Новаторско финансиране на световно и европейско равнище (разискване) Председател Следващата точка от дневния ред е докладът на г-жа Podimata, от името на комисията по икономически и парични въпроси, относно доклада относно новаторско финансиране на световно и европейско равнище. Anni Podimata Г-н председател, позволете ми преди всичко да благодаря на докладчиците в сянка, на секретариата на комисията по икономически и парични въпроси и на председателите на политическите групи за техния градивен принос в разискванията и за стремежа им да се постигне съгласие по този много важен доклад. Докладът по собствена инициатива на Европейския парламент относно новаторско финансиране не би могъл да бъде изготвен в по-подходящо време, защото кризата, както всички знаем, подлага на изпитание целия свят, и по-специално еврозоната в този момент, и доведе до рязко намаляване на средствата в публичния сектор, до програми за мащабни бюджетни ограничения и фискална консолидация в повечето държави-членки. Същевременно кризата оказа силен натиск върху бюджета на ЕС, както се убедихме съвсем неотдавна при разискването относно новата финансова рамка. Така описана, ситуацията доведе до основно и общоприето заключение: именно гражданите на Европа понесоха най-голямата тежест на кризата с орязването на заплатите, с безработицата, с несигурността за работните места и с намаляването на социалните права. Второто основно и общоприето заключение за излизане от ситуацията гласи, че Европа и държавите-членки се нуждаят спешно от нови ресурси, които да подпомагат ускореното възстановяване и растеж на европейската икономика, този път по балансиран начин, който ограничава неравнопоставеността и различията. Това е единственият път да създадем предпоставките за успешно изпълнение на стратегията "Европа 2020" и единственият път, който ще ни позволи да обсъждаме изграждането на реален, работещ и силен вътрешен пазар, който ще бъде от полза за гражданите на Европа. Ето защо ние имаме нужда от нови средства и приемаме, че, както изрично е казано в доклада и сега цитирам: "увеличението на ставките и обхвата на съществуващите данъчни инструменти и по-нататъшното орязване на публичните разходи не могат да бъдат нито достатъчно, нито устойчиво решение за справяне с главните предизвикателства, пред които сме изправени на европейско и на световно равнище". Новаторското финансиране може да играе ключова роля при справянето с тези предизвикателства, защото може да окаже огромна помощ в генерирането на средства за националните бюджети и за бюджета на ЕС. Това обаче не е единствената полза от него: новаторско финансиране не означава просто намиране на нови средства, то е важно за нас и за да проправим пътя за постъпателни промени в сегашния данъчен модел, съгласно който основната тежест на данъчното облагане и на финансирането на цялата икономика по принцип по традиция пада най-вече върху инвестициите в заетостта, предприемачеството и производството. Значителната добавена стойност на новаторското финансиране носи двоен дивидент, защото не само ще генерира приходи, но и ще има важна регулаторна роля: то може да действа за прекратяване на вредните практики и да бъде ръководещ фактор както във финансовия сектор, така и в дейностите по опазването на околната среда и климата. Докладът съдържа четири основни глави: данъчно облагане на финансовия сектор, еврооблигации и европейски облигационни емисии за финансиране на проекти, данък върху въглеродните емисии и финансиране за развитие. По отношение на данъчното облагане на финансовия сектор отново изходихме от една основна и общоприета предпоставка, че макар този сектор да носи най-голямата отговорност за кризата, макар да генерира и независимо от кризата да продължава да генерира свръхпечалба, той не е облаган с данъци в достатъчна степен, защото почти поголовно е изключен от плащането на данък върху добавената стойност. Друга общоприета предпоставка, основана само на числови стойности, на данните за това колко рязко се е увеличил обемът на финансовите сделки, се състои в констатацията за голямото и постоянно нарастващо отклоняване на сектора от неговата основна роля, а именно - да финансира реалната икономика. Тези две предпоставки получиха широко одобрение от Парламента и от Европейската комисия в нейното неотдавнашно съобщение за данъчното облагане на финансовия сектор. Изправени сме пред крещяща несправедливост, която трябва да бъде поправена, като изпратим категорично послание на гражданите на Европа, послание, което всъщност проумяхме от кризата, че предвиждаме по-справедливо разпределяне на тежестите и че сме решени да предприемем всички необходими действия на световно и на европейско равнище, за да насочим финансовия сектор отново към неговата основна функция, която е да финансира реалната икономика. По общо съгласие най-подходящият данъчен механизъм за постигането на тези цели е данъкът върху финансовите сделки. Такъв данък би могъл да се основава върху количеството, честотата и най-вече върху качеството, с което имаме предвид добавената стойност на самата сделка, защото, както се твърди в параграф 13, "въвеждането на данък върху финансовите сделки може да помогне за справяне с изключително вредните търговски модели на финансовите пазари, като например краткосрочните и автоматизирани сделки във високочестотната търговия, както и за ограничаване на спекулациите". Очевидно е, че нашето най-голямо желание е този данък да бъде приет на световно равнище. Също толкова очевидно е обаче, че независимо от първоначалните