalaiset lentoyhtiöt ja niiden matkustajat ulos tilanteesta. Lyhyellä aikavälillä teimme Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, jossa määriteltiin kuinka tietoja käytettäisiin. Se auttoi lentoyhtiöitä jonkin verran, mutta tajusimme, ettei se tarjonnut moitteetonta oikeusperustaa, jonka pohjalta toimia. Siitä syystä olemme käyttäneet viimeiset 15 kuukautta neuvotteluihin Yhdysvaltojen kanssa.
Halusimme mahdollisuuksien mukaan puolustaa kansalaistemme toiveita siitä, että heidän yksityisyyttään suojellaan. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalla oli ymmärrettävästi pitkä lista tavoitteista, jotka se halusi meidän turvaavan. Todellisuudessa meidän oli kuitenkin mahdotonta turvata kaikkia heidän toivomiaan asioita. Kaikissa neuvotteluissa on tehtävä kompromisseja, ja tällä kertaa meidän oli hyväksyttävä se tosiasia, että Yhdysvallat sai jo nyt haluamansa tiedot.
Kuten joulukuussa 2003 annetussa komission tiedonannossa esitettiin, Yhdysvaltojen kanssa tehtävä kahdenvälinen sopimus, josta keskustelemme tänään, on välttämätön osa kehystä, jonka komissio pyrkii saamaan aikaan sekä oikeudellisista että poliittisista syistä. Ensiksi tulevat tietosuojadirektiiviin liittyvät oikeudelliset syyt. Rekisterinpitäjän velvollisuutena ennen tietojen siirtämistä kolmanteen maahan on selvittää, että henkilötiedoilla todella on asianmukainen suoja vastaanottajapäässä. Lisäksi rekisterinpitäjä – tässä tapauksessa lentoyhtiö – tarvitsee pätevän syyn tietojen siirtämiselle; tällainen syy voi olla esimerkiksi se, että laki velvoittaa siihen. Lailla tarkoitamme kuitenkin yhteisön tai jäsenvaltion lainsäädäntöä. Kolmannen maan määräämä velvoite ei voi automaattisesti olla perusteena tietojen käsittelemiselle yhteisön sisällä. Tämä kansainvälinen sopimus, josta tulee osa yhteisön säännöstöä, luo tällaisen velvoitteen, mutta vain yhden hyvin tärkeän ehdon toteutuessa: tiedoilla on oltava asianmukainen suoja vastaanottajamaassa eli Yhdysvalloissa. Tässä yhteydessä on tärkeää korostaa, että sopimuksessa ei automaattisesti oleteta, että Yhdysvalloissa olisi tällainen asianmukainen tietosuoja. Velvoite koskee lentoyhtiöitä vain, jos suojan riittävä taso on todettu ja vain niin kauan kuin se on voimassa. Maaliskuun 31. päivänä Euroopan parlamentti antoi päätöslauselman, jossa se kiistää komission päätelmän, jonka mukaan Yhdysvaltojen nykyiset sitoumukset merkitsisivät riittävää suojaa. Komissio päättää asianmukaisessa järjestyksessä, kuinka se aikoo edetä. Päättääpä komissio mitä tahansa, tätä osaa sopimuksesta sovelletaan kuitenkin vain, jos suojan tason on todettu olevan riittävä. Sen vuoksi parlamentilla ei ole mitään syytä hylätä koko sopimusta tällä perusteella.
Toiseksi tälle kansainväliselle sopimukselle on olemassa oikeudellinen peruste, joka liittyy kansainväliseen oikeuteen. Euroopan komissio omaksui sellaisen periaatekannan, että Yhdysvaltojen lainvalvontaviranomaiset voivat päästä käsiksi yhteisön alueella sijaitseviin tietokantoihin vain, jos niille on myönnetty siihen nimenomainen lupa. Tällä sopimuksella yhteisö myöntää tällaisen luvan, kahdella ehdolla. Ensimmäinen ehto on, että Yhdysvalloissa on asianmukainen tietosuoja. Toinen on, että PUSH-järjestelmää (eli järjestelmää, jolla PNR-tietoja voidaan "työntää" yhteisöstä Yhdysvaltioihin) ei ole vielä käytössä. Haluan tehdä selväksi, että komissio on parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että nykyinen PULL-järjestelmä olisi korvattava PUSH-järjestelmällä mahdollisimman pian, ja parlamentin ehdottama päivämäärä – 1. heinäkuuta – on otettu asianmukaisesti huomioon. Teemme parhaamme luodaksemme edellytykset PUSH-järjestelmän toteutumiselle hyvinkin pian. Koska tavoitteena on kuitenkin saada aikaan oikeusvarmuus tästä hetkestä lähtien, meidän on heti tehtävä asialle jotakin ja sitten ryhdyttävä muuttamaan järjestelyä niin pian kuin mahdollista.
Poliittiselta kannalta katsottuna tämä sopimus täyttää lisäksi neljä tärkeää tavoitetta. Ensinnäkin sillä varmistetaan, että tulevaisuudessa Yhdysvaltojen hallitukselta saadaan vastavuoroisesti apua sen varmistamisessa, että lentoyhtiöt siirtävät haluttaessa PNR-tietoja yhteisön viranomaisille, jos yhteisö tai joku sen jäsenvaltioista joskus ottaa käyttöön vastaavanlaisen järjestelmän.
Toiseksi siinä todetaan, että Yhdysvaltojen tulli- ja rajavalvontalaitos panee täytäntöön ne toimenpiteet, joihin suojan riittävää tasoa koskeva päätös perustuu, mikä on, kuten parlamenttikin varmasti tunnustaa, Yhdysvalloilta merkittävä kansainvälinen sitoumus.
Kolmanneksi sopimuksessa osapuolet sitoutuvat tarkistamaan yhdessä sopimukseen liittyviä asioita. Viimeisimpänä mutta ei suinkaan vähäisimpänä asiana on se, että sopimus suojaa matkustajia laittomalta syrjinnältä kansallisuuden tai asuinvaltion perusteella.
Ennen kuin lopetan, sanon vielä muutaman sanan käsiteltäväksi jätetystä mietinnöstä, jossa tuodaan korostetusti esiin kaksi oikeudellista ongelmaa. Esittelijä katsoo, että parlamentilta olisi pitänyt pyytää täyttä hyväksyntää eikä ainoastaan kuulla sen mielipidettä. Vastaukseni on, kuten komission jäsen Bolkesteinkin eilen selitti, ettei tässä sopimuksessa edellytä tietosuojadirektiivin muuttamista, mikä on perustamissopimuksen 300 artiklassa annettu edellytys hyväksyntämenettelyn soveltamiselle. Toinen huolenaihe on ilmaistu mietinnössä seuraavasti: "... kansainvälisen sopimuksen todellinen soveltamisala on loppujen lopuksi USA:n viranomaisten harkintavallassa ilman laillisesti sitovaa osallistumista unionin puolelta". Haluan tehdä selväksi, että paketin kolme osaa – kansainvälinen sopimus, suojan riittävän tason toteaminen ja Yhdysvaltojen sitoumukset – on sidottu erottamattomasti yhteen juuri niiden yhtäaikaisen toteutumisen varmistamiseksi. Ei suojan riittävän tason toteamista ilman sitoumuksia; ei lentoyhtiöihin kohdistuvia oikeusvaikutuksia ilman suojan riittävän tason toteamista. Yhdysvaltojen sitoumuksiin mahdollisesti tehtävät yksipuoliset muutokset, joiden johdosta suojan riittävää tasoa koskevat edellytykset eivät enää täyttyisi, johtaisivat siis myös suojan riittävän tason toteamista koskevan päätöksen kumoamiseen. Samalla se johtaisi siihen, että kansainvälisen sopimuksen kaksi keskeistä lauseketta – lentoyhtiöiden velvollisuus antaa tietoja ja Yhdysvaltojen oikeus "vetää" tietoja – eivät enää olisi voimassa, ilman että kansainvälistä sopimusta olisi silti tarpeen muuttaa tai kumota. Tämä tärkeä varaventtiili on sisällytetty sopimukseen, jotta estettäisiin juuri se, mitä mietinnössä pelätään, eli että Euroopan unionin olisi pakko hyväksyä yksipuolisia muutoksia Yhdysvaltojen vaatimuksiin, jotka koskevat matkustajaluetteloiden toimittamista.
Yhteenvetona kehottaisin parlamentin jäseniä antamaan tukensa tämän sopimuksen hyväksymiselle suojan riittävän tason toteamista koskevista epäilyistään huolimatta. Edellä mainitsemistani syistä tämä ei välttämättä olisi ristiriidassa parlamentin aiemmin hyväksymän suojan riittävän tason toteamista koskevan kannan kanssa. Euroopan parlamentin 31. maaliskuuta antamassa päätöslauselmassa vaaditaan laajempaa kansainvälistä sopimusta, johon sisältyisi erilaisia tietosuojaa koskevia periaatteita. Olen sitä mieltä, että tällaista sopimusta on tällä hetkellä mahdotonta saada aikaan. Siksi pyytäisin parlamenttia tukemaan nyt käsiteltävää sopimusta – ei siksi, että se olisi täydellinen, vaan siksi, että lentoyhtiöidemme on paljon parempi saada toimia oikeusvarmuuden vallitessa ja matkustajien on paljon parempi saada merkittävästi vahvistettua suojaa verrattuna siihen oikeudelliseen tyhjiöön, joka syntyisi, jos paketti, jota olemme valmistelleet niin kauan ja joka vaati vaikeita neuvotteluja, kaatuisi.
Pyydän anteeksi, että puhuin näin pitkään, mutta tiedän, että tällä asialla on suuri merkitys parlamentille, ja halusin yrittää käsitellä tärkeimpiä esiin nousseita kysymyksiä. 
Puhemies.
   Arvoisa komission jäsen, ymmärrän miksi puhuitte niin pitkään. Itse asiassa parlamentin työjärjestyksessä todetaan selvästi, että voitte puhua niin pitkään kuin haluatte. Toisaalta työjärjestyksessämme mainitaan myös, että puhemiehen pitäisi pyrkiä pääsemään komission kanssa sopimukseen puheajasta. Kaikella kunnioituksella minun täytyy pyytää teitä puhumaan lyhyesti päätöspuheenvuoroissanne tämäniltaisten keskustelujen lopussa. 
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Kiitos arvoisa puhemies, kiitos arvoisa komission jäsen yksityiskohtaisesta selvityksestänne. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että meidän on taisteltava terroristeja vastaan, mutta se ei saa oikeuttaa meitä tekoihin, joita emme loppujen lopuksi pysty perustelemaan. Arvoisa komission jäsen, minun täytyy sanoa, ettette ole onnistunut vakuuttamaan minua tänä iltana. Ensinnäkin sanoitte kantavanne huolta siitä, toimittaako Yhdysvaltojen tullihallinto mahdollisesti matkustajarekisteritietoja eteenpäin. Tällä hetkellä komissio viittaa päätöksensä johdanto-osan 20 kappaleessa tietojen siirtämiseen muille hallintoelimille, ulkomaiset hallintoelimet mukaan luettuina. Muutama päivä sitten kuulimme ensimmäistä kertaa, että teitä huolestuttaa, kuinka tämä tietojen siirto järjestetään. Pari kuukautta sitten pyysitte parlamenttia tekemään suojan riittävän tason toteamista koskevan päätöksen.Sillä välin sekä komission jäsen Bolkestein että te itse olette ilmoittaneet meille, ettei suojan riittävän tason toteamista koskevaa päätöstä ole vielä tehty.
Sitten itse sopimukseen. Parlamentti on vaatinut oikeaa kansainvälistä sopimusta. Parlamentti on vaatinut syrjimättömyyttä EU:n kansalaisia koskevien tietojen käytössä. Parlamentti on vaatinut vastaavuutta Yhdysvaltojen puolelta sekä tehokasta ja riippumatonta mahdollisuutta korjata virheelliset tiedot sekä selkeää oikeusprosessia EU:n kansalaisille, jotka joutuvat vaikeuksiin. Sanoitte, että järjestelmä on vastavuoroinen. No, arvoisa komission jäsen, sopimuksen 6 artiklassa todetaan, että sopimuksen piiriin kuuluvaa lentoyhtiöiden välistä yhteistyötä edistetään aktiivisesti mahdollisuuksien mukaan ja tiukan vastavuoroisesti. Tämä ei ole vastavuoroisuutta. Sopimuksen 1 artiklassa sanotaan, mitä meidän on tehtävä. Yhdysvaltojen tulli- ja rajavalvontalaitos pääsee sähköisesti käsiksi Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden alueella sijaitsevien lentoyhtiöiden varaus- ja lähtöjärjestelmien sisältämiin PNR-tietoihin. Edellytyksenä on, että kaikki tapahtuu päätöksen mukaisesti ja päätös on voimassa. Tämä tarkoittaa, että laillistamme sellaista, mitä nimenomaan halusimme koko ajan välttää, ja siksi parlamentti vaatii nyt oikeaa sopimusta, johon parlamentti on antanut hyväksyntänsä. Sanotte, ettei se ole tarpeen, koska neuvoston valitsema oikeusperusta on direktiivi 95/46/EY eikä tämä sopimus muuttaisi direktiivin sisältöä. Kuinka voitte sanoa niin, kun sopimuksen 2 artiklassa määrätään, että kaikki tapahtuu Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaisesti? Minusta tämä tarkoittaa sitä, että alamme soveltaa täällä Yhdysvaltojen lainsäädäntöä. Tämä ei ole aito sopimus. Komission jäsen Bolkestein on todennut tämän sopimuksen kohdalla monien asioiden olevan yhä ratkaisematta. En ole vielä maininnut tämän sopimuksen ja CAPS II -järjestelmän välistä yhteyttä, mutta tehdyissä sitoumuksissa todetaan myös, että tämä sopimus liitetään lähiaikoina Yhdysvaltojen uuteen, edistyneeseen CAPS II -järjestelmään. Yhdysvaltojen kongressi ei kuitenkaan hyväksynyt sitä vaan lähetti sen takaisin asiasta vastaavien elinten valmisteltavaksi.
