Anföranden på en minut om frågor av politisk vikt
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut (artikel 144 i arbetsordningen).
Timothy Kirkhope
(EN) Herr talman! Vi uppskattar era vänliga ord om Nicholas Bethel. Sedan hans bortgång för fjorton dagar sedan har alla partier, oavsett politisk färg, hyllat honom. När vi diskuterar frågan om mänskliga rättigheter, en alltid lika angelägen fråga, måste vi komma ihåg hans enorma insatser. Vi minns med stolthet när han trots sin dåliga hälsa tog emot Schumanmedaljen 2003 och höll ett rörande och välformulerat tal till ledamöterna i vår grupp. För många människor är hans kamp för både Nelson Mandela och Andrej Sacharov något som vi inte får glömma.
Elena Bonner, Andrej Sacharovs änka, skrev ett brev till Nicholas Bethels familj för ett par dagar sedan. Hon skrev att utan hans hjälp hade varken Sacharovs eller många andra dissidenters situation i det tidigare Sovjetunionen med dess repressiva regim erkänts på ett korrekt sätt i övriga världen.
På brittiska konservativa delegationens vägnar är jag stolt över att framföra en hyllning till en modig man. De av oss som deltog i hans begravning i London i torsdags insåg vilken otroliga stolthet och tillgivenhet som så många vänner och kolleger både inom och utanför den politiska världen kände för honom. Våra tankar och böner finns i dag hos hans familj.
Det är ett privilegium för mig och många av mina kolleger här i parlamentet att få ha arbetat tillsammans med en så betydande och mänsklig person.
(Applåder)
Marianne Mikko
(ET) Mina damer och herrar! Ryssland har på flera olika sätt börjat visa oss var, enligt dess sätt att se på saken, Europeiska unionens gränser bör ligga.
Ända sedan augusti har ändlösa bilkaravaner stått vid Narva gränsövergång i mitt hemland Estland. När det är som värst kan det ta mer än 100 timmar att korsa gränsen, med över 400 lastbilar i kö. Situationen vid gränsen mellan Ryssland och Lettland är ännu värre.
Kreml har gått med på en inledande diskussion om denna fråga i Moskva den 16 november, men det är ännu två månader dit.
Jag uppmanar Europeiska kommissionen och Europeiska rådet att ta sig an frågan betydligt tidigare, vid nästa toppmöte om en månad, den 26 oktober i Portugal.
Parterna skulle här få ett utmärkt tillfälle att förbättra förbindelserna genom att fokusera på praktiska frågor som att skapa problemfria gränsövergångar.
Den fria rörligheten för varor är en av Europas mest grundläggande friheter. Ryssland som aspirerar på medlemskap i WTO, kan inte kosta på sig att agera på detta sätt. När allt kommer omkring vill Ryssland ha EU:s stöd.
Marco Pannella
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Den 30 oktober 1985 gav Altiero Spinelli denna kammare förtroendet och uppgiften att fortsätta med den europeiska revolutionen eftersom han befarade att ett nationernas Europa i stället för en Europeisk nation snabbt skulle underminera reformen av Europaparlamentet 1984. Jag vill helt enkelt citera vad han sa den 31 december: ”Europaparlamentet kan avge misstroendevotum mot kommissionen, kan få den att avgå, förkasta budgeten, eller rösta för en annan budget än den som rådet lagt fram. Men framför allt måste Europaparlamentet överlämna sina yttranden till rådet. Utan dessa yttranden kan inte rådet besluta!” Spinelli, som organiserade tiotals möten om denna fråga i flera olika europeiska länder, avslutade med att säga att ”Europaparlamentet bör ha modet att kämpa för att få igenom sin uppfattning.”
Herr talman, vi valde ett militärt snarare än ett parlamentariskt förfarande för att skapa en ny struktur, en ny organisation för Europa. Det verkar som att opinionsmätningarna tydligt talar om för oss vad Europas folk tycker om detta, och om att vi har ett byråkratiskt nationernas Europa i stället för en europeisk nation.
