Europos saugumo ir gynybos politikos operacija Čado rytuose ir Centrinės Afrikos Respublikos šiaurėje (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas yra Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl Europos saugumo ir gynybos politikos operacijos Čado rytuose ir Centrinės Afrikos Respublikos šiaurėje.
Manuel Lobo Antunes
Tarybos pirmininkas. - (PT) Ačiū, gerb. Pirmininke. Pirmininkaujančioji Portugalija vertina šią progą pasdalyti mintimis apie galimybę ESGP (Europos saugumo ir gynybos politikos) pagrindu atlikti operaciją Čado rytuose ir Centrinės Afrikos Respublikos šiaurėje. Darfūro konfliktas tebelieka vienas iš svarbiausių ES užsienio politikos prioritetų. Esame patenkinti pastaruoju metu pasiekta pažanga, ypač pranešimu, kad spalio 27 d. prasidės diskusijos, remiamos Jungtinių Tautų ir Afrikos Sąjungos nepaprastojo pasiuntinio, ieškant taikaus konflikto sprendimo būdo, kuris pagerintų taikos Darfūre perspektyvas. Antra mes taip pat palankiai vertiname vieningą Saugumo Tarybos rezoliucijos 1769 priėmimą. Ja organizuojama UNAMID (AS ir JT jungtinoperacija), kuri papildomai suteiks naujos energijos pastangoms, dedamoms siekiant išspręsti konfliktą Darfūre.
Tačiau, kad šios pastangos duotų rezultatų, Darfūro konflikto klausimą reikia spręsti platesniu regioniniu požiūriu. Labai didelį nerimą kelia konflikto neigiamas poveikis humanitarinei ir saugumo situacijai kaimyninėse šalyse, ypač Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje. Mūsų nuomone, neįmanoma rasti ilgalaikio Darfūro konflikto sprendimo nestabilizavus situacijos kaimyninėse šalyse.
Kaip žinote savo liepos 23 d. išvadose Taryba pabrėžė, kad reikia neatidėliojant spręsti Darfūro krizės destabilizuojančio poveikio humanitarinei bei saugumo padėčiai kaimyninėse šalyse klausimą ir pakartojo pritarianti įvairių sričių JT pajėgų dislokavimui rytinėje Čado dalyje bei šiaurrytinėje Centrinės Afrikos Respublikos dalyje.
Be to, Taryba nusprendtoliau dirbti galimo sprendimo dėl perėjimą užtikrinančios operacijos klausimu, vadovaudamasi Europos saugumo ir gynybos politika, siekdama palaikyti šį įvairių sričių JT pajėgų dalyvavimą didinant šios srities saugumą.
Pasirengimas tokiai operacijai vyko visą vasarą. Rugsėjo 12 d. Taryba patvirtino krizės valdymo koncepciją, kurioje nustatomi pagrindiniai šios perėjimą užtikrinančios operacijos parametrai. Ypač pabrėžiama, kad siekiama apsaugoti pavojuje atsidūrusius civilius, ypač pabėgėlius ir perkeltuosius asmenis, ir palengvinti humanitarinės pagalbos pristatymą didinant regiono saugumą.
O dėl vidaus politinės situacijos šiose dviejose šalyse, Taryba mano, kad misija turėtų išlikti savarankiška, objektyvi ir neutrali. Šia koncepcija grindžiamas planavimas vykdomas pagal ES krizių valdymo procedūras. Kiti veiksmai, kurių reikia imtis, bus bendrų veiksmų patvirtinimas pagal operacijos ir operatyvinio plano koncepciją, įskaitant pajėgų sudėties nustatymą. Operacija truks vienus metus ir tikimasi, kad ją pakeis tarptautinJT misija. Bet kokia ESGP operacija Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje turi būti vykdoma pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją ir bus vykdoma būtinai konsultuojantis su JT ir mūsų Afrikos partneriais.
Mes, gyvenantieji ES, pritariame pareiškimui, kurį rugpjūčio 27 d. padarJT Saugumo Tarybos pirmininkas, kuriame jis pažymėjo, kad Saugumo Tarybos pasirengusi duoti leidimą įvairių sričių JT pajėgų dislokavimui rytinėje Čado dalyje bei šiaurrytinėje Centrinės Afrikos Respublikos dalyje. Bet kokią ES operaciją Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje turi papildyti politinės iniciatyvos, kuriomis būtų siekiama susidoroti su Darfūro konflikto regioniniu mastu. Konkrečiai turėtų būti palaikomos bet kokios pastangos, kuriomis būtų siekiama normalizuoti Čado ir Sudano santykius pagal Tripolio ir Rijado susitarimus. Sudanas, Čadas ir Centrinės Afrikos Respublika taip pat turėtų būti raginamos gerbti duotus įsipareigojimus neremti maištininkų judėjimų, veikiančių iš jų teritorijų prieš bet kurias kitas šalis.
Louis Michel
Komisijos narys. - (FR) Gerb. Pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, vakar priėmus Jungtinių Tautų Saugumo tarybos rezoliuciją 1778/2007 dėl tarptautinių pajėgų dislokavimo rytinėje Čado dalyje bei šiaurrytinėje Centrinės Afrikos Respublikos dalyje, yra atrištos rankos Europos Sąjungos Tarybai per keletą dienų patvirtinti ESGP operaciją šiose šalyse. Tai labai sarbus įvykis ir, manau, kad juo reikia pasidžiaugti. Regionai, į kuriuos nukreipta operacija, šiuo metu yra nestabilūs ir nesaugūs, šimtai tūkstančių civilių priversti gyventi ypatingo pažeidžiamumo sąlygomis. Šios situacijos negalima paaiškinti vien tik grandininės reakcijos poveikiu, kurį Darfūro krizturi Čadui ir Centrinei Afrikos Respublikai. Taip pat ją lemia abiem šalims būdingos vidinės priežastys, ypač Čado atveju.