амбициозни изявления възможността за глобално съгласие постоянно намалява, вместо да расте. Ето защо въпросът, който се поставя тук, е: какво ще правим ние, европейците? Нима ще се крием зад липсата на съгласие в световен мащаб? Нима това ни задоволява, и по-важното, нима това поведение ще бъде убедително за гражданите, които понасят тежестта на кризата? Дори да не бъде лесно да вървим право напред и да приемем данъка върху финансовите сделки на европейско равнище, защото трудно ще получим единодушно решение на Съвета, Европейският парламент, като единствената европейска институция, избрана пряко от европейските граждани, е длъжен да изпрати ясно политическо послание по този принципен въпрос. Не е дълг на Европейската комисия, наш дълг е да изпратим категорично политическо послание. (Ръкопляскания) Алгирдас Шемета Г-н председател, бих искал да благодаря на комисията по икономически и парични въпроси, на комисията по развитие и специално на Anni Podimata за нейния доклад относно новаторско финансиране на световно и на европейско равнище. Вече имах възможността да разисквам с вас няколко пъти въпроса как да накараме банките да платят разходите за кризата. Както знаете, Комисията подготвя задълбочена оценка на въздействието върху инструментите за данъчно облагане на финансовия сектор, която ще бъде представена през лятото на 2011 г. Това ще позволи на Комисията да направи подходящи предложения за политически дейности. Освен това внимателно анализираме кумулативното въздействие върху банковите институции на новото регулиране, банковите налози и данъците и ще представим резултатите по-късно през годината. Приканвам ви да изчакате резултатите от оценката на въздействието, преди да заемете твърда позиция по въпроса с въвеждането на данък върху финансовите сделки на европейско равнище. Що се отнася до данъка върху въглеродните емисии, съгласен съм, че сегашният модел на данъчно облагане не е напълно съобразен с принципа "замърсителят плаща". Приветствам подкрепата на Европейския парламент за укрепването на Системата за търговия с емисии, както и за задълбочено преразглеждане на Директивата за данъчното облагане на енергийните продукти, така че въглеродните емисии и енергийното съдържание да станат един от основните критерии за данъчното облагане на енергийните продукти. Предложението за преразглеждане на тази директива е планирано за пролетта на 2011 г. Вие изразихте и безпокойство по отношение на потенциалния риск от измествания на въглеродни емисии. Комисията поощрява временното предоставяне на безплатни квоти и достъпа до международно кредитиране за предприятията съгласно Системата за търговия с емисии. Независимо от това ще продължаваме да извършваме наблюдение върху настоящия и бъдещия риск от измествания на въглеродни емисии. Убеден съм, че решение като това за безплатните квоти съгласно Системата за търговия с емисии може да бъде включено в Директивата за данъчното облагане на енергийните продукти при нейното преразглеждане. И накрая, по въпроса с еврооблигациите Комисията признава, че в зависимост от точните условия съвместното емитиране на еврооблигации може да благоприятства ефективността и интегрираността на пазара на облигации и да осигури подкрепа за еврото като международна валута. Все пак обаче този инструмент заслужава по-нататъшен анализ и обсъждане на техническо и политическо равнище; по-конкретно трябва да бъде направено допълнително проучване на моралните рискове за държавите-членки. Marian-Jean Marinescu Г-н председател, постигането на европейските цели за устойчиво развитие, сигурност на енергийните доставки и изменението на климата изисква значителни финансови ангажименти, особено по отношение на иновациите и научните изследвания, както и нови пътища за допълване на съществуващото финансиране. Във връзка с това Комисията трябва да разгледа уместността на въвеждането на данък върху въглеродните емисии, подобен на ДДС, налаган върху всички продукти на вътрешния пазар. Много важно е обаче да изключим възможността тези разходи да бъдат поети от потребителите и да анализираме риска за конкурентоспособността на европейските промишлени отрасли на единния пазар. Ефективността на използването на структурните фондове и на фондовете на Европейската инвестиционна банка трябва да бъде подобрена и затова е необходима координация между фондовете на ЕС, националните фондове и други форми на подкрепа, които могат да действат като лостове за стимулиране на инвестициите в енергийна ефективност. Адекватните инвестиции в енергийни доставки и енергийна ефективност намаляват зависимостта от колебанията на пазара и имат положително въздействие върху икономиката на ЕС. Комисията следва да проведе възможно най-скоро проучване на въздействието върху данъчното облагане на финансовите сделки на европейско и световно равнище, за да се изследва неговото отражение и плюсовете за икономиката, които ще произтекат от намаляването на обема на спекулативните финансови сделки, които сега причиняват сериозни пазарни нарушения. Проучването следва да анализира дали данъчното облагане на финансовия сектор в ЕС може наистина да бъде източник на собствени средства за Съюза и да съдържа конкретни предложения относно процедурата за въвеждането на този данък. Jean-Paul Gauzès Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, бих искал да направя две най-вече формални бележки: докладчикът току-що благодари на всички, които имат принос за този доклад. Той наистина е плод на колективен труд, в който членът на нашата група, г-жа Hübner, взе изключително