Talmannen
Vi förstår er revolutionära entusiasm, herr Pannella. Vi måste ändå hålla oss till arbetsordningen, och enligt den har vi rätt till anföranden på en minut. Ni har talat i nästan två minuter.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Herr talman! En katolsk institution för högre utbildning i Polen har nyligen ansökt om ett stipendium från Europeiska unionen. I vårt land historia har katolicismen spelat en stor roll i kampen för frihet under kommunisteran, och den har allmänt verkat för utvecklingen av demokrati. Man skulle till och med kunna jämföra det med den roll som socialismen spelade i Francos Spanien. Polsk katolicism har aldrig gjort något för att skada det judiska folket. Jag har emellertid hört att judar har vänt sig till Europeiska kommissionens ordförande och försökt stoppa detta stipendium. Detta är att lägga sig Polens angelägenheter, det som rör Polens förbindelser med Europa, den polska nationen och religionen. Europeiska unionen bör lita på berörda polacker och inte låta sig påverkas av lobbygrupper.
Milan Horáček
(DE) Herr talman! Angela Merkel tog i går emot Dalai Lama i förbundskanslerns kansli. I enlighet med sin strategi att isolera Dalai Lama från den internationella scenen begärde Kina att Merkel inte skulle ta emot honom. Vid flera andra tidigare tillfällen har Peking anmodat förbundsregeringen att vägra Dalai Lama inträde. Detta skamlösa beteende är ännu mer anmärkningsvärt med tanke på att Kina nästa år vill spela rollen av välvillig värd för Olympiska spelen. Vi har sett detta slags fräcka försök att utöva press inte bara på Tibets folk utan på mänskliga rättigheter i allmänhet. Det är därför som jag stöder årets kinesiska kandidat för Sacharovpriset. Jag undrar på allvar vad vi kan förvänta oss mer i år, och vad mer som måste hända innan Europa upphör att allför lättvindigt sälja ut sitt system av värderingar i utbyte mot ekonomiska intressen. Detta gör Andrea Merkels agerande i går ännu mer uppmuntrande!
(Applåder)
Pedro Guerreiro
(PT) - Jag skulle vilja ta tillfället i akt att uttrycka vår solidaritet med soldaterna och med de som representerar medlemmarna i de väpnade styrkor som är föremål för disciplinförfaranden med anledning av denna verksamhet. Dessa utövar och upprätthåller legitima rättigheter för medlemmar i väpnade styrkor i Portugal, särskilt när det gäller sådant som rör sociala och professionella aspekter, vilka man försöker främja som en nödvändig glorifiering av det militära livet.
Jag skulle vilja avsluta med att påminna om den rekommendation som utfärdades av Europarådets parlamentariska församling den 11 April 2006 om mänskliga rättigheter för medlemmar av beväpnade styrkor. Enligt denna är medlemmar av beväpnade styrkor medborgare i uniform, och måste åtnjuta samma grundläggande friheter - inklusive de som är fastställda i den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och den europeiska sociala stadgan - samt samma skydd av sina rättigheter liksom samma värdighet som andra medborgare.
Bernard Wojciechowski
(EN) I augusti deltog parlamentets talman i kongressen för det tyska Landsmannschaft. Hans beslut att stödja denna organisation visar att talmannen inte är kapabel att agera neutralt när hans lands intresse för att skriva om historien finns med i bilden.
På grund av sådana organisationer och deras vilseledda anhängare kan det tyska folket kanske tro på lögnen om att Polen begick hemskheter genom att ta emot de historiskt sett polska landområdena väster om floderna Oder och Neisse från stormakterna. En polsk politiker skrev en gång att de anglosaxiska parterna i Potsdamfördraget hade lagt fram en formulering om att vi tilldelats de västra landområdena som kompensation för att vi förlorat de östra. Den polska nationen har förkastat denna formulering och anser inte att dessa landområden är en kompensation från Rysslands sida för den östra hälften av vårt fädernesland. Nationen anser att de västra landområdena är en kompensation för tyskarnas skuld för begångna brott, en ersättning som inte har något att göra med Lviv och Vilnius.