Stabilumą šiuose Čado ir Centrinės Afrikos Respublikos regionuose galima užtikrinti tik tuo atveju, jeigu tarptautiniai veiksmai, ir ypač tie, kurių imasi Europos Sąjunga, apima keletą veiksnių. Jie turėtų apimti: pirma - karinio ir policinio dalyvavimo Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje kokybę; antra - požiūrio, kuris grindžiamas ne tik saugumu, bet ir apima pagalbos teikimą ir politinių struktūrų kūrimą, patvirtinimą, ir galiausia - pajėgumą apriboti ir sulaikyti bet kokį Sudano ir Darfūro regiono kišimąsi į Čado ir Centrinės Afrikos Respublikos reikalus.
Leiskite man išnagrinėti pirmąjį punktą: tai sritis, priskiriama antrajam ramsčiui. Tarybos nariai išreišksavo požiūrius šiuo klausimu ir neabejotinai turės daugiau ką pasakyti per artimiausias dienas. Vienas svarbus elementas, į kurį reikia atsižvelgti dislokuojant tokias Europos gynybos pajėgas, yra būtinybapsaugoti humanitarinę zoną. Todėl mano ECHO personalas dirbo kartu su Tarybos karinių operacijų planuotojais siekdamas užtikrinti, kad būtų laikomasi atitinkamų įgaliojimų ir vyktų karinių ir humanitarinių agentūrų aušto lygio bendradarbiavimas. Mes pareikalavome, kad vietoje dalyvautų Europos gynybos pajėgų ryšių palaikymo karininkai, kad būtų užtikrinti glaudūs ryšiai ir pastovūs informacijos mainai su humanitarinėmis organizacijomis.
Dabar pereisiu prie antrojo punkto. Komisijos teikiamos pagalbos priemonės apima tris aspektus. Pirmasis apima saugumo paramą Čado policijos operacijoms, vadovaujamoms Jungtinių Tautų. Ją iš esmės sudaro finansavimas 800 Čado policijos pareigų apmokymui. Jie bus atsakingi už tvarkos palaikymą stovyklose, kurios buvo įkurtos pabėgėliams ir perkeltiesiems asmenims. Nepaprastai svarbu, kad šios policijos veiksmai būtų pavyzdingi. Be to, labai svarbu, kad ją gerai priimtų vietiniai žmonės. Iki 2007 m. pabaigos šiam tikslui pagal stabilumo priemonę turi būti suteiktas apytikriai 10 mln. eurų finansavimas.
Dabar pereisiu prie humanitarinių priemonių. 2007 m. Komisija skyr30,5 mln. eurų skubiai humanitarinei pagalbai ir daugelį sektorių apimančioms pagalbos programoms, sukurtoms siekiant padėti pabėgėliams, viduje perkeltiems asmenims ir priimančioms Čado bendruomenėms. Centrinės Afrikos Respublika gavo 8 mln. eurų pagalbą, panaši suma buvo skirta ir 2008 m.
Trečiasis elementas susijęs su reintegraciją ir teisių grąžinimu. Papildomas 13,1 mln. eurų finansavimas iš 9-ojo Europos plėtros fondo artimiausiu laiku turi būti suorganizuotas Čadui ir Centrinei Afrikos Respublikai. Programa numatyta kaip ECHO veiklos tęsimas vykdant atstatymo ir perėjimo į plėtrą strategiją.
Gerbiamieji Parlamento nariai, šios pagalbos priemonės būtinos, bet taip pat jos turi būti susietos su veiksmais, apimančiais politinį procesą. Jeigu norima, kad būtų užtikrintas ilgalaikis stabilumas, tarptautiniu ir Europos lygmeniu, naudojamus veiksmus reikia papildyti įvairia kita veikla, susijusia su teisinės valstybės atkūrimu, ekonomikos valdymo atgaivinimu, teisinės ir saugumo sistemos reforma bei politinio vyriausybės ir opozicinių partijų dialogo palaikymu. Savaime suprantama, kad tai - svarbus elementas, ypač atsižvelgiant į 2009 m. rinkimus.
Komisija toliau rems šį bendrąjį požiūrį Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje. Tuo labiau, kad Komisija labai aktyviai bando išspręsti Darfūro konfliktą ne tik teikdama humanitarinę pagalbą ir pagalbą rekonstrukcijai, bet ir remdama derybų ir tarpininkavimo procesą, į kurį esame labai įsitraukę. Neseniai informavau Jungtinių Tautų Generalinį sekretorių Ban Ki-mooną ir Afrikos Sąjungos komisijos pirmininką Alphą Oumarą Konaré, kad Komisija galėtų prisidėti prie specialaus Darfūro fondo palaikydama derybas. Be to, Komisija taip pat finansuoja iniciatyvas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad Darfūro visuomenbūtų įtraukta į konflikto sprendimo procesą ir įpareigota jame dalyvauti.
Karl von Wogau
PPE-DE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. Pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, dėl humanitarinės situacijos Čade, ypač prie šalies 1360 km ilgio sienos su Sudanu, taip pat bendros sienos su Centrinės Afrikos Respublika rajone, mano požiūriu, būtinas tarptautinės bendrijos įsikišimas.
Prieš kelias dienas pati buvau Čade ir galėjau susidaryti įspūdį apie čia susidariusią situaciją. Daugiau nei 400 000 pabėgėlių ir perkeltųjų asmenų apgyvendinti stovyklose, esančiose šiame pasienio rajone. Šioms stovykloms pastoviai gresia pavojus ne tik dėl banditų ir plėšikų gaujų, bet ir dėl džandžavidų iš Sudano. Situacija atviroje šalies teritorijoje yra netgi sunkesnė. Dėl nepakankamo saugumo čia vis daugiau žmonių ieško prieglobsčio stovyklose.
Norint palengvinti šių žmonių padėtį, saugumo situaciją šiame regione reikia pagerinti tiek, kad jie galėtų sugrįžti į savo namus. Tai - sunkus išbandymas ir norint su juo susidoroti, reikia pasidalinti naštą. Jungtinės Tautos įsipareigojo padėti vystyti policijos pajėgas, kurios po to galėtų būti saugumo pajėgų partnerėmis. Kita vertus, Europos Sąjungos buvo prašoma įvesti kariuomenę, kuri sugebėtų atremti džandžavidus ir banditus bei neleisti užpuldinėti pabėgėlių, perkeltųjų asmenų ir civilių gyventojų.