активно участие като докладчик в сянка. Научих обаче, че групата на социалистите е представила алтернативна резолюция, което означава, че първо ще бъде гласуван документ, който не е бил обект на съгласуване. Моята втора бележка е политическа - обикновено не правя такива бележки - и се отнася за това, че ние тук създаваме изкуствено противопоставяне, по-конкретно по отношение на данъка върху финансовите сделки. Позицията на нашата група е ясна: ние сме "за" такова облагане на световно равнище, съгласни сме да бъде изпробвано в Европа, ако не може да се изпробва в света. Просто смятаме, че не можем необмислено да вземем такова решение, без да е извършена цялостна оценка на въздействието, за да се уверим, че конкурентоспособността на европейските финансови центрове няма да бъде засегната. Във връзка с това, г-н член на Комисията, бих искал да заявя категорично, че позицията на групата на Европейската народна партия (Християндемократи) не е да се печели време или да се изчаква. Спешно и категорично изискваме да бъде осъществена надлежно и своевременно оценката на въздействието, която многократно обсъждахме тук, в Парламента, за да ни позволи да вземем информирано решение по този въпрос. Мисля, че шумотевицата, създавана от някои коментарни рубрики на европейски вестници, е едно, а съвсем друго е действителното положение, в което трябва да се справяме сериозно с този въпрос, след като се запознаем подробно с предимствата и недостатъците на данъка и оформим политическо решение колкото може по-бързо. Udo Bullmann Г-н председател, съжалявам, г-н Шемета, но това, което ни представяте, не е достатъчно. Изминаха месеци, откакто Парламентът Ви възложи да проучите какво да предприемем, включително по въпроса с данъка върху финансовите сделки; възложихме ви задачата тук, в Парламента. Вие не сте я изпълнили. Това, което знаем за вашата позиция - и което беше представено в писмена форма от Комисията по няколко повода, - е нещо различно. Вие искате от нас да обложим с данък малките доставчици на финансови услуги: тези, които още поддържат клонове, които се грижат за клиентите си, които се грижат за средния бизнес, които гарантират достъпа до бизнес кредитиране. Страните, които вие не искате да облагате с данък, са спекулантите: тези, които въртят милиони и милиарди по цялото земното кълбо със своята високочестотна търговия и по този начин гарантират непредвидимостта на нашата икономика - и тя е непредвидима дори за добрите предприемачи и добрите инвеститори, които искат да разкрият достойни работни места в бъдеще. Ето защо вашата позиция е неудовлетворителна и следователно Парламентът трябва да оформи свое собствено становище. Съжалявам, но трябва да кажа, че г-н Gauzès - когото по принцип високо ценя - греши по този въпрос. Неговата грешка е в това, че той разводнява позицията, приета от Парламента преди време с доклада на г-жа Berès. Всеки, който гласува за предложението на г-н Gauzès, ще гарантира, че Комисията ще направи това, което непременно иска да направи, а то е да няма данък върху финансовите сделки. Това ще бъде резултатът от приемането на позицията на г-н Gauzès. Ето защо ще бъде грешка да я приемаме в този случай. Всеки, които иска да се чуе гласът на Парламента, който иска да спечели наново доверието на хората, който иска да гарантира, че гражданите на Европа могат пак да обърнат поглед към нашите институции с надеждата и с вярата, че ние действаме, за да се справяме с кризите, трябва сега да гласува за алтернативното предложение, внесено от Групата на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския парламент, и трябва да гласува за изменение 2, което беше подкрепено от повече от 120 членове на този Парламент от всички големи групи. Благодаря ви за подкрепата. Olle Schmidt Г-н председател, искам да благодаря на г-жа Podimata за нейното градивно сътрудничество. Ние съумяхме да стигнем до компромисно решение независимо от големите различия във възгледите. Сега е важно за нас да поддържаме компромисните решения, които взехме в комисията по икономически и парични въпроси. Аз искам да насоча бележките си по-специално към г-н Bullmann. Похвален е фактът, че в доклада се подчертава значението на създаването на реален вътрешен пазар без бариери. Това, разбира се, представлява основата за растежа в Европа. Важно е да обсъждаме възможността за финансиране на инфраструктурни проекти с помощта на европейските облигации за финансиране на проекти например, както и възможното решение за европейско данъчно облагане на въглеродните емисии, така че да можем да преминем към устойчиво производство в Европа. Важно е също така да се изтъкне, че държавите-членки - държавите, в които живеете, госпожи и господа - трябва да изпълнят целите за помощта за развитие, за да са в състояние да финансират важни проекти. За съжаление, само Дания, Люксембург, Нидерландия и Швеция понастоящем изпълняват тези цели. Смятам също така, че финансовият сектор следва да бъде включен и следва да плати разходите, натрупани от държавите и от данъкоплатците при спасяването на банките по време на кризата. Не смятам обаче, че решението се състои във въвеждането на данък върху финансовите сделки. Моята страна въведе един вид данък върху финансовите сделки на едностранна основа през 80-те години на 20 век и резултатът беше само един - важни звена на финансовия сектор се преместиха в Лондон. Съзнавам, че следва предпазливо да правим сравнения между Швеция и Европа, но финансовият сектор е лесно подвижен и затова е важно да си вземем поука от шведския пример. Ето