Talmannen för ett parlament som representerar 27 länder förväntas visa objektivitet och representera de gemensamma intressena. Om det är ett problem för talmannen så låt honom vara tyst. EU behöver inte fler motbjudande moralpredikande frälsare som talar om fred och samarbete.
Talmannen
Låt mig, herr Wojciechowski, eftersom ni har riktat er till mig personligen, tala om för er att Europeiska unionens principer bygger på att man tillsammans diskuterar saker, och att man för en dialog. I mitt tal pratade jag om försoning, och ingen i Polen kunde kritisera en enda mening av mitt tal, eftersom det var ett tal om just försoning och eftersom era åsikter också är representerade. Jag måste säga att jag inte kan förstå hur ni kan kritisera att man pratar med människor och anstränger sig att övertyga. Jag ber er att vara rättvis och att göra er del för att uppnå försoning i Europa!
(Applåder)
Martin Schulz
(DE) Herr talman! Jag vill ta upp en ordningsfråga. Jag beklagar att ni svarade personligen nyss. Jag kan förstå detta, men jag anser att det är fullkomligt oacceptabelt att parlamentets talman personligen ska behöva försvara sig mot ett sådant oresonligt och olämpligt angrepp. Det är därför jag säger detta, och jag hoppas att jag talar å alla förnuftiga ledamöters vägnar: Såväl i detta tal som i andra har ni upprätthållit parlamentets värdighet på ett lysande sätt, och försvarat Europeiska unionens grundläggande värderingar med stor kraft. Jag tackar er för detta, och även för ert tal i Polen!
(Applåder)
Talmannen
Tack så mycket, herr Schulz! Det är verkligen rörande att höra sådana ord från ordföranden i en stor grupp. Mitt varma tack!
Petre Popeangă
(RO) Herr talman! Som bekant ska val till Europaparlamentet hållas i Rumänien den 25 november 2007. Det är det första av sitt slag i vårt lands historia.
En händelse av sådan politisk, social och, som jag sa historisk betydelse, borde mobilisera hela samhället så att valet kan genomföras med bästa förutsättningar. Tyvärr är detta inte fallet eftersom Rumäniens politiska scen störs av ändlösa konflikter. Det är en situation som enligt min mening inte främjar den stabilitet som krävs för att valet ska kunna utvecklas på ett normalt sätt.
Dessutom, om den misstroendeförklaring som lagts fram i dag, två månader före valet antas - och det är troligt med tanke på att den har initierats av det största oppositionspartiet - kommer den politiska situationen att förvärras, och det kommer i sin tur att leda till att allmänhetens intresse för valet till Europaparlamentet minskar.
Därför anse jag att det är lämpligt, och till och med nödvändigt, att Europaparlamentets politiska krafter stöder de rumänska i syfte att få ordning på situationen och för att valen ska kunna genomföras.
Joseph Daul
(FR) Herr talman! Jag vill tillägga att jag just har kommit tillbaka från en fyra dagars vistelse i Polen.
Jag såg mig omkring och pratade med människorna där, och det gläder mig att meddela er att jag inte träffade på en enda person som hade ett sådant tonfall som vår kollega här. Polackerna verkade vara helt och hållet européer. Jag lade även en krans i Auschwitz-Birkenau: Jag tror att människor från alla Europas länder har varit där och jag tror att vi alla - särskilt ni, herr talman - har bestämt oss för att aldrig låta något sådant hända igen!
Därför kan jag med nöje säga att det som vi just har hört varken representerar Polen eller den vanliga polacken. Det representerar farliga människor, vars tankar skulle kunna föra oss tillbaka till koncentrationslägrens dagar.