Šiuo rezoliucijos projektu Europos Parlamentas pritaria šiai operacijai, nors ir su tam tikromis sąlygomis: pirma, kaip jūs nurodėte Pirmininke, Komisijos nare, politinės derybos turi būti tęsiamos, nes galiausiai mums reikia politinio sprendimo. Tačiau, jeigu siunčiame kareivius, jie turi turėti tvirtus įgaliojimus, kurie tikrai leistų jiems atgrasinti džandžavidus ir banditus.
Reikia saugoti labai didelę teritoriją. Todėl pajėgos turi būti pakankamai didelės, kad realiai pagerėtų saugumo situacija. Turi būti akivaizdu, kad tai - Europos pajėgos, kuriose dalyvauja kelios Europos šalys. EUFOR misija taip pat turi būti atitinkamai aprūpinta, kad galėtų įgyvendinti savo įgaliojimus. Atsižvelgiant į palyginti mažą karinių pajėgų pajėgumą ir pasienio teritorijos dydį tai reiškia, kad reikia išskirtinio žvalgybos ir transporto pajėgumo, kad karinės pajėgos sugebėtų greitai nustatyti, kur yra grėsmė, ir sugebėtų greitai pasiekti atitinkamą vietovę.
Jokiu būdu neturėtų susidaryti situacija, kurioje dėl nepakankamų įgaliojimų arba įrangos trūkumo Europos pajėgos Čade galėtų tik gintis negalėdamos įvykdyti savo tikrojo įpareigojimo. Kita Europos Parlamento įtraukta sąlyga - turi būti nustatyta aiški pasitraukimo strategija, kurioje būtų numatyta, kaip ir kas perkels EUFOR pasibaigus jos numatytai vienų metų veiklos trukmei.
Be to, dabartiniame rezoliucijos projekte Europos Parlamentas pabrėžia, kad sudėtingos politinės situacijos regione sąlygomis, šios Europos pajėgos Čade turėtų veikti kaip neutralios pajėgos saugumui ir civilių gyventojų apsaugai užtikrinti. EUFOR dislokavimas Konge praėjusiasias metais atskleidė, koks svarbus operacijos sėkmei gali būti patikimas objektyvumas ir savarankiškumas.
Dabar dislokuodama pajėgas ribotam vienų metų laikotarpiui Europos Sąjunga gali įnešti svarbų indėlį gerinant humanitarinę situaciją ir remiant Afrikos Sąjungą, nes ji prisiima daugiau atsakomybės regione. Abu šie aspektai būtini ir dėl to prašau jūsų, kad balsuotumėte už dabartinę rezoliuciją.
Ana Maria Gomes
PSE frakcijos vardu. - (PT) Vakar priimtoje Saugumo Tarybos rezoliucijoje 1778 nustatoma, kad situacija sienos tarp Čado, Sudano ir Centrinės Afrikos Respublikos regione kelia grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui.
Šiame Parlamento pasiūlyme dėl rezoliucijos pripažįstamas situacijos skubumas ir Europos Sąjungos pareiga užtikrinti apsaugą. Didžioji dauguma šio Parlamento narių sutinka su vietinėmis humanitarinėmis NVO, su regione esančiais pabėgėliais, gyvenančiais vargingonis ir pastovios baimės sąlygomis, ir su Jungtinių Tautų generaliniu sekretoriumi. Visi mini, kad skubiai reikia tarptautinio dalyvavimo šiame regione ir, kad jis apimtų stiprų karinį komponentą. Nėra šalies arba daugiašalės organizacijos, kuri geriau nei Europos Sąjunga tiktų efektyviai įvykdyti pavedimą, duotą pagal rezoliuciją 1778. ESGP (Europos saugumo ir gynybos politika) subrendo ir yra numatyta tokiems kritiniams atvejams.
Šiomis sąlygomis dėl ES karinių pajėgų siuntimo į regioną Taryba ir pirmininkaujančioji Portugalija gali tikėtis Parlamento paramos. Tačiau Europos Parlamentas privalo išreikšti savo susirūpinimą dėl tam tikrų šios misijos aspektų. Pirma mes bijome, kad valstybių narių nenoras siųsti pajėgas su minimaliu reikalingu personalu ir karine įranga labai sumažins jos efektyvumą. Norėtume pridurti, kad kuo mažesnis bus kitų valstybių narių įnašas, tuo didesnbus Prancūzijos pajėgų sudėtindalis. Tačiau šios misijos nešališkumo supratimas - svarbiausias jos sėkmės faktorius, o Prancūzija nelaikoma neutralia veikėja šiame regione.
Antra Parlamentas prašo, kad šias pajėgas lydėtų diplomatinkampanija šiame regione siekianti paspartinti sutaikinimo procesą Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje. Nestabilumo šaknys, nors ir siejamos su drama Darfūre, taip pat yra vidinės ir gali būti įveiktos tik pasitelkiant vidaus politikos procesus. Kaip tvirtinama Parlamento pasiūlyme dėl rezoliucijos, be nuoširdaus politinio sutaikinimo proceso šiame regione Europos Sąjungos operacija, kurią planuojama tęsti tik 12 mėn., negalės nuolat prisidėti prie taikos šiame regione.
Pagaliau šis Parlamentas džiaugsmingai pritaria pavedimui, duotam pajėgoms, kurios veiks pagal Jungtinių Tautų chartijos VII skyrių. Labai svarbu, kad šis pavedimas būtų tinkamai suprastas vietoje ir kad Europos karinės pajėgos būtų iniciatyvios gindamos pavojuje esančius civilius, kurdamos humanitarinę zoną tarptautinėms organizacijoms bei gindamos Jungtinių Tautų misiją Centrinėje Afrikos Respublikoje ir Čade (MINURCAT). Naujojoje istorijoje daug tragiškų pavyzdžių, nuo Kigali ir Srebrenicos, tų civilių gyventojų, kurie labai brangiai sumokėjo už tarptautinių karinių pajėgų baikštumą ir per didelį skrupulingumą.