Lyhyesti sanottuna tapa, jolla tähän sopimukseen on päästy, ei ole oikea. Komission jäsen Bolkestein lupasi syyskuussa, että parlamenttia kohdeltaisiin täysivaltaisena kumppanina. Valitettavasti hän ei ole pitänyt lupaustaan. Mikä vielä pahempaa, Euroopan komissio ja neuvosto ovat tietoisesti pyrkineet syrjäyttämään parlamentin. Perustamissopimuksen mukaan parlamentin on annettava hyväksyntänsä, mutta te olette päättäneet olla noudattamatta tätä vaatimusta. Tästä syystä myös puhuin asian puolesta parlamentissa ja sain puhemies Coxin suosittelemaan oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan välityksellä, että parlamentti vaatisi perustamissopimuksen 300 artiklan 6 kohtaan vedoten, että yhteisön tuomioistuin tutkisi sopimuksen laillisuuden. Se on ainoa keino, joka meillä on jäljellä tehdäksemme jotakin tämän sopimuksen suhteen ja suojellaksemme kansalaisiamme asianmukaisesti. Tällä hetkellä he eivät saa riittävää suojaa. Mielestäni se on äärimmäisen valitettavaa. Olisin mielelläni nähnyt teidän luopuvan sopimuksesta.
Olen kanssanne samaa mieltä siitä, että terrorismi on kauheaa, mutta jos käytämme kaikkea tätä tekosyynä sille, että viittaamme kintaalla laeillemme ja annamme amerikkalaisille pääsyn tietoihimme ilman minkäänlaista oikeudellista suojaa, koska Yhdysvaltojen perustuslaki ja yksityisyyttä suojaava laki (Privacy Act)eivät koske EU:n kansalaisia, menemme kerta kaikkiaan liian pitkälle. Pyydän siis teitä vielä kerran luopumaan tästä sopimuksesta ja tuomaan parlamentin käsiteltäväksi oikean sopimuksen. 
Hernández Mollar (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemme jälleen kerran PNR-tietojen (Passenger Name Record) toimittamista Yhdysvalloille, mutta tällä kertaa kysymys on käsittelyn viimeisestä vaiheesta, sillä meillä on nyt pöydällä luonnos kansainvälisestä sopimuksesta, jota me täällä parlamentissa olemme vaatineet niin moneen kertaan.
En usko, että voimme tuoda enää mitään uutta perusasetelmaan, koska kaikkien käytyjen keskustelujen aikana kantamme ovat tulleet riittävän selviksi. Valiokunnassa, jonka puheenjohtajana toimin, meillä on ollut mahdollisuus kuulla asiantuntijoita. Komission jäsen Bolkestein, muut asiaa käsitelleet komission jäsenet sekä eri tahot, joihin sopimus suoraan vaikuttaa, kuten lentoyhtiöt, ovat olleet vierainamme useita kertoja.
Tämä on viimeinen poliittinen kannanottomme tästä aiheesta tämän vaalikauden aikana. Ryhmäni tavoin katson, että meiltä olisi vastuutonta jättää ratkaisematta tämä räikeä oikeudellinen tyhjiö ja oikeudellinen epävarmuus, joka syntyy joka kerta, kun lentoyhtiöt toimittavat tietoja Yhdysvaltoihin matkustavista matkustajistaan Yhdysvaltojen viranomaisille ilman minkäänlaisia takuita tai oikeusperustaa, jolla näiden tietojen käsittely ja käyttö olisi turvattu. Tätä on nyt jatkunut vuoden verran. Tämä on se oikeudellinen kehys, josta keskustelemme tänään, kaikkine puutteineen ja kritiikkeineen, jota olemme sitä kohtaan esittäneet.
Toisaalta kukaan ei voi kieltää, etteikö terrorismin torjunta olisi ehdottomalla etusijalla tänä päivänä ja ettemmekö tällä hetkellä, kun eurooppalainen yhteiskunta joutuu jatkuvasti pelkäämään ihmisiä, jotka uhkaavat heidän turvallisuuttaan ja vakauttaan, ymmärtäisi, mitä terrorismin uhan alla elävien maiden välisen yhteistyön puuttuminen merkitsee. Euroopan unionilla ja Yhdysvalloilla on tämä yhteinen tavoite, ja on keskeisen tärkeää ja ehdottoman kiireellistä ja välttämätöntä, että teemme yhteistyötä.
Hyvät kollegat, minusta tämä ei merkitse sitä, että antaisimme Yhdysvalloille täysin vapaat kädet, niin kuin jotkut haluavat uskotella. Kysymys on ratkaisusta todelliseen ongelmaan, joka on koskettanut meitä siitä lähtien, kun tietojen siirrot aloitettiin yli vuosi sitten.
Arvoisa puhemies, saanen myös tässä yhteydessä todeta toivovani, että Espanjan uusi sosialistihallitus – Zapateron johdolla – puolustaisi tätä sopimusta neuvostossa, koska olen vakuuttunut siitä, että Espanjan kansalaiset antaisivat mieluummin henkilötietonsa niiden käyttöön, jotka tarvitsevat niitä edellä esitettyihin tarkoituksiin ja ovat oikeutettuja saamaan ne turvallisuussyistä – kuten Yhdysvalloille – ennen kuin maaliskuun 11. päivän joukkosurmasta vastuussa olevat tekijät pystyvät suorittamaan uuden raa'an iskun joko omassa kotimaassani tai jossakin muualla maailmassa.
Hyvät kollegat, arvoisa puhemies, edellä esitetyistä syistä aiomme äänestää jäsen Boogerd-Quaakin mietintöä vastaan. 
Paciotti (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa. Toisin kuin komissio väittää, meille esitelty sopimusluonnos eroaa merkittävästi tietosuojadirektiivistä ja näin ollen myös EY:n perustamissopimuksen 286 artiklasta. Vaikka direktiivin 7 artiklassa annetaan jäsenvaltioille valtuudet valvoa henkilötietojen käsittelyä turvallisuussyistä, tällä sopimusluonnoksella yhteisö vie tämän toimivallan jäsenvaltioilta luovuttaakseen sen ulkomaisille viranomaisille. Luonnoksessa velvoitetaan eurooppalaiset lentoyhtiöt käsittelemään eurooppalaisia matkustajatietoja Yhdysvaltojen sisäisen turvallisuuden ministeriön alaisen tulli- ja rajavalvontalaitoksen vaatimalla tavalla Yhdysvaltojen lainsäädännön mukaisesti.
Perustamissopimuksen 300 artiklan mukaan direktiivin muuttaminen tällä tavoin, minkä komissio jatkuvasti kiistää, olisi vaatinut parlamentin – joka on yksi direktiivin säätäjistä – antaman hyväksynnän, kuten komission jäsen Bolkestein oli jo ilmoittanut kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle 9. syyskuuta 2003, mikä ei kuitenkaan toteutunut. Näin ollen tarvitaan aidosti kansainvälinen sopimus, joka tarjoaisi oikeusperustan direktiivin muuttamiselle ja suvereniteetin siirtämiselle halutulla tavalla.
Lisäksi luonnos rikkoo yhtä Euroopan kansalaisten perusoikeutta eli henkilötietojen suojaa, josta on säädetty sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksessa että Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Sitä paitsi kyseisessä lainsäädännössä määrätään yksilön oikeudesta tutustua kerättyihin tietoihin sekä korjata niitä tarvittaessa, mitä sopimusluonnoksessa ei ole taattu. Käytännön kannalta tämä seikka on tärkeä, sillä kaupallisiin tarkoituksiin kerätyt tiedot, joita mikään viranomainen ei tarkista tai suodata, voivat olla virheellisiä tai jopa tahallisesti vääriä. Tällaiset virheet – joita ei syntyisi, jos tiedot kerättäisiin ja siirrettäisiin nimenomaan turvallisuustarkoituksiin – voivat aiheuttaa vakavia hankaluuksia ja todellista vahinkoa kansalaisillemme.
Tämän vuoksi on välttämätöntä, että sopimustekstiä muutetaan ja että asiassa käännytään joka tapauksessa yhteisön tuomioistuimen puoleen lausunnon saamiseksi.
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Boogerd-Quaakia erinomaisesta mietinnöstä. On täysin mahdollista sekä puuttua terrorismiin ankaralla kädellä että pysyä uskollisena sopimuksille, joita olemme allekirjoittaneet yksilönvapauksien, kuten yksityisyyden suojan turvaamiseksi. Tämä asia on saanut ikävän suunnan. Komission jäsen Bolkestein kertoi meille 9. syyskuuta, että asioiden edistymisvauhti on ollut pettymys. Komission jäsen Patten on kertonut meille tänä iltana, että tietojen siirrot ovat edelleen komission huolenaiheena. Tosiasia on, että Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä ei ole mitään todellista sopimusta vaadittavien tietojen laajuudesta, käyttötarkoituksen rajoittamisesta, tietojen säilytysajoista tai tietojen siirtämisestä kolmansille maille.
Komission olisi syytä hävetä ehdotettuaan tällaista tarkistusta. Sen ehdotukset tekisivät oikeutta vuodelta 1911 peräisin olevan Yhdistyneen kuningaskunnan salassapitolain (Official Secrets Act) laatijoille.
Arvoisa komission jäsen Patten, tavallisesti puhutte parlamentille avoimesti, lähes ilman papereita. Sitä me pidämme hyvin myönteisenä. Tänä iltana luitte puheenne tarkasti paperista; rohkenisinko jopa sanoa, että huulenne liikkuivat nopeammin kuin vääriä todisteita esittävällä poliisilla. Olette luoneet näennäisjuridisen rakennelman, joka on hutera kuin korttitalo. Tuskin voitte olla yllättynyt saadessanne vastaanne kritiikkiä kaikilta parlamentin ryhmiltä.
Arvoisa komission jäsen sanoi, ettei parlamentilla ole mitään syytä hylätä koko sopimusta. Totuus on, ettei meille edes anneta tilaisuutta siihen. Huolimatta komission jäsenen Bolkesteinin 9. syyskuuta esittämistä vakuutteluista, että menettelyyn sisältyisi parlamentin antama hyväksyntä, niin kuin perustamissopimuksen 300 artikla edellyttää, sen enempää Euroopan parlamentille kuin kansallisille parlamenteillekaan ei ole annettu mahdollisuutta kommentoida tätä.
Tämä on häpeällinen osoitus Euroopan demokratiavajeesta. Tämän vuoksi vaadimme komissiota luopumaan tästä sopimuksesta ja korvaamaan sen asianmukaisella kansainvälisellä sopimuksella. Ellei komissio noudata kehotustamme, joudumme viemään asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi.
Buitenweg (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kysymys on yksinkertainen. Onko sopimus hyvä ja oliko komissiolla valtuudet sen tekemiseen? Ryhmäni haluaa tuomioistuimen lausunnon tästä asiasta. Komissiokaan tuskin voi vastustaa sitä, vaikka olisikin vakuuttunut siitä, että kaikki on niin kuin pitää.
Komission jäsen Patten totesi juuri äsken, että sopimus on tyhjää parempi. En ole samaa mieltä siitä. Komissio on onnistunut saamaan monia rajoituksia läpi, mutta silti sopimus kattaa liian monenlaisia tietoja ja niitä säilytetään naurettavan pitkään. Yksityisyys ei ole pyhää, mutta yksityisyyden loukkausten on oltava suhteellisia. Siksi olen sitä mieltä, että meidän on jatkettava neuvotteluja Yhdysvaltojen kanssa. Jos Yhdysvallat ei ole siihen halukas, sitten me yksinkertaisesti emme anna heille kyseisiä tietoja. Tietenkin se tarkoittaa sitten sitä, että Yhdysvallat pyytää kyseisiä tietoja matkustajilta lentokentillä, mutta sittenpähän kansalaiset ainakin näkevät välittömästi, millaisesta tietomäärästä on kysymys, ja luulen, että sen jälkeen vastarintaan järjestäydytään jollakin toisella rintamalla. Tämä on mielestäni hyvin tärkeää. Tarvitaan vain poliittista tahtoa sen varmistamiseen, että meidän omia eurooppalaisia lakejamme noudatetaan. Mielestäni on komission velvollisuus varmistaa, että asiaa valvotaan.
Cappato (NI ).
    Arvoisa komission jäsen Patten, luulen, että todellinen syy siihen, miksi Euroopan unioni on nyt näin heikossa asemassa, on se, että olemme luopuneet omista säännöistämme. Sopimusluonnos ei ole vain direktiivin vastainen, vaan se on myös vastoin Euroopan unionin perusperiaatteita. Vaikka olisi kysymys jäsenvaltiostakin, olisi laitonta käyttää kaupallisiin tarkoituksiin kerättyjä tietoja järjestelmällisesti valvontatarkoituksiin. Siitä tässä on kysymys.
On selvää, että meidän on taisteltava terrorismia vastaan, ja on selvää, että meidän on tehtävä se Euroopan unionin perusperiaatteita kunnioittaen. Se sen sijaan ei pidä paikkansa, että lentoyhtiömme olisivat jotenkin pakotettuja luopumaan lakiemme noudattamisesta, mitä on jatkunut jo yli 13 kuukautta. Näin ei ole, sillä tämä vaatimus koskee kaikkia lentoyhtiöitä, myös yhdysvaltalaisia lentoyhtiöitä Euroopassa tehtyjen varausten osalta.
Olette siis päättäneet omaksua heikon ja häviämään tuomitun kannan. Sääntöjä ei voida uudistaa ja uudistuksia ei voida toteuttaa, jos säädettyjä menettelytapoja ei noudateta. 
Pirker (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, terrorismi on aikamme vitsaus; se on tosiasia. Voimme onnistua sen torjunnassa vain, jos vahvistamme yhteistyötä Euroopan unionin sisällä ja Yhdysvaltojen kaltaisten kumppaneiden kanssa. Samoin onnistumme vain, jos toteutamme kaikki nämä strategiat tehokkaasti, millä tarkoitan sitä, että voimme olettaa päätöstemme todella johtavan käytännön toimiin. Totuus on, että terroristit eivät pelkää keskusteluja, joita me käymme täällä parlamentissa; eivät he myöskään pelkää asetuksia ja direktiivejä; ainoa mitä he pelkäävät, on tehokas toiminta. Siksi meidän on toimittava, ja meidän velvollisuutemme on toimia – myös matkustajatietojen siirtämistä koskevissa asioissa. Tietenkin ihmisten henkilötietoja siirrettäessä tarvitaan tiettyjä suojatoimia; tietenkin Euroopan unionin tietosuojasääntöjä on noudatettava. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että kyseiset tiedot siirretään terrorismin torjuntatarkoituksessa.