защо има голям риск стабилизирането на финансовия пазар, което се надяваме да извършим с данък върху финансовите сделки, да не се осъществи, ако ЕС въведе такъв данък самостоятелно. Според групата на Алианса на либералите и демократите за Европа данъкът върху финансовите сделки трябва да бъде установен на световно равнище, за да може да има положително въздействие. Групата на Алианса на либералите и демократите за Европа отхвърля изменения 1 и 2, но подкрепя изменение 3, предлагано от г-н Gauzès. Philippe Lamberts Г-н председател, защо обсъждаме новаторско финансиране? Нима внезапно сме обхванати от данъчно безумие? Разбира се, че не. Както знаете, трябва да преустроим публичните финанси върху устойчиви основи. Това, разбира се, означава отговорно разходване на средства, но също така означава да генерираме приходи по справедлив, ефикасен и устойчив начин, а както знаем, системите за данъчно облагане, които сега съществуват в Европа, не отговарят на тези критерии. Тези системи не гарантират средствата, от които се нуждаят правителствата, за да изпълняват задълженията си в сферата на обществените услуги - образованието, научните изследвания и социалното сближаване са първите области, които ми идват наум. Те не успяха да противодействат на нарастващите неравенства в Европа и продължават да насърчават дейности, които вредят както на околната среда, така и на социалното сближаване. Когато става въпрос за данъчно облагане на финансовата индустрия, за справедлив принос на големите компании, за въвеждане на данък върху въглеродните емисии и в енергетиката или за борба с укриването на данъци и избягването на данъчно облагане, само един общоевропейски подход, както знаете, ще ни позволи да изпълним ефективни решения. Самостоятелните усилия на държавите-членки вече не са ефективни. Уморихме се да слушаме, че всичко това е невъзможно и че ни е необходимо единодушие. Какво очаквате? Това е толкова сложно. Без да се пристъпи към общи действия, няма държава-членка на Европейския съюз, която да съумее да възстанови стабилността на публичните си финанси дори за 10 години. Когато става въпрос за икономическото управление - защото и за това става въпрос, - сегашното предложение е да се каже на държавите-членки: "Отсечете си ръката, която харчи, и същевременно завържете зад гърба си ръката, която печели." И това се нарича пакт за конкурентоспособност. Много бих искал да видя как ще се борите с една отсечена и с една вързана ръка. Мисля, че докладът на г-жа Podimata открива пътища, които ще ни помогнат да достигнем до отговор на въпроса с данъчното облагане, и затова се надявам той да бъде приет от Парламента. Ivo Strejček Г-н председател, таблото на заседателната зала сочи, че днешната ни тема е за новаторското финансиране. Мисля, че е по-точно и вярно да се каже, че говорим всъщност за въвеждането на нови европейски данъци и че вече знаем предварително кой ще ги плаща. Банките и финансовите институции ще плащат тези нови европейски данъци. Мисля, че не е правилно да обвиняваме банките, че са предизвикали финансовата криза, или да твърдим, че икономическата криза се дължи на тяхна грешка. Преди всичко отдавна знаем, че основната причина за кризата са икономическите диспропорции, ниските дългосрочни лихвени проценти, прекомерното регулиране на финансовия сектор и, за съжаление, политическата намеса в области, в които политиците не бива да предявяват искания - и всичко това в световен мащаб. Определената в документите сума, която ще бъде придобита от Европейския съюз или от европейските институции с въвеждането например на данък върху финансовите сделки, е много спорна. Това е така, защото е много вероятно финансовият сектор да подобри доходността си в отговор на всеки данък и при въвеждането на всякакви нови данъци или във вреда на европейската икономика в края на краищата да прехвърли данъчната си регистрация извън Европейския съюз. Дори обаче да останат тук и да продължават да предоставят финансови услуги, банките и финансовите институции, разбира се, несъмнено ще прехвърлят тези разходи на своите клиенти и потребители. Хубаво е, че сега в държавите-членки протича много сложна финансова консолидация и мисля, че европейските институции следва също да бъдат включени в нея. За съжаление, тук изобщо не се и спомена, че европейските институции следва да орежат своите разходи; напротив, говореше се само за въвеждането на нови данъци. Ако европейските институции бяха закрили някои от своите европейски агенции, които често са безполезни, раздути и скъпи, тогава със сигурност щяха да останат средства за подкрепа на някои европейски проекти. Бих искал да добавя нещо и за еврооблигациите. Ако бъдат приети, следва, че няма нужда от спестяване, няма нужда от заделяне на пари за бъдещето, няма нужда от провеждане на реформи, защото винаги ще има кой да се разплаща. Тук съществува нарастващ морален риск. Европейските консерватори ще гласуват против това предложение, защото сме против въвеждането на нови данъци и против увеличаването на данъците. Jürgen Klute Г-н председател, госпожи и господа, призивът за установяване на данък върху финансовите сделки не е нов; преди няколко години противниците на глобализацията призоваваха за въвеждането на такъв данък. Точно преди пет години обаче едва ли някой дори е помислял, че е възможно данъкът да бъде въведен в обозримо бъдеще. И ето че тази седмица той фигурира в дневния ред на Европейския парламент наред с данъка върху въглеродните емисии и еврооблигациите, и това е съвсем правилно според мен. Мога само