Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen Puhemies Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu. Onko huomautettavaa? Posselt Arvoisa puhemies, minun on pyydettävä anteeksi. Puheenvuoroni ei koske eilisen vaan sitä edellisen päivän istunnon pöytäkirjaa. Näin valitettavasti liian myöhään, että nimeäni ei ole läsnäololistassa. Olin kuitenkin läsnä koko päivän ja osallistuin kaikkiin nimenhuutoäänestyksiin ja muihin äänestyksiin. Pyydän sen vuoksi, että asia korjataan. Puhemies Hyvä jäsen Posselt, pöytäkirja korjataan tietysti tosiasioita vastaavaksi. Staes Arvoisa puhemies, jäsen Maes ei ole istuntosalissa läsnä. Hän on ryhmämme puheenjohtajiston kokouksessa. Mutta huomaan, että hänen nimensä ei ole eilisen päivän läsnäololistassa. Hän oli kuitenkin varmasti paikalla. Hän osallistui Ruotsin puheenjohtajuudesta käytyyn keskusteluun. Pyytäisin teitä muuttamaan läsnäololistaa tältä osin. Puhemies Näin tehtäköön, hyvä jäsen Staes. (Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.) Laguiller Arvoisa puhemies, parlamentti ehdotti maanantai-iltapäivänä, että työllisyys- ja sosiaalivaliokunta tutkisi eurooppalaisen Danone-yhtiön työntekijöiden tilannetta, koska yhtiön keksiteollisuusalan työntekijöitä uhkaa 3000 työpaikan menetys, ja niistä 1700 koskee Ranskaa. Emme kuitenkaan tiedä, koska tuo valiokunta kokoontuu käsittelemään asiaa, jolla on kiire, koska Danonen eurooppalaisen ryhmän työkomitea kokoontuu huomenna. Ainakin yhtiön ranskalaiset työntekijät ovat tänään lakossa, ja odottaessani vastausta valiokunnan kokoontumista koskevaan kysymykseeni haluan omasta ja työtovereideni puolesta ilmaista solidaarisuutemme näille työntekijöille, sillä on ennenkuulumatonta, että äärimmäisen rikas yhtiö kehtaa syöstä tuhansia työntekijöitä ympäri Euroopan työttömyyteen ja kurjuuteen. Puhemies Hyvä jäsen Laguiller, ehdottaisin, että te ottaisitte asian merkittävyyden ja luonteen huomioon ottaen yhteyttä puheenjohtajaan Michel Rocardiin. Marinos Arvoisa puhemies, en tiedä, onko tämänpäiväisessä Figaro-lehdessä yksinoikeudella julkaistu kirjoitus teille tuttu. Lehdessä on julkaistu erään korsikalaisen terroristin haastattelu otsikolla "Armata corsa: menace terroriste sur Paris et Strasbourg". Kyseinen terroristi kuuluu Armata Corsa -järjestöön. Haastattelu on julkaistu tänään Figaron ensimmäisellä sivulla ja siinä sanotaan, että Armata Corsa uhkaa iskeä välittömästi Pariisiin ja Strasbourgiin, ellei suostuta sen esittämiin vaatimuksiin esimerkiksi vankien vapauttamisesta. Lehdessä sanotaan, että kirjoitus on julkaistu, jotta Ranskassa saataisiin tieto välittömästi uhkaavasta vaarasta, ja lisäksi siinä kerrotaan, että Pariisissa on ryhdytty ylimääräisiin toimiin tämän välittömän hyökkäysuhan torjumiseksi. Strasbourgista ei sanota mitään. Haluaisin saattaa tämän vakavan asian puhemiehistön tietoon ja tiedustella, onko puhemiehistö siitä tietoinen ja onko Strasbourgin viranomaisiin otettu yhteyttä, jotta parlamentin turvatoimia lisättäisiin, koska, jos olen käsittänyt oikein, niin halutessaan kuka vain pääsee parlamenttirakennukseen lähes vapaasti, ja pelkään, että saatamme joutua hyvin vaarallisiin ja odottamattomiin tilanteisiin. Puhemies Hyvä jäsen, haluaisin sanoa teille, että ensinnäkin olen kiitollinen tiedoistanne, tai ainakin siitä, että kerrotte ne. Tässä täysistunnossa varmastikin kaikki ovat sitä mieltä, että tätä taloa hallitsevat tahot ovat tietoisia turvallisuuskysymyksestä ja panevat sille suuren painon. Sen tähden uskon, että kaikki mahdollinen tullaan tekemään ja tutkimaan, jotta parlamentti voisi toimia Strasbourgissa tai Brysselissä mahdollisimman turvallisissa oloissa. Joka tapauksessa olen kiitollinen tiedoistanne. Schröder, Jürgen Arvoisa puhemies, ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan Tsekin tasavallan unioniin liittymistä koskevan mietinnön esittelijänä pyydän teiltä yhtä asiaa. Olemme saaneet tietää, että Kuubassa on vangittu tsekkiläinen kansanedustaja Ivan Pilip. Häntä syytetään ilmeisesti vakoilusta. Totuus on, että hän on tavannut kansalaisoikeustaistelijoita ja tehnyt sellaista, mihin vapaasti valitun parlamentin jäsenellä on oikeus. Arvoisa puhemies, pyydän teitä sydämellisesti varmistamaan, että Kuuban viranomaisia vaaditaan vapauttamaan Pilip ja hänen kannattajansa välittömästi, sillä Kuuban hallituksella ei ole moraalista oikeutta opettaa demokratiaa vapaasti valitun parlamentin jäsenille. Pyydän teiltä sitä hartaasti etenkin, koska tämän vuoden huhtikuussa Kuubassa on tarkoitus järjestää parlamenttienvälisen liiton kokous. Ei ole tietenkään oikeutettua järjestää tällaista istuntoa maassa, jossa kansanedustajia pidätetään sen vuoksi, että he keskustelevat kansalaisoikeustaistelijoiden kanssa! Puhemies Hyvä jäsen Schröder, paljon kiitoksia tiedoistanne ja luullakseni meidän kaikkien tuntemasta huolesta, jotka välitän eteenpäin parlamentin puhemies Nicole Fontainelle, joka vahvistaa parlamentin tätä kysymystä koskevan periaatteellisen kannan. Rübig Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää, että parlamenttiin kohdistuneisiin terrori-iskuja koskeviin uhkauksiin suhtaudutaan vakavasti ja että pääsihteeri laatii suunnitelman parlamentin turvallisuuden takaamiseksi käytännössä. Puhemies Toistan vähän aikaa sitten lausumani sanat: uskon, että parlamentti panee suuren painon turvallisuuskysymyksille, sillä meidän kaikkien mielestä työskentelyolomme ja parlamentin tunnettuus tekevät siitä hyvän maalitaulun. Pätevät tahot ovat näin ollen erittäin tietoisia asiasta ja ne tutkivat parannustoimia, jotta voimme työskennellä turvallisesti ja rauhassa. Van Orden Arvoisa puhemies, muistanette myös parlamentin turvallisuusongelmaan liittyvän tapauksen, kun 28. marraskuuta 2000 Turkin ulkoministeri osallistui parlamentin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan kokoukseen, ja mielenosoittajat keskeyttivät hänen puheensa. Tapahtuma aiheutti suurta huolta. Kiinnitimme silloin parlamentin puhemiehen huomion tapaukseen, ja hän lupasi tutkia asiaa ja ottaa selvää, minkälaisesta tilanteesta oli kyse, miten mielenosoittajat olivat onnistuneet pääsemään parlamenttiin, ja hän lupasi ryhtyä asianmukaisiin toimiin, jotta tällaisia välikohtauksia enää pääse tapahtumaan. Kysyisin keskustelemamme asiaan viitaten, eli parlamentin turvallisuuteen, voisitteko te tutkia asiaa selvittääksenne, mihin toimiin turvallisuuden parantamiseksi on ryhdytty, sekä antaa selonteon tuosta marraskuisesta välikohtauksesta. Puhemies Hyvä jäsen van Orden, puhemiehistö ja minä panemme huomionne tarkasti muistiin, ja te saatte piakkoin vastauksen esittämäänne tärkeään kysymykseen. Miesten ja naisten tasapuolinen osallistuminen päätöksentekoon Puhemies Esityslistalla on seuraavana Karamanoun laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0373/2000) komission kertomuksesta naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta päätöksentekoon 2. joulukuuta 1996 annetun neuvoston suosituksen 96/694 täytäntöönpanosta (KOM(2000) 120 - C5-0210/2000 - 2000/2117(COS)). Karamanou . (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on totta, että naisten ihmisoikeuksien ja perusvapauksien tunnustaminen on tapahtunut vain vähän aikaa sitten. Vasta 1900-luvulla naiset saivat oikeuden päästä koulutuksen, tieteiden ja taiteiden piiriin sekä palkkatyöhön, ja lopulta heidät tunnustettiin olennoiksi, joilla on poliittisia oikeuksia. 1900-luku käynnistyi naisten kamppailulla äänioikeuden saamiseksi. 2000-luvun alussa puolet maapallon väkiluvusta käsittävän väestönosan tavoitteet keskittyvät siihen, että sukupuolten välillä päästäisiin oikeudenmukaiseen jakoon kaikissa vastuissa ja velvoitteissa kaikilla talouselämän, yhteiskunnan, perhe-elämän ja politiikan aloilla. Tarve edistää naisten asemaa päätöksenteossa ja saada aikaan naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen demokraattisiin instituutioihin, mikä heijastaisi sukupuolten välistä luonnonmukaista tasapainoa, on demokratian ja rauhan sekä yhteenkuuluvuuden ja Euroopan unionin kilpailukyvyn ehto. Vastauksena tähän tarpeeseen neuvosto hyväksyi joulukuussa 1996 komission vuonna 1992 perustaman eurooppalaisen asiantuntijaverkoston yksityiskohtaisten ehdotusten pohjalta merkittävän suosituksen jäsenvaltioille tarkoituksenaan edistää naisten ja miesten tasapuolista osallistumista päätöksentekoon. Jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella kolmen viime vuoden aikana on todettu pientä edistystä sekä suuria poikkeamia jäsenvaltioiden välillä. Parhaat tulokset on saavutettu sellaisissa maissa, kuten Ruotsissa ja Suomessa, joilla on pitkät perinteet sukupuolten tasa-arvon edistämisessä ja joissa naisten osuus parlamentissa ja hallituksessa on yli 40 prosenttia. Kuten tiedetään, Ruotsin hallituksessa on kymmenen miesministeriä ja kymmenen naisministeriä. Vastapuolella ovat taas sellaiset maat kuin Kreikka ja Italia, joissa naisten osuus on noin 10 prosenttia tai vähemmän. Ongelma ei tietenkään koske niinkään hallinnon alempia tasoja, vaan korkeita asemia, joissa sijaitsee todellinen päätöksentekovalta, toimeenpanovalta ja joissa suunnitellaan ja organisoidaan