Tikimės, kad vieną dieną šia operacija bus pasinaudota kaip veikiančiu ESGP ir efektyvaus daugiašališkumo pavyzdiniu modeliu ir kaip tinkamu įrodymu, kad Europos Sąjunga trokšta stiprinti Jungtines Tautas ir prisidėti prie konflikto išsprendimo pagal tarptautinę teisę ir prisiima atsakomybę apsaugoti ten esančius ginamuosius.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE frakcijos vardu. - (NL) Gerb. Pirmininke, Komisijos nary, gerbiamieji Parlamento nariai, kaip jūs jau sakėte keletą kartų, JT Saugumo Taryba vieningai siekia plėtoti įvairių sričių dalyvavimą rytinėje Čado dalyje bei šiaurrytinėje Centrinės Afrikos Respublikos dalyje vienus metus. Jis apims civilinę ir tvarkos palaikymo JT misiją, kurią mes vadiname MINURCAT pagal JT ir Europos Sąjungos karinę misiją EUFOR, kuri palaikys ir gins ją.
Ši Europos saugumo ir gynybos misija veiks pagal JT Chartijos VII skyrių ir tai labai svarbu, nes tai reiškia, kad ji galės naudotis visomis priemonėmis savo uždaviniui atlikti ir turės didelius įgaliojimus, to ir norėjo Parlamentas. Tai ne tik padidina misijos galimybę pasiekti tikslą, bet ir žymiai padidina jos ir mūsų atsakomybę.
Mes Parlamente ne kartą išreiškėme savo susirūpinimą dėl situacijos Darfūre ir nerimą dėl nesaugumo ir nestabilumo plitimo į kaimynines teritorijas bei visą regioną. Daugiau nei 1 mln. žmonių buvo priversti pabėgti savo šalies viduje arba iš šalies. Jie neapsaugoti nuo visų sunkių išmėginimų būdų ir smurto aktų, nuo kurių moterys ir vaikai paprastai kenčia labiausiai. Be to, ši situacija kelia grėsmę trapiems taikos susitarimams, pasiektiems Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje, nes ne tik politiniai maištininkai, bet ir eiliniai banditai suvokia ją kaip galimybę plėšti, skriausti ir žudyti civilius gyventojus.
Todėl EUFOR užduotis bus nelengva. Tačiau prieš kalbėdami apie tai, turime pagalvoti apie šių karinių pajėgų sukomplektavimą, kaip sakAna Maria Gomes, ir ne tik apie pajėgų sutelkimą, bet ir apie jų aprūpinimą. Aiškėja tiesos momentas kiekvienai valstybei narei, įskaitant mano: momentas, kai be gražių žodžių ir kilnių pareiškimų mes dar turime laiku pristatyti kareivių turtą ir reikmenis. Tai galioja ir Parlamentui. Mes primygtinai reikalavome pateikti išsamią informaciją ir pasinaudojome savo įgaliojimais, kad gautume dokumentuotą ir pagrįstą patarimą. Galėjome tai padaryti iš dalies dėl to, kad praėjusią savaitę turėjome ilgą pokalbį su generolu Davidu Leakey.
Mūsų patarimas pozityvus. Mūsų darbas ir mūsų pareiga bus užtikrinti, kad misija galėtų išvykti į kelionę kiek įmanoma greičiau ir geriausiomis sąlygomis.
Ģirts Valdis Kristovskis
UEN frakcijos vardu. - (LV) Gerb. Pirmininke, Sąjungos už tautų Europą frakcijos vardu norėčiau pabrėžti, kad remiame ESGP karinę misiją Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje, esančią didžiausios pasaulyje taikos palaikymo misijos sudėtyje. Kalbame apie didžiausią pasaulyje tarpvalstybinę humanitarinę krizę. Iš tiesių JT Saugumo Taryba privalėjo imtis veiksmų daug anksčiau. Keturių metų delsimas kainavo gyvybes 200 000 žmonių, 2,5 mln. žmonių buvo išvaryti iš savo namų taip pat buvo žiauriai užpuldinėjami humanitarinės pagalbos teikėjai. Galime numatyti, kad Darfūro konflikto sukeltos krizės mastas leis patikrinti Europos Sąjungos politinę valią bei jos karinį pajėgumą. Prieš kelias dienas generolas David Leakey užtikrino narius, kad, nepaisant finansavimo problemų ir sunkumų tikintis visų įmanomų grėsmių bei pavojų, kurie gali kilti per operaciją, kalbant karine kalba, Europos Sąjunga yra pajėgi vykdyti šią operaciją ne blogiau nei Bosnijoje ir kariniu požiūriu operacija turėtų būti mažiau įtempta.
Angelika Beer
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Gerb. Pirmininke, gerbiamieji Parlamento nariai, štai keletas skaičių, susijusių su tuo, apie ką mes kalbėjome: 230 000 pabėgėlių, dar papildomai 170 000 viduje perkelti asmenys ir apytikriai 700 000 žmonių, kuriems netiesiogiai gresia užpuolimo pavojus.
Esame čia tam, kad užpildytume šią spragą, šį vakuumą, apsaugos srityje. Tai turi būti Europos misijos tikslas. Nuo vakar dienos didelių įgaliojimų sąlyga įvykdyta. Neutralumo klausimas neišspręstas. Šiuo metu atrodo, tartum jau dislokuotas Čade Prancūzijos karines pajėgas paprasčiausiai ketintų sustiprinti kelios šalys. Kultūrų dialogas labai svarbus siekiant sėkmingai įgyvendinti šią užduoti.
Tačiau iš užsienio reikalų ministrų, kurie penktadienį priėmsprendimą, aš labai norėčiau, kad jie užtikrintų, jog EUFOR misijos veikimo zona būtų aiškiai nustatyta. Šiuo metu tai vis dar nėra padaryta. Būtų katastrofa, jeigu misijai nebūtų leista veikti ten, kur skubiausiai reikalinga pagalba - būtent pasienio zonoje. Tikiuosi, kad Europos Sąjunga tarsis su Čado režimu ir garantuos, kad jis taip pat turi teisę veikti išilgai 35 km pločio pasienio teritorijos. Kitaip tai bus į figos lapelį panaši operacija, kuri galėtų sukelti pavojų dar daugiau žmonių.