да приветствам и да подкрепя финансовите инструменти, предложени в доклада на г-жа Podimata, и смятам, че те ще бъдат приети при гласуването. Тези инструменти са неотложно необходими. Досега консолидирането на националните бюджети се съсредоточаваше единствено върху съкращаването на разходите. Съкращаването на публичните разходи обаче засяга преди всичко работниците, пенсионерите и бедните, с други думи, хората, които разчитат на социалната държава. Приходната част на публичното финансиране беше напълно пренебрегвана досега. Това е вторият лост, който можем да използваме за консолидиране на националните бюджети. И по-точно обръщането към приходната част ще означава главните виновници за кризата с публичния дълг да поемат върху плещите си съответна част от него. Щом задачата е да консолидираме националните бюджети, то тогава е просто наложително да увеличим данъчните приходи. Наистина, високото равнище на публичния дълг се дължи главно на национализиране на частния дълг; с други думи, дължи се на това, че правителствата поемат върху себе си дълга на частните банки и финансират последиците от финансовата криза. Ето защо държавите в никакъв случай не са единствено отговорни за дълговата криза. И затова да искаме от финансовия сектор да плати от собствения си джоб е не просто обяснимо; това е наш политически дълг. С данъка върху финансовите сделки този сектор, като един от главните виновници за кризата с публичния дълг, най-накрая ще поеме върху плещите си част от него. Докладът носи важно политическо послание и трябва да бъде приет, както е представен. По подобен начин считаме, че еврооблигациите са разумен и също така необходим инструмент. Те ще допринесат за намаляване на дълга повече, отколкото всички, макар и добре обмислени, санкции и съвети, взети заедно. Недоволството на някои държави с излишък, че еврооблигациите ще увеличат лихвеното им бреме, е неприемливо, доколкото тези държави с излишък същевременно печелят повече от своя износ за държави с дефицит. Някои може да критикуват, че това е съюз на трансфери. Всеки обаче, който желае една социална Европа - който иска ЕС да съхрани своята цялост в бъдеще, - трябва да приеме идеята за трансферния съюз поне като принцип. И накрая, бих искал да кажа на Комисията, че се надявам сега най-накрая да представи предложения за въвеждане на данък върху финансовите сделки; ние повече от година призоваваме за това. Nigel Farage Г-н председател, идеята за въвеждане на данъка на Тобин се върти от години - идеята за световен данък върху валутните сделки, - но, разбира се, никога не е видял бял свят. Това, което се предлага сега - тъй като Европейският съюз се нуждае от пари толкова отчаяно и така се затруднява в намирането на необходимите му собствени средства, - е да се възползваме от възможността да нанесем удар на финансовия сектор, защото е много непопулярен в момента, и да въведем данък върху финансовите сделки само в Европейския съюз, сякаш това по някакъв начин ще ни донесе големи приходи. Извинявам се, обаче ние живеем в глобална икономика. Когато станем неконкурентни чрез данък или регулиране, хората просто се преместват - и могат да го сторят в рамките на 24 часа. Да направим това, означава да сме привърженици на самоубийствени икономически идеи. Най-големият валутен пазар в света - най-големият финансов сектор в света - е в Лондон. Ако не бях добре запознат, щях може би да си помисля, че е в ход заговор за осуетяване на всички стопански дейности на англосаксонците. През 2010 г. в резултат от Директивата относно лицата, управляващи фондове за алтернативни инвестиции, един от всеки четири хедж фондове напусна Лондонското сити. Ако продължим по този път, Великобритания ще изгуби най-големия си обособен индустриален сектор. Мисля, че е дошло времето Лондонското сити и британските финансови пазари да се обявят срещу членството в този Европейски съюз. Ако утре все пак се гласува за този данък, това ще бъде толкова лошо, че ще стане всъщност много добре за Партията за независимост на Обединеното кралство и ще затвърди нашето становище, че ние не бива да участваме в този мащабен социалистически експеримент. Martin Ehrenhauser (DE) Г-н председател, трябва да кажа, г-н Farage, че Вие грешите. Подкрепям категорично данъка върху финансовите сделки. Според мен това е сфера, в която Европейският съюз може да се докаже. Да - Европейският съюз ни е необходим точно за такива неща. Също и Европейският парламент може да се докаже. Ако всички утре гласуваме "за", това би представлявало решителна нова крачка към въвеждането на данък върху финансовите сделки. Така политиците ще дадат верния отговор, който ще ни избави веднъж завинаги от оковите на робството спрямо финансовия сектор. Данъкът върху финансовите сделки би следвало не само да стимулира финансовия сектор да прави дългосрочни инвестиции, които ще предоставят добавена стойност за реалната икономика; не, той следва да има и социален компонент и в резултат осезаемо да отнеме от данъчната тежест на работниците. Трябва да проявим настойчивост по този въпрос дори ние тук, в Парламента, особено когато става въпрос за определяне на данъчната ставка. Ставка от 0,03 % или 0,05 % не е достатъчна. Трябва да си поставим за цел най-малко или точно 0,5 %. Така че нека да поемем ясен ангажимент за данък върху финансовите сделки на европейско равнище. Утре аз със сигурност ще гласувам за изменение 2. Markus Ferber (DE) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, разискваме въпроса за новаторското финансиране, но всъщност чухме много малко