Juuri tästä syystä me Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmässä kannatamme sopimuksen tekemistä Yhdysvaltojen kanssa komission kanssa neuvoteltujen kohtien pohjalta. Näin pääsisimme viimein eroon lainsäädännön puutteista ja avaisimme tien paitsi tietojen vaihdolle, myös ennen kaikkea uusille parannuksille ja uusille neuvotteluille. Tästä syystä mekin vastustamme Boogerd-Quaakin mietintöä, jossa yksinomaan ideologisiin näkemyksiin perustuvien liioiteltujen vaatimusten perusteella hylätään koko sopimus ja tehdään siten terrorismin vastainen yhteistyö mahdottomaksi viemällä siltä oikeusperusta.
Kansalaiset, joita edustamme ja jotka ovat meidät tänne valinneet, eivät odota meidän käyttävän täällä aikaamme loputtomiin keskusteluihin; sen sijaan he odottavat meidän ryhtyvän yhteistuumin toimiin niiden kanssa, jotka ovat onnistuneet säilyttämään malttinsa tässä asiassa. Terrorismin vastaisen sodan on oltava meille ensisijainen tehtävä. 
Terrón i Cusí (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tiedämme, että terrorismin torjunta on ala, jolla tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä, ja koska olen itsekin kotoisin maasta, joka on kärsinyt suuresti terrorismista, tiedän myös, että terrorismin torjumiseksi tehtävässä yhteistyössä ja muissa mahdollisissa toimissa on osoitettava täydellistä kunnioitusta sitä yhteiskuntajärjestelmää kohtaan, jonka terroristit haluavat tuhota.
Sitähän me yritämme puolustaa, emme terroristien työtä. On älytöntä tuoda esiin sellaisia epäilyjä. Se ei ole ongelma. Arvoisa puhemies, ongelma on se, että parlamentti on joutunut kestämättömään tilanteeseen niiden päätösten vuoksi, joita komissio on tehnyt tällä alalla. Ensin se ilmoitti sentyyppisestä sopimuksesta, johon meillä ei ole mahdollisuutta ottaa kantaa. Sitten se kertoi, että asiasta tehtäisiin kansainvälinen sopimus, ja sitten käykin ilmi, että tällainen kansainvälinen sopimus tehdään parlamenttia kuulematta.
Ei pitäisi olla lainkaan yllättävää, että me vaadimme tälle parlamentille samoja etuoikeuksia kuin Yhdysvaltojen kongressillakin on tällä alalla. Olemme sekä täysistunnossa että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa päättäneet pyytää yhteisön tuomioistuimelta lausuntoa kansainvälisestä sopimuksesta, koska meillä on epäilyksemme sekä komission toimien muodon että niiden sisällön suhteen.
Toisin kuin jäsen Hernández Mollar, minä en usko, että Espanjan kansalainen haluaisi mielellään päätyä tilanteeseen, jossa hänellä ei olisi minkäänlaista mahdollisuutta puolustautua, jos häneltä evättäisiin pääsy Yhdysvaltoihin perusteettoman epäilyn, esimerkiksi terrorismiepäilyn vuoksi. Tällöin hänellä ei olisi ketään kenen puoleen kääntyä sellaisessa vaikeassa tilanteessa, joka saattaisi vaarantaa esimerkiksi hänen työpaikkansa. En usko, että suoja olisi yhtään heikompi ilman tällaista järjestelmää. En usko, että näin olisi. Sen sijaan me pyydämme komissiolta sen varmistamista, että sääntöjä noudatetaan.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan vielä esittää yhden kysymyksen. Komission jäsen Patten sanoi ohimennen, että Yhdysvallat saa jo nyt haluamansa tiedot. Voitteko kertoa minulle, keneltä se saa ne, ja jos komissio on tietoinen asiasta, mitä se on tehnyt estääkseen sen? 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, voin vain pahoitella, ettei meillä ole aiemmin ollut tilaisuutta esitellä joitakin argumentteja yksityiskohtaisemmin. Pyydän anteeksi, että puhuin niin pitkään tämän keskustelun alussa, mutta haluaisin vielä vastata yhteen kohtaan.
Olen lähestymässä jokseenkin kohtuuttoman pitkän poliittisen urani loppua ja olen tullut melko paksunahkaiseksi. Mutta kun joku syyttää minua siitä, että käyttäydyn kuin vääriä todisteita esittävä poliisi, minun täytyy sanoa, että pidän sitä hyökkäyksenä rehellisyyttäni ja kunniaani vastaan. Toivon, että arvoisa jäsen miettii vakavasti, mitä tuli sanottua. Haluan sanoa hänelle tämän: mitä jos sopimusta ei tule? Mitä jos meidän täytyy odottaa puoli vuotta ennen kuin saamme lausunnon? Meillä ei juuri ole epäilyksiä siitä, mikä yhteisön tuomioistuimen kanta asiaan mahtaa olla. Jos, jos ja jos.
Sanon vielä yhden asian. Kun otetaan huomioon aiemmin esiin tuomani varaukset tietojen eteenpäin välittämisen suhteen, jos suojan riittävän tason toteamista koskevan päätöksen ja kansainvälisen sopimuksen sisältävän paketin täytäntöönpanoa lykätään, käy epäilemättä niin, että joillakin tietosuojaviranomaisilla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin alkaa määrätä lentoyhtiöitä keskeyttämään tietojen siirtäminen huolimatta seurauksista, joita se aiheuttaa lentoyhtiöille ja matkustajille. Kun näin käy, kenen on syy? Jäsen Watsonia ja muutamia muita tuskin nähdään silloin kantamassa vastuutaan! Kaikki muut saavat syyn niskoilleen; aivan varmaan siitä syytetään kaikkia muita.
Sanon tämän käsi sydämellä: olemme punninneet asioita erittäin huolellisesti. Kenenkään ei pidä ajatella, että olemme sauhunneet tekemään sopimusta välittämättä vähääkään kansalaisvapauksista. Satun olemaan sitä mieltä, että se, mitä me nyt ehdotamme, on paljon parempi ratkaisu kuin tilanne ilman tällaisia järjestelyjä, ja että kansalaisvapaudet tulevat näin paremmin turvatuiksi kuin ne muuten tulisivat.
Toivon, että kun parlamentti äänestää tästä, se ei perusta ratkaisuaan siihen olettamukseen, että jäsen Watson ja kumppanit toimivat moraalisesti, ovat rehellisiä ja oikeassa, ja me kaikki muut olemme epärehellisiä ja epäluotettavia. Toivon parlamentin käsittävän, että olemme yrittäneet saada aikaan jonkinlaisen oikeusvarmuuden ja että vaikka olemmekin asioista eri mieltä, olemme yrittäneet toimia kunniallisesti ja järkevästi ja niin, että ratkaisu on edullisempi ja järkevämpi sekä lentoyhtiöille että matkustajille tulevina kuukausina ja vuosina. 
Watson (ELDR ).
    Arvoisa puhemies, en syyttänyt komission jäsentä siitä, että hän olisi toiminut kuin vääriä todisteita esittävä poliisi; sanoin vain, että hänen huulensa liikkuvat nopeammin kuin vääriä todisteita esittävän poliisin. Myönnän kuitenkin, että kommenttini on saattanut tuntua loukkaavalta, ja haluan näin ollen perua sen. 
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Watson, että selvititte asian; se parantaa istunnon ilmapiiriä. Arvoisalla komission jäsenellä on täysi oikeus vaatia, että tällaiset asiat selvitetään.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Boogerd-Quaakin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0230/2004) EU:ssa ja varsinkin Italiassa tapahtuvasta sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden perusoikeuksien rikkomisesta (perusoikeuskirjan 11 artiklan 2 kohta)
Puhemies on saanut jäsen Ribeiro e Castrolta kirjeen, jossa hän ilmaisee epäilyksensä siitä, ettei parlamentilla mahdollisesti ole valtuuksia käsitellä tätä asiaa. Annan tämän vuoksi jäsen Ribeiro e Castrolle kahden minuutin puheenvuoron, jotta hän voi selittää, mitä hän tarkoittaa tällä. 
Ribeiro e Castro (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esitin ryhmäni puolesta, että tätä mietintöä ei otettaisi käsiteltäväksi muutamien sellaisten asioiden vuoksi, jotka minulla oli mahdollisuus nostaa esiin valiokunnassa. Pyysin myös valiokuntakeskustelun yhteydessä, että valiokunnan sihteeristö, parlamentin oikeudellinen yksikkö tai oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta antaisi lausunnon tähän mietintöön liittyvistä vakavista laillisuusongelmista; toisin sanoen asioista, jotka toin tuolloin esiin ja jätin käsiteltäväksi.
Olin siinä käsityksessä, että pyyntöni oli hyväksytty, mutta tähän päivään mennessä en vieläkään ole kuullut mitään tällaisesta lausunnosta. Mietinnössä esitetään joitakin oikeudellisia ja asiakysymyksiä koskevia huomioita, joita parlamentti ei voi ottaa käsiteltäväksi. Erityisesti siinä esitetään väitteitä, joista komissio ei ole koskaan esittänyt minkäänlaisia todisteita. Esimerkkeinä voidaan mainita 50 kohdassa esitetyt syytökset puolalaista kustannusliikettä kohtaan, yhtiön kokoonpanoa koskevat kommentit, joiden myönnän pitävän paikkansa mutta joista ei ole esitetty mitään todisteita 57 kohdan 1 alakohdassa, tai 58 kohdan 1 alakohta mainostulojen jakautumisesta Italiassa, mistä en tiedä mitään.
Mikä vielä vakavampaa, mietinnössä viitataan oikeudellisiin kysymyksiin, joihin parlamentin on täysin mahdotonta ottaa kantaa, koska se pakottaisi meidät keskustelemaan jäsenvaltioiden lainsäädännöstä ja jäsenvaltioiden lainsäädäntövallasta ja jopa jäsenvaltioiden tuomioistuinten päätöksistä. Yksi esimerkki tästä on 49 kohdassa esiintyvä viittaus Saksan liittotasavallan perustuslakituomioistuimen päätökseen, joka koski erästä liittoneuvoston antamaa lainsäädäntöehdotusta. Olen järkyttynyt: kuinka ihmeessä me voimme kyseenalaistaa Saksan liittoneuvoston lainsäädäntömenettelyn tai määritellä tiettyjen seikkojen laillisuuden Italian kansallisen lainsäädännön tai lain 249/97 mukaan, tai ottaa kantaa Italian kansallisten viranomaisten tai Italian perustuslakituomioistuimen ratkaisujen laillisuuteen?
Nämä ovat asioita, joita en katso voivani käsitellä yhdestä yksinkertaisesta syystä: ne eivät kuulu parlamentin toimivaltaan, ja siksi pyydänkin, että tämä mietintö todettaisiin sellaiseksi, ettei parlamentti voi ottaa sitä käsiteltäväksi, tai palautettaisiin takaisin komissiolle siihen asti, kunnes näistä asioista on tehty oikeudellinen selvitys sanan varsinaisessa merkityksessä. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen Ribeiro e Castro, työjärjestyksen mukaan teidän olisi kuulunut saada minuutin puheenvuoro, mutta annoin teille hyvän hyvyyttäni kaksi minuuttia. Se, että puhuitte kaksi ja puoli minuuttia, ei ole oikein hyväksyttävää.
Varsinaisen asian osalta totean, että parlamentin työjärjestyksessä on säännös, jonka mukaan aikomuksesta jättää esitys siitä, että asiaa ei oteta käsiteltäväksi, on ilmoitettava vähintään kaksikymmentäneljä tuntia etukäteen. Tätä määräaikaa ei ole noudatettu, ja vaikka olisikin, puhemies on muista seikoista riippumatta päättänyt, että esityksenne on hylättävä sisältönsä perusteella, ja olen siitä hänen kanssaan samaa mieltä. Nyt jatkamme keskustelua. 
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ottaessani vastaan tämän mietinnön esittelijän tehtävän olin täysin tietoinen siitä, ettei tehtävä olisi helppo. Siksi olen toteuttanut erilaisia selvityksiä, jollaisia mielestäni tällaisessa vaikeassa tilanteessa on tehtävä. Esimerkiksi tämän vuoden alussa järjestimme kuulemisen, johon osallistui monia asiantuntijoita, jotka esittivät mielipiteitään sananvapaudesta ja moniarvoisuuden turvaamisesta. Lisäksi alan arvostettua tutkimuslaitosta, Düsseldorfissa toimivaa Euroopan tiedotusvälineinstituuttia on pyydetty tekemään aiheesta tutkimus, joka kattaa kaikki Euroopan maat. Minun mielestäni komission olisi itse asiassa pitänyt tehdä vastaavanlainen tutkimus jo kauan sitten. Pian tämän tutkimuksen tulokset ovat myös komission käytettävissä. Olen keskustellut monien asiantuntijoiden kanssa ja kaikki heistä, niin toimittajat kuin sekä julkisten että kaupallisten tiedotusvälineiden edustajat, ilmoittivat ymmärtävänsä suosituksiani. Olen myös laatinut joukon suosituksia moniarvoisuuden edistämiseksi Euroopassa. Yksi näistä suosituksista koskee EU:n laajuisten vähimmäisehtojen luomista julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden itsenäisyyden ja riippumattomuuden takaamiseksi Euroopan neuvoston suositusten mukaisesti. Muut suositukset liittyvät tiedotusvälineiden omistuksen julkisuutta ja erityisesti kansainvälistä omistusta sekä yleisesti merkittävän tiedon julkaisemista tiedotusvälineissä koskeviin sääntöihin. Vaadin myös tutkimusta tarpeesta sisällyttää EU:n sulautuma-asetukseen moniarvoisuuden mittareita ja matalammat kynnykset tiedotusvälineiden sulautumille tai tällaisten määräysten sisällyttämisestä kansallisiin sääntöihin. En aio tässä yhteydessä esittää yhteenvetoa kaikista suosituksistani. Tiedän vain, että monet ihmiset Euroopassa odottavat komission ajantasaistavan aihetta käsittelevää vihreää kirjaa sekä esittävän ehdotuksia, joissa se tulkitsisi entistä selkeämmin rooliaan sananvapauden edistämisessä.