Euroopan unionin tulevaisuus. Tarvitaan tietenkin rohkeita toimia niiden ongelmien ja ristiriitojen ratkaisemiseksi, jotka johtuvat menneisyyteen kuuluvasta sukupuolten välisestä sopimuksesta. Tarvitaan uutta institutionaalista ja sosiaalista kehystä, joka heijastaa täydellisesti tähän mennessä tapahtuneita muutoksia ja turvaa yhtäläiset mahdollisuudet, jotka jakavat sukupuolten kesken kaiken vastuun oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti niin, että päätökset vastaavat ihmissuvun molempien sukupuolten toiveita, arvoja, prioriteetteja, etuja ja kykyjä. Nykyään kun naiset osallistuvat täysimääräisesti tuotantoprosessiin ja Euroopan yliopistoissa naisten osuus on suurempi kuin miesten, heidän sulkemisensa niiden keskusten ulkopuolelle, joissa harjoitetaan politiikkaa ja tehdään päätöksiä, ei ole oikeutettua, kuten ei ole myöskään se, että vastuu perhe-elämän velvoitteista ja kodinhoidosta jää yksinomaan naisten harteille. Sukupuolten yhteistyö ja yhteinen päätöksenteko, feminiinisen ja maskuliinisen tasapaino, voivat tutkimusten mukaan johtaa tasapainoisempaan ja oikeudenmukaisempaan maailmaan. Tämä tasapaino ei tietenkään voi olla 40 prosenttia alhaisempi kummankaan sukupuolen kohdalla, ja tämä kiintiö on hyväksytty erityisesti Pohjoismaissa, missä sitä on sovellettu jo vuosia. On varmaa, että naisten muodostama kriittinen massa päätöksentekoelimissä nostaisi etusijalle poliittisella asialistalla kysymyksiä, jotka liittyvät elämänlaatuun ja joita ovat ympäristönsuojelu, sosiaali- ja hyvinvointipolitiikka, terveydenhoito, koulutus, huumeiden käytön ja ihmiskaupan torjunta sekä erimielisyyksien ratkaiseminen rauhanomaisin keinoin. Tämän tavoitteen, siis sukupuolten tasapuolisen osallistumisen, saavuttaminen edellyttää konkreettisia aloitteita ja toimenpiteitä, kuten puoluerakenteiden ja ehdokasasettelun uudistamista. Lainsäädännössä puolueiden julkisesta rahoittamisesta pitää edellyttää, että annetaan lisää määrärahoja puolueille, jotka takaavat sukupuolten tasapainon ehdokaslistoillaan, ja että puolueita rangaistaan siitä, että naisehdokkaita on vähän, niin kuin Ranskassa vähän aikaa sitten päätettiin. Erityisesti niissä maissa, joissa naisten osallistuminen jää alle 30 prosentin, hallitusten on tutkittava vaalijärjestelmien tarkistamista tai uudistamista. Jotta kiintiöiden käyttöönotto olisi tehokasta, sen yhteydessä on lisäksi ryhdyttävä myös muihin toimenpiteisiin, jotka koskevat puolueita ja vaalijärjestelmän tarkistamista. Lisäksi täytyy puuttua stereotyyppisiin sukupuolirooleihin jo varhaisessa iässä koulutuksen avulla sekä lisätä naisten valmiuksia johtotehtäviin. On tuettava vanhustenhoitoon liittyviä sosiaalisia rakenteita, ja jäsenvaltioiden on tehtävä seuraavassa hallitustenvälisessä konferenssissa perustamissopimukseen muutoksia, joilla luodaan vahva oikeusperusta, joka takaa sukupuolten tasapuolisen osallistumisen Euroopan unionin toimielimiin, jotta vihdoinkin toteutuisi se, minkä pitäisi olla itsestään selvää, eli että sukupuolten välinen luonnollinen tasapaino ilmenee myös valtakeskuksissa, jotta mitään päätöksiä Euroopan tulevaisuudesta ei tehtäisi ilman naisia. Mann, Thomas Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, miten onnistumme varmistamaan naisten ja miesten tasapuolisen osallistumisen työelämään niin yksityisessä talouselämässä kuin julkisissa laitoksissakin, niin Euroopan tasolla kuin kansallisillakin tasoilla? Tarvitsemme tehokkaan strategian, joka johtaa myönteisiin toimiin. Meidän on aloitettava taistelu tietämättömyyttä ja vanhentuneita sukupuolirooleja vastaan. Esimerkkejämme ovat itsetietoiset naiset, jotka etenevät hyvinkin johtaviin tehtäviin ja osallistuvat aktiivisesti yhteiskunnalliseen elämään. Heidän - aivan kuten miestenkin - on voitava selviytyä kotitaloustöistä aivan yhtä hyvin kuin työelämän vaatimuksista. Onnittelen PPE-DE-ryhmän puolesta jäsen Karamanouta hänen mietinnöstään, joka sisältää useita tärkeitä kohtia, kuten vaatimuksen kasvattaa naisten vaikutusvaltaa tai lisätä naisten aivan liian pientä osuutta paitsi yritysten johto- tai päätöksentekoelimissä niin myös ammattiyhdistysliikkeessä. Epätasa-arvoa työmarkkinoilla voidaan torjua edistämällä kykyjä jo varhaisessa vaiheessa. Kannatamme myös sukupuolikohtaisten tilastojen kokoamista koskevaa vaatimusta, jotta voidaan laatia todellista ja tavoiteltua tilannetta koskevat luotettavat analyysit. Kannatamme sukupuolten välistä yhteistyötä ja haluamme siksi, että naisia koskevat ongelmat, naisten näkemykset ja kokemukset otetaan huomioon. Ne todellakin rikastuttavat miesten maailmaa. Muutamat lausunnot eivät kuitenkaan saaneet taakseen naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan PPE-DE-ryhmän jäsenten enemmistöä. Siksi puolet kannatti ja puolet vastusti mietintöä eli hyvin tasapuolisesti. Olen esittänyt päähuolenaiheemme yhdessä Astrid Lullingin kanssa neljässä tarkistuksessa. Jäsen Karamanou on jo hyväksynyt yhden niistä: ammattia ja perhettä ei pitäisi enää kuvata kaksinkertaiseksi syrjinnäksi, jota vastaan naisten on taisteltava, vaan kaksinkertaiseksi työmääräksi, josta heidän on selviydyttävä ja joista he myös käytännössä selviytyvät. Toinen tarkistus koskee ehdotusta, jonka mukaan naisten on saatava koulutusta, jotta he voivat edetä urallaan ja johon sisältyy esimerkiksi julkinen esiintymisen ja itsensä esiintuominen. Ensiksi on todettava, että myös miehillä on tällä alalla suuria puutteita. Toiseksi: monet nykypäivän naiset eivät suinkaan odota, että he saavat ensin taloudellista tukea. Hehän tekevät sen itse; he ovat saavuttaneet sen jo kauan sitten. Kaksi tärkeintä tarkistusta koskee kuitenkin kiintiöiden käytön torjumista. Me tiedämme, että jäsenvaltioissa sovelletaan erilaisia sääntöjä. Toisissa maissa on käytetään kiintiöitä, toisissa suhteutettua järjestelmää. Toiset haluavat käyttää eräänlaista vetoketjujärjestelmää, jolloin ehdokasluettelossa on vuorotellen mies ja nainen, ja toisissa maissa säädetään, että puolueiden on maksettava sakkoa, jos ehdokaslistoilla ei ole riittävästi naisehdokkaita. Tässä yhteydessä on otettava huomioon läheisyysperiaate. Ei käy suinkaan päinsä, että jäsenvaltioiden yksittäiset toimenpiteet mitätöidään takaoven kautta Euroopan tasolla. Toisaalta mietinnössä hallituksia kehotetaan tutkimaan erilaisten vaalitapojen vaikutusta. Se ei ole hallitusten tehtävä. Se on puolueiden tehtävä. Puolueiden olisi määritettävä se ja laadittava vaaliluettelonsa tarkasti etukäteen. Se on puolueiden tehtävä eikä hallitusten. Nämä tarkistukset ovat meille niin tärkeitä, että olemme pyytäneet nimenhuutoäänestystä. Jos te jäsen Karamanou kannatatte meitä tässä kysymyksessä, varmistanette samalla, että mietintönne saa selvän enemmistön. Tasa-arvoa vaalivien on varmistettava, että tavoitteiden lisäksi asetamme oikein myös yksityiskohdat. Mitä tarkempaa sanamuotoa me käytämme, sitä parempi on uskottavuutemme etenkin niiden silmissä, joilla ei ole vielä riittävästi kokemusta tältä alalta, ja sitä varmemmin tämä mietintö saa tänään laajan kannatuksen. Gröner Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sosiaalidemokraattinen ryhmäni haluaa antaa jokaiselle EU:n kansalaiselle mahdollisuuden osallistua päätöksentekoon paikallisella, alueellisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla. Naisten yhdenvertainen osallistuminen poliittiseen ja sosiaaliseen päätöksentekoon ei ole ainoastaan laillinen oikeutemme vaan myös yhteiskunnallinen välttämättömyys. Me emme rikastuta miesten maailmaa, vaan me jaamme tämän miesten maailman kaikilta osin. Jatkamme kollegamme Karamanoun kanssa kamppailua uuden vuosituhannen alussa parantaaksemme vallan tasapuolista jakoa miesten ja naisten kesken, ja kiitän häntä sydämellisesti hänen väsymättömästä työstään. Tie on ollut pitkä Suomessa ensimmäisestä naisten äänioikeuslaista Ranskan tasa-arvoisiin ehdokasluetteloihin, ja kestää vielä kauan ennen kuin meille on itsestään selvää, että naispuoliset presidentit, pormestarit, ministerit ja puoluejohtajat ovat osa arkipäivää. Euroopan unioni on edistynyt merkittävästi tällä alalla. Olemme nyt onnistuneet lisäämään naisten osuutta parlamentissa 30 prosenttiin, vasemmistoryhmät kuitenkin selvästi enemmän kuin konservatiiviset ja pikemminkin oikealle suuntautuneet ryhmät. Komissiossa naisten osuus on 25 prosenttia, jäsenvaltioiden hallituksessa 24,8 prosenttia, kansallisissa parlamenteissa 22,5 prosenttia. Olen ylpeä, että omasta maastani tulee eräs hyvä uutinen. Saksan hallituksen uudelleenmuodostamisen jälkeen olemme - myös minun ryhmäni, minun poliittinen perheeni - onnistuneet lisäämään naisten osuutta Saksan liittohallituksessa 37,5 prosenttiin. Esiinnymme siis itsetietoisesti tasa-arvokysymyksen edistäjänä ja kannatamme Karamanoun mietinnössä esitettyjä vaatimuksia. Voin vain kehottaa parlamenttia seuraamaan näissä kolmessa jäsen Mannin juuri edellä tarkastelemissa kysymyksissä esittelijän esimerkkiä, toisin sanoen alkuperäistä tekstiä, jonka myös valiokunta on esittänyt. Jos hylkäämme kiintiöt, suosittelisimme puolueita valitsemaan väärän tien. Kannatimme muuten kiintiöitä Pekingin naisten maailmankonferenssia