Tobias Pflüger
GUE/NGL frakcijos vardu. - (DE) Gerb. Pirmininke, norėdamas išaiškinti sakau, kad tai yra ESGP misija Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje pagal JT Chartijos VII skyrių. Kitaip tariant, tai yra karinoperacija. Kalbama ne apie Sudaną ir Darfūrą. Prancūzijos vyriausybnori šios ES misijos bet kokia kaina. Ji nori pati parūpinti ginkluotojų pajėgų štabą ir operacijų štabą. Vokietija ir Britanija šiuo klausimu labai skeptiškos. Prancūzijos ginkluotosios pajėgos jau yra dislokuotos Čade. Visiškai aišku, kad Prancūzija veikia kaip Čado ir Centrinės Afrikos Respublikos vyriausybių gynybos pajėgos ir dabar paprasčiausiai nori pagražinti savo dalyvavimą ES ženklu. Prancūzijos karinės pajėgos nėra neutralios. Priešingai - jos aiškiai šališkos. Pvz., jos bombardavo šalyje veikiančius sukilėlius. Sukilėlių lyderiai paskelbė, kad, jeigu ES ginkluotosios pajėgos nebus neutralios, jie kariaus prieš šias ginkluotąsias pajėgas.
Dabar išgirdau, kad Šiaurės Europos kovinės grupės nebus, o JT rezoliucijoje raginama atvirai bendradarbiauti su Čado kariškiais ir policija. Šiuo atveju akivaizdu, kad Čadas ir Centrinės Afrikos Respublika nėra demokratinės šalys. Pabėgėlių sugrąžinimas nėra šių ES pajėgų įgaliojimų dalis ir ši misija yra - atvirai kalbant - nepaprastai pavojinga. Kaip frakcija balsuosime prieš pateiktą rezoliuciją, nes, manome, kad situacija dėl šios operacijos ne gerės, o tik toliau blogės.
Hubert Pirker
(DE) Gerb. Pirmininke, Komisijos nary, leiskite man paaiškinti Tobias Pflüger ir kitų labui: ES pajėgų įgaliojimai savo pobūdžiu yra humanitariniai ir juos sudaro pabėgėlių iš Čado ir Darfūro saugumo užtikrinimas, taip pat ir karinėmis priemonėmis. JT Saugumo Taryba pritarJT įgaliotų Europos pajėgų dislokavimui ir dėl to Europos Sąjunga iš karto atsidūrtarptautiniame akiratyje siekiant nustatyti, ką ji iš tikrųjų gali pasiekti užsienio politikos ir kariniu požiūriu.
Ši operacija reiškia ir riziką, ir galimybę: rizika yra dėl nepaprastai sudėtingos politinės situacijos šiame konflikto prislėgtame regione, bet kita vertus, ji taip pat leidžia įrodyti, kad Europos Sąjunga suformavo užsienio politiką ir karinę galią ir tikrai gali veikti siekdama apsaugoti pabėgėlius šiame regione.
Tačiau šiuo metu, ir šios nuomonės laikosi daugelis, rizika didesnė, negu galimybė. Todėl Europos Parlamentas sudarjau apibrėžtų sąlygų sąrašą: nuo terminuotų įgaliojimų iki tikslių tikslų ir uždavinių apibrėžimų, tinkamo pasirengimo ir techninės įrangos EUFOR karinėms pajėgoms bei operatyvinių įgaliojimų suteikimo, įskaitant pasitraukimo strategiją.
Savaime suprantama, kad ši operacija būtų sėkminga, vietinės vyriausybės turi ne tik ją patvirtinti, bet ir remti. Vis dėlto jeigu visos šios sąlygos, kurias nustatEuropos Parlamentas, bus išpildytos, sėkmės perspektyvos bus didesnės nei rizikos, ir, manau, visi sutinkame su šia nuomone.
Michel Rocard
- (FR) Gerb. Pirmininke, Komisijos nary, Tarybos pirmininke, esu patenkintas rezoliucijos projektu ir sprendimu, kuris joje palaikomas, taip pat norėčiau dar kai ką pasakyti: kai vyrų brutalumas sukelia tokio masto tragedijas ir kančias, kokį matome Darfūre, mūsų sąžinreikalauja solidarumo. Esu labai patenkintas, kad Europos Sąjunga reaguoja į Jungtinių Tautų Generalinio Sekretoriaus pateiktą prašymą.
Daug narių ir diplomatų, įskaitant mano draugę ir kolegę Aną Marią Gomes, kaip tik dabar pabrėžė, kad jokiu būdu negalima leisti, jog ši operacija atrodytų kaip galimybpalaikyti Prancūzijos interesus arba prailginti Prancūzijos karinį dalyvavimą šiame regione. Tikiuosi, kad nieko nenustebinsiu taip pat labai remdamas šį požiūrį.
Kalbėdamas kaip buvęs ministras pirmininkas galiu pasakyti su tam tikru įsitikinimu, kad Prancūzija vis dar yra šiame regione tik dėl savo didelio istorinio palikimo, kai kolonializmo našta buvo tokia, kad buvo reikalinga solidarumo su žmonėmis politika siekiant padėti jiems susigrąžinti taiką ir stabilumą bei paskelbti efektyvaus valdymo pradžią. Prancūzija nebeturi jokių strateginių arba ekonominių interesų šiuose regionuose ir aš esu vienas iš tų, kurie labiau norėtų matyti mus jau seniai pasitraukusius. Tai išsaugotų daugybę pinigų ir tikrai būtų mūsų pačių labui. Net urano ištekliai Nigerijoje neturi labai didelės reikšmės. Paprasčiausiai reikia pakankamai taikos ir stabilumo, kad šiais telkiniais galėtų pasinaudoti visi ir būtų sukurta konkurencinga rinka.
Tada iš esmės tai - Europos taikos palaikymo operacija, o ne tik Prancūzijos, ir būtent taip turėtų būti. Tačiau aš dar norėčiau perspėti: šią viziją galima paversti tikrove tik tada, jeigu daug Europos valstybių narių sutiks pasiųsti karius. Būtų žalinga, jeigu solidarumo dvasia, kuri dėl istorinių priežasčių kelia didesnius reikalavimus Prancūzijai, negu kitoms šalims, tiek, kad mes turime didžiausią kontingentą, dėl jūsų nedalyvavimo virstų į pokolonijinį įtarinėjimą. Tai būtų beprasmiška ir norėčiau labai paprieštarauti dėl to.