Moniarvoisuuden kunnioittaminen on demokratiassa äärimmäisen tärkeää. Kaikkien käymieni keskustelujen sekä tiedotusvälineinstituutin raportin perusteella olen nostanut esiin useita huolenaiheita, ja yksi näistä huolenaiheista todellakin liittyi Italiaan. Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, noudatin vain mietinnön laatimista koskevaa toimeksiantoani. En suinkaan keksinyt tätä toimeksiantoa itse, vaan sain sen, tällä otsikolla, puheenjohtajakokoukselta. Velvollisuutenani siis oli kiinnittää erityistä huomiota Italiaan asiaa koskevien vetoomusten ja puheenjohtajakokouksen pyynnön mukaisesti. Monet kollegani halusivat vielä lisätä Italiaan kohdistuvaa huomiota siitä, mitä itse olin esittänyt.
Onko tässä mietinnössä käsitelty sellaisia asioita, joita siinä ei olisi pitänyt käsitellä? Arvoisa puhemies, en usko. Siinä on esitetty vain tosiasioita, joiden perusteella me kysymme komissiolta: eikö teillä ole moraalista velvollisuutta edistää tiedotusvälineiden moniarvoisuutta? Olen sitä mieltä, että komissiolla on tällainen velvollisuus. Saamieni neuvojen perusteella päättelin myös, että moniarvoisuuden osalta meidän on asetettava julkisille tiedotusvälineille korkeammat vaatimukset kuin kaupallisille tiedotusvälineille. Esittelijänä olen erittäin hyvin tietoinen siitä, että markkinat tekevät tehtävänsä, eikä minulla ole yleisesti ottaen mitään sitä vastaan.
Viime kädessä kysymys on siitä, uhkaavatko tiedotusvälineiden sulautumat moniarvoisuutta tai kohdistuuko siihen jotakin muuta uhkaa siksi, että tietyt tiedotusvälineet ovat liiaksi keskittyneet yksiin käsiin. Arvoisa komission jäsen, siinä ei ole mitään uutta. Teemme tätä samaa kaikilla politiikan aloilla. Yhtenä tehtävänämme sisämarkkinoilla on valvoa, ettei ylisuuria keskittymiä pääse syntymään. En pyydä muuta kuin sananvapauden takaamista vakaan demokratian nimissä. Minusta on sääli, että jotkut jäsenet, jotka eivät ole olleet mukana keskustelussa alusta lähtien, ovat nyt yhtäkkiä jättäneet käsiteltäväksi ison joukon tarkistuksia, joiden tavoitteena on kaataa tämä mietintö. Mielestäni tämä mietintö ei ansaitse sellaista, en odottanut sitä, ja se on myös mielestäni epädemokraattista. 
Tajani (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, käsittelen puheenvuorossani 3, 28, 64, 118, 151, 171 ja 172 artikloja asiakirjojen saatavuudesta. Parlamentin lehdistöpalvelun julkaiseman tiedotteen mukaan tiedonvälityksen vapaus Italiassa on tämän istunnon tärkein aihe. Tiedotteessa myös julistettiin jälleen kerran, että tiedonvälityksen vapaus on vaarassa Italiassa.
Äänestettävänä ei ole yhtään mietintöä tai asiakirjaa tällä otsikolla. Minusta vaikuttaa siltä, että virkamiehet ovat pyrkineet vaikuttaman tilanteeseen, ja siksi pyytäisin parlamentin puhemiestä varmistamaan, etteivät parlamentin ja valiokuntien virkamiehet ottaisi poliittisesti kantaa, vaan noudattaisivat parlamentin työjärjestystä ja virallisia säädöksiä.
Pyytäisin teitä kirjaamaan huomautukseni pöytäkirjaan. Eilen laadin virallisen vastalauseen kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtajalle, joka lähetti virallisen valituskirjeen parlamentin puhemiehelle. 
Puhemies.
   Jäsen Tajani, teidät merkitään pöytäkirjaan joka tapauksessa, koska käytitte puheenvuoron. Toimitan tietenkin pyyntönne puhemiehelle, mutta siitä huolimatta siirrymme nyt keskustelussa eteenpäin. 
Patten,
   .  Ensin kohteliaisuudet: haluan kiittää esittelijää tästä valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä ja samalla totean olevani vaikuttunut siitä, että täällä on läsnä näinkin paljon väkeä tähän aikaan vuorokaudesta.
Luullakseni olen komission jäsenistä se, joka on puhunut parlamentissa kaikkein eniten tämän komission toimikauden aikana. Olen puhunut aika usein tähän aikaan yöstä; olen puhunut ihmisoikeuksista Afrikassa ja kaikenlaisista asioista maan ja taivaan välillä, mutta koskaan täällä ei ole ollut tähän aikaan yhtä paljon kuulijoita kuin tänään. Olen suorastaan kateellinen kollegalleni Vitorinolle, jonka sijaisena toimin: jos hän saa tällaisen vastaanoton aina kun hän puhuu parlamentissa, hyvänen aika, siinä tapauksessa minulla on komissiossa aivan väärä tehtävä!
Koska parlamentti ei ole vielä päässyt yksimielisyyteen tämän mietinnön lopullisesta muodosta – ja tässä palaan taas poliisin rooliini – vastaan tänään vain melko yleisellä tasolla ja komissio antaa myöhemmin yksityiskohtaisemman kirjallisen vastauksen tavanomaisen menettelyn mukaisesti.
Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus, johon sisältyy tiedotusvälineiden vapaus ja moniarvoisuus, on yksi kaikille jäsenvaltioille yhteisistä periaatteista ja yksi niistä periaatteista, joille koko unioni perustuu, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa todetaan. Tämä oikeus taataan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa. Siksi ei olekaan mikään yllätys, että komissio yhtyy täysin lausuntoon, jonka mukaan tiedotusvälineiden vapaus ja moniarvoisuus on vapaasti toimivan demokratian ehdoton edellytys. Meidän kaikkien on seurattava jatkossakin äärimmäisen valppaasti kaikkia tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen liittyviä näkökohtia Euroopan unionissa.
Minun täytyy kuitenkin korostaa, että tiedotusvälineiden moniarvoisuuden turvaaminen kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtäviin. Toissijaisuus on keskeistä tässä yhteydessä. Kansallisiin toimiin tiedotusvälineiden moniarvoisuuden edistämiseksi voi kuulua esimerkiksi säännöksiä, joilla määrätään osakeomistuksesta mediayrityksissä, tai toimia, joilla tuetaan sisällön kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta.
Kaikkien tiedotusvälineiden moniarvoisuutta tukevien toimien tavoitteena on turvata sananvapaus sekä varmistaa, että demokraattiselle yhteiskunnalle tyypillinen näkemysten ja mielipiteiden kirjo näkyy myös tiedotusvälineissä. Tällä hetkellä yhteisön sekundaarilainsäädäntö ei sisällä lainkaan säädöksiä, joiden nimenomaisena tarkoituksena olisi tiedotusvälineiden moniarvoisuuden turvaaminen. Yhteisön lainsäädäntö sallii kuitenkin kansallisten suojatoimien käyttöönoton tiedotusvälineiden moniarvoisuuden turvaamiseksi. Monet olemassa olevista yhteisön säädöksistä kuitenkin edesauttavat joko suoraan tai epäsuorasti tiedotusvälineiden moniarvoisuuden säilyttämistä. Esimerkiksi "televisio ilman rajoja" -direktiivi edesauttaa osaltaan tiedotusvälineiden moniarvoisuuden turvaamista useilla sisältöä koskevilla säännöksillään, erityisesti eurooppalaisten tuotantojen ja itsenäisten tuottajien työn tukemista koskevilla säännöksillään.
Yhteisön Media-ohjelmalla on myös tärkeä rooli, ja kilpailusääntöjen soveltaminen vaikuttaa myönteisesti tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen. Vaikka yhteisön kilpailulainsäädännön ensisijainen tavoite on taloudellinen – eli yritysten välisen toimivan kilpailun varmistaminen – se auttaa myös ehkäisemään liiallista valvontavaltaa tai omistuksen kasautumista mediayrityksissä, mikä saattaisi vaarantaa erilaisten näkemysten ja mielipiteiden näkyvyyden tiedotusvälineissä.
Lopuksi haluan toistaa sen, mitä kollegani Vitorino sanoi perusoikeuksista käydyssä keskustelussa viime kuussa. Komissio on sitoutunut varmistamaan, että kaikkien perusoikeuksien toteutumista kaikkialla unionissa seurataan asianmukaisesti. Odotamme myös kovasti perusoikeuskirjan sisällyttämistä perustuslakisopimukseen, jolloin se saisi täyden oikeudellisen aseman.
Olen pahoillani, ettei minulla tässä keskustelussa ole mahdollisuutta kommentoida – niin kuin roomalaiset tapasivat sanoa – tiedotusvälineiden omistussuhteita siinä maassa, jonka tunnen parhaiten. Olisin voinut esittää parlamentille näkemyksiäni tiedotusvälineistä, joiden edustajista suuri osa kannattaa kiihkeästi nationalismia, paitsi silloin kun on kysymys tiedotusvälineiden omistuksesta.
Olisin voinut kertoa mielipiteitäni tiedotusvälineiden omistajista, jotka ovat halukkaita käyttämään huomattavaa poliittista vaikutusvaltaa asettumatta koskaan ehdokkaiksi vaaleissa, osittain siksi, että he eivät ole sen maan kansalaisia, jonka tunnen parhaiten. Olen pahoillani, ettei minulla ole tänä iltana mahdollisuutta tällaisiin kommentteihin. ja Rupert Murdoch ovat varmasti myös hyvin pahoillaan siitä, ettei minulla ollut mahdollisuutta esittää noita kommentteja, mutta ehkä joskus tulevaisuudessa lukuisat puolueeni jäsenet painostavat minua esittämään kyseiset kommenttini tiedotusvälineiden omistussuhteista Yhdistyneessä kuningaskunnassa; ja kun minua rohkaistaan siihen, yritän varmistaa, että komission jäsen Vitorino hoitaa keskustelun. 
Gargani (PPE-DE ),
    Arvoisa puhemies, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan puheenjohtajana haluan sanoa, etten ole koskaan aikaisemmin ollut yhtä ylpeä kuin tänä iltana siitä, että olen saanut toimia puheenjohtajana valiokunnassa, joka on antanut puolueettoman ja erittäin perusteellisen lausunnon ja yksityiskohtaisia ehdotuksia kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle. Lausunto laadittiin perusteellisten tietojen pohjalta, täysin objektiivisesti, ilman minkäänlaisia erimielisyyksiä ja äärimmäisen tinkimättömään tapaan, ja siinä vaadittiin sitoutumista televiestinnän ja lähetystoiminnan omistuksen ja valvonnan monipuolistamiseen; siinä vaadittiin vapaata kilpailua; televisiokanavia vaadittiin noudattamaan moniarvoisuuden periaatetta sekä korostettiin tiedotusvälineiden moniarvoisuuden tarpeellisuutta siksi, että se on kansalaisten perusoikeus.
Tätä varten laadimme joukon arvioita ja esitimme mietintöön tarkistuksia, joita kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta ei kuitenkaan ottanut lainkaan huomioon. Keskustelimme asioista puolueettomasti, ja kuitenkin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunnan enemmistö haluaa jarruttaa keskustelua – tämä jos mikä nimittäin on keskustelun jarruttamista –ja jotenkin pohtia vain tilanteen poliittista puolta. Siten he pyrkivät sälyttämään Italian painolastiksi tilanteen ja arvion, jota se ei ansaitse, sillä emme saa sallia sitä, että koko Italiaa arvioidaan tässä asiassa kielteisesti. Olemme siis päätyneet direktiiviin ja ratkaisuun, josta parlamentti ei varmastikaan voi olla ylpeä. 
Perry (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, on erityisen suuri ilo osallistua näin myöhään illalla käytävään keskusteluun. Tiedotusvälineiden keskittyminen on aiheena tärkeä ja varmasti antaa aihetta keskusteluun. Tarvitsee vain lukea tämän päivän brittiläisiä sanomalehtiä ja spekulaatioita siitä, miksi Tony Blair on tehnyt täyskäännöksen kannassaan EU-kansanäänestykseen, ymmärtääkseen mistä tässä on kysymys.
Pahoittelen kuitenkin, että tässä mietinnössä on keskitytty Italian hallitusta kohtaan esitettyihin syytöksiin. Se vähentää mietinnön arvoa. Kulttuurivaliokunta, jonka puolesta puhun, on ottanut tämän asian hyvin vakavasti ja on toistuvasti korostanut, että tiedotusvälineiden moniarvoisuus on keskeisen tärkeää demokratian ja kulttuurisen monimuotoisuuden turvaamiseksi Euroopassa. Niin kutsuttua televisio ilman rajoja -direktiiviä käsitelleessä mietinnössämme pyysimme komissiolta vihreää kirjaa sekä erityistutkimusta tästä aiheesta. Odotamme edelleen tuota vihreää kirjaa. Tunnustamme, että jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu. Tämän päivän nopeasti kutistuvassa maailmassa Euroopan unioni ei kuitenkaan voi sivuuttaa vastuutaan ja erityisasemaansa vapaana yhden tai kahden vaikutusvaltaisen mediamogulin vaikutusvallasta. On sääli, että nämä tavoitteet on tässä mietinnössä sekoitettu peittelemättömään poliittiseen hyökkäykseen Italian hallitusta vastaan. Aihe olisi ansainnut parempaa käsittelyä. 
Frassoni (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, puhun perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan lausunnon valmistelijan, jäsen Voggenhuberin puolesta.
Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta hyväksyi yksimielisesti lausuntonsa, joka voidaan jakaa kolmeen pääkohtaan. Ensimmäinen kohta koskee eturistiriitoja, joiden osalta me kaikki toivomme – ja korostan sanaa toivomme – saatavan aikaan lainsäädäntöä, jonka tarkoituksena olisi estää se, että poliitikoilla tai poliittisilla ehdokkailla on huomattavia kaupallisia etuja tiedotusvälineissä. Toisessa kohdassa todetaan, että on tarpeen luoda menettely, jonka avulla parlamentti voi itsenäisesti – toistan, itsenäisesti – käynnistää menettelyn, jolla voidaan tutkia jäsenvaltion ihmisoikeustilannetta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Lopuksi kolmas kohta on se, että perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta katsoo, että kaikkien jäsenvaltioiden toimien, joiden seurauksena on sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden rajoittaminen kyseisessä maassa, tulkitaan rikkovan tämän artiklan säännöksiä.
Haluan korostaa, että ainakaan meillä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa ei ole mitään vihamielisiä aikomuksia vaan ainoastaan yksimielinen halu laatia selkeät menettelytavat, jotta tietäisimme, kuinka Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission tulee toimia tällaisissa arkaluontoisissa tapauksissa. 
Santini (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, jos sallitte ripauksen ironiaa – mikä saattaa tällä hetkellä olla pakokeino tästä tunteita nostattavasta keskustelusta – haluaisin todeta, että Italian vasemmiston eurovaalikampanja on virallisesti avattu tänä iltana täällä Euroopan parlamentissa.
Asiakirjaan, josta me nyt keskustelemme, on yritetty piilottaa sivujuoni – joka tekee kulttuuria, tiedettä ja tekniikkaa koskevat tutkimukset, johon otsikossa viitataan, täysin merkityksettömiksi – vaikkakin se, että jo otsikossa nostetaan Italia esiin maana, jossa tiedotusvälineiden vapauden väitetään olevan suuremmassa vaarassa kuin muualla, antaa ennakkoviitteitä puolueellisista päätelmistä, joiden tarkoituksena on yksinkertaisesti loukata Italian hallitusta ja erityisesti sen pääministeriä.
Mietinnön tueksi esittelijä esittää Düsseldorfissa toimivan instituutin toteuttaman tutkimuksen – johon tämä parlamentti ei ole antanut valtuuksia – jonka tulokset ovat kaikkea muuta kuin selkeitä ja ehdottomia. Tutkimuksen alussa ilmoitetaan tavoitteeksi 25 jäsenvaltion tiedonvälityksen tilanteen vertailu; sen jälkeen siinä esitetään joitakin tietoja vain kahdeksasta maasta ja mainitaan nimenomaisesti, että tutkimus on vasta alustava ja sisältää puutteita. Arvoisa puhemies, mieleeni nouseekin kysymys, jonka esitän parlamentin pohdittavaksi: mistä tällainen kiire? Miksi emme odottaisi, kunnes tutkimus on valmis ja kattaisi kaikki 25 maata? Minä osaisin vastata tähän, mutta ehkä olen vain liian kyyninen.
Alkuperäistä tekstiä on yritetty pehmentää tukulla tarkistuksia, joissa Italian tilanne esitetään vähintäänkin kummallisessa valossa; ne sisältävät henkilökohtaisia viittauksia Italian pääministeriin ja arvostelua häntä kohtaan, mikä ei ole lainkaan Euroopan parlamentin tyylin ja tavanomaisen kielenkäytön mukaista. Puhemies Pat Cox totesi saman tämänpäiväisessä kirjeessään, jossa hän vaati esittelijää korjaamaan mietinnön sävyä ja poistamaan siitä henkilökohtaiset viittaukset. Osoituksena yhteistyöhalustaan esittelijä onkin esittänyt joitakin kosmeettisia muutoksia – niin kuin hän niitä kuvaa. Suoraan sanottuna, esittelijä Boogerd-Quaak, ne eivät riitä. Tässä tarvitaan nyt täydellistä kasvojenkohotusta, jotta päätöslauselmaan saadaan palautettua edes jonkinlainen arvokkuus.
Italian tilanne on hyvin erilainen kuin millaiseksi se on kuvattu. Tämän vahvistaa toimittajat ilman rajoja -järjestön viime vuonna laatima raportti. Kyseinen järjestö ei varmastikaan kuulu Italian hallituksen tai sen pääministerin lähipiiriin, vaan on päinvastoin suhtautumiseltaan hyvinkin kriittinen. Tästä huolimatta se toteaa, että parlamentissa edustettuna olevat erilaiset poliittiset kannat ovat kaiken kaikkiaan hyvin esillä Italian lehdistössä ja lehdissä esitellään laajasti erilaisia mielipiteitä, jotka ovat usein kriittisiä hallituksen toimintaa kohtaan. Sen jälkeen raportissa analysoidaan television ja radion uutisohjelmien, päivälehtien ja aikakauslehtien sidoksia ja todetaan: "Lehdet esittelevät laajalti erilaisia poliittisia näkemyksiä, jotka kuvastavat suhteellisen hyvin Italian poliittisen kentän todellisuutta, mutta kärsivät taloudellisesti television ja radion ylivallasta." Lopuksi viimeisessä kohdassa todetaan, että yleisesti ottaen lehdet suhtautuvat kielteisesti hallitukseen ja valtaapitävään enemmistöön.
Arvoisa puhemies, mikä sitten on totuus? On häpeällistä, että totuutta on niin vaikea nähdä. Tämä mietintö olisi voinut auttaa sen esiin tuomisessa. Me tiedämme, mikä on totuus. Valitettavasti mietintö johtaa harhaan ja vääristelee totuutta.
Paciotti (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää arvokkaasta työstä, jota hän on tehnyt sekä asiantuntevasti että puolueettomasti. Erityisesti kiitän häntä suuresta kärsivällisyydestä, jota hän on osoittanut suhtautumisessaan viime päivien aikana ilmenneeseen perusteettomaan kritiikkiin ja jarrutteluun, jossa vaikuttimena ei varmastikaan ole ollut Euroopan kansalaisten perusoikeuden turvaaminen.
Mietinnössä, joka laadittiin puheenjohtajakokouksen toimeksiannosta ja sen antamien ohjeiden mukaisesti, käsitellään tiedotusvälineiden vapautta ja poliittista ja kulttuurista moniarvoisuutta, jotka ovat täyden demokratian ehdottomia edellytyksiä. Se puolestaan on Euroopan unionin perusarvo, joka on vahvistettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa. Mietinnössä, jonka voin kaikilta osin hyväksyä, analysoidaan noudatettavia kriteerejä ja välineitä, joilla voidaan varmistaa, että tiedonvälityksen vapaus ja moniarvoisuus tulevat taattua, sekä ehdotetaan keinoja, joilla yhteisö ja jäsenvaltiot voivat puuttua tilanteeseen toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tästä mietinnöstä analyyseineen ja ehdotuksineen tulee olemaan suurta hyötyä laajentuneelle 25 jäsenvaltion yhteisölle.
Mietinnössä tutkitaan myös sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden rikkomisen riskejä etenkin Italiassa, kuten valiokunnan saamassa toimeksiannossa edellytetään. Riskejä on olemassa kaikkialla ja kaiken aikaa, mutta on vaikea kiistää, etteikö Italian tilanne olisi poikkeava. Sitä osoittavat muutamat objektiiviset ja kiistämättömät perusteet: Italiassa audiovisuaaliala on voimakkaammin keskittynyt kuin missään muualla Euroopassa. Ominaista sille on julkisen palvelun yhtiön RAIn ja yksityisen Mediaset-yhtiön duopoli, joka kerää yhteensä 96,8 prosenttia mainostuloista; se että Mediaset-yhtiö on nykyisen pääministerin hallinnassa; että Italiassa hallitus ja sen valtaapitävä enemmistö voivat vaikuttaa valtiollisen televisiokanavan RAIn hallintokaavioon ja ohjelmiston suunnitteluun; ja että pääministerin eturistiriitoja ei ole vieläkään ratkaistu. Lisäksi kuten Italian perustuslakituomioistuimen lukuisat tuomiot osoittavat, televisio- ja radiolähetystoimintaa on Italiassa harjoitettu jo vuosia laittomissa olosuhteissa, joita lainsäätäjä ei ole vielä korjannut. Itse asiassa tähän mennessä annetut lait, jotka ovat käytännössä vahvistaneet taajuuksien tosiasiallisen käyttöönoton – toisin sanoen sen, että suurin yksityinen yhtiö on ottanut laitteistot käyttöön ilman toimilupia tai muita lupia, ajattelematta lainkaan moniarvoisuuden lisäämistä – on vähän kerrallaan julistettu perustuslain vastaisiksi, ja viimeisimmän audiovisuaalialaa uudistavan lain tasavallan presidentti on palauttanut takaisin parlamentille, koska siinä ei noudateta perustuslakituomioistuimen vahvistamia periaatteita.
Näiden kiistattomien tosiasioiden valossa on mahdotonta olla näkemättä Euroopan kansalaisia Italiassa uhkaavaa vakavaa riskiä tiedonvälityksen moniarvoisuuden perusoikeuden konkreettisista ja toistuvista rikkomuksista. 
Calò (ELDR ).
   – Arvoisa puhemies, on hämmästyttävää ja huvittavaa, että monet mainituista yksityiskohdista, jotka puheenvuoroissa on kyseenalaistettu ja joista on vaadittu todisteita, on esitetty Mediaset-yhtiön Internet-sivuilla. Voiko olla mahdollista, että Mediaset valehtelee? Ne todisteet, joita meille on esitetty tiedonvälityksen vapauteen kohdistuvasta uhasta Italiassa, ovat taas niin ilmeisiä ja vakavia, että niitä on turha edes toistaa. Sen sijaan haluan esittää joitakin kommentteja ja ajatuksia niistä.
Ei ole väärin sanoa, että maassani vallitsee edelleen sananvapaus, mutta tiedonvälityksen vapautta on merkittävästi rajoitettu. Nyt nähtävillä oleva ilmiö leviää itse asiassa vaarallisen nopeasti. Italiassa tiedonvälityksen moniarvoisuuden puuttuminen on nykyisellään johtamassa tiedon puutteeseen, piste. Jopa tapauksesta, jossa Euroopan parlamentin jäsen on saanut rikossyytteen salaisesta yhteistoiminnasta mafian kanssa, on vaiettu täysin tiedotusvälineissä. Rikkomuksia on niin paljon ja niitä tapahtuu niin usein, että ne saavat väistämättä ajattelemaan, että kyseessä on suljettu, itsesäätelevä järjestelmä, joka ajaa itsepintaisesti samoja antidemokraattisia tavoitteita, joihin perustui myös elvytyssuunnitelma, jonka laatijoina tunnetaan Licio Gelli ja hänen johdollaan emäpuolueesta eronnut vapaamuurariloosi P2, jonka jäsenistä yksi oli Silvio Berlusconi, jonka jäsennumero oli 1816.
Kuinka paljon palstatilaa jossakin muussa Euroopan maassa uhrattaisiin uutiselle mafiaoikeudenkäynnistä, jossa yhtenä osapuolena olisi pääministerin oikea käsi, yksi hänen puolueensa perustajista? Nyt tarvitaan ehdottomasti lakia, joka ratkaisisi Italian pääministerin – ja kaupan päälle monien hänen ministeriensä – tuhoisat eturistiriidat. Olemme kaikki nähneet millaista vastustusta Boogerd-Quaakin mietintö on saanut osakseen viime päivinä. Vastustajat haluavat estää näistä asioista keskustelemisen tässä parlamentissa, jotta emme tulisi syyttäneeksi tiedotusjärjestelmää, joka on suunniteltu tuottamaan ainoastaan hyväksyviä lausuntoja henkilöstä, joka omistaa järjestelmän ja hallitsee sitä.
Ei ole koskaan hauskaa puhua pahaa omasta maastaan, mutta juuri Italiassa tämä ilmiö tulee esiin kielteisimmillään. Meidän on vastustettava tällaista kehitystä kovaan ääneen ja selkeästi, moittien ja tuomiten. 
Di Lello Finuoli (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, olemme lopulta päässeet keskustelemaan täysistunnossa Boogerd-Quaakin mietinnöstä. Se on erinomainen mietintö, joka on saanut alkunsa hänen tuntemastaan huolesta – jonka parlamentin suuri enemmistö jakaa hänen kanssaan – tiedonvälityksen vapauden ja sananvapauden puolesta Euroopan unionissa.
Meille olisi tietenkin ollut mieluisampaa, jos komissio olisi näiden viiden vuoden aikana esittänyt asiasta yksityiskohtaisen direktiiviehdotuksen. Tilanne on todellakin koko ajan huolestuttavampi kaikissa unionin jäsenvaltioissa. Tämä on seurausta tiedotusvälineiden voimakkaasta keskittymisestä ja hallitusten yhä häikäilemättömämmistä pyrkimyksistä ohjata, valvoa ja käyttää tiedotusvälineitä oman valtansa ylläpitämiseen ja kasvattamiseen.
Italian pelottava esimerkki huolestuttaa meitä kuitenkin eniten sekä sen tiedonvälityksen vapaudelle aiheuttamien vahinkojen laajuuden vuoksi että siksi, että se toimii esimerkkinä muille Euroopan maille. Eurooppa ei voi jatkaa vaikenemista skandaalista, jonka aiheuttaa pääministeri, joka omistaa kolme yksityistä televisioyhtiötä, omistaa eniten television mainostuloja keräävän yhtiön ja hallitsee kolmea julkisen palvelun yleisradioyhtiötä, joiden johtoon hän asettaa poliittiset kannattajansa, ja jopa julkisesti ilmoittaa irtisanovansa Enzo Biagin ja Michele Santoron kaltaisia toimittajia, joita hän pitää ei-toivottuina henkilöinä.
Euroopassa, josta on tulossa yhä uusliberalistisempi ja antidemokraattisempi, jossa tiedotusvälineiden valta edistää yksipuolisesti yhtä ajattelutapaa, sotia ja hyvinvointivaltion purkamista, meidän on annettava merkki, että olemme muuttamassa suuntaa tai ainakin ajattelemme asioita uudella tavalla.
Boogerd-Quaakin tiedotusvälineitä käsittelevä mietintö on askel tähän suuntaan ja ansaitsee näin ollen ryhmämme eli Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän/Pohjoismaiden vihreän vasemmiston äänet. 