koskevassa mietinnössä. Se on oikea keino pitää kaikki välineet avoimina. Dybkjær Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Karamanouta todella erinomaisesta mietinnöstä. Se on mielestäni laadittu esimerkillisesti. Mietinnössä korostetaan selkeästi, että jäsenvaltioiden välillä vallitsee suuria eroja, mutta yksi asia yhdistää kuitenkin kaikkia valtioita: tasa-arvo ei toteudu. Se ei toteudu niissäkään valtioissa, joissa tasa-arvoasiat ovat pisimmällä, ja tarkoitan tällä muun muassa Pohjoismaita. Siellä asiassa on päästy hyvin pitkälle parlamentaarisella tasolla, sekä kansan valitsemien edustajien että hallituksen tasolla. Tässä yhteydessä mainitaan vain Ruotsi ja Suomi ja Tanska sivuhuomautuksessa. Haluaisin sen vuoksi sanoa muutaman sanan Tanskasta. Haluaisin korostaa, että Tanskan hallituksen 21 ministeristä 9 on naisia, ja että niin talousministeri kuin valtiovarainministerikin ovat naisia. Minun puolueessani on tällä hetkellä neljä naisministeriä ja yksi miesministeri, lisäksi kansankäräjäryhmän puheenjohtaja ja puolueen puheenjohtaja ovat naisia, ja minä olen puolueeni ainoa Euroopan parlamentin jäsen. Emme ole onneksi koskaan ryhtyneet käyttämään kiintiöjärjestelmiä, koska uskon, että niiden käyttämisestä olisi hyötyä miehille. Pohjoismaissakin naisia on kuitenkin hyvin vähän hallintoviroissa, ainakaan korkeimmissa viroissa. Tanskalla ei ole mitään syytä kerskailla, eikä käsitykseni mukaan Ruotsillakaan. Kuten eilen sanottiin, Ruotsin pääministerin valtuuskuntaan kuului vain miehiä. Meillä on siis selkeä ongelma. Henkilökohtaisesti uskon, että se johtuu niistä vaatimuksista, joita naisille asetetaan hierarkkisessa järjestelmässä. Siitähän voidaan kuitenkin keskustella. Maailmanlaajuistuminen ja tieto- ja viestintäteknologia kulkevat kahteen eri suuntaan. Tieto- ja viestintäteknologian rakenteessa ei ole selvästikään hierarkiaa, ja se on naisille eduksi. Maailmanlaajuistumisen rakenne on keskittävä, mikä on loukkaus naisia kohtaan, koska he yleensä häviävät hierarkkisessa järjestelmässä. Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi sanoa, että tärkein viestini on se, että meille voi olla uskomattoman paljon hyötyä Euroopan tason yhteistyöstä, mutta meidän on tunnustettava, että valtioiden ongelmat ovat hyvin erilaisia, ja sen vuoksi tarvitsemme täysin erilaisia aloitteita. Meidän on eroteltava toisistaan ne asiat, joista on hyötyä kaikille yhteisön jäsenille, esimerkiksi vertailukelpoiset tilastot, ja ne alueet, joiden osalta voimme selvästikin vain kannustaa toisiamme. Tämä kanta on ajankohtainen myös laajentumisen yhteydessä. Kyse on valtioista, joiden lainsäädäntö on kyllä kohdallaan, mutta tosiasiat eivät, ja sen vuoksi yhteinen apumme on todellakin tarpeen. Evans, Jillian Arvoisa puhemies, haluan onnitella Karamanouta hänen erinomaisesta ja kattavasta mietinnöstään. Yksi sen tärkeimmistä aiheista on integroidun strategian tarve. Mikäli aikomuksemme on käsitellä tätä hyvin vakavaa epätasapainoa, joka koskee miesten ja naisten välistä osallistumista päätöksentekoon ei pelkästään poliittisessa elämässä vaan päätöksentekoon myös kaikilla yhteiskunnan tasoilla, tämä strategia on välttämätön. Meidän on syytä muistaa, että vasta viime vuonna puheenjohtajavaltio Suomi tarkasteli jäsenvaltioissa yhdeksää alaa, johon kuuluivat kansalliset, alueelliset ja paikalliset luottamuselimet, valtionhallinto ja korkein oikeus. Tekipä puheenjohtajavaltio tutkimusta missä tahansa, se sai selville, että naiset olivat aliedustettuina. Ongelmista on tiedetty jo pitkään, mutta edistys niiden ratkaisemiseksi on ollut hidasta. Toistamme itseämme jatkuvasti näissä mietinnöissä, ja vaadimme parempia tilastotietoja ja koulutusta, tietoisuutta edistäviä kampanjoita, joilla useampia naisia rohkaistaan osallistumaan politiikkaan ja toimimaan kuten omissa yhteisöissään ja paikallisissa ryhmissään, joissa he ovat usein onnistuneet saavuttamaan avainhenkilön aseman, sekä toimia, joiden avulla miesten ja naisten on helpompaa tasapainottaa työtä ja perhe-elämää. Meidän on jatkettava näiden asioiden korostamista, sillä niitä tarvitaan. Mutta lisäksi tarvitsemme myönteisiä toimia, esimerkiksi kiintiöitä, jotta onnistuisimme muuttamaan asioita konkreettisesti. Tässä mietinnössä ei määrätä, mitä yksittäisissä jäsenvaltioissa pitäisi tehdä, mutta siinä vedotaan hallituksiin, jotta ne tutkisivat omaa tilannettaan ja ryhtyisivät toimiin parantaakseen naisten ja miesten välistä tasapainoa käyttämällä, mikäli tarpeen, lainsäädännöllisiä keinoja, kuten jotkin ovatkin jo tehneet. Siellä, missä näitä toimenpiteitä on käytetty, on saavutettu myönteisiä tuloksia, eikä pelkästään siten, että useampia naisia on valittu parlamenttiin vaan myös siten, että tietoisuus on lisääntynyt, muille naisille erityisesti tytöille on onnistuttu tarjoamaan hyviä roolimalleja ja parantamaan keskustelua ja päätöksentekoa kaikilla tasoilla. Niinpä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä tukee mietintöä, koska se edistää tasa-arvon ja todellisen demokratian saavuttamista. Eriksson Arvoisa puhemies, Naishistorian hakuteoksesta (Kvinnohistorisk uppslagsbok) Patriarkaattia (Patriarkat) käsittelevän hakusanan kohdalta voi lukea, että se on: Yhteiskuntajärjestelmä, joka perustuu miesten välisiin hierarkkisiin suhteisiin, joiden rakenne perustuu siihen, että päätöksentekoprosesseja valvotaan ylhäältä käsin ja että naiset sukupuolena asetetaan alempiarvoiseen asemaan. Ideologisen perustelun lähtökohtana on arvojärjestelmä, joka on miehisten ajattelijoiden luoma ja joka rakentuu miesten todellisuuskäsityksen pohjalle. Lisäksi kohdasta voi lukea, että: järjestelmän materiaalisen perustan muodostaa sukupuolen mukainen työnjako, jossa kaikilla hierarkioiden tasoilla naisille annetaan palkattomat tai huonommin palkatut tehtävät. Tämän edellytyksenä on naisten seksuaalisuuden ja hedelmällisyyden valvonta. Tämä valvonta vaatii osaksi rakenteellista naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, osaksi naisten harjoittamaa oman sukupuolensa sortamista. Arvoisa puhemies, haluan palata hieman kysymykseen siitä, miten me harjoitamme oman sukupuolemme sortoa. Tämä istuntosali ei ole ainoa paikka, jossa erityisesti PPE-ryhmän jäsenet keskustelevat kiintiöistä - keskustelua käydään laajalti muuallakin yhteiskunnassa - ja he pelkäävät paniikinomaisesti sukupuolikiintiöitä jostakin minulle tuntemattomasta syystä. Sanotaan, että naisten pitää ansaita asemansa ansioidensa perusteella, mutta haluaisin esittää kysymyksen, jota miespuoliset työnantajat ja huippupoliitikot eivät ilmeisesti yleensä esitä: millaisia ansioita haluamme nähdä? Mehän tiedämme, että nykyään naiset ja miehet vastaavat laajalti yhteiskunnan kokonaisuuden eri osista. Meillä yhdistyneen vasemmiston edustajilla ei ole minkäänlaisia vaikeuksia tukea täysin esittelijä Karamanoun mietintöä - päinvastoin. Odotamme niin kutsuttua ketsuppivaikutusta. Olemme nyt odottaneet 150 vuotta, joten emme halua enää odottaa edes kahta vuotta, että jotakin tapahtuisi. Cappato Hyvä jäsen Karamanou, olen sitä mieltä, että naisten tai ehkä myös nuorten vähäinen edustus parlamentissa ei johdu liiallisesta demokratiasta vaan pikemminkin demokratiavajeesta, ja uskon, että puolueiden laatimat ehdokaslistat, jotka lisäksi laaditaan - kuten te esitätte mietinnössänne - suljettuina listoina, joiden kohdalla ei edes ole suosituimmuusäänestyksen mahdollisuutta, muodostavat järjestelmän, joka takaa erinomaisesti nimenomaan puolueiden, eli puolueiden virkamiesten ja puolueiden valitsemien edustajien, olivatpa he sitten naisia tai miehiä, suhteellisen edustuksen istunnoissamme. Naisten tai myös nuorten vähäinen edustus istunnoissamme sen sijaan johtuu mielestäni juuri vaalijärjestelmistä, jotka estävät ehdokkaita väittelemästä ja ottamasta mittaa toisistaan ja tulemasta - vaikkapa esivaalien kautta - ennemmin kansan kuin puoluesihteerien valitsemiksi. En usko, että tarvitaan erityisen selkeitä tilastollisia todisteita suuntaan tai toiseen - en tiedä, mitä Margaret Thatcher tai Hillary Clinton ajattelisivat suhtautumisestanne enemmistövaaliin - mutta katson, että monet tiedot ja tosiasiat todistavat väitettänne vastaan. Esitätte mietintönne perusteluissa jopa suosituksen, että myönnettäisiin rahoituskannustimia niille puolueille, jotka tuovat eniten naisia parlamenttiin. Pelkään, että tämä byrokratiaan ja subventioihin perustuva keino - vaikka sen taustalla onkin erinomainen tarkoitus - ei ole oikea tapa kehittää parlamentin edustusta ja edustavuutta. Naisten edustuksen parantaminen edellyttää demokratian lisäämistä eikä sen vähentämistä. Raschhofer Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaikkien pohdintojen ytimenä on oltava naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttaminen. En tarkoita yhtäläisillä mahdollisuuksilla samaistamista, vaan pikemminkin naisten yhdenvertaisia osallistumis- ja ylenemismahdollisuuksia päätöksentekoprosessissa ja työelämässä, kuten samanarvoista työtä tekevien naisten ja miesten palkkaerojen poistamista. Luvut osoittavat meille, että vaikka vähintään puolet äänestäjäkunnasta useimmissa maissa on naisia, päättävässä