по този въпрос. Новаторството не се състои в това да изобретяваме нови данъци или да слагаме нови етикети на отдавна съществуващи неща, например национален дълг. Бих искал да уточня съвсем накратко какво точно разискваме тук. Не става въпрос за въвеждането на еврооблигациите - съюзените християндемократи и християнсоциалисти ще възразят рязко на това, - а става въпрос по-скоро да се поучим от уроците на кризата на финансовите пазари, което означава просто, че спекулациите също трябва да бъдат облагани с данък. Това означава също така - и аз ще го заявя съвсем ясно, - че ако това не може да стане навсякъде в Г-20, трябва да го направим на равнище на Европейския съюз. Тук няма алтернатива и затова се надявам не просто на поздравления сега, г-н Bullmann, а на един ясен и категоричен вот от страна на Европейския парламент утре. В това отношение, г-н член на Комисията, Комисията трябва да действа като наш съюзник срещу държавите-членки - особено срещу държавите-членки, които сега чухме да тръбят нависоко за това, какво мисли Лондонското сити. Само едно ще Ви кажа, г-н Farage: вижте данните за безработицата, вижте икономическия спад на своята страна, която е съсредоточила усилията си в производството на продукти на финансовия пазар. Ако обаче строяхте автомобили, - както ние в Бавария и изобщо в Германия, - щяхте да сте малко по-добре сега. Ето защо данъкът върху финансовите сделки трябва да бъде приветстван и въведен сега спешно. Това е наш дълг като европейци. Leonardo Domenici (IT) Г-н председател, госпожи и господа, в доклада на г-жа Podimata се съдържат много важни аспекти, които не се свеждат само до въпроса за данъка върху финансовите сделки. Докладът включва също анализ и предложения, като се надявам, че той ще бъде горещо подкрепен от Парламента. Той би могъл да послужи за основа на истинската нова европейска данъчна политика, от която се нуждаем. Що се отнася до хармонизирането на данъците, докладът съдържа и предложения в тази посока, които дават нова сила и субективизъм на Европа, макар и да е ясно, че в момента разискванията са насочени основно към данъка върху финансовите сделки, който ще бъде приложен първоначално в Европа. Считам, че е дошло времето за смели решения, които следва да се прилагат балансирано, но в същото време да показват правилната посока. Смятам, че Европа притежава отговорност да покаже на света пътя напред, смятам, че Парламентът притежава отговорност да изпрати сигнал и политическо послание. Нека се обърна към г-н Schmidt, чиято интелигентност и проницателност действително уважавам: внимавайте с доводите, които използваме, защото ако днес кажем, че не можем да наложим данъка върху финансовите сделки, тъй като съществуват данъчни убежища, ще накараме европейските граждани да се почувстват безпомощни във времена, когато много от финансовите институции започват да се връщат обратно в сенчестия сектор. Не само социалистите казват това. В моята страна Италия това предложение също се подкрепя от много автономни и независими групи; то се подкрепя от католическото демократично движение за насърчаване на развитието и балансирания растеж. Sylvie Goulard (FR) Г-н председател, бих искала да поздравя г-жа Podimata за свършената работа, която всъщност засяга няколко изключително чувствителни теми. Няма да обсъждам еврооблигациите, които аз самата разглеждам в доклада ми относно икономическото управление. Бих желала да повдигна три въпроса, свързани с данъка върху финансовите сделки. На първо място, имаме ли нужда от нови източници на приходи и имаме ли право периодично да обсъждаме в Парламента приходната част на баланса? Отговорът ми е "да". Има някои теми табу в Европа; убедена съм обаче, че разискването относно начина на излизане от кризата няма да е изчерпателно, ако не можем да разглеждаме тази тема без ограничения, така че аз приветствам извършената от г-н Шемета работа във връзка с алтернативното данъчно облагане. Второ, нуждаем ли се от данъка върху финансовите сделки? Според мен това е изключително интересно поле за изследване. Бих се позовала например на работата, която Европейската централна банка извърши по време на консултациите по Директивата относно пазарите на финансови инструменти и по-конкретно в частта й, посветена на високочестотната търговия, както наричат изключително бързите трансакции, извършвани от компютрите. Очевидно в последно време сме свидетели на някои опасни тенденции и затова споделям становището на г-н Ferber, че ние трябва да правим разграничение между пазарните дейности, които позволяват натрупването на ликвидност, и операциите с по-спекулативен и вероятно опасен характер. Моят трети и последен въпрос е: от какви правила имаме нужда - глобални или европейски? Бих искала да знам какво се разбира под "глобални". Дали трябва да чакаме и последната диктатура в света да даде благословията си, преди да вземем решение по някакъв въпрос в Европейския съюз? Крием ли се зад глобализацията, за да не се изправим лице в лице с нашите отговорности? Считам, че това ще бъде абсолютно неразумно. Очевидно ние трябва да обсъдим риска от пренасочване на дейността извън ЕС - ние не сме безотговорни - но от друга страна, Парламентът не трябва да взема решенията си под заплаха. Sven Giegold (DE) Г-н председател, госпожи и господа, преди всичко аз също бих желал да изразя благодарностите си на г-жа Podimata. Нейната работа през последните седмици не беше лесна. Сигурен съм, че сте забелязали от получените електронни съобщения и по време на разгорещеното обсъждане тук, дори в рамките на