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, tällä mietinnöllä pyritään saavuttamaan kolme tavoitetta. Ensimmäisenä on vahvistaa jälleen kerran, että tämän parlamentin enemmistö on sitä mieltä, että tiedotusvälineiden sananvapauden puiminen kuuluu todellakin Euroopan unionin toimivaltaan ja että nyt on tarpeen toimia, koska tästä asiasta saattaa tulla todellinen ongelma – jopa vaara – demokratian kannalta.
Tämä ei ole mikään uusi aihe. Tällä kertaa sitä on kuitenkin käsitelty yksityiskohtaisemmin ja huolellisemmin ja sitä on paremmin perusteltu esimerkein, mutta se ei silti eroa kovin paljon parlamentin jokin aika sitten tekemästä yksimielisestä päätöksestä, jossa se pyysi komissiota ryhtymään toimiin. Mihinkään toimiin ei koskaan ryhdytty, ja haluaisinkin kuulla, mikä siihen oli syynä, arvoisa komission jäsen Patten, mikäli te tiedätte syyt.
Toisena tavoitteena on antaa joitakin konkreettisia esimerkkejä näistä vaaroista, joita on varmasti useissa maissa, mutta jotka tulevat erityisen räikeästi esiin Italiassa: yksinkertaisesti sanottuna poliittisen ja taloudellisen vallan ja mediavallan keskittymisestä yhden henkilön käsiin. Poliittisesti, kulttuurisesti ja lainsäädännöllisesti tämä olisi käytännössä mahdotonta missään muussa läntisessä demokratiassa.
Kolmas kohta, jota haluan korostaa tässä mietinnössä, on siinä esitetyt suositukset. Nämä ovat jäsenvaltioille, erityisesti Italialle, osoitettuja suosituksia. Itse asiassa ne eivät juuri eroa jäsen Santinin mainitseman raportin päätelmistä. Niitä ovat eturistiriitojen ratkaiseminen sekä pyrkiminen eroon tilanteesta, jossa mediavalta on Italiassa keskittynyt kahden henkilön käsiin. Samoin näihin suosituksiin sisältyy – toistan tämän vielä kerran, koska pidän sitä erityisen tärkeänä – komissiolle esitetty pyyntö ryhtyä toimiin ja antaa lainsäädäntöä aiheesta.
Toistan kysymykseni komission jäsenelle Pattenille: haluaisin tietää, mitä komissio on tehnyt tämän pyynnön suhteen ja mitä se aikoo tehdä ottaen huomioon, että tämä mietintö väistämättä hyväksytään. 
Angelilli (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, vaikkei siltä näyttäisi – jätinhän valiokunnassa käsiteltäväksi lähes 200 tarkistusta – en suhtaudu kovinkaan kiihkeästi tähän keskusteluun. Päinvastoin koko keskustelu on minusta jotenkin masentava, koska alusta lähtien sen aiheena ei oikeastaan ole ollut tiedonvälityksen vapaus ja moniarvoisuus Euroopassa, vaan kysymys on ollut yksinkertaisesti täysin ideologisesta ja harhaanjohtavasta hyökkäyksestä. Minusta on masentavaa, että tietyt Italian vasemmiston edustajat, sokaistuneina halustaan päästä syyttämään Italian pääministeriä ja sitä kautta koko hallitusta – joka, saanen muistuttaa, on kuitenkin demokraattisesti valittu enemmistöhallitus – ryhtyvät sepittämään tällaista ja myötäilemään tällaista inkvisitorista mietintöä, jossa keskitytään "varsinkin Italiassa" vallitsevaan tilanteeseen, kuten otsikossa sanotaan, minkä ainoana tarkoituksena on saattaa Italia maana huonoon valoon. En hyväksy tämänkaltaista häikäilemätöntä ja tekopyhää jatkuvaa italianvastaista ristiretkeä, jonka kannattajia ovat myös muutamat Euroopan yhtyneen vasemmiston edustajat, jotka ensin herättivät huomiota loukkaamalla Italiaa sen puheenjohtajakauden aikana ja sitten herättivät vielä lisää huomiota väärentämällä allekirjoituksia läsnäololistaan, kuten heidän puoluetoverinsa ovat epäilleet. En halua kuulla moraalista läksytystä niiltä, joilla ei edelleenkään ole rohkeutta tuomita komissiota häpeällisestä Eurostat-skandaalista.
Yhteenvetona totean, että olisin tyytyväinen, jos Italian ja Euroopan vasemmistolla olisi aikaa ja etenkin rohkeutta laatia yhtä yksityiskohtainen raportti puheenjohtaja Prodin eturistiriidoista. Hänhän on vapaahetkinään Euroopan komission puheenjohtaja ja toimii päätoimisesti Ulivo-puolueen johtajana Italiassa, ja paettuaan Italian politiikasta hän on ponnisteluistamme huolimatta onnistunut vain heikentämään ja vahingoittamaan Euroopan komission julkisuuskuvaa.
Puhemies.
   Hyvä jäsen Angelilli, kannattaa kaiketi todeta, ettei ole olemassa mitään todisteita siitä, että kukaan tämän parlamentin jäsen tai tarkkailija olisi kirjoittautunut läsnä olevaksi väärällä nimellä. Velvollisuuteni läsnä olevia jäseniä kohtaan on tuoda tämä esille. 
Napoletano (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron henkilökohtaisesta syystä. Kuulin jäsen Angelillin viittaavan puheessaan tiettyihin jäseniin, joiden nimiä hän ei maininnut, ja hän väitti näiden henkilöiden väärentäneen allekirjoituksia Euroopan parlamentin läsnäololistaan. Arvoisa puhemies, haluaisin teidän vaativan häntä kertomaan, keitä hän tarkoitti – ilmoittamaan heidän koko nimensä – sekä pyytävän häntä esittämään todisteita lausunnolleen.
Tällaista ei voida hyväksyä. Puhemies Coxilla oli jo tilaisuus ilmoittaa aivan selkeästi, mikä hänen kantansa on, ja millaiset oikeudet parlamentin jäsenillä on. Arvoisa puhemies, tällaista ei voida hyväksyä. Vaadin jäsen Angelillilta nimiä. 
Puhemies.
   Olen jo sanonut sen, mitä minulla on sanottavaa aiheesta, ja koska on jo kovin myöhä, en salli enempää keskustelua aiheesta. 
Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, toisin kuin useat muut valiokunnan ei-italialaiset jäsenet – sattumoisin tietenkin vasemmiston edustajat, jotka ovat aina valmiina moralisoimaan – minä en haluan puuttua unionin täysivaltaisen jäsenvaltion sisäisiin asioihin eikä minulla ole mitään halua esittää joutavia syytöksiä sen laillista hallitusta vastaan.
Flaamilaisena voin vain todeta, miten tekopyhästi nämä valikoivan närkästymisen mestarit kuvittelevat taas kerran, että heidän on opetettava Italian hallitukselle demokratiaa. Esittelijä on kuitenkin tänään näyttänyt heille esimerkkiä, ja neuvoisinkin häntä painokkaasti tutkimaan, miten oman kotimaani, Belgian, oppositiota boikotoidaan järjestelmällisesti julkisessa yleisradioyhtiössä. Hän saattaisi havaita, kuinka maani pääministeri painostaa päätoimittajaa raportoimaan myönteiseen sävyyn hallituksen toimista. Hän saattaisi saada tietää, että julkisen yleisradioyhtiön tehtävänä on Pravda-tyyliin pönkittää orjallisesti pääministerin ympärille rakennettua julkisuuskulttia. Hän saattaisi huomata, kuinka ulkoministeri yritti äskettäin estää televisioyhtiötä lähettämästä dokumenttiohjelmaa Belgian ja sen kuningashuoneen rikoksista entisessä siirtomaassamme Kongossa. Edelleen hän saattaisi havaita, kuinka avokätisesti tukea saava julkinen organisaatio haastoi oikeuteen oman puolueeni, Flemish Blockin, joka edustaa 18:aa prosenttia äänestäjäkunnasta, yksinomaan siitä syystä, että se oli rohjennut esittää mielipiteensä. Nämä ovat todellisia sananvapauden rikkomuksia, eikä niistä kuitenkaan mainita sanaakaan tässä mietinnössä. Sen vuoksi tämä ei olekaan tasapuolinen mietintö, jossa tuotaisiin esiin aito huoli unionin alueella ilmenevistä puutteista sananvapauden alalla. Tämä mietintö on taas yksi uhkailuyritys vasemmistolta, joka ei yksinkertaisesti pysty nielemään sitä, että italialaiset äänestäjät näyttävät äänestäneen ei-poliittisesti oikealla tavalla. 
Terrón i Cusí (PSE ).
    Arvoisa puhemies, saanen sanoa muutaman sanan tästä aiheesta, vaikka en kuulukaan Italian vasemmistoon, sillä monien muita kansallisuuksia ja muita ryhmiä edustavien jäsenten, kuten esittelijä Boogerd-Quaakin, tavoin olen ollut huolissani nyt puheena olevasta asiasta.
Perusoikeuskirjassa todetaan, että moniarvoisuus on välttämätöntä demokratian toiminnan kannalta. Tämä parlamentti sen sijaan on havainnut monien tiedotusalan ammattilaisten ja kansalaisten olevan kiistämättä yhä enemmän huolissaan tiedotusvälineiden levittämän tiedon suhteen.
Yksityisten mediayritysten keskittyminen muutamien henkilöiden käsiin ja julkisten viranomaisten ja hallitusten harjoittama julkisten tiedostusvälineiden väärinkäyttö ovat kaksi keskeistä huolenaihetta tällä alalla. Kun nämä molemmat huolenaiheet tulevat esiin yhtä aikaa, tai kun tiedotusvälineiden edustama poliittinen kanta ja liiketaloudelliset edut osuvat yksiin, tilanne on vielä pahempi.
Arvoisa puhemies, yhteisön lainsäädännössä olisi otettava huomioon tämä moniarvoisuuden tarve ja annettava välineet sen aktiiviseen puolustamiseen. Tämä on juuri se, mitä parlamentti ehdottaa Boogerd-Quaakin mietinnössä, ja haluankin kiittää esittelijää hänen ponnisteluistaan ja kärsivällisyydestään.
Arvoisa puhemies, mielestäni komission ja jäsenvaltioiden olisi tutkittava näitä ehdotuksia ja hyväksyttävä ne, tai vähintäänkin kerrottava meille, mitä ne ajattelevat niistä. Uskoisin, että parlamentti ja kansalaiset pitäisivät tällaisia kannanottoja erittäin tervetulleina.
Arvoisa puhemies, mielestäni kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on aina mietintöä koskevaan äänestykseensä saakka äänestänyt ja työskennellyt kuten aina aiemminkin näiden viiden vuoden aikana, eli järkevästi ja toistensa perusteluja kuunnellen – mikä ei ole nähdäkseni kovinkaan yleistä parlamentissa nykyään.
Tämä on viimeinen puheenvuoroni täysistunnossa, koska olen päättänyt olla palaamatta parlamenttiin ensi kaudella, ja haluan kiittää valiokunnan puheenjohtajaa Jorge Hernández Mollaria tavasta, jolla hän on tähän asti johtanut valiokuntaa ja myös tässä erittäin vaikeassa aiheessa.
Palatakseni kysymykseen, jota olemme parhaillaan käsittelemässä, en halua päättää puheenvuoroani ennen kuin olen todennut – ja tämä on hyvin keskeinen kysymys – että havaitessaan tiedonvälityksen joutuneen sietämättömän manipuloinnin kohteeksi kansalaiset kyllä reagoivat; sen he ovat osoittaneet viime päivinä omassa kotimaassani, Espanjassa. Siksi suhtaudunkin optimistisesti tähän asiaan. Toivon, että unionin toimielimet pystyvät toimimaan niin kuin kansalaiset odottavat meidän toimivan. 
Manisco (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, puhun englanniksi helpottaakseni tulkkien työtä.
En voi olla muuta kuin tyrmistynyt ja myös jokseenkin huvittunut tästä oudosta näytelmästä, jonka Berlusconia kannattavat kollegat ovat meille järjestäneet. Muutamat hyvinkin vakavasti otettavat parlamentin jäsenet – vakavat aina pitkäveteisyyteen asti – kuten jäsen Podestà, joka on myös parlamentin varapuhemies, ovat äkkiä alkaneet käyttäytyä kuin olisivat saaneet jonkinlaisen äkillisen puheripulin; niin kuin jäsen Tajani olisi muuttunut hirviö-Hulkiksi ja monet muut kunnioitetut jäsenet takovat rintaansa kuin King Kong.
Mitä on tapahtunut? Ilmeisesti Rooman isäntä on antanut varsin tiukkoja ohjeita kannattajilleen, mihin hänellä on tietenkin oikeus, ja määräyksenä on pysäyttää Boogerd-Quaakin mietintö hinnalla millä hyvänsä. Jarruttelu, jopa jonkinlainen tahallinen poikkiteloin asettuminen on enemmän kuin ymmärrettävää ja enemmän kuin perusteltua, mutta ihmettelen, olemmeko nyt menneet liian pitkälle, pitemmälle kuin parlamentin säännöt ja perinteet sallisivat, näillä jatkuvilla yrityksillämme lykätä tämän mietinnön käsittelyä ja poistaa se esityslistalta – joita näemme varmasti vielä paljon lisää ennen huomista, koska huhut kiertävät täällä nopeasti. Saanen sanoa, että paheksun tällaista käytöstä – en siksi, että kuuluisin menneisyyteen haikailevaan kommunistiryhmään tai olisin bolsevikki, joksi minua on kutsuttu, vaan koska kunnioitan edelleen tätä parlamenttia, sen normeja ja sääntöjä. 
Morera i Catalá (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni keskustelu, jota parhaillaan käymme, ei koske pelkästään Italiaa. Olen kotoisin Valenciasta, ja valencialaisilla on historiallisesti ollut läheiset suhteet italialaisiin – olihan esimerkiksi kaksi valencialaista (Calixtus III ja Rodrigo Borgia) paavina Italiassa renessanssiaikaan. Sen sijaan olen sitä mieltä, että kyseessä on perustavanlaatuinen eurooppalainen kysymys, ja haluan kiittää komission jäsentä Pattenia ja esittelijä Boogerd-Quaakia heidän puheenvuoroistaan.