asemassa olevien naisten osuus elinkeinoelämässä ja julkisissa viroissa on hälyttävän pieni. Mielestäni politiikan ensisijaisena tehtävänä on poistaa kaikki yhtäläisten mahdollisuuksien tiellä olevat esteet. Kyse on siis reunaehdoista, joiden ansiosta naisten on mahdollista itse päättää ja vastata omasta elämästään. Politiikassa, jossa tämä tehtävä sysätään elinkeinoelämän toimijoille, ei nähdä paljoakaan vaivaa asianomaisten hyväksi. Kyse on sosiaaliturvasta, kotona tehdyn työn arvostuksesta, pätevyyksistä, työoloista ja työajoista ja paljon muusta. Kyse ei ole kiintiöistä ja myönteisestä syrjinnästä. Sallinette minun sanoa, että tämä käsite on itsessään järjetön. Miten syrjintä voisi olla myönteistä? En haluaisi työtäni sillä perusteella, että olen nainen, vaan siksi, että olen pätevä siihen, ja uskon, että monet naiset ovat asiasta samaa mieltä. Avilés Perea Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tässä mietinnössä käsitellään miesten ja naisten tasapuolista osallistumista päätöksentekoon ja siinä tarkastellaan eri tilanteita ja naisten vähäistä osallistumista. Olemme aina tehneet selväksi, että puolet väestöstä koostuu meistä naisista ja siksi osallistumisen tulee olla suurempaa, jotta naiset tuntisivat olevansa riittävässä määrin edustettuina. On kuitenkin tärkeää osoittaa myös, että naisten osallistuminen julkisen elämään ja työmarkkinoille siten, että he ovat merkittävillä paikoilla, on tapahtunut vasta äskettäin. On myös sanottava, että näin on tapahtunut naisten oman aloitteellisuuden ansiosta ja valtavien ongelmien ratkaisemisen jälkeen. Kyse on pitkästä matkasta, jota meidän on jatkettava, kunnes on niin tavallista, että aina miehille kuuluneilla paikoilla on naisia, ettei tämänkaltaisia mietintöjä enää tarvita. Naiset tarvitsevat tukea, enemmän koulutusta, helpotusta työaikaan ja riittävästi apua voidakseen yhdistää ammatinharjoittamisen ja perhe-elämän. Naisten osallistuminen suuremmassa määrin edellyttää demokratian parantamista ja sitä, että naisten oikeus tasapuoliseen osallistumiseen miesten kanssa tunnustetaan täysimääräisenä. Olemme mietinnöstä lähes samaa mieltä ja haluaisimme olla siitä täysin yhtä mieltä lukuun ottamatta mainintaa, joka koskee pakollisten kiinteiden kiintiöiden perustamista, koska ne voivat aiheuttaa naisille lisäongelmia. Puolustamme nykyistä tasapuolisempaa ja suurempaa osallistumista ja taistelemme sen puolesta, erityisesti joissakin Euroopan unionin maissa. Jäsenvaltioiden parlamenttien tasa-arvovaliokunnista koostuvaa eurooppalaista verkkoa, joka on jo olemassa, pitäisi vahvistaa, koska se on juuri oikea paikka kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihtamiseen. Naisten pitää osallistua toimintaan kaikissa asioissa, ei ainoastaan omien oikeuksiensa puolustamisessa, ja heidän on otettava osaa arkipäivän ongelmien ratkaisuun toimielimistä, yritysten johtoelimistä, ammattijärjestöistä sekä kulttuuri- ja yhteiskunnallisen alan järjestöistä käsin. Theorin Arvoisa puhemies, naiset kannattelevat puolta taivaasta, sanoi kerran eräs menestynyt mies. Naisten ääni puuttuu kuitenkin tärkeitä päätöksiä ja painotuksia tehtäessä. Naiset, joita maailman väestöstä on yli puolet, ovat nimittäin voimakkaasti aliedustettuina poliittisilla, taloudellisilla ja sosiaalisilla aloilla. Sitä on demokratiassa mahdoton hyväksyä. Tasa-arvoasioissa vallitsevan teorian ja todellisuuden välinen kuilu on kaikkien suurin juuri päätöksenteossa. Jotta pääsisimme tasa-painoon, tarvitsemme konkreettisen toimintasuunnitelman, jossa on määrätty tietty aikataulu. Vertailuanalyysijärjestelmä on tärkeä osa tällaista suunnitelmaa. Olen sen vuoksi iloinen, että esittelijä Karamanou kaipaa tällaista järjestelmää. Ehdotan, että EU:n tavoitteet, jotka koskevat naisten asemaa päätöksenteossa, perustuisivat keskiarvoon, joka laskettaisiin jokaisella alalla kolmen menestyksekkäimmän jäsenvaltion tilanteen perusteella, ja että jäsenvaltiot laatisivat vuosittain asiaan liittyviä kertomuksia. Naiset ovat ihmisoikeusloukkauksien, esimerkiksi raiskausten, seksuaalisen hyväksikäytön, perheväkivallan ja ihmiskaupan pääasiallisia uhreja, mutta he ovat aliedustettuina niissä oikeudellisissa ja lainsäädännöllisissä elimissä, jotka käsittelevät näitä rikoksia ja päättävät oikeussäännöistä. Tästä seuraa, että näitä rikoksia pidetään vähäisinä; usein niissä jätetään syyttämättä. Naisten tasa-arvoinen osallistuminen päätöksentekoon ei perustu pelkästään sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ja demokratian vaatimukseen, se on myös välttämätöntä, jotta voisimme hyödyntää naisten kokemuksia ja osaamista kaikilta osin. Olisi luvatonta tuhlausta jättää naisten voimavarat päätöksenteossa hyödyntämättä. Ruotsissa sosiaalidemokraattinen puolue on päättänyt asettua kiintiöiden kannalle; tämä saavutettiin useiden vuosien taistelun jälkeen, jonka tarkoituksena oli, että päätöksentekoon saataisiin mukaan enemmän naisia, ja kyse on pätevistä naisista. Hallituksessamme naisten osuus on 50 prosenttia ja eduskunnassa naisten osuus on 44 prosenttia. Ainoa puolue, joka avoimesti vastusti tätä, oli konservatiivinen puolue, mutta kaikki nämä naiset ovat päteviä. Naisten ei pidä pelkästään kannatella puolta taivasta, vaan heillä on myös oltava oikeus kantaa vastuunsa koko maailmaa koskevista päätöksistä. Schmidt, Olle Arvoisa puhemies, haluan kiittää hyvästä mietinnöstä. Kaikille pitäisi olla itsestään selvää, että miehillä ja naisilla on yhtäläiset mahdollisuudet osallistua päätöksentekoon kaikilla tasoilla, mutta niin ei valitettavasti ole. Mitä asialle siiten voitaisiin tehdä? Tarvitsemme suurempaa tasa-arvoa kotona, hyviä lastenhoitomahdollisuuksia, vanhemmuuteen liittyvän vastuun jakamista, parempia virikkeitä koulutusjärjestelmässä, jotta voisimme murtaa perinteiset sukupuoliroolit, ja joustavia työaikoja, jotta voisimme täyttää yksilölliset tarpeet. Sitä paitsi politiikassa, elinkeinoelämässä ja järjestömaailmassa tarvitaan työmuotoja, joiden lähtökohtana eivät ole miesten painottamat asiat. Vaikka miehet hallitsevatkin politiikkaa edelleen aivan liikaa - toisissa valtioissa enemmän kuin toisissa - ongelmat ovat sitäkin suurempia elinkeinoelämässä ja ammattiyhdistysliikkeessä. Sitä ei voi hyväksyä ja siihen on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota. Tasa-arvo ei ole naiskysymys ja se voidaan saavuttaa vain, jos molemmat sukupuolet tekevät yhteistyötä. Sen vuoksi miehet on saatava osallistumaan tasa-arvoon liittyvään työhön aivan toisella tavalla kuin nykyään. Entistä useamman miehen olisi muun muassa osallistuttava aktiivisemmin tasa-arvoon liittyvään työhön parlamentissa. Naisia tarvitaan enemmän päättäviin asemiin, mutta - mistä olen samaa mieltä jäsen Theorinin kanssa - ei sen vuoksi, että he edustaisivat tiettyä sukupuolta vaan sen vuoksi, että on mahdotonta hyväksyä sitä, että näin suuri kykyjen ja kokemuksien määrä menee hukkaan. Fraisse Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Karamanoun mietinnössä tartutaan mielestäni tärkeään aiheeseen: miesten ja naisten tasapuolinen osallistuminen päätöksentekoon on nimittäin äärimmäisen hankala kysymys. Kaikki luvut osoittavat sen jatkuvasti. Etenemme hitaasti. Sen vuoksi minun mielestäni on syytä korostaa päätöksentekoa koskevaa kysymystä ja sitä, mitä Euroopassa voidaan asian hyväksi tehdä. Euroopalla on ollut alullepanijan rooli toisaalta taistelussa miesten ja naisten tasavertaisen kohtelun ja toisaalta päätöksentekoon osallistumisen tasapuolisuuden puolesta. Tämä ei kuitenkaan vielä alkuunkaan riitä, jos ajatellaan Euroopan perusoikeuskirjan sisältöä, jossa esimerkiksi poliittisen päätöksenteon yhteydessä mainitaan ainoastaan Euroopan vaalit ja kunnallisvaalit. Haluaisinkin puhua teille lyhyesti juuri Ranskan tilanteesta. Käymme taistelua nyt, kun Ranskassa sovelletaan parhaillaan erästä lakia kunnallisvaaleihin, ja olemme huomanneet, että Ranskan lehdistössä on päivittäin hyvin mielenkiintoisia artikkeleita ja keskustelupalstoja todellisuuden muuttumisesta. Jäsen Karamanou, Ranskan asema on nimittäin Kreikan tavoin Euroopan kehnoin tässä asiassa. Meitä naisia on 8 prosenttia kansallisessa parlamentissa sen jälkeen, kun paikoista kiisteltiin hallituksessa, ja jako tapahtui täysin umpimähkäisesti. Meitä on siis alle 10 prosenttia. Ranskan esimerkki on siis tärkeä. Tämänpäiväistä keskustelua on käyty Ranskassa yhtäjaksoisesti jo kaksi tai kolme vuotta. Tuolloin saatoin esittää kuitenkin vain yhden argumentin miesten ja naisten tasa-arvon puolustamiseksi, vaikka tavoitteeni on puolustaa tasa-arvoa yleisellä tasolla, eikä pelkästään politiikassa. Tuolloin käyttämäni argumentti on poliittinen ja filosofinen: tasa-arvo ei toteudu ilman vaatimusten asettamista, ja haastankin PPE-ryhmän todistamaan toisin. Jättäkäämme puheet myönteisen syrjinnän kiintiöistä tai muista vastaavista asioista. Yhteiskunnassamme ei pitäisi harjoittaa mitään sellaista toimintaa, jossa ei asetettaisi tasa-arvoa takaavia vaatimuksia. Halusin tehdä vain tämän huomion. Tämä oli vihonviimeinen argumenttimme taistelussa tasa-arvon puolesta. Siksi lisäisinkin hyvin lyhyesti puheenvuoroni loppuun, että