Leiskite man užbaigti kita pastaba. Šį rytą mūsų kolegos nario Michaelio Gahlerio pateiktas pakeitimas bent kartą, jo liūdesiui, buvo netinkamas. Čado Respublika per savo užsienio reikalų ministrą iš esmės davsavo sutikimą šiai operacijai raštišku pranešimu, kuris prieš kelias dienas buvo nusiųstas Saugumo Tarybai. Turiu šio dokumento kopiją čia ir džiaugsiuosi galėdamas ją pateikti Michaeliui Gahleriui.
Eoin Ryan
Gerb. Pirmininke, aš taip pat palaikau sprendimą pasiųsti 4 000 ES karių į Čadą kaip taikos palaikymo pajėgas. Tikrovtokia, kad Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje labai nestabilu. Žinome, kad Sudane esančio Darfūro regione vyksta genocidas. Jeigu į Čadą nebus pasiųsti taikdariai, rizikuosime, kad šiame Afrikos regione bus pasiektas dar aukštesnis nestabilumo ir smurto lygis.
Suskaičiuota, kad Čade esančiose pabėgėlių stovyklose yra 400 000 pabėgėlių iš Centrinės Afrikos Respublikos ir Darfūro. Tačiau šiose stovyklose yra sukomplektuota tik 250 sargybinių iš Čado armijos. Pabėgėlių stovyklos Čade - didžiulhumanitarinkrizir tarptautinbendruomenė, įskaitant Europos Sąjungą, turi padėti Čado vyriausybei susitvarkyti su šia eskaluojama ir didėjančia problema. Pasakojimai, kuriuos išgirdome iš žmonių, kurie neseniai lankėsi šiame regione, iš tikrųjų baisūs ir, kaip sakiau, turime padaryti viską, ką galime padaryti, kad pabandytume sumažinti žmonių kančias, kurios tęsiasi šiuo metu.
Labai palaikau sprendimą, kuriuo Sudane numatoma dislokuoti 260 00 JT taikdarių. Europos Sąjunga turi būti priekinėse pozicijose dalyvaudama šiose taikos palaikymo pajėgose. Taip pat džiaugsmingai pritariu šiandien mano vyriausybės priimtam sprendimui, kuriuo siekiama atlikti skubų ir išsamų būsimo vaidmens, kurį Airijos taikdariai galėtų suvaidinti JT ir ES taikos palaikymo misijose Sudane, Centrinės Afrikos Respublikoje ir Čade, vertinimą.
Michael Gahler
(DE) Gerb. Pirmininke, situacija Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje yra kebli jos paliestiems žmonėms ir dėl to aš iš esmės palaikau ES dalyvavimą siekiant stabilizuoti situaciją ir pagerinti realias su ja susijusių žmonių gyvenimo sąlygas.
Savo rugpjūčio 27 d. pareiškime JT Saugumo Tarybos pirmininko pareiškime apraštarptautinės bendruomenės ketinimus pradėti ES 12 mėn. operaciją, kuria vykdant siekiama užpildyti laiko intervalą, kol bus dislokuota JT vadovaujama misija. Todėl ES taip pat aiškiai apribojo operacijos trukmę iki vienų metų. Esu įsitikinęs, kad šiuo atveju mums reikia didelių įgaliojimų. Tai reiškia, kad turime ne apsiriboti savigyna, o reikalui esant sugebėti siekti savo tikslų priešinantis tiems, kurie nori neleisti mums to daryti.
Vakarykščios Saugumo Tarybos rezoliucijos tekste nurodoma ši kryptis - ji liečia "įvairių sričių dalyvavimą, kuriuo siekiama padėti sukurti saugumo sąlygas, palankias savanoriškam, saugiam ir nuosekliam pabėgėlių bei perkeltųjų asmenų sugrįžimui". Esame įgalioti "imtis visų reikiamų priemonių".
Raginu Tarybą užtikrinti, kad šios pajėgos nebūtų paprasčiausiai kosmetiškai padailintos Prancūzijos pajėgos. Vado tautiškumo požiūriu taip pat reikėtų atsižvelgti į vietinį jautrumą. Deja, iki šiol Prancūzija nebuvo neutrali Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje vykstančiuose konfliktuose. Ji tradiciškai rėmvyriausybę. Dėl to vietiniame lygmenyje vadovybės ir operacijos pasirinkta kalba turėtų būti anglų, kad žmonės pagaliau suprastų, kad šie europiečiai aiškiai skiriasi nuo tų, kuriuos jie priprato matyti.
Iš tikrųjų kalbant Britanijos klausimu JK neleido Briuselyje esančiam ES vadovavimo štabui vadovauti operacijai ir, mano požiūriu, tai nusipelno didelės kritikos. Nedalyvauja patys, bet neduoda kitiems pasinaudoti bendromis struktūromis. To mes neturėtume priimti iš tų, kurie ateityje nedalyvaus.
Dėl tikslų pasiekiamumo aš vis dar abejoju. Ar mes nustatėme aiškius savo tikslus? Kiek šalies teritorijoje perkeltų asmenų turėtų sugrįžti namo iki metų pabaigos? Kiek pabėgėlių iš Darfūro turėtų sugrįžti į Darfūrą? Mes nebūsime pasiekę pakankamai, jeigu po metų perduotume estafetę su tuo pačiu stovyklose tebeesančių žmonių skaičiumi.
Išlaidos taip pat didelės. Girdėjau, kad 100 mln. eurų kainuos tik tinkamo kilimo ir leidimosi tako bei štabo būstinės statyba. Po to yra karinių pajėgų einamosios išlaidos. Ar gali Taryba pateikti mums koki nors konkrečią informaciją apie bendrą finansinę programą?