Olen sitä mieltä, että meidän olisi toissijaisuusperiaatteen nojalla ja myöskin komission aloitteesta säänneltävä ja toimittava rakenteiden luomiseksi moniarvoisuutta, tiedotusvälineitä ja ennen kaikkea puolueettomuutta varten.
Olen kotoisin Euroopan alueelta – Valenciasta – jossa ei ole koskaan nähty puolueettomia julkisia tiedotusvälineitä. En nyt puhu , joka on räikeä tapaus, vaan valencialaisesta televisioyhtiöstä , joka on malliesimerkki siitä, kuinka julkista televisioasemaa käytetään puoluepoliittisiin tarkoituksiin. Puolueettomuus merkitsee puoluepoliittista sitoutumattomuutta, riippumattomuutta hallituksen hyväksikäytöstä, tiedon manipuloinnista tai julkisen mediayhtiön tapauksessa poliittisen puolueen harjoittamasta hyväksikäytöstä, jota Valencian televisiossa tapahtuu. Siksi olenkin sitä mieltä, että meidän olisi komission aloitteesta annettava lainsäädäntöä, jolla perustettaisiin alaa käsitteleviä neuvoa-antavia neuvostoja. Tässä suhteessa ihailemme julkisten yleisradioyhtiöiden, kuten BBC:n mallia, ja me valencialaiset haluaisimme sekä että valencialaisen televisioyhtiömme olevan puolueettomia, ja toivomme, että tulevaisuudessa meillä olisi puolueeton televisioyhtiö, joka antaisi näkyvyyttä kaikille puolueille. Oman puolueeni kaltainen puolue, joka on kunnallistasolla maamme kolmanneksi suurin poliittinen voima, ei tällä hetkellä näy lainkaan televisiossamme, ja mielestäni tämä on keskeinen kysymys Euroopan yhdentymisen kannalta. 
Segni (UEN ).
   – Arvoisa puhemies, käytän nyt puheenvuoron omasta puolestani ja puhun italiaksi, koska en osaa englantia yhtä hyvin kuin jäsen Manisco. Haluan sanoa, että tiedonvälityksen moniarvoisuus on eurooppalainen aihe, ja se mitä komission jäsen Patten äsken sanoi, korostaa sitä voimakkaasti. Arvoisa komission jäsen, juuri se kuitenkin osoittaa, että nimenomaan Euroopan komissio ei ole täyttänyt velvollisuuttaan tässä keskustelussa.
Viimeisten kahden vuoden aikana parlamentti on kahdesti vaatinut komissiota laatimaan direktiiviehdotuksen, eikä sitä ole tehty. Tämä ei ole oikeiston tai vasemmiston asia, ja on liiallista yksinkertaistamista ajatella, että se koskisi vain Italiaa. Aihe tuotiin parlamentin käsiteltäväksi päätöslauselmalla, jonka allekirjoittajina olivat minun lisäkseni 31 muuta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän tai muiden oikeistoryhmien jäsentä, koska se ei rajoitu vain Italiaan ja siinä on kysymys perusarvosta, joka kuuluu koko Euroopalle ja jokaiselle sivistyneelle yhteiskunnalle.
Tietenkin on totta, että Italiassa on ylitetty vaarallinen raja. Valtiollisen televisiokanavan lisäksi, joka ei ole koskaan pystynyt välttämään poliittista valvontaa, myös yksityiset televisiokanavat ovat poliittisesti täysin hallituksen käsissä. Se on valitettavasti hyvin vakava ongelma, siinä mietintö on aivan oikeassa. Arvoisa puhemies, äänestän mietinnön puolesta. 
Borghezio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Italia ei ole mikään Qatar tai Etelä-Amerikan tasavalta. Se mitä tässä häpeällisessä mietinnössä on kirjoitettu, ei pidä paikkansa. Sen sijaan esittelijä olisi voinut perustaa mietintönsä esimerkiksi riippumattoman tutkimuslaitoksen, kuten Osservatorio di Pavian antamien tietojen pohjalle. Esittelijä päätti kuitenkin jättää huomiotta monia asioita: hän jopa päätti sivuuttaa sen, mitä tapahtui toimittaja Hans-Martin Tillachille vain kivenheiton päässä Euroopan parlamentista. Siitä mietinnössä ei mainita sanaakaan.
Myöskään TG1 tai Canale 5 -kanavien uutisohjelmat –eli Berlusconin omistamat television uutisohjelmat tai ne, joiden esittelijä sanoo olevan Italian hallituksen valvonnassa – eivät ole mikään Al-Jazeera, vaikka niin saattaisikin helposti ajatella, kun on nähnyt aivan viime päiviin asti joka ilta tyylikkään vasemmistolaisnaisen kutsuvan mujaheddin-sissejä "vastarintataistelijoiksi" ja länsimaalaisiin kohdistuvia hyökkäyksiä "vastarinnaksi". Maamme julkisten ja yksityisten televisiokanavien järjestelmä, jossa vasemmistolaiset toimittajat elävät paksusti miljoonapalkoillaan, ei ole mikään Al-Jazeera, ja samaan aikaan äärivasemmistolaiset päivälehdet – joiden sivuilla hallitus on aina tulilinjalla – vastaanottavat hallitukselta rahaa. Haluaisinpa tietää, ottaako ranskalainen vastaan Raffarinin rahoja. Niin se on Italiassa.
Mielipiteenvapautta on siis yllin kyllin, ja mitä tulee lehtimiehiä vastaan nostettuihin kunnianloukkaussyytteisiin Ranskassa, esittelijä olisi voinut mainita edes muutamalla sanalla italialaisten tuomioistuinten pahan tavan syyttää kaikkia, jotka ilmaisevat vapaasti oman mielipiteensä. Lyhyesti sanottuna tämä on kehno mietintö, joka on häpeäksi tälle parlamentille! 
Fiori (PPE-DE ).
   – Rakas jäsen Boogerd-Quaak, demokratiassa on se hyvä puoli, että ihmisillä voi olla täysin erilaisia ajatuksia samasta aiheesta. Olen todellakin syvästi pettynyt ja surullinen tämän mietinnön vuoksi sekä teknisten että poliittisten näkökohtien osalta.
Oikeudellisesti ja teknisesti tässä on lähestulkoon kysymys parlamentaaristen menettelytapojen laiminlyönnistä: mietinnössä mainitaan asioita ja henkilöitä usein täysin irrallaan asiayhteydestä ja esittämättä minkäänlaisia todisteita vakavien syytösten tueksi; siinä käytetään kolmansia osapuolia luotettavina tiedonlähteinä ilman asianmukaisia toimeksiantoja, niin kuin työjärjestyksemme edellyttäisi; siinä esitetään kriittisiä arvioita maista, jotka eivät vielä ole toimielimemme aktiivisia jäseniä, ja jälleen ilman minkäänlaisia todisteita; siinä ei oteta huomioon arvioita, joita toimivaltaiset valiokunnat, joilta asiassa on pyydetty lausuntoa, ovat esittäneet; siinä rikotaan yhtä lainsäädäntötyömme perusedellytystä – toissijaisuusperiaatetta – erityisesti lainsäädännön osalta; siinä jopa arvostellaan kansallisia parlamentteja; luetteloa voisi jatkaa lähes loputtomiin. Tämä on niin kehnosti laadittu mietintö, että itse parlamentin puhemies Pat Cox toteaa vastauksessaan jäsen Podestàn kirjeeseen, että vaikka tietyt tekstikohdat ovat periaatteessa sellaisia, että parlamentti voi ottaa ne käsiteltäväksi, niitä on kuitenkin muutettava vastaamaan täysin parlamentaarisia käytäntöjä ja työjärjestystämme.
Poliittisten näkökohtiensa osalta tämä kaikki jää valitettavasti poliittisen loanheittokampanjan jalkoihin. Minulle, joka rakastan politiikkaa ja pidän sitä korvaamattomana välineenä paremman yhteiskunnan rakentamisessa, se on pahinta tässä mietinnössä. Tämänkaltaiset mietinnöt ja unionin toimielinten käyttö vaaliaseena ovat kova isku parlamentille.
Tällä toimielimellä on oma arvokkuutensa ja vuosien kovan työn ja vuosien kuluessa omaksuttujen johdonmukaisten ja vakavasti otettavien kantojen tuloksena rakentunut uskottavuus. Muuttuminen vaalitarkoituksissa käytävien kansallisten kiistojen näyttämöksi on kuolinisku koko toimielimemme tulevaisuudelle ja heikentää sen perusteita ja uskottavuutta Euroopan kansalaisten silmissä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Angelillin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0229/2004) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten velvollisuudesta leimata järjestelmällisesti kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjat jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämisen yhteydessä, ja Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen ja yhteisen käsikirjan muuttamisesta tätä varten (KOM(2003) 664 – C5-0580/2003 – 2003/0258(CNS)). 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että parlamentin jäsenet näyttävät valuvan ulos istuntosalista, kun olemme juuri pääsemässä näihin tärkeisiin aiheisiin, mutta ehkä en sitten joudukaan niin kiihkeiden kannanottojen saartamaksi kuin äskeisessä keskustelussa! Puhutaanpa hetken ajan vähän rauhallisemmista aiheista.
Helmikuussa 2003 vastauksena oikeus- ja sisäasioiden neuvoston joulukuussa 2002 julkistamiin päätelmiin komissio esitteli joukon käytännön toimenpiteitä, joiden tarkoituksena oli vähentää kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjojen leimaamiseen jäsenvaltioiden ulkorajoilla liittyvää oikeudellista epäjohdonmukaisuutta ja käytännön vaikeuksia. Marraskuussa 2003 komissio antoi asetusehdotuksen, jolla pyritään ensinnäkin velvoittamaan jäsenvaltiot leimaamaan järjestelmällisesti kyseiset matkustusasiakirjat sekä toiseksi määrittelemään olosuhteet, joiden vallitessa leiman puuttumista kyseisistä matkustusasiakirjoista voidaan pitää osoituksena siitä, että asiakirjan haltija on rikkonut lyhytaikaisen oleskelun kestoa koskevia edellytyksiä. Kolmanneksi asetuksen tarkoituksena on varmistaa, että ulkorajoilla tehtäviä henkilötarkastuksia lievennetään vain poikkeuksellisissa ja odottamattomissa olosuhteissa.
Jäsenvaltioiden viranomaisille asetettu velvollisuus leimata järjestelmällisesti kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjat mahdollistaa sen, että leiman puuttumista kyseisistä matkustusasiakirjoista voidaan pitää osoituksena laittomasta oleskelusta. Tämä laittomuusoletus voidaan kuitenkin kumota millä tahansa oleskelun keston laillisuuden osoittavilla todisteilla, joita kolmannen maan kansalainen pystyy esittämään.
Tämä asetus tulee voimaan vasta tämän vuoden toukokuun 1. päivänä, jotta jäsenvaltioilla olisi aikaa toteuttaa sen täytäntöönpanon edellyttämät käytännön järjestelyt. Meidän nähdäksemme kyseisestä päivästä lähtien monia täytäntöönpanon tiellä aiemmin olleita käytännön esteitä ei enää ole, koska unionin laajentumisen vuoksi uusien jäsenvaltioiden kansalaisten matkustusasiakirjoja ei enää tarvitse leimata. Toivon, että ne parlamentin jäsenet, jotka ovat lykänneet nukkumaanmenoaan kuullakseen vielä nämä puheenvuorot, ovat tyytyväisiä puheiden antiin, ja odotan mielenkiinnolla tulevaa keskustelua. 
Angelilli (UEN ),
   . – Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää kollegojani heidän esittämistään tarkistuksista, jotka ovat rikastuttaneet tätä ehdotusta neuvoston asetukseksi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten velvollisuudesta leimata järjestelmällisesti kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjat jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämisen yhteydessä. Tällä säännöksellä muutetaan Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehtyä yleissopimusta sekä tätä varten laadittua yhteistä käsikirjaa.
Päältäpäin katsottuna se vaikuttaa melko byrokraattiselta säännökseltä; todellisuudessa unionin tulevan, vääjäämättä edessä olevan laajentumisen ja sen mukanaan tuoman Euroopan unionin ulkorajojen valtavan pidentymisen vuoksi asetuksen tavoitteena on varmistaa, että liikkumista näiden rajojen yli valvotaan järkevämmin. Erityisesti tarkoituksena on turvata laillinen maahanmuutto sekä estää ja torjua tehokkaasti laitonta maahanmuuttoa ja siihen liittyvää rikollisuutta. Koska valvonta on tarkoitus poistaa kokonaan jäsenvaltioiden välisiltä sisärajoilta, tavoitteena on siirtää valvonta ulkorajoille ja lisätä samalla oikeudellista yhteistyötä sekä tulli- ja poliisiyhteistyötä niin kutsutuilla korvaavilla toimenpiteillä Euroopan unionin alueellisen turvallisuuden takaamiseksi.
On tärkeää pyrkiä järkeistämään ja yhdenmukaistamaan rajavalvontajärjestelmiä. Schengen-alueen asteittainen luominen on synnyttänyt kussakin jäsenvaltiossa erilaisia menettelyjä omien rajojen valvontaa varten. Tämä on haitannut pyrkimyksiä varmistaa, että jäsenvaltioiden alueella oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset noudattavat oleskelun kestoa koskevia edellytyksiä etenkin lyhytaikaisen oleskelun osalta. Tästä syystä komissio on laatinut tämän ehdotuksen neuvoston asetukseksi, jonka tavoitteena on tehdä kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjojen järjestelmällisestä leimaamisesta pakollista ulkorajoilla suoritettavien maahantulotarkastusten yhteydessä, sekä luoda yhteiset säännöt sitä varten.
Tämä on tietenkin vain yksi monista käytännön toimenpiteistä, mutta matkustusasiakirjojen järjestelmällisellä leimaamisella voidaan edistää tehokkaasti laittoman maahanmuuton torjuntaa.
Lopuksi haluan huomauttaa, että tämä asetus on vasta ensimmäinen askel kohti järjestelmän täydellisempää uudistamista, mihin sisältyisi myös Schengen-alueelta poistuvien matkustajien matkustusasiakirjojen järjestelmällinen leimaaminen – todellinen valvonta siis. 