olisi syytä täsmentää päätöksenteosta tänään käymämme keskustelun muutamia tärkeitä kohtia, jotka eivät liity sukupuolten väliseen tasa-arvoon koko laajuudessaan: kyse on poliittisen ja taloudellisen tasa-arvon välisestä erosta. Tiedämme jo nykyään, miten politiikassa pitää toimia. Menemme mielestäni eteenpäin tässä asiassa. Kotimaassani hankkimani kokemus on kuitenkin minulle suureksi hyödyksi. Taloudellisissa kysymyksissä vallitsevaa yleistä tasa-arvoa ja päätöksentekoa koskeva ongelma onkin jo paljon vakavampi ja laajempi. Liberaaliryhmän kollegani muistutti juuri hetki sitten, että ammattiliitoissa ja ammattivaaleissa tapahtuvaa toimintaa on hädin tuskin selvitetty nykyään. Meidän on vielä uurastettava tällä saralla, jolla ongelma on paljon hankalampi. Olen sitä mieltä, että meidän olisi vastedes jätettävä puheet poliittisesta tasa-arvosta, jos emme kerran keksi keinoja, jotka käsittääkseni velvoitteiden osalta poikkeaisivat politiikassa käytetyistä keinoista. On löydettävä keinoja, jotta voidaan taata naisten aiempaa suurempi edustus työelämässä ja eri ammateissa. Smet Arvoisa puhemies, kun minä noin 30 vuotta sitten aloittelin poliittista uraani, matkustin New Yorkissa pidetyn naisten maailmankonferenssin valmistelevaan kokoukseen Meksikoon maamme sillä hetkellä ainoan naispuolisen diplomaatin avustajana. New Yorkissa käydyt keskustelut siitä, kuinka voisimme auttaa naisia osallistumaan päätöksentekoon, löytämään tiensä työelämässä, ja niin edelleen, eivät koskettaneet häntä. Hän oli nimittäin saavuttanut tavoitteensa omin voimin, mutta oli joutunut luopumaan niin paljosta, että hänestä oli tullut nainen, jota en toivoisi muiden naisten pitävän esikuvanaan. Sillä naiset, jotka vuosia sitten hakeutuivat politiikan pariin, diplomaattisiin tehtäviin ja niin edelleen, ovat joutuneet luopumaan hyvin paljosta. Me haluamme antaa naisille mahdollisuuden osallistua normaalisti - hieman yhteiskunnan tukemina - myös päätöksentekoon, politiikkaan ja työelämään. Ja voimme kysyä: millä tavalla pääsemme tähän tavoitteeseen? Kuinka voimme auttaa naisia? Jo vuosikausia olemme yrittäneet löytää strategioita yhteiskunnalle, joka lupaa kyllä kauniisti, että naisille tulee taata kaikki mahdollisuudet, mutta joka osallistuu valitettavan vähän tiukkojen, tehokkaiden strategioiden kehittämiseen asian toteuttamiseksi. Ne harvat strategiat, joita on löytynyt, ovat aina olleet strategioita, joihin liittyy tavoitetasoja tai kiintiöitä. Niitä voi kutsua miksi haluaa. Tavoitetasojärjestelmä tai kiintiöjärjestelmä ei ole järjestelmä, joka koskee ainoastaan naisia. Minun kotimaassani, missä kahden kielialueen, hollanninkielisen ja ranskankielisen, täytyy elää sovussa keskenään, käytetään kiintiöitä myös oikeiden kielisuhteiden säilyttämiseksi. Kiintiöjärjestelmä ei siis ole erityisesti naisiin sovellettava järjestelmä. Keskustelusta saa sen kuvan kuin järjestelmä koskisi vain naisia, mutta järjestelmää käytetään monilla yhteiskunnan alueilla. Tulevaisuudessa sitä tullaan mahdollisesti käyttämään vielä muillakin alueilla. Olen maininnut yhden esimerkin. Enkä siis ymmärrä ihmisiä, jotka pelkäävät tätä järjestelmää niin kovasti. Mietinkin usein, vastustetaanko kiintiöjärjestelmää pohjimmiltaan siksi, että halutaan itse asiassa estää naisia pääsemästä mukaan päätöksentekoon, vai vastustetaanko tässä todella järjestelmää sinänsä. Minä kannatan kiintiöjärjestelmää. Suuri osaa ryhmääni ei ole asiasta samaa mieltä, mutta jotkut muut kyllä. Minä kannatan järjestelmää. Olemme ottaneet sen käyttöön tuloksekkaasti Belgiassa ainoana Euroopan valtiona, minkä jälkeen Ranska seurasi Belgian esimerkkiä. Minusta se on tällä hetkellä yksi ainoista olemassa olevista käytännön toimenpiteitä. Tuen Karamanoun mietintöä. Onnitteluni. Valenciano Martínez-Orozco Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vaikka naisten osallistuminen koulutukseen, työelämään ja politiikkaan on lisääntynyt ja lisääntyy kaiken aikaa, on ilmeistä, että kyseisillä yhteiskunnallisilla osa-alueilla esiintyy vielä suuria vaikeuksia ja epätasa-arvoisuutta. Ne, jotka luottavat siihen, että muodollisen tasa-arvon ja ajan kulumisen myötä itsesäätely toimii yhteiskunnallista tasapainoa edistävästi, erehtyvät, koska he jättävät huomiotta, että lakiin sisältyvä tasa-arvo ja yhtäläiset mahdollisuudet ovat välttämättömiä mutteivät riittäviä vaatimuksia. Kyvykkäät naiset eivät monestikaan pääse etenemään urallaan, vaikka me tiedämme monia tapauksia, joissa miehet pääsevät vallan kahvaan ilman riittäviä ansioita, eikä heitä koskaan nimitetä "kiintiömiehiksi". Jo monta vuotta sitten mainitsemamme pariteettidemokratia on väline, jonka avulla voidaan tasapuolisen edustuksen avulla lakkauttaa rakenteellinen valtamalli, joka on naiset päätöksenteon ulkopuolella. On välttämätöntä luoda hallintorakenteita, joiden avulla sukupuolten tasa-arvoa voidaan edistää ja valvoa, ja lisäksi olisi erittäin kiinnostavaa koota uudelleen naisten päätöksentekoon osallistumista edistänyt eurooppalainen asiantuntijaverkko, joka hoiti aiemmin tehtävänsä melkoisen menestyksekkäästi. Kuten jäsen Karamanoun loistavassa mietinnössä sanotaan, toisaalta on erityisen tärkeää suosia kaikissa politiikoissa miesten ja naisten osallistumista siten, että suhde on vähintään 40 ja enintään 60 prosenttia. Tässä mielessä joidenkin poliittisten puolueiden jouduttamat vetoketjujärjestelmät ovat olleet kiistämättömän menestyksekkäitä. Niinpä pyrkimyksenä saada hyväksytyksi sellaiset kansallisia vaaleja koskevat säännöt, joissa velvoitetaan laatimaan ehdokaslistat tasapuolisesti. Seuraavaan hallitustenväliseen konferenssiin pitää sisällyttää tähän asiaan pyrkiviä tarkistuksia perustussopimukseen, jotta tämä tavoite toteutuisi unionin kaikissa toimielimissä ja toimintalinjoissa. Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät virkasisareni, jos me haluamme parantaa demokratiaamme, minkä on oltava tavoitteenamme täällä, meidän on saatava jakaa vastuu ja valta. Figueiredo Arvoisa puhemies, naisten osallistuminen päätöksentekoon ei ole ainoastaan ehdoton edellytys naisten oikeuksien ja etujen kunnioittamiselle, vaan myös keskeinen perusta oikeudenmukaisuuden toteutumiselle ja demokratian kehitykselle. Tosiasiat osoittavat, että eri suosituksista ja päätöslauselmista huolimatta tällä saralla esiintyy mitä suurinta epätasapainoisuutta ja että naiset ovat aliedustettuina päätöksentekoelimissä, olipa kyse sitten taloudellista ja yhteiskunnallisesta toiminnasta tai politiikasta. Tämä vaikuttaa olemassa olevan epätasa-arvon ja syrjinnän jatkumiseen. Kiitän esittelijää hänen mietinnöstään, jossa hän tähdentää, että tarvitaan rohkeita toimia, jos halutaan edistää naisten osallistumista päätöksentekoon. Se merkitsee myös sitä, että miesten ja naisten vastuun on jakauduttava tasapuolisesti yksityisen ja julkisen elämän alueilla ja että on kannustettava uusiin syrjinnänvastaisiin käytänteisiin, mukaan luettuna poliittisissa puolueissa sekä yksityisen ja julkishallinnon alalla. Psykologiset ja käytännön asettamat esteet naisten osallistumiselle päätöksentekorakenteisiin ja poliittiseen elämään pitää poistaa ja taaksepäin luisuminen estää, esimerkiksi Portugalissa tapahtuneen kaltaisissa tapauksissa, jossa hallitus lakkautti tasa-arvoministeriön. Tätä tilannetta on syytä muuttaa! Lulling Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kannatan sitä, että naiset ja miehet voisivat osallistua paljon nykyistä tasapuolisemmin päätöksentekoon. En kuitenkaan ole yhtä vaativa kuin esittelijämme, joka väittää, että kaikki olisi toisin tai vielä paremmin, jos naiset voisivat osallistua tasapuolisesti päätöksentekoon. Miehistä ei kuitenkaan pidä tehdä yleisiä syntipukkeja esimerkiksi lastenoikeuksien puolustamisessa tai ympäristöä koskevissa asioissa vain muutamia esittelijämme tässä yhteydessä esiin tuomia kysymyksiä mainitakseni. Onneksi on meille tärkeitä oikeuksia ja etuja voimakkaasti ajavia lahjakkaita miehiä. Valitettavasti politiikasta löytyy myös naisia, joihin ei ole luottaminen edes silloin, kun ehdokasluetteloihin pyritään ottamaan aiempaa enemmän naisehdokkaita. Voin sanoa, että pitkän poliittisen urani aikana juuri naiset kilpailuhengestäni kauhistuneina ovat yrittäneet panna kapuloita rattaisiini. Meidän on tietenkin todettava, että vaikka yhteisö on vuodesta 1975 asti harjoittanut oikeansuuntaista politiikkaa naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi ja vaikka neuvosto antoi vuonna 1996 oikeansuuntaisen suosituksen naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta päätöksentekoon, tavoitteisiin on pyritty pikemminkin etanan ja kilpikonnan kuin kilpahevosen vauhtia. Se, että äänestin naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa Euroopan komission kertomusta koskevaa päätöslauselmaesitystä vastaan johtui siitä, että se sisältää muutamia liioiteltuja väitteitä ja vaatimuksia, jopa sellaisia, jotka kääntyisivät naisia itseään vastaan tilanteissa, joissa he haluaisivat osallistua täysivaltaisesti päätöksentekoon. Näin ollen vastustan mainintaa 40 prosentin kiintiöstä, jonka alittuessa vaadittaisiin toimia miesten ja naisten tasa-arvoisen edustuksen