Turiu paskutinį, bet, mano manymu, esminį klausimą. Prieš dislokuodami pajėgas turime turėti aiškią Čado vyriausybės garantiją, kad ji po to pritars JT vadovaujamų pajėgų dislokavimui, kad ir kokia būtų jų sudėtis. Girdėjau, ką mano kolegos pasakė. Norėčiau turėti patvirtintą raštu oficialų dokumentą iš Čado vyriausybės, o ne patvirtintą JT Saugumo Tarybos ministro žodžiu. Kai turėsiu šią garantiją, galėsiu balsuoti už projektą. Priešingu atveju po metų mes tikrai susidursime su pasirinkimu, ar pratęsti operaciją, ar pasitraukti ir palikti karinį vakuumą, kuriame galėtų greitai susidaryti situacija, panaši į dabartinę. Tokiu atveju mes būtume tiesiog leidę išmesti į balą šimtus milijonų.
Alain Hutchinson
(FR) Gerb. Pirmininke, Komisijos nary, Tarybos pirmininke, mane džiugina, kad šiandien sugebėjome pravesti diskusijas ir balsuoti už rezoliuciją dėl klausimo, kuriam mano nuomone nebuvo skiriama pakankamai dėmesio, nes situacija, su kuria susiduria Sudano, Čado ir Centrinės Afrikos Respublikos bendruomenės yra paprasčiausiai netoleruotina ir būtent to mes niekada neturėtume pamiršti šiame Parlamente.
Aš nepamiršau fakto ir neketinu jo nutylėti, kad visa ši afera yra vienas ir Darfūro genocido padarinių, t. y. įvykio, kuris buvo maskuojamas kaip kažkoks kitas. Nuo 2003 m. dėl Darfūro krizės atsirado du su puse milijono pabėgėlių, įskaitant 125 000 pabėgėlių Čade. Be to, čia yra keli šimtai tūkstančių žuvusiųjų.
Be to, iki šios dienos Jungtinių Tautų humanitarinės agentūros ir NVO turėjo 31 kartą perkelti savo stovyklas, kad išvengtų smurto, nors tai nesutrukdSudano policijai areštuoti daug jų pareigūnų, nužudyti 12 humanitarinių darbuotojų ir dingti kitiems penkiems.
Rezoliucija, kurią pateikiame šiandien, yra aiškiai numatyta kaip efektyvi pagalba siekiant tikslo, kuriuo siekiama padaryti galą situacijai, esančiai pasienio regionuose. Ši situacija yra nepriimtina, net ji nėra santykinai reikšminga, kai matome katastrofos mastą, šiuo metu besirutuliojantį toje pasaulio dalyje.
Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad mūsų atsakomybneturėtų apsiriboti atskirų ir siaurai apibrėžtų operacijų rėmimu ar vykdymu, kaip kritine reakcija į konfliktines situacijas. Ši atsakomybragina imtis veiksmų platesniame kontekste, kuriam tokie konfliktai priklauso. Be to, ji ragina pirmiausia imtis priemonių prieš įvykius - kitaip tariant, dėti visas įmanomas pastangas siekiant užtikrinti, kad tokie konfliktai neatsirastų.
Kita mano pasisakymo dalis susijusi su šiame regione veikiančių humanitarinių organizacijų situacija. Būdas, kuriuo vystosi ginkluotojų pajėgų intervencijos metodai ir humanitarinių agentūrų konfliktinėse situacijose vaidinamas vaidmuo reiškia, kad šias dvi dalis skirianti riba darosi vis neryškesnė.
Kadangi painiava, esanti tarp karinio ir humanitarinio personalo, turi polinkį kenkti toms misijoms, kurios tradiciškai priskiriamos humanitarinėms agentūroms, dabar suvokiame, kad kyla pavojus pačiam humanitarinės pagalbos darbuotojų išlikimui ir kartu saugumui visų tų žmonių, kuriems šios paslaugos turėtų būti naudingos.
Todėl labai svarbu, kad mūsų gynybos pajėgos jokiu būdu nebūtų įveltos į operacijas, kuriose dalyvauja šiame regione dirbančios įvairios humanitarinės grupės. Esu patenkintas matydamas, kad į šiandien mums pateiktą dokumentą įtrauktas šis punktas, kuris yra toks svarbus mūsų plėtros politikos ateičiai tiek šiame regione, tiek ir bet kurioje kitoje pasaulio vietoje.
Colm Burke
Gerb. Pirmininke, aš ryžtingai remiu ESGP misijos siuntimą prie Čado ir Darfūro sienos ir su džiaugsmu priimu galimybę šiandien aptarti šį pasiūlymą.
Darfūro konfliktas turėjo skaudžių tarpvalstybinių padarinių kaimyniniam Čadui ir Centrinės Afrikos Respublikai, kai pasklido daugybpabėgėlių ir atsirado tūkstančiai perkeltųjų asmenų.
Aukšto lygio ekspertų nuomone ši misija yra įvykdoma nepaisant kai kurių didelių operatyvinių ir saugumo iššūkių. Šioje zonoje infrastruktūra prasta, trūksta vandens ir logistikos grandinės yra sudėtingos. Be to, tokia misija susidurs su sukilėlių grupių, kurios yra prieš vyriausybę, keliama grėsme. Tačiau pagal neseniai šiame regione atliktus nuodugnius tyrimus atrodo, kad visi šie išbandymai įveikiami.
Vadinasi, nėra priežasčių toliau atidėlioti dislokavimą, nes turime karinę galią. Dabar mums bereikia politinės valios.
Raginu Airijos karines pajėgas, kad jos suformuotų šios ESGP misijos dalį. Nuoširdžiai jaučiamas pasaulio įsikišimo į šį regioną jausmas ir Airijos pastangos galėtų sudaryti kilniadvasiškų Europos pastangų dalį siekiant stabilizuoti padėtį šiame pasienio regione.
Šiai operacijai galėtų būti pritraukti kariai iš Šiaurės šalių kovinių grupių. Kaip ir šių kovinių grupių, taip ir dabartinESGP misija turėtų būti numatyta kaip perėjimą užtikrinanti operacija. Be to, šiuo metu Libane esantys Airijos kariai taip pat galėtų įsijungti į šią misiją.