Oreja Arburúa (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan luonnollisestikin aloittaa onnittelemalla komissiota sen ehdotuksesta sekä esittelijää hänen tekemästään työstä. Mielestäni esittelijä on onnistunut paitsi teknisesti, myös yhteistyössä muiden jäsenten kanssa, mikä on mahdollistanut sen, että joitakin ehdotuksiamme on voitu sisällyttää hänen mietintöönsä.
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö Euroopan unionin alueellinen laajentuminen merkitsisi edistysaskelta ulkorajojen valvonnassa. Euroopan unioni on kunnianhimoinen ja avoin integraatiohanke, joka on edennyt jo paljon pelkkiä taloudellisia tavoitteita pitemmälle, ja samalla kun sen tavoitteet ovat laajentuneet ja jäsenvaltiot ovat siirtäneet yhä enemmän toimivaltaansa unionille, myös sen kohtaamat haasteet ovat kasvaneet.
Vuoden 1995 jälkeen, jolloin Schengenin sopimus tehtiin, sopimuspuolet ovat yhä lisääntyvässä määrin pyrkineet poistamaan rajoja ja esteitä väliltään. Ihmisten vapaa liikkuvuus, maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka sekä ulkorajojen valvonta ovat ensisijaisen tärkeitä, ja tämä on epäilemättä näkynyt joidenkin Eurooppa-neuvostojen, kuten Sevillan, Tampereen ja Thessalonikin päätelmissä.
Yksi yhteisön politiikan tavoitteista on maahanmuuton valvonta, jolla pyritään yhtäältä edistämään maahanmuuttajien kotouttamista sekä toisaalta takaamaan laittomien maahanmuuttajien turvallinen palauttaminen lähtömaihinsa. Tässä suhteessa Schengenin sopimuksen osapuolina olevien valtioiden harjoittama ulkorajojen valvonta on välttämätöntä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
Jos me tämän asetuksen avulla onnistumme yhdenmukaistamaan kolmansien maiden kansalaisten matkustusasiakirjojen automaattisen leimaamisjärjestelmän, teemme samalla ulkorajojen valvontaan liittyvistä menettelyistä entistä yhdenmukaisempia ja yksinkertaisempia.
Yksi asia, jossa Euroopan unioni on ehdottomasti onnistunut, on ollut esteiden poistaminen niin, että kansalaiset voivat liikkua vapaasti kaikissa unionin jäsenvaltioissa saamatta osakseen erityiskohtelua. Jos me haluamme parantaa turvallisuutta ja tehdä Euroopan unionista entistä turvallisemman alueen, meidän on parannettava myös ulkorajojemme ja erityisesti Schengen-rajojen toimintaa.
Ryhmämme aikoo äänestää jäsen Angelillin mietintöluonnoksen puolesta, mutta olemme kuitenkin vaatineet erillistä äänestystä tarkistuksesta 13, koska katsomme komission ehdotuksen olevan parempi kuin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan ehdotus. Näin ollen haluamme erillisen äänestyksen tuosta yksittäisestä kohdasta ja äänestämme sitä vastaan.
Uskon tämän asetuksen olevan edistysaskel laittoman maahanmuuton hallinnassa, ja uskon myös, että sen avulla voimme edetä kohti yhteistä maahanmuuttopolitiikkaa. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Haluan pöytäkirjaan kirjattavaksi kiitokseni jäsen Podestàlle, joka toimi sijaisenani minuutin ajan. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Ceyhunin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0248/2004) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksesta (KOM(2003) 808 – C5-0060/2004 – 2003/0311(CNS)) 
Patten,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen perustamisasetus on nyt ollut voimassa kymmenen vuotta. Siihen on tehty vain tilapäisiä tarkistuksia. Ehdotuksen tavoitteena oli uudistaa keskuksen perustamisasetusta siten, että siinä otetaan huomioon huumeidenkäytön ja keskuksen toimintatapojen muuttuminen, unionin laajentumisen vaikutukset sekä horisontaaliset toimenpiteet, joita komissio haluaisi sovellettavan erillisvirastoihin yleisemminkin. Keskuksen oikeusperusta säilyy muuttumattomana: se on jatkossakin 308 artikla.
Tärkeimmät muutokset edelliseen asetukseen verrattuna ovat seuraavat. Ensinnäkin keskuksen roolia on vahvistettu. Komissio ehdottaa, että keskus vastaisi jatkossa huumausaineiden sekakäytön (laillisten ja laittomien psykotrooppisten aineiden yhteiskäyttö mukaan luettuna) kehityssuuntauksia koskevien tietojen keräämisestä, tallentamisesta ja analysoimisesta. Lisäksi keskus laatii välineitä ja menetelmiä Euroopan unionissa toteutettavien huumausainepolitiikkojen ja -strategioiden arviointiin. Keskus pystyy myös tarjoamaan teknistä apua Länsi-Balkanille.
Toiseksi olemme unionin laajentumisen vaikutusten huomioon ottamiseksi esittäneet joukon toimia, joiden ansiosta keskus pystyy toimimaan tehokkaasti laajentuneessa Euroopassa; esimerkiksi on perustettu varapuheenjohtajan toimi ja johtoryhmä sekä tarkistettu keskuksen tiedekomitean kokoonpanoa. Koska tiedekomitea on määritelmänsä mukaisesti ei-poliittinen elin, ehdotamme, että se koostuisi ainoastaan 18 asiantuntijasta, jotka keskuksen hallintoneuvosto nimittäisi tieteellisen pätevyyden perusteella.
Kolmanneksi ratkaistavana on kysymys Euroopan parlamentin osallistumisesta hallintoneuvoston toimintaan. Koska parlamentti myöntää erillisvirastoille vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta, olisi pyrittävä välttämään mahdollisia eturistiriitoja. Haluan muistuttaa, että yhteisön 15:stä erillisvirastosta vain kolmessa – Euroopan ympäristökeskuksessa, Euroopan lääkevirastossa sekä Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksessa – Euroopan parlamentilla on edustaja hallintoneuvostossa.
Lisäksi komission ehdotukseen sisältyy lähinnä teknisluonteisia uudistuksia, jotka koskevat menettelytapojen tiivistämistä tai päivittämistä uusissa virastoissa.
Johtopäätöksenä voisin todeta, että tällä ehdotuksella toimintaa yksinkertaistetaan tiivistämällä menettelyjä ja sen pitäisi mahdollistaa Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen tehokas toiminta laajentuneessa Euroopan unionissa. 
Ceyhun (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission jäsen sanoi itse asiassa kaiken, mitä minulla esittelijänä oli tarkoitus sanoa. Uskoisin, että me täällä parlamentissa olemme kerrankin yksimielisiä siitä, että tämä asetus on tarpeen laatia uudelleen, joten luulen, että tehtäväkseni jää enää julkisten kiitosten esittäminen komissiolle, jäsen Malliorille ja seurantakeskuksen johdolle. Vaikka oletan, että huomenna hyväksymme esittelijän ehdotuksen parlamentin päätöslauselmaksi, on kuitenkin yksi kohta, josta todennäköisesti emme pääse yksimielisyyteen, ja se on kysymys siitä, pitäisikö parlamentin jäsenten saada istua hallintoneuvostossa. Komissio vastusti ajatusta ja perusteli kantansa. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta ei ollut asiasta samaa mieltä. Esittelijänä suhtauduin avoimin mielin tähän kysymykseen, mutta hyväksyn oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan enemmistöpäätöksen; valiokunta ei nähnyt asiassa eturistiriitaongelmaa. Tämän perusteella päättelen, että voimme hyväksyä tämän seurantakeskuksen samaan tapaan kuin kolme muuta erillisvirastoa, ja jos parlamentin mielestä sen jäsenillä on tärkeä rooli kyseisen elimen työssä, siinä tapauksessa lähden siitä olettamuksesta, että myös komissio lopulta hyväksyy kyseisen kannan parlamentin demokraattisena päätöksenä.
Molempien osapuolten tavoitteena on viimekädessä se, että seurantakeskus voisi hoitaa työnsä entistä paremmin ja että se työskentelisi tästä lähin mahdollisimman tehokkaasti. Uskon, että tekemämme työ vastaa tätä tarkoitusta, joten pidän itsestään selvänä, että onnistumme huomenna saamaan aikaan hyvän päätöksen, jolla vahvistetaan seurantakeskusta merkittävästi ja annetaan sille mahdollisuus jatkaa työtään. 
Malliori (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintasäännösten muuttamista pidetään välttämättömänä. Ensinnäkin se on välttämätöntä laajentumisen vuoksi, ja toiseksi nuorten keskuudessa havaitun uudenlaisen kehityksen – laillisten aineiden, kuten alkoholin, ja laittomien aineiden sekakäytön – vuoksi. Komission ehdotuksen mukaan keskuksen päätehtäviä ovat huumeisiin liittyviä ongelmia koskevien, valtioiden rajat ylittävien tietojen kerääminen, analysoiminen ja jakaminen. Itse kuitenkin pidän ehdottoman tärkeänä, että keskus myös lisäisi erilaisten kansallisten toimenpiteiden arviointia pelkän tietojen toimittamisen sijaan. Vain näin jäsenvaltiot saisivat tietoa parhaista ja tehokkaimmista käytännöistä tällä vaikealla alalla.
Pidän kysymystä Euroopan parlamentin edustuksesta keskuksen hallintoneuvostossa aivan yhtä tärkeänä, minkä vuoksi ehdotankin, että kaksi parlamentin jäsentä olisi nimitettävä tarkkailijoiksi, jotka raportoisivat säännöllisesti asiasta vastaavalle valiokunnalle. Seurantakeskuksen johtajan nimittämisessä olisi noudatettava samanlaista menettelyä kuin muissa yhteisön erillisvirastoissa, toisin sanoen johtaja nimitettäisiin hyväksyttyjen hakijoiden luettelosta. Valintaprosessin olisi oltava avoin ja sellainen, että se herättää potentiaalisten ehdokkaiden mielenkiinnon. Ehdotin tarkistuksia kaikkiin edellä mainittuihin kohtiin, ja ne hyväksyttiin. Puheenvuoroni päätteeksi haluan kiittää esittelijää rakentavasta yhteistyöstä. 
Oostlander (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Ceyhunin mietinnössä käsitellään hyvin tärkeää asiaa, huumausainepolitiikkaa, ja erityisesti yhtä erillisvirastoista, Lissabonissa sijaitsevaa Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskusta. Ryhmäni katsoo sen olevan hyvin hyödyllinen väline, joka on auttanut meitä perustamaan politiikkamme tosiasioille. Koska kaikki huumeita koskeva keskustelu on kovasti politisoitumassa, ja Alankomaista tulevat poliittiset kannanotot ovat hyvin vakuuttavia, emme todellakaan enää tule toimeen ilman tämänkaltaista keskusta.
Keskuksen tehtävänä on – kuten komission jäsen äsken kertoi – kerätä, standardoida, analysoida ja vertailla tietoja. Yllätyksekseni nyt yritetään viedä läpi tarkistuksia, joilla tätä tehtävää laajennettaisiin sisältämään myös jäsenvaltioiden toimien arviointi. Se ei kuitenkaan kuulu tieteellis-teknisen, politiikasta erillään toimivan viraston tai laitoksen tehtäviin. Tällaisten arvioiden tekeminen on poliitikkojen tehtävä, ja voidaksemme suorittaa arviointia, tarvitsemme taustatietoja, joita saamme esimerkiksi tältä keskukselta. Ryhmäni on mahdotonta hyväksyä, että huumausainepolitiikka uskottaisiin teknokraattien käsiin, että meiltä vietäisiin tämä poliittinen tehtävä.
Sen lisäksi, että vastustamme tätä keskeistä kohtaa, josta myös äänestysratkaisumme tämän mietinnön osalta pitkälti riippuu, meillä on vielä vähän muutakin kommentoitavaa. Meidän mielestämme parlamentin jäsenten ei pitäisi istua keskuksen hallintoneuvostossa; se olisi yhteisön vallanjaon kannalta luonnoton ratkaisu. Meidän mielestämme pari meidän nimittämäämme edustajaa, jotka eivät ole parlamentin jäseniä, niin kuin tällä hetkellä, on paljon parempi vaihtoehto, ja tämä ratkaisu on myös toiminut erittäin hyvin. Emme halua olla estyneitä toteuttamasta valvontatehtäväämme sen vuoksi, että istumme itse hallintoneuvostossa. Se ei kerta kaikkiaan tule kysymykseen. Meillä ei myöskään ole mitään sitä vastaan, että pidämme yllä hyviä suhteita keskuksen johtajaan, jonka velvollisuutena on pitää meidät säännöllisesti ajan tasalla keskuksen asioista. Siihen ei tarvita meidän omia edustajiamme, vaikka voimme tietenkin vaatia myös heiltä tietoja. Toisin kuin esittelijä, me olemme sitä mieltä, että jonkinlainen neuvoa-antava elin, kuten johtoryhmä, joka valmistelisi hallintoneuvoston kokoukset, on hyvä ajatus.
Näiden kommenttien myötä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä seuraa samoilla linjoilla kuin muut ennen meitä. Oletan, että neuvosto ja komissio ymmärtävät myös, että poliittinen toimivalta on eri asia kuin ammatillinen toimivalta. Ryhmäni voi antaa varauksettoman tukensa muille tarkistuksille, joita kunnioitettu esittelijämme on esittänyt.
Lopuksi haluan kiittää asiasta vastaavaa komission jäsentä Vitorinoa kaikista hänen ponnisteluistaan, joita olen havainnut hänen tehneen viimeisten parin vuoden aikana. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.(1)
Jäsen Ceyhun oli valitettavasti oikeassa todetessaan, että hänen vuoronsa tulee varmaankin vasta puolenyön jälkeen. Aina kun istuntomme kestää yöhön asti, tavoitteenani on kuitenkin ollut lopettaa viimeistään tasan kello kahdeltatoista. Emme aivan onnistuneet siinä tänään. Ylitimme tavoitteen kymmenellä minuutilla, mutta olen hyvin kiitollinen arvoisalle komission jäsenelle, jolla oli merkittävä osuus siinä, ettei aika ylittynyt tämän enempää. Pyydän tulkeilta kopeissaan sekä muilta taustajoukoilta ymmärtämystä, vaikka tämä istunto kestikin kymmenen minuuttia yliaikaa. Yritimme parhaamme!


{'language': 'fi'}