edistämiseksi. Käsittääkseni tämäntyyppisiä toimia vaaditaan jo nykyisin ja myös tulevaisuudessa, ilman että naisedustukselle asetetaan prosenttirajoja. Vastustan nimittäin poliittisille puolueille esitettyjä vaatimuksia ottaa käyttöön kiintiöjärjestelmiä ja etenkin "vetoketjujärjestelmä" ehdokasluetteloiden laatimiseksi. Tällainen "vetoketjujärjestelmä" olisi ristiriidassa maani vaalilain kanssa, sillä lain mukaan puolue ei onneksi voi päättää ehdokkaiden paikasta ehdokasluetteloissa, vaan siitä päättää kansa, jolla on oikeus äänestää. Meidän on siis kehotettava poliittisia puolueita uudistamaan niiden puoluerakenteita ja menettelyjä naisten osallistumisen välittömien ja välillisten esteiden poistamiseksi, kun otetaan huomioon, että valtiot voisivat jopa taloudellisin kannustimin rohkaista puolueita ottamaan ehdokasluetteloihin aiempaa enemmän naisehdokkaita. Lopuksi toteaisin, että minusta on järjetöntä vaatia ainoastaan naisten ammatillisen koulutuksen kehittämistä, jotta he voisivat osallistua johtotehtäviin ja päätöksentekoon, kun johtoasemassa ja johtotehtävissä on jo nyt paljon miehiä, joilla olisi suuri koulutuksen tarve. Ryhmäni on jättänyt tarkistuksia poistaakseen edellä mainitsemani naisia itseään vastaan kääntyvät vaatimukset, ja toivon, että nuo tarkistukset myös hyväksytään. Sallinette minun tehdä vielä tarkistustemme ranskankielistä käännöstä koskeva huomautus, jota en varmastikaan tee enää ennen äänestyksiä. Käännös on siinä määrin puutteellinen, että nyt tarkistuksia on mahdoton ymmärtää, ja lisäksi minun on yhteislaatijana todettava, että oloni näitä ranskankielisiä tarkistuksia lukiessani on kuin kissalla, joka on kadottanut pentunsa. Arvoisa puhemies, saksankielinen teksti on tässä tapauksessa todistusvoimainen. Pyytäisin siis tutustumaan siihen ja ottamaan sen huomioon äänestyshetkellä. Prets Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten esittelijä on todennut, sukupuolten tasa-arvosta on annettu varsin kunnioitettava määrä julkilausumia, päätöslauselmia ja sitoumuksia. Sen oikeusperustahan on Amsterdamin sopimus, jossa sukupuolten välinen tasa-arvo määritellään yhdeksi eurooppalaisen politiikan ensisijaisista tavoitteista. Tulos osoittaa, että tilanteessa on tosin edistytty hieman, mutta puutteet ovat silti silmiinpistäviä. Miesten ja naisten osuus päätöksentekoprosessissa on selvästi epätasapainossa, ja yksittäisten jäsenvaltioiden välillä on hälyttäviä eroja. Päättävässä asemassa olevien naisten osuus hallinnossa ja poliittisessa päätöksentekoprosessissa on erityisen pieni kaikkialla Euroopassa. Siksi meidän on saatava liikkeelle kaikki elinkeinoelämän ja yhteiskunnallisen elämän toimijat, jotta varmistamme vastuun tasapuolisen jakautumisen sekä julkisella että yksityisellä sektorilla, elinkeinoelämässä, politiikassa ja perhe-elämässä. Meidän on ennen kaikkea ymmärrettävä, että työmarkkinoiden epätasa-arvo johtuu yhtäältä päättävässä asemassa olevien naisten pienestä osuudesta eurooppalaisessa elinkeinoelämässä, ammattiyhdistysliikkeessä ja julkisella sektorilla ja toisaalta riittämättömästä sosiaalisesta infrastruktuurista, vääristyneistä stereotyypeistä kuten myös alhaisemmista palkoista. Koulutus on yksi tärkeä tarkasteltava ala. Naisten on opittava muun muassa vaatimaan osallistumista johtamiseen ja päätöksiin. Millään politiikan alalla - niin eurooppalaisella kuin kansallisellakaan tasolla - ei voi puhua tasapainosta niin kauan, kun naisten osuus on alle 40 prosenttia. Sen vuoksi kiintiö on tärkeä väline, jolla tätä tavoitetta voidaan lähentyä. Kyse ei ole kuitenkaan vain naisten osuuden lisäämisestä, vaan naisten yhteiskunnallisen ja ammatillisen aseman parantamisesta ja naisten työn laadun tunnustamisesta. Meidän on tarkistettava puolue- ja hallitusrakenteita ja luotava velvoittavat yhteiset toimintaedellytykset, esimerkiksi perustettava tasa-arvoministerin toimi maissa, joissa tällaista tointa ei vielä ole. Julkiseen elämään osallistuvien naisten osuuden kasvua on seurattava säännöllisesti ajan tasalla olevien tilastojen avulla, mikä osoittaisi selvästi myös sen, että emme ole ainoastaan saavuttaneet tavoitteita vaan olemme myös taantuneet joillakin aloilla. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on tehtävä töitä tasa-arvon puolesta ja puolustettava samalla jo saavutettuja tuloksia. Bordes Arvoisa puhemies, haluaisin esittää työläisnaisten näkökannan paitsi siksi, että yhteiskunnan paino kohdistuu voimakkaimmin juuri heihin, myös siksi, että työväenliike voi ylpeillä siitä, että se on ensimmäisenä ryhtynyt taistelemaan miesten ja naisten tasa-arvon tunnustamiseksi. Huomattavassa asemassa olleet naiset saivat työväenliikkeessä ansioidensa mukaisen aseman jo paljon ennen kuin hallitseva luokka oli ehtinyt antaa naisille vasta äänioikeuden. Työläisnaisten kohtalo on sidoksissa juuri työläisten asemaan. Epävarmuudesta, pakotetusta osa-aikatyöstä ja siitä johtuvasta matalapalkkaisuudesta kärsivät etupäässä naiset. Epävarmuutta, pakotettua osa-aikatyötä ja matalapalkkaisuutta ei voida hyväksyä. Puheet miesten ja naisten tasa-arvosta jäävät vain puheiksi niin pitkään, kun monet työläisperheet ovat ilman kunnollista asuntoa ja kun yhteiskunnassa ei ole riittävästi palvelulaitoksia, päiväkoteja ja esikouluja. Sekä Euroopan toimielimistä että jäsenvaltioista puuttuu naistyöläisten etuja ajava politiikka. Vaikka hyväksynkin esitellyn mietinnön vain siihen sisältyvien hyvien aikomusta takia, se ei vähennä noiden aikomusten arvoa. Klaß Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tasavertainen osallistuminen kaikkiin aloihin ei ole vielä nykypäivänäkään mikään itsestäänselvyys. Me kaikki olemme siitä samaa mieltä. Tiedämme kuitenkin myös varsin hyvin, että yhtä hyvin naisten kuin miestenkään osallistumista ei voi vaatia suunnittelematta. Yksittäistapauksissa on otettava huomioon asianomainen ala, asiantuntemus ja toimivalta. Ne on otettava huomioon päätettäessä jostakin virasta, toimesta tai jonkin elimen jäsenyydestä, jota miehet tai naiset hakevat. Kysymme kuitenkin oikeutetusti: onko asia aina näin? Eikö yhteiskunnassamme vallitse edelleenkin ennakkoluuloja heti alusta alkaen tiettyä henkilöä kuten myös sukupuolta kohtaan? Miespuolinen lastenhoitaja ja naispuolinen palomies ovat yksittäistapauksia. Yksittäistapauksia ovat edelleenkin myös naiset, jotka etenevät hallintoneuvoston tai poliittisen elimen johtoon tai pääjohtajaksi. Tämä aliedustus ei yleensä johdu puutteellisista taidoista tai kyvyistä. Naisten on aina osoitettava taitonsa erikseen, ratkaisevaa ei ole ainoastaan osaaminen vaan koko elämäntilanne. Lapset, perhe, heikkoa sukupuolta koskeva yksipuolinen käsitys estävät yksinkertaisesti ylenemisen. Olemme saarnanneet naisille aivan liian kauan: teidän on oltava parempia kuin muut hakijat! Yksistään tästä syystä on pakko ravistaa yhteiskunta hereille jälleen kerran ja saada asiat etenemään nyt tarkasteltavan mietinnön kaltaisilla kertomuksilla. Kotitöiden ja työelämän muodostamaa kaksinkertaista työmäärää ei voi mielestäni kuvata syrjinnäksi, eikä se ole mitään kaksinkertaista syrjintää, kuten johdanto-osan D kohdassa väitetään. Perhe-elämän ja työelämän yhdistämisen taito edellyttää pikemminkin valtavasti organisointikykyä ja elämänkokemusta, jota ei tule aliarvioida, ja näitä ominaisuuksia on pidettävä johtohenkilöstön erityisansioina. Kotityöt on asetettava yhtä lailla naisten kuin miestenkin vastuulle, emmekä me naiset, jotka keskustelemme asiasta täällä tänä aamuna, voi tehdä tätä kaikkea, jos miehet ja - mikäli olemme perheellisiä - isät eivät osallistu perhe-elämään. Emme ole valitettavasti vielä niin pitkällä, ja seuraava sanonta pätee yhä: miehellä on perhe tukenaan ja naisella on perhe niskoillaan. Siksi näitä vakiintuneita yhteiskunnallisia roolimalleja on torjuttava jo nuorten kasvatuksessa. En usko, että pelkkiä kiintiöitä ja prosenttiosuuksia koskevat vaatimukset ovat oikea tapa lisätä osallistumista, eikä parlamentin tehtävänä voi olla vaatia 40 prosentin osallisuutta kaikilla poliittisilla aloilla kansallisella ja kansainvälisellä tasolla. Tietoisuutta on lisättävä, ja se edellyttää kertomuksia ja keskusteluasiakirjoja, jotka ovat harkittuja ja joilla edistetään myönteisesti osallistumista, ja siksi pyydän, että PPE-ryhmän tarkistuksia kannatetaan. Torres Marques Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensinnäkin haluan onnitella kollegaamme Anna Karamanouta erinomaisesta mietinnöstä, jonka hän on meille esitellyt. En tee tätä pelkästään muodon vuoksi. Teen sen oikeudenmukaisuuden takia ja henkilökohtaisista syistä. Tämä mietintö ei ole ainoastaan erinomainen. Sen perusteet ovat miesten ja naisten tasapuolisia oikeuksia tärkeinä pitäville mitä kiinnostavimpia, ja tätä asiakirjaa pidetään varmasti lähdeviitteenä tulevaisuudessa. Tämä todistaakin sen, miten merkillinen on parlamentin puhemiehistön tekemä päätös perusteiden supistamisesta yhteen sivuun. Tässä talossa ei tuoteta paperia metriperustein. Täällä harjoitetaan politiikkaa ja sen on oltava perusteltua. Hyvä jäsen Karamanou, mietintönne on hyvä esimerkki parlamentin laatimien poliittisten asiakirjojen