Jag skräder inte orden här. Aldrig mer! Och framför allt, låt oss aldrig mer behöva höra ett sådant hat uttryckas i Europaparlamentet!
(Applåder)
Vladimír Maňka
(SK) Kanske kommer det som jag ska tala om att debatteras senare. År 2002 inställde sig Ungerns före detta premiärminister Viktor Orbán vid Europaparlamentets utskott för utrikesfrågor, och hävdade att president Beneš dekret stred mot EU-rätten.
Europaparlamentet har därefter analyserat saken. Slutsatsen är att Europeiska kommissionen betraktar frågan om president Beneš dekret som avslutad. På grund av konstanta ansträngningar att öppna dessa dekret, antog det slovakiska nationalrådet en resolution om förbud mot kränkning av dokument från efterkrigstiden. Denna resolution, som fördömer principen om kollektiv skuld, fick stöd av koalitionsmedlemmar och oppositionspartier.
Historien kan inte skrivas om. En situation som uppstod under exceptionella omständigheter måste betraktas utifrån den tid och det sammanhang som den uppstod i. Att utmana och göra om efterkrigstidens Europa är inte vad majoriteten av progressiva och positivt tänkande européer förväntar sig av oss. Vårt gemensamma mål är att arbeta för fred, för samarbete och för att lösa de problem som uppstår för människor här och nu.
Markus Ferber
(DE) Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill göra er uppmärksamma på den resolution som antogs av det slovakiska parlamentet förra torsdagen. Denna resolution speglar inte den europeiska andan. Den speglar inte vår anda av försoning och förståelse, utan uttrycker i stället att de dekret som trädde i kraft efter andra världskriget, Beneš dekret, fortfarande är tillämpbara. I den förklarande redogörelsen likställs ungerska och tyska minoriteter med bedragare och fiender. Jag vill påpeka att vi, i egenskap av ett europeiskt parlament - och jag har dessutom redan skrivit till talmannen om detta - borde signalera tydligt att detta inte är den anda som vi ska låta oss inspireras av. Vi bör arbeta tillsammans med att bygga upp Europa och med att skapa en gemensam framtid.
(Applåder)
Martin Schulz
(DE) Herr talman! Trots att detta ämne förefaller mig motbjudande har jag en förfrågan till alla medverkande ledamöter från min grupp, till Markus Ferber och till Vladimír Maňka. Det som har hänt de senaste veckorna i vissa medlemsstater och i deras parlament ger anledning till oro.
Alla i denna kammare är medvetna om att Benešdekreten inte längre kan ha laga kraft, även om det slovakiska parlamentet antar en resolution av detta slag. Alla medlemsstater har, genom att ansluta sig till Europeiska unionen, åtagit sig att verka för unionens grundläggande värderingar. Det gör ytterligare diskussioner i den fråga som Ferber tagit upp överflödiga, men leder i stället till frågan: Vad gör vi i Europaparlamentet för att lugna ner situationen?
Jag anser inte att det är vår uppgift att tolka texten - och för övrigt kunde jag inte hitta era formuleringar där - utan att angripa problemet på ett annat sätt. Europaparlamentet kan, i stället för att underblåsa saken genom kontroversiella debatter, besluta att, använda samma tillvägagångssätt för att lösa konflikter som vi använder i vårt dagliga arbete. Parlamentets uppdrag, 60 år efter krigets slut, är inte är att väcka upp spöken från 1945, utan att i stället ta fram 2007 års anda av samarbete.
Ett sätt att göra detta är genom dialog. Den behöver dock inte föras här i plenum. Jag uppmanar därför alla kolleger i min grupp, i er grupp och i alla andra grupper, att försöka lugna ner situationen i stället för att förvärra den genom att komma med uttalanden som i min mening endast är avsedda för att skapa effekt i massmedia.