някои от групите, че това е въпрос, който доста граждани следят с голямо внимание, за да видят точно каква позиция ще заемат политиците в Парламента по този въпрос. Данъкът върху финансовите сделки е резултат от инициатива на граждани, довела до това предложение, основаващо се на данъка на Тобин, като позицията на Парламента по този въпрос ще бъде решаваща. На първо място, изниква основният въпрос: необходимо ли е този данък да бъде глобален? На световно равнище рядко някой се изказва против него. Следващият въпрос е: трябва ли също така да го въвеждаме на европейско равнище? Честно казано, ще заявя със съжаление, че много от опонентите му се крият зад аргумента, свързан с Европа. Трябва категорично да отхвърлим тази скрита тактика тук и сега, тъй като имаме успешни данъци върху финансовите сделки и на национално равнище и те действат на подпазарите. С други думи, независимо от това, че г-н Шемета работи понастоящем върху оценката на въздействието, няма смисъл да се проучва дали данъкът работи, или не; трябва да проследим само на кои подпазари може да се въведе на национално равнище, на кои - в цяла Европа, и кои са подпазарите, където може да се въведе в целия свят. Това означава също така, че след като изменението е намерило своята формулировка, всеки, който твърди, че иска сделките да се облагат, няма причина утре да гласува против текста, предложен съвместно от 120 членове на Парламента. Призовавам Ви, г-н Шемета, да изготвите оценката си на въздействието честно и да вземете предвид факта, че финансовият сектор е облаган с твърде ниски данъци. Госпожи и господа, нека утре изпратим ясен сигнал в подкрепа на европейския данък върху финансовите сделки. Няма никакви технически причини, които да ни попречат да направим това. Ilda Figueiredo (PT) Г-н председател, отдавна се нуждаехме от въвеждане на данък върху финансовите сделки в световен мащаб и следователно и на европейско равнище, както и от това да се сложи край на данъчните убежища и спекулативните финансови продукти. Отдавна съществува необходимост да се контролира и ефективно регулира капиталовият пазар, да се предотврати спекулирането с широк кръг продукти, включително стоки, сделки с имоти, пенсии и застрахователни продукти, както и целия набор от деривати, включително онези, засягащи държавен дълг. За съжаление, Европейската комисия не постигна напредък по тези предложения, но е добре известно, че укриването на данъци и данъчните измами в Европа се оценяват на около 250 милиарда евро годишно - сума, достатъчна да покрие публичните дефицити, без да се налага да се вдигат данъците. Според текущите прогнози дори и при ниска ставка данъкът върху финансовите сделки ще генерира почти 200 млрд. евро годишно на равнище Европейски съюз и 650 млрд. щатски долара в световен мащаб. Именно в този контекст задаваме въпроса: как може да се приеме това, че ясната позиция относно въвеждането на данък върху финансовите сделки на равнище Европейски съюз следва да се отложи под претекста за друго проучване, нови проучвания или допълнителна оценка? Време е да вземем ясни решения за контрола и облагането на капитала. Време е да престанем да заставяме най-вече работниците, малките предприемачи и малките предприятия да плащат за икономическата и социалната криза. Marta Andreasen (EN) Г-н председател, от известно време Европейският съюз иска да се финансира с европейски данък. Изглежда, предпочитанията клонят към данъка върху финансовите сделки. Оценките сочат, че той ще носи 200 милиарда евро годишно. Категорично съм против новия данък, налаган от Европейския съюз, най-вече защото той ще позволи на Европейската комисия да определя размера и структурата на бюджета на ЕС, без да се допитва до държавите-членки и техните граждани. И което е по-лошо, той ще отнеме възможността на държавите-членки да изискват отчетност от бюрократичните институции на Европейския съюз. Ако бъде въведен на национално равнище, за да се контролира рискът в сектора на финансовите услуги, разноските неизбежно ще бъдат за сметка на данъкоплатците. Тъй като има настроения, че финансовите услуги и банковият сектор следва да платят сметката за кризата, ние не трябва да лъжем нашите граждани, прехвърляйки им допълнително фискално бреме. Andreas Mölzer (DE) Г-н председател, данъчните спекулации, които в много случаи не носят полза за реалната икономика, чрез данъка върху финансовите сделки несъмнено предлагат правилния подход. Този данък обаче не трябва да се използва като възможност да се вкара през задната врата нещо, подобно на европейски данък, и да се оправдае фискалният суверенитет на Европейския съюз. За нещастие обаче докладът ни води именно в тази посока. Според мен Европейският съюз не е държава и не трябва да бъде такава. Фискалният суверенитет трябва да остане отговорност на държавите-членки. Ако Брюксел не може да управлява своя бюджет, тогава трябва да има съкращаване на разходите. Има достатъчно правомощия, които биха били регулирани по -добре на национално равнище, отколкото на равнище Европейски съюз. Освен това джунглата на субсидиите и агенциите на Европейския съюз предлага големи възможности за икономии. Въвеждането на еврооблигациите, което също се препоръчва в доклада, според мен следва да се отхвърли решително. То излиза извън рамките на разумното в икономиката и е просто допълнителна мярка за превръщането на Европейския съюз в съюз за трансфери. Аз съм против това. Diogo Feio (PT) Г-н председател, въпросът за новаторското финансиране на световно и европейско равнище е не само важен, но и