tärkeydestä. Keskityksen puheenvuorossani vaalijärjestelmään. Kyseessä on ratkaisevan tärkeä ongelma, koska se edeltää varsinaista osallistumista politiikkaan. On tarpeen antaa naisille mahdollisuus tulla valituksi, jotta he voivat todistaa kykynsä. Nyt on kuitenkin olemassa vaalijärjestelmiä, jotka vaikeuttavat vielä enemmän naisten osallistumista. Näitä ovat, mikä on näytetty toteen, yksinimiset vaalipiirit. Tämä järjestelmä heikentää jatkuvasti naisten asemaa. Se ei johdu niinkään äänestäjistä kuin itse puolueista, jotka aiheuttavat suunnattomia vaikeuksia sellaisten keinojen nojalla, jotka eivät ole useinkaan kovin laillisia. Niinpä silloin, kun esimerkiksi Ranskassa syntyy liike, joka yrittää muuttaa tämän järjestelmän, joka koostuu yksinimisistä vaalipiireistä, joissa yritetään korjata ja saada aikaan kummallekin sukupuolelle 50 prosentin kiintiöitä, Portugalissa hallitus ilmoitti tekevänsä esityksen uudesta vaalilainsäädännöstä korvatakseen suhteellisen vaalijärjestelmän osittain yksinimisellä järjestelmällä. Tämä on erittäin huolestuttava aloite, ja on kiinnitettävä huomiota siihen, että tässä tapauksessa tosiasiallisesti vahingoitetaan sellaisia naisia, jotka haluavat osallistua aktiivisesti politiikkaan. Diamantopoulou . (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijä Karamanouta erinomaisesta Euroopan tasa-arvotilanteen kuvauksesta sekä rakentavasta lähestymistavasta ehdotuksiin ja ratkaisuihin. On valitettavaa, että PPE-ryhmän esittelijä, joka esitti myös perustavanlaatuisia vastaväitteitä mietintöön, ei ole läsnä, sillä keskustelu oli todellakin erittäin mielenkiintoista. Sallinette, että ensiksi esitän yhden poliittisen huomion. Mietinnön otsikko "Sukupuolten tasapainoinen osallistuminen päätöksentekoelimiin" voidaan tulkita kahdella tavalla. Päätöksentekoelimet ovat vallanjakoa, mutta sitä on myös osallistuminen tulevaisuuden kannalta kaikkein tärkeimpään päätöksentekoelimeen eli perheeseen. Tämä koskee siis molempia sukupuolia eikä naisten lukumäärää päätöksentekoelimissä voida lisätä lisäämättä vastaavasti aikaa, jonka miehet käyttävät kodinhoitoon. Tämä tarkoittaa siis automaattisesti sitä, että toivottuun tavoitteeseen pääseminen edellyttää muutoksia, jotka koskevat perhettä, yhteiskuntaa, taloutta ja kulttuuri-identiteettiä, jota olemme kantaneet vuosituhansien ajan. Keskustelu on suureksi osaksi pyörinyt sen ympärillä, voisiko kiintiöjärjestelmä, siis sitoutuminen sukupuolten määrälliseen edustukseen, olla ratkaisu. Filosofisesti asiaa lähestyen sanoisin, että numeroiden tai sääntöjen määrällä ei voida milloinkaan muuttaa yhteiskunnallista todellisuutta. Historia kuitenkin osoittaa, että säännöt ja tavoitteet ovat muuttaneet todellisuutta silloin, kun niihin on liittynyt joukko politiikkoja. Tärkeää on, mikä ilmaistaan ehdottomasti myös Karamanoun mietinnössä, juuri se, että tämän demokratiaa ja yhteiskuntiamme koskevan tärkeän tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan samanaikaisesti kolmea politiikkojen luokkaa. Ensimmäinen politiikkojen luokka on yhtäläisten mahdollisuuksien huomioon ottaminen (mainstreaming) taloudessa ja työllisyydessä, sosiaalijärjestelmissä ja sosiaaliturvassa, koulutusjärjestelmissä ja yhteiskuntiemme kulttuuri-identiteetissä. Toinen politiikkojen luokka koskee konkreettisia toimenpiteitä ja konkreettisia myönteisiä toimia, jotka tukevat tätä tasapainoisen päätöksentekoelimiin osallistumisen politiikkaa. Nämä toimenpiteet koskevat vaalijärjestelmiä, joissa on havaittu läheinen suhde vaalijärjestelmien ja naisten osallistumisen välillä, tilanteen jatkuvaa tilastollista kuvaamista, luonnollisesti myös poliittisia puolueita ja niiden sisäistä poliittista sitoutumista sekä lakeja ja asetuksia myönteisistä toimista. Tässä salissa kerrottiin erinomaisia esimerkkejä, jotka osoittivat, että kun kiintiöjärjestelmää on sovellettu yhdessä edellä mainitsemieni politiikkojen kanssa, se on johtanut myönteisiin tuloksiin. Meidän on pakko ottaa huomioon, että ainoita maita, jotka ovat saaneet aikaan todellisia tuloksia naisten osallistumisessa, ovat maita, joissa on sovellettu konkreettisia politiikkoja. Tämä ei välttämättä merkitse kaikkialla sitoutumista kiintiöjärjestelmiin lainsäädännön kautta, vaan myös poliittisten puolueiden poliittisia sitoumuksia, mutta aina konkreettisia määrällisiä tavoitteita. Lopuksi on olemassa kolmas politiikkojen luokka, joka koskee Euroopan unionin toimenpiteitä ja jäsenvaltioiden yhteistyötä. Näitä ovat naisten poliittiset verkostot, eurooppalaiset indikaattorit - viittaan Suomen puheenjohtajakauteen ja yhdeksään indikaattoriin, joiden soveltaminen voisi saada aikaan kansallisia sitoumuksia ja kansallisia tavoitteita - esikuva-analyysi (benchmarking), koulutus ja lopuksi kansallisella tasolla tai Euroopan poliittisella tasolla toimivien naisten tukeminen merkittävissä kansainvälisissä tehtävissä, koska tällä tavoin luodaan uusille sukupolville esikuvia vallankäyttäjistä, esikuvia naispolitiikoista. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, päätän puheenvuoroni toistamalla sen, mitä Luxemburgin pääministeri sanoi, kun käytiin keskustelua siitä, pitäisikö jäsenvaltioilla olla konkreettisia työllisyystavoitteita: "Poliittisten toiveiden, poliittisten aikeiden esittäminen ei riitä. Politiikka ilman konkreettisia ja määrällisiä tavoitteita ja välineitä on fiktiota". Puhemies Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan klo 12.00. Metsäperustaisen teollisuuden ja siihen liittyvän teollisuuden kilpailukyky Puhemies Esityslistalla on seuraavana Seppäsen laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0384/2000) komission tiedonannosta: EU:n metsäperustaisen teollisuuden ja siihen liittyvän teollisuuden kilpailukyvyn nykyinen tila (KOM(1999) 457 - C5-0306/2000 - 2000/2159(COS)) Seppänen . Arvoisa puhemies, herra komission jäsen, kiitän aluksi niitä henkilöitä, jotka myötävaikuttivat tämän mietinnön käsittelyn siirtämiseen niin, että voimme puhua ja äänestää siitä tänään päivällä. Jos mietintö olisi käsitelty vasta illalla, se olisi ollut loukkaavaa neljää miljoonaa metsäteollisuusklusteriin suoraan ja epäsuorasti kuuluvaa työntekijää kohtaan. Kyseisellä alalla tuotetaan kymmenesosa EU:n alueen teollisesta tuotannosta ja kolmasosa koko maailman metsäteollisuustuotannosta. Me kaikki läsnäolijat tiedämme ne ongelmat, jotka tästä päivästä alkaen liittyvät parlamentin torstai-illan istuntoihin. Komission tiedonannon käsittelyn aikana on ilmennyt, että metsäteollisuusklusteri on sangen heterogeeninen. Kustantajat ja painotalot käyttävät paperia ja muita metsäteollisuuden tuotteita, mutta monet niistä kokevat itsensä ennen muuta sisällön tuottajiksi. Sisältöteollisuuden tuotannolle on leimaa antavaa paperin käytön ohella myös uusi sähköinen todellisuus, sähköinen kommunikaatio. Mietinnössä komission toivotaan ottavan huomioon myös näiden uusien alojen kilpailukyvyn erityispiirteet. Mietinnössä suositellaan turveteollisuuden liittämistä tähän klusteriin. Turpeella on varsinkin pohjoismaissa ja Irlannissa oma roolinsa metsäperustaisen teollisuuden yhteydessä. Mietinnössä ei oteta kantaa siihen, onko turve uusiutuva vai fossiilinen polttoaine. Kun sitä kuitenkin tuotetaan teollisesti, täytyy näilläkin tuottajilla olla paikka EU:n hallinnossa. Esittelijän mielestä mietintöön on lisätty tarpeettoman monia metsänhoitoon liittyviä johtopäätöksiä, mutta se on ollut valiokunnan tahto, vaikka metsäasioista parlamentti on jo lausunut kantansa melko tuoreessa Thomasin mietinnössä. Siihen ei tarvitse lisätä mitään, sen sijaan sen johtopäätöksiä pitäisi panna komissiossa nykyistä aktiivisemmin täytäntöön. Komission tulee tutkia huolellisesti myös Pesälän maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan nimissä esittämät johtopäätökset. Metsäklusteri edustaa talouden avointa sektoria, jossa toimitaan globaalisesti kilpailluilla markkinoilla. Sen takia en voi hyväksyä kollegojen Schierhuberin ja Rübigin tarkistusta, jonka mukaan metsätaloudesta vastaisi maatalouden pääosasto. Maatalous ei ole EU:ssa tottunut toimimaan avoimen sektorin ehdoin. Sama ongelma liittyy myös rouva Ainardin esittämään tarkistukseen. Rouva Fleschin tarkistus on mielestäni otettu huomioon valiokunnan hyväksymässä tekstissä, eikä vähiten hänen omien tarkistustensa perusteella. Sisältöteollisuuden erityistarpeita käsitellään mietinnössäni perusteellisesti, ja siksi pidän tätä tarkistusta tässä vaiheessa tarpeettomana. Puu on uusiutuva luonnonvara. Sen käytölle on monia vaihtoehtoja muun muassa energiateollisuudessa. Mietinnössä on hyväksytty periaate, jonka mukaan metsätuotteita pitäisi käyttää energian tuottamiseen vasta tuotantoketjun loppuvaiheessa, sen jälkeen kun niille ei ole enää muuta kierrätys- eli hyötykäyttöä. Jäsenvaltiot ovat omien metsiensä hoidon parhaita asiantuntijoita. Metsien moninaiskäyttö, niiden merkitys hiilidioksidinieluina ja niiden säilyttäminen tuleville sukupolville toteutuvat parhaiten subsidiaariteettiperiaatetta soveltaen, eikä ole perusteltua lisätä komission toimivaltaa metsäasioissa. Sen sijaan metsäperustaisen teollisuuden kilpailukyvyn turvaamisessa sillä on