Šios pajėgos turi daug deramų tikslų. Jos turėtų pagerinti saugumo situaciją šiame regione prieš būsimąjį Jungtinių Tautų misijos dislokavimą Darfūre. Be to, tai būtų pagalba siekiant palengvinti organizacijų darbą, nes jos galėtų atverti anksčiau uždarytus humanitarinius koridorius. Trečia tai pagaliau palengvintų Sudano pabėgėlių grąžinimą.
Manau, ši misija turi turėti didelius jėgos naudojimo įgaliojimus pagal JT Chartijos VII skyrių, kurie leistų prireikus panaudoti atgrasymo priemones, ypač per išpuolius prieš civilius gyventojus, stovyklas, kaimus, humanitarinės pagalbos darbuotojus, JT policijos pareigūnus ir savigynos atvejais.
Lietingas sezonas baigiasi. Tikėtina, kad atakos prieš pabėgėlių stovyklas padažnės, nes nereguliarios kariuomenės ir sukilėlių grupės pasibaigus lietums tapo judresnės. Dabar JT tinkamas laikas veikti. Neveikimas kainuoja gyvybes. ES yra priimtiniausia organizacija šiai misijai atlikti dėl kelių priežasčių, gerai tinkančių imtis šios užduoties.
Raginu Tarybą nedelsiant patvirtinti bendrus veiksmus ir nustatyti galutinius etapus pasiūlyme, kad nepavėluotume įvesti ES karinių pajėgų ten, kur jų skubiai reikia.
Geoffrey Van Orden
Gerb. Pirmininke, šią popietę Parlamente mes atrodo turime daugybę kabinetinių generolų! Beviltiška humanitarinir saugumo situacija Darfūre ir kaimyniniuose Čado regionuose bei Centrinės Afrikos Respublikoje iš tiesų verkiant prašosi tarptautinių veiksmų, bet turiu pasakyti, kad šis klausimas skiriasi nuo šiandien mums pateikto klausimo, kuris iš tiesų yra apie ESGP, kaip girdėjome iš tiek daug kalėjusiųjų.
Ilgai prieštaravau išteklių švaistymui, dubliavimui, dalyboms, tikrai visiškam dubliavimui ES pastangose vystyti karinę galią. Čia nėra ES karinių pajėgų reikalas, Eoinai Ryanai. Mūsų šalys turi karines pajėgas ir jau yra puikiai išbandytos tarptautinės karinės intervencijos organizavimo struktūros tų nedaugelio valstybių, kurios turi pajėgias ginkluotąsias pajėgas ir ekspedicinį gebėjimą. Tai pirmiausia vykdoma per NATO ir JT. ES institucijos mažai kuo gali prisidėti prie karinių reikalų.
Akivaizdu, kad ESGP entuziastų motyvai iš esmės politiniai. Iš tiesų, kažkas pasakė, kad į Čadą reikėtų pažvelgti kaip į politinę galimybę. ES pati pasisiūlJT, o ne JT pakvietES. ES desperatiškai siekia prisegti savo institucinę etiketę prie kitos karinės operacijos. Tačiau nenuostabu, kad šalių kariniai štabai nepritaria eurokratų entuziazmui. Esant tūkstančius mylių iki artimiausio jūsų uosto nusitęsusioms susisiekimo linijoms, trūkstant vandens išteklių ir infrastruktūros bei nenoras imtis puolamųjų karinių operacijų prieš sukilėlius, Čado misija visais požiūriais pavojinga. Britanija, Vokietija ir Italija jau pasakė, kad jos nesiųs jokių karinių pajėgų.
Ką šios pajėgos ketina daryti? Žinoma, kad ne paleisti ugnį į ginkluotus priešiškus elementus, kurie sukūrchaosą šioje didžiulėje Afrikos teritorijoje. Todėl neabejotinai didžioji dalis jų pastangų atiteks savisaugai ir išgyvenimui labai sunkioje logistinėje situacijoje. Mes iš tiesų turime liautis flirtavę ir naudojęsi žmonių tragedija kaip politine galimybe.
Manuel Lobo Antunes
Tarybos pirmininkas. - (PT) Aš turiu labai trumpai pabrėžti, kad šį pasiūlymą pasiųsti pajėgas ESGP (Europos saugumo ir gynybos politikos) pagrindu į Čadą ir Centrinės Afrikos Respubliką palaikdauguma narių, kalbėjusiųjų šiuo klausimu. Kaip ir jūs sužinosite ir, kaip jau šiandien buvo paminėta čia, šiuo metu - manau kaip tik vakar - Saugumo Taryba leido Europos Sąjungai atlikti šią operaciją. Kaip buvo minėta, šis leidimas buvo reikalingas Europos Sąjungai, kad būtų galima pradėti operaciją. Visi karinio pasirengimo ir planavimo darbai, faktiškai visas karinis pasirengimas dabar gali būti pradėtas ir vėliau Taryba neabejotinai pateiks nuomonę šiuo klausimu per bendruosius veiksmus.
Manau, kad, įsipareigojusi dalyvauti šiame procese, Europos Sąjunga dabar gali, kaip ir turėtų būti šiuo atveju, pereiti nuo pareiškimų apie ketinimą ir pažadų prie praktinių žingsnių bei veiksmų. Tai atitinka tai, ką Europos Sąjunga visada sako yra ir kas turi būti - jos įsipareigojimus Afrikai ir Afrikos žmonėms. Mes privalome padėti Afrikai ir Afrikos žmonėms glaudžiai ir visapusiškai bendradarbiaudami, kad jie galėtų pasiekti taiką ten, kur yra konfliktas, pažangą, kur yra skurdas, išsaugoti sveikatą ir įgyti išsilavinimą, kur yra ligos bei bet ką, ko nėra arba yra labai mažai. Taip mes taip pat užsitikrinsime pagarbą mūsų vertybėms ir principams savo užsienio politikoje. Todėl pirmininkaujančioji Portugalija pritaria šiems naujausiems įvykiams ir, savaime suprantama, taip pat kreipia dėmesį į didelę daugelio narių paramą šiai operacijai, kuri tapo aiški šioje diskusijoje.
Pirmininkė
Diskusijų pabaigai, aš gavau penkis pasiūlymus dėl rezoliucijų pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį().
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks 2007 m. rugsėjo 27 d., ketvirtadienį.

{'language': 'lt'}