Talmannen
Vi för inte någon debatt just nu, herr Ferber. Det är inte tillåtet för ledamöter att svara på varandras inlägg.
(Häcklande)
Markus Ferber
(DE) Herr talman! Jag vill uppmärksamma ledamöterna på vad denna punkt på agendan verkligen handlar om. Om Martin Schulz känner att han måste kommentera vartannat eller vart tredje anförande är det hans problem. Men om han är intresserad av att ha en verklig debatt vore det bra om han gav stöd åt vår grupps förslag om att debattera frågan i denna kammare så snart som möjligt.
(Utbyte av åsikter med avstängda mikrofoner.)
Talmannen
Jag hoppas att frågan kan göras upp i godo.
Alojz Peterle
(SL) Tack så mycket, herr talman.
Förra veckan drabbades flera slovenska provinser av en naturkatastrof - den värsta flodvågen i mannaminne. Sex personer miste livet och enligt en första bedömning har materiella skador uppkommit för 200 miljoner euro.
Befolkningen har börjat bygga upp de förstörda områdena. Man får hjälp av regeringen och ett stort antal frivilliga, men skadornas omfattning är så stor att vi med all rätt också förlitar oss på Europeiska unionens solidaritet.
Jag är mycket glad över att Europeiska unionen redan har tillkännagivit att man kommer att bistå oss.
Tack så mycket för er uppmärksamhet!
István Szent-Iványi
(HU) Herr talman! Förra veckan antog Slovakiens nationalråd en resolution som bekräftade Benešdekretens okränkbarhet. Baserat på principen om kollektiv skuld har dessa dekret berövat personer av ungersk och tysk nationalitet deras tillgångar, deras möjlighet att utöva sina medborgerliga rättigheter och har dessutom ofta berövat dem deras personliga frihet.
Detta var en neslig behandling redan när det hände, men det är särskilt skamligt att en medlemsstat i den Europeiska unionen ska ha lagt fram ett sådant förslag och bekräftat det, nu under 2000-talet, 60 år efter att händelserna ägde rum. Det kommer givetvis inte som någon överraskning att det händer i ett Slovakien som just nu befinner sig i en process med ratificering av en lag som utnämner Hlinka, som en gång var ledare för den halvfascistiska staten Slovakien, till den slovakiska nationens fader. Det händer i ett Slovakien där Ján Slota dessutom säger att problemet är att man inte har lyckats rensa landet från ungrare och att detta är källan till alla problem.
Jag anser att det är varje demokrats plikt - och jag säger detta med vederbörlig respekt också till Martin Schulz - att fördöma alla sådana försök att återuppliva de förfärliga och skamliga händelser som ägde rum för 60 år sedan. Tack för ordet.
Irena Belohorská
(SK) I augusti i år bildades en högerextremistisk grupp som kallas ”Ungerska gardet” i Republiken Ungern. ”Ungerska gardet” har som syfte att skydda Ungern mot anfall från angränsande länder, men gruppens funktionärer förklarar att de aldrig kommer att överge sina krav på att alla ungrare ska bo i samma stat.
De ungerska myndigheterna har inte protesterat mot den nya nationalistgruppens aktiviteter och har låtit den registrera sig och har därigenom legaliserat gruppen verksamhet. Gruppens första officiella evenemang bevistades till och med av en FIDESZ-partimedlem, som är ledamot av det ungerska parlamentet. Det faktum att gruppen har bildats orsakar oro och fruktan i grannländerna, framförallt i Slovakien, Rumänien och Serbien. Mot bakgrund av de allt mer radikala åsikterna i vissa ungerska politiska kretsar har det slovakiska parlamentet antagit en förklaring om okränkbarheten för efterkrigsdokument som styr efterkrigsordningen i Centraleuropa.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Den här debatten visar återigen att vi som är nya nationer inom gemenskapen bör följa exemplet från de äldre medlemsstaterna i Europeiska unionen om hur de tyska och franska folken försonats, om hur italienare och österrikare nått enighet om Sydtyrolen, och om hur holländare och tyskar, tyskar och danskar, tyskar och belgier har löst hundraåriga konflikter.