tärkeitä tehtäviä. Kauppapolitiikassa on otettava huomioon myös metsäteollisuuden tarpeet. Eurooppalainen metsäklusteri menestyy kovassakin kilpailussa, jos säännöt ovat kaikille samat. Jos luonnon ja ihmisen riistoa ei sallita Euroopassa, ei sitä pidä sallia muillekaan. Monet puun hyväksikäytön muodot voivat parantaa työllisyyttä varsinkin maaseutualueilla, ja sen johdosta metsät liittyvät myös EU:n työllisyysstrategiaan. Tieteessä ja tutkimuksessa pitää löytää puulle uusia käyttötarkoituksia, esimerkiksi ruohon käyttäminen selluksi vapauttaisi puuta muihin tarkoituksiin. Tällaisia asioita pitää edistää tutkimuksen uudessa puiteohjelmassa. Rakentamisessa voidaan lisätä puunkäyttöä ympäristöystävällisenä ja terveellisenä materiaalina. Ja lopuksi: jos metsät voivat hyvin, ihmisetkin voivat hyvin. Pesälä Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, maatalousvaliokunnan puolesta haluan ensin lämpimästi kiittää esittelijä Seppästä sekä teollisuusvaliokuntaa hyvästä mietinnöstä ja hyvästä yhteistyöstä. Komissio on laatinut ansiokkaan tiedonannon metsäteollisuuden maailmanlaajuisen kilpailukyvyn tilasta. Tällä asiakirjalla metsäasiat on tuotu EU:ssa tuiki tarpeellisen keskustelun aiheeksi, mitä valitettavasti tapahtuu liian harvoin. Maatalousvaliokunta on pääosin tyytyväinen komission ja parlamentin mietintöluonnoksen linjauksiin. Haluaisimme omassa lausunnossamme korostaa koko metsätalousketjun, mukaan lukien metsänhoidon ja puunkorjuun, kannattavuuden merkitystä metsäteollisuuden raaka-aineperustana; muodostuuhan eurooppalainen kestävä metsätalous edelleenkin kahdentoistamiljoonan yksityismetsänomistajan niin sanotun "perhemetsätalouden" ja heidän aktiivisuutensa varaan. Haagin kansainvälinen ilmastokokous epäonnistui. Maatalousvaliokuntana olemme seuranneet ilmastosopimusprosessia aktiivisesti, sillä mielestämme Kioton pöytäkirjan tarkastelussa metsien merkitys otetaan hyvin vajavaisesti huomioon. Metsät ja kaikki puutuotteet ovat valtava hiilinielu; tämän suhteen niiden merkitys pitää tunnustaa. Metsäasioiden koordinointi EU:ssa on heikkoa. Useampi pääosasto käsittelee asioita mutta yhtenäisyys puuttuu. Ympäristöpuolelle henkilöresursseja on lisätty, mutta metsätaloudesta vastaava maatalouden pääosasto toimii hyvin pienin resurssein samoin kuin teollisuuden pääosasto. Siksi kannatankin rouva Schierhuberin PPE-DE-ryhmän nimissä tekemää tarkistusta numero yksi. Niin ikään haluan tukea erityisesti tarkistuksia kolme ja neljä, jotka ovat maatalousvaliokunnan lausunnosta. Valiokuntamme hyväksyi ne laajalla yksimielisyydellä. Chichester Arvoisa komission jäsen, saanen aloittaa puheenvuoroni tuomalla esiin erään tätä asiaa koskevan edun, tai oikeastaan kaksi etua. Isältäni perimä Uudessa-Seelannissa sijaitseva metsäalan yritys merkitsee minulle etua, eli näin ollen minulla on käytännön etu. Vierailin vastikään Suomessa tutustuakseni metsäperustaisen teollisuuden toimintaan CEPIn eli Euroopan paperiteollisuusliiton vieraana. Huomaatte siis, että minäkin otan esiin tämän vahvasti suomalaisen aiheen omassa puheessani. Suhtaudun myönteisesti tähän tiedonantoon, ja haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni tavasta, jolla tämän teollisuuden alan merkitystä on korostettu. Esittelijän ja muiden kollegojen tavoin tunnustan, että metsäteollisuus on hyvin merkittävä teollisuuden ala, tärkeä talouden kannalta ja tärkeä ympäristön kannalta. Haluaisin onnitella esittelijää hänen mietinnöstään. Mietintö on itsessään myötävaikuttanut huomattavasti siihen, miten edistää paperin käyttöä, mikä on myönteinen asia, vaikka kollegoillamme teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa meni asian käsittelyyn hieman kauemmin kuin esittelijä toivoi. Metsäteollisuudesta on parempi sanoa liikaa kuin liian vähän. Panen kiinnostuneena merkille hänen viittauksensa televiestintään ja muutoksiin viestintäteollisuuden muodoissa. Satun olemaan sitä mieltä, että huolimatta näistä kaikista nykyteknologian loistavista ominaisuuksista, tarvitsemme edelleen paperia lukemiseen, koska lukeminen on väline, jota suurin osa ihmisistä pitää mukavana ja toden totta pidän minäkin. Tämän lisäksi tarvitsemme tietenkin edelleen puuta kaikkiin muihin käyttötarkoituksiin, esimerkiksi rakentamiseen ja muihinkin mahdollisiin uusiin käyttötarkoituksiin. Esittelijä sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kiinnittävät huomiota mahdollisuuteen tutkia puun uusia käyttötapoja. Haluaisin antaa pienen varoituksen. On hieman epärealistista kehottaa komissiota varmistamaan, että paperin hinnat ovat Euroopassa kilpailukykyisiä. Mielestäni tämä saattaisi vetää komission jäsenen voimat tiukoille. Huomaan hänen hymyilevän, joten ehkä hän on siis samaa mieltä kanssani. Siitä huolimatta komission täytyy varmistaa, että kilpailua käydään oikeudenmukaisesti. Tämä on nyt keskeinen kysymys pikemmin kuin se, että pyritään suosimaan teollisuuttamme. Tämä teollisuudenala on arvokas ja kestävä ja hyvin tärkeä Euroopan talouden ja ympäristömme kannalta, ja tämä mietintö on hyvin ajankohtainen. Paasilinna Arvoisa puhemies, erittäin arvoisa komission jäsen ja hyvät kollegat, kiitän esittelijää hänelle tyypillisestä peräänantamattomasta työstä tämän mietinnön suhteen, joka onkin laaja kuvaus ihmiselosta puustoisessa maastossa. Meidän maa-alastamme on kolmasosa metsän peitossa, ja kun saadaan itäisiä naapureita mukaan, metsää on vielä enemmän. Tämä metsäperustainen teollisuus tosiaan työllistää kaksi ja puoli miljoonaa ihmistä, mikä ei ole vähäinen asia, ja kuten tiedämme, muodostaa kymmeneksen teollisuustuotannosta. Kun lasketaan metsiin sitoutuneen hiilen määrää, minusta on otettava huomioon myös se puusto, joka on kasvatettu ja hoidettu ennen vuotta 1990. Muuten tätä vuosikymmenten työtä ei oteta huomioon, kun lasketaan kasvihuonepäästöjen vastapainoa. Silloinhan nimittäin käy niin, että palkitaan vain niitä, jotka ovat metsänsä hävittäneet ja nyt kiireellä yrittävät jotakin istuttaa, kun ensin ovat vuosisatoja niitä hävittäneet. Niitä, jotka ovat hoitaneet metsänistutuksen kunnolla vuosikymmeniä, eläneet puustosta ja tietävät tämän herkän yhteisen balanssin, rangaistaan, koska on jäsenvaltioita, joissa ei enää löydy paikkaa, mihin istuttaisi puun, ellei nyt oman talon katolle ryhdy niitä istuttamaan. Tämän vuoksi tämä mietinnön kohta 17 on hyvin tärkeä. Metsät ja meret ovat tärkeimpiä hiilidioksidinieluja ja -varastoja, ja on havaittu, että myös metsän maaperän kyky imeä hiiltä on jopa suurempi kuin itse puuston pohjoisessa. Mutta hyvät kollegat, tilannehan on se, että meriä emme voi kasvattaa, näistä kahdesta elementistä me voimme kasvattaa vain metsiä. Metsähän luo meille rauhaa. Se on yhä suurempi viihtyvyyden tekijä - minusta se pärjää hyvin Nintendolle - ja se luo ekologista tasapainoa. Puu on kuolleenakin sympaattinen, ja siihen voi nojata, oli kylmä tai lämmin, kiveen vain lämpimällä. Puun käyttöä on siis syytä monipuolistaa ja varsinkin nyt, kun olemme vaiheessa, jossa kommunikaatio siirtyy yhä enemmän pois puuperustaisesta paperista. Esittäisinkin, että komissio liittäisi johonkin sopivaan asiakirjaan puun moninaiskäytön ideoinnit koosteena, koska olemme puuperustaisessa tuotannossa juuri nyt tällaisella aallonharjalla. Nyt vaihtuu toiminnan perusta ja keksitään uusia tapoja. Pohjamo Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan onnitella mietinnön esittelijää herra Seppästä hyvästä ja yhteistyöhakuisesta työstä tässä tärkeässä asiassa. Myös komissio ansaitsee kiitokset uudentyyppisestä tiedonannosta, jossa yhtä teollisuuden alaa on tarkasteltu kokonaisvaltaisesti maailmanlaajuisen kilpailukyvyn näkökulmasta. Mietintö on nykymuodossaan kattava. Valiokuntavaiheessa siihen lisättiin vielä Portugalin puheenjohtajakaudella asetettu tavoite, jonka mukaan EU:lla tulee olla myös metsäsektorilla maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talous. Ryhmämme tukee mietinnössä esitettyjä näkemyksiä ja useimpia siihen tehtyjä muutoksia. Olemme itsekin tehneet muutamia tarkistuksia, joille pyydämme teiltä tukea. Haluan erityisesti mainita tarkistuksen kolme, jossa pienten ja keskisuurten yritysten merkitys tuodaan esille. Parhaimmillaan metsäsektori voi toimia mallina muille sektoreille siinä, miten uusiutuvia luonnonvaroja käytetään hyväksi, miten ilmaston hiiltä sidotaan tuotteisiin ja miten ketjun materiaalihankinta toimii ympäristön kannalta kestävällä tavalla, mutta samalla taloudellisesti kannattavasti. Puurakentamisen pitäisi tässä mielessä olla vieläkin vahvemmin esillä. Tärkeää on myös tunnustaa metsätalouden merkitys heikoimmin kehittyneille alueille ja erityisesti vaikeuksissa olevalle maaseudulle. Tämä merkitys näkyy erityisesti työllisyydessä. Unionin tulisikin toimia tulevaisuudessa entistä tehokkaammin muun muassa puuta raaka-aineena käyttävän pienyritystoiminnan kehittämiseksi. Ahern Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä sitä, että esittelijä antoi erityistä painoarvoa kestävälle metsäteollisuudelle, joka on todellakin ensiarvoisen tärkeä Euroopan unionille. Komission tiedonanto on kuitenkin melkoinen sekamelska, jossa oli miten
{'language': 'fi'}