изключително злободневен. Смятам, че е жалко той да се свежда до бъдещето на новия данък върху финансовите сделки, но дори и в този случай няма да избегна спора. Има цяла серия от въпроси, които искам да повдигна тук. На първо място, известна ли е на Парламента криза, която е преодоляна чрез въвеждането на нов данък? Знаете ли за някакви изследвания относно цената на администриране на този нов данък? Известни ли са ви изследвания, посветени на последиците, които ще има той за икономиката? Честно казано, аз не знам такива. Нещо повече, чували ли сте за някаква форма на регулиране, реализирана чрез въвеждането на нови данъци, или регулирането се извършва чрез надзор и контрол на пазара? За мен това очевидно е така. Накрая ще призова разискването и обсъжданията да се провеждат разумно и уравновесено, а не въз основа на идеологии, проповядвани от онези, които слабо се интересуват от растежа на икономиката и предприятията, както и от благополучието на обществото. Enrique Guerrero Salom (ES) Г-н председател, след няколко месеца се навършват четири години, откакто усетихме първите симптоми, първите последици от опустошителната икономическа криза - най-тежката криза, която светът изпитва през последните 75 години на миналия век. Тя започна като голям катаклизъм във финансовия свят, после се превърна в икономическа криза и се разпростря в реалната икономика, засягайки растежа и работните места и предизвиквайки тежки социални трусове, като не трябва да забравяме, че за стотици милиони хора по света това е хуманитарна криза. Оттогава сме свидетели на многобройни международни срещи, най-вече на Г-20, със силното присъствие на държавите - членки на Европейския съюз. По време на тези срещи бяха направени много решителни изявления и поети официални ангажименти за реформиране на международните финансови институции, данъчните системи, за въвеждане на налог върху международните финансови сделки. Те обаче си останаха малко повече от официални изявления. Всъщност цялата реална работа, необходима за борбата срещу данъчните убежища и за реформиране на финансовите институции, предстои да се свърши. Бих желал да установя връзка между настоящия доклад и потребностите на политиките за развитие. Развиващите се страни страдат от последиците на кризата в по-голяма степен, отколкото останалите: те отчитат по-слаб растеж, по-малко работни места, повече трудности при осигуряването на външно финансиране, по-големи дългове и по-малка официална помощ за развитие. Данъкът върху финансовите сделки ще предостави могъщ нов източник за финансиране на развитието. Ето защо считам, че тези аспекти от доклада на г-жа Podimata заслужават нашата подкрепа и бих искал в този момент да призова Парламента да бъде честен спрямо себе си, като ви напомня, че въвеждането на налога беше одобрено от Парламента през март 2010 г. с доклада относно въздействието на кризата върху развиващите се страни. Carl Haglund (SV) Г-н председател, бих желал да благодаря на докладчика за добре подготвения доклад, който стимулира и разискванията. Считам, че е важно да си припомним факта, че Европейската комисия всъщност обеща да придвижи до лятото редица амбициозни предложения, свързани с т. нар. "собствени средства". Данъците, които току-що разисквахме, със сигурност ще бъдат включени в тях. Вероятно това е причината, поради която докладите по собствена инициатива, при които сами поемаме инициативата по определен въпрос, създават известни трудности, тъй като първоначално имаме навика да искаме извършването на важна подготвителна работа, включваща изследвания на въздействието, което могат да имат различните данъци и други подобни, а след това тук, в Парламента, пренебрегваме тази важна подготвителна работа, заявявайки какво желаем независимо от информацията, подготвена от Комисията. Считам, че г-н Feio беше на прав път по този въпрос, тъй като често подхождаме към данъците от идеологическа гледна точка. Например сега говорим за облагането с данък на финансовия сектор. Цялата ситуация е много сложна. Рядко чуваме аргументи, свързани с техническите подробности относно бъдещите последици. Тук става въпрос за принципи: искаме да имаме такъв данък. Във връзка с това можем да обсъдим и въпроса доколко ние новатори. По идеологически причини ние настоявахме за тези данъци преди повече от 30 години или повече, така че няма нищо новаторско в това да призоваваме да се приемат. Въпреки това мога да разбера някои хора, които ги считат за необходими. Аз лично смятам, че е важно да въведем данък върху финансовите сделки, и то на световно равнище. Някой тук попита какво ще означава това. То няма да означава, че ще чакаме края на последния диктатор в някое кътче на планетата. Става въпрос по-скоро за това, дали бихме могли да постигнем нещо на равнище Г-20. Разбира се, това е и стремежът на Франция, която председателства Г-20 тази година. Все пак на този етап нямаме търпението постоянно да напомняме, че очакваме сериозни предложения от Комисията до лятото. Поради това считам, че ще осъществим напредък, без да придаваме на този въпрос идеологически оттенък, тъй като е и прагматичен въпрос. Не трябва да забравяме също така, че тези данъци всъщност следва да се реализират на практика. Keith Taylor (EN) Г-н председател, моето изказване ще бъде в подкрепа на данъка върху финансовите сделки. Той дава възможност за възстановяване на баланса и отстраняване на пораженията, предизвикани от мерките за строги ограничения, дефицита и стъпките, предприети за погасяването му. Въпреки това е важно да въведем данъци, които са в