Mitt budskap till alla här i parlamentet är att enda sättet att reagera på nationalism inte är med ännu mera nationalism utan genom att fördöma nationalismen och genom att först och främst fördöma och bekämpa vår egen nationalism.
EU:s femtioåriga historia har varit en historia om försoning mellan dess folk och etniska grupper, om mellanfolklig gottgörelse och självrannsakan efter andra världskriget. Willy Brandts historiska gest när han föll på knä i Warszawa, kan ha bidragit till att den tyska nationen åter kunde hålla huvudet högt och bli ett framstående folk och en respekterad nation i Europa. Att be andra folk eller etniska minoriteter om förlåtelse, att erkänna begångna misstag och förbrytelser kan aldrig minska ett folks eller en nations betydelse. Ett folk eller en nation kan däremot nå storhet just genom att göra så.
Vi vet att idéerna om kollektiv skuld har lett fram till ett världskrig och till förintelse och förnedring av människor. Mitt budskap är att det inte finns något alternativ till en historisk ungersk-slovakisk försoning antingen för den slovakiska majoriteten, den ungerska minoriteten i Slovakien eller för förbindelserna mellan Ungern och Slovakien. Tack för uppmärksamheten.
Roberta Alma Anastase
(RO) Herr talman! Den 14 september skickade jag ett resolutionsförslag till Europaparlamentets ordförandes kansli, om hur man i EU efterlever de rumänska samhällenas språkrättigheter samt om hur man kan bevara det rumänska språket och gynna flerspråkighet och kulturell mångfald.
Ett oväntat bevis på detta var åsiktsutbytet med medlemmarna i Ilascu-gruppen, som ägde rum i underutskottet för mänskliga rättigheter i slutet av augusti. Man talade där om nedläggning av skolor där man undervisar på rumänska och om det faktum att böcker på det rumänska språket bränns i regionen Transnistrien i Moldavien. På mitt parlamentskontor har jag också fått ta emot en mängd klagomål från den rumänska folkgruppen i Valea Timocului i Serbien, i samband med att rätten att studera och att be på rumänska har upphävts. Detsamma gäller de rumänska folkgrupperna i Bulgarien och Ukraina.
Eftersom vi befinner oss i början av 2008, som ska bli ett år för interkulturell dialog och uppmärksamhet, vilket beslutats av EU för att främja kulturell mångfald, samt genom att man 2007 skapat en kommissionärsplats med ansvar för flerspråkighet, anser jag att vi inte kan ignorera situationen med kontinuerlig kränkning av de rumänska samhällenas språkrättigheter. Vi måste skydda språkrättigheterna såväl utrikespolitiskt som inrikespolitiskt inom den Europeiska unionen och hitta lösningar för att förbättra den rådande situationen.
Alexandru-Ioan Morţun
(RO) Herr talman! Den europeiska pressen har anmält en serie övergrepp som begåtts av anställda från EU:s medlemsstater mot säsongsarbetare eller fast anställda från de nyligen anslutna länderna, övergrepp som innebär allvarliga kränkningar av arbetslagstiftningen. Sådana beklagansvärda fall är möjliga eftersom de nya medborgarna inte är medvetna om sina rättigheter på arbetsmarknaden, om gällande lagstiftning och framförallt om vilka institutioner som har behörighet att skydda dem.
Detta är orsaken till att jag står fast vid min begäran att EU snarast ska upprätta kontor i samtliga medlemsstater för gratis juridisk rådgivning om arbetsrätt för arbetstagare från andra medlemsstater. Dessutom anser jag att kommissionen, för att reglera sådana situationer, också måste överväga åtgärder för att uppmuntra och underlätta arbetskraftsomflyttning mellan medlemsstaterna.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Herr talman! För oss polacker är skeppsvarvet i Gdansk inte bara ”Solidaritets” födelseplats, det är också en symbol för förändringar som har ägt rum på såväl nationell som internationell nivå. Varvet är dessutom en symbol för frihet och kamratskap.
För närvarande råder en konflikt mellan varvsstyrelsen och Europeiska kommissionen, som kräver att man ska minska skeppsvarvets kapacitet och stänga två fartygsbäddar eller att man ska återbetala det statliga stödet. Jag vill att alla ska veta att skeppsvarvet i Gdansk var det stödmottagande företag som fick de lägsta bidragen och trots detta är det enda som gått med vinst under de första sex månaderna i år.
Om varvet skulle tvingas att ge upp och acceptera villkoren, skulle det innebära slutet för det symbolladdade skeppsvarvet som gjort så mycket för att förtjäna stöd. Varvets styrelse har beslutat att öka startkapitalet med 300 miljoner polska zloty som ska fördelas som extra investeringsbelopp. Skeppsvarvet kan fortfarande räddas. Jag anser att det vore en hedervärd handling om den här arbetsplatsen kunde räddas, inte bara för polackerna utan för hela EU. Arbetsstyrkan och jag anhåller i dag om att ledamöterna ska underteckna förklaring nr 81 som gäller framtiden för skeppsvarvet i Gdansk.
Herr talman! Eftersom jag har ordet ber jag att få säga ett par ord i en formell fråga. Jag skulle vilja fråga vem som gav Martin Schulz uppdraget som kritisk granskare? Han utför arbetet utan hövlighet och stil, han bryter in i debatter och uttalar sig utan att ha fått ordet. Jag vill också tillägga att han nog inte har majoriteten bakom sig.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Herr talman! För en vecka sen kom ledamöterna i utskottet för utveckling tillbaka från Palestina där vi hade turen att se den rådande situationen både på Västbanken och på Gazaremsan.
Gazaremsan har nått ett krisstadium. I området som en gång var ett öppet fängelse utspelar sig nu en katastrof, eftersom de israeliska myndigheterna har beslutat att förbjuda all import. På sjukhusen har man till exempel mediciner, men inga reservdelar till utrustningen.
Vägarna är belamrade med skräp och avloppstankarna riskerar att svämma över. Den humanitära situationen är kort sagt förtvivlad. Människorna i Gaza lever på svältgränsen; skillnaden mellan de båda palestinska territorierna börjar bli märkbar.
I egenskap av parlament måste vi därför agera för att befria Gaza ur isoleringen och få till stånd en varaktig lösning baserad på hela nationens behov och inte bara på vad invånarna på den ena sidan behöver.
Thomas Mann
(DE) Herr talman! Precis som min kollega och vän Milan Horáček vill jag ta upp en händelse som inträffade i går. Förbundskansler Angela Merkel är den första tyska regeringschef som tagit emot Dalai Lama i Berlin. Hon har intagit en fast hållning mot alla verbala angrepp och nedsättande kommentarer om hennes person, från den kinesiska sidan. Hon ha vidhållit att hon är beredd att stödja det tibetanska folket i deras strävanden mot kulturell och religiös identitet och i deras önskan att nå verkligt självstyre. Europaparlamentet som ger röst åt de mänskliga rättigheterna över hela världen, stöder också den ickevåldsstrategi som Dalai Lama konsekvent följt. Låt gårdagens händelse bli ett exempel för hela Europeiska unionen. Det är ett incitament för regeringarna i våra medlemsstater att inte ge vika för Kina, inte ens under ekonomiskt och politiskt tryck.
(Applåder)
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Herr talman! Min poäng är enkel. EU:s ansträngningar för att samordna medlemsstaternas utrikespolitik och skapa en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik kommer att undermineras både i takt med att energin hamnar i brännpunkten för den internationella politiken och att de nuvarande nationella monopolen motsätter sig ansträngningarna för att skapa en gemensam energimarknad i EU. Detta beror på att medlemsstaterna när det gäller importen försöker att fortsätta säkra förmånsavtalen med de stora leverantörerna, medan de när det gäller exporten försöker att dra maximal nytta av en unilateral politik. Man kan redan se följderna av detta. Trots kraftiga formuleringar på EU-nivå är sanningen den att i stället för att minska sitt nuvarande energiberoende blir EU alltmer beroende av Ryssland och ryskkontrollerade energileverantörer. Inte för att en långtgående förbindelse med Ryssland är något dåligt i sig, men den tenderar att bli allt mer obalanserad ju konkretare den blir. Som medborgare i ett land med tillräckligt med erfarenhet i frågan vet jag hur svårt det är att inte politiskt försöka utnyttja ett sådant ekonomiskt beroende.
Ljudmila Novak
(SL) Herr talman! Jag har flera gånger riktat uppmärksamheten mot de slovenska minoriteterna i Italien och Österrike men just nu välkomnar jag att den italienska regeringen förra året genomförde en lag för att skydda den slovenska minoriteten; det vill säga, man har gjort en förteckning över 32 kommuner i regionen Friuli-Venezia Giulia och man har beviljat stöd för att bygga en slovensk skola i San Pietro al Natisone och Slavia Veneta. Dessa åtgärder kommer att göra livet lättare för den slovenska minoriteten i Italien och tillgodose åtminstone några av deras rättigheter och behov.
Jag uppmanar emellertid också den österrikiska regeringen och vår österrikiske parlamentskollega att göra sitt yttersta för att Österrike så snart som möjligt ska genomföra artikel 7 i det österrikiska statsfördraget. Jag hänvisar särskilt till stycke 3 där man garanterar den slovenska minoriteten rätt till tvåspråkiga skyltar. Detta kommer att gynna samexistens och förbättra relationerna mellan de länder som berörs liksom relationerna inom Europeiska unionen.
Proinsias De Rossa
(EN) Herr talman! Jag reser mig för att protestera och för att komma med ett förslag. Jag protesterar mot den polska regeringens agerande genom att blockera ett beslut i rådet om en EU-omfattande förklaring om avskaffande av dödsstraffet den 10 oktober 2007. Jag anser att detta sänder en mycket dålig signal till de många länder i världen som envisas med att bevara dödsstraffet och där man i vissa fall avrättar barn och mentalt funktionshindrade. Regeringar i olika delar av världen avrättar ungefär femtusen personer varje år, och 28 000 människor tynar bort i väntan på avrättning. Det är därför oförlåtligt att en fullvärdig medlem av EU över huvud taget framför en åsikt som försöker underminera argumenten för att avskaffa dödsstraffet.
Jag föreslår att ni utlovar ett initiativ för att detta parlament ska markera den 10 oktober på ett speciellt sätt och att ni uppmanar EU:s medlemsstater och deras parlament att göra detsamma.
Neil Parish
(EN) Herr talman! Jag vill ta upp frågan om en djursjukdom, blåtunga, som har spridits i EU via Frankrike, Tyskland, Luxembourg och Belgien, och nu har vi ett fall i Storbritannien. Det är svårt både att upptäcka och diagnostisera sjukdomen. Lösningen på lång sikt är ett vaccin.
Jag rekommenderar parlamentet, kommissionen och rådet att vi gör allt som står i vår makt för att få ett vaccin på plats. Denna sjukdom har dödat över 1,8 miljoner nötkreatur och får i EU under de senaste tio åren. Vi måste därför på allvar göra någonting åt detta. Jag uppmanar er att utöva all tänkbar påtryckning på kommissionen, rådet och detta parlament för att få fram ett vaccin.
Talmannen
Punkten är härmed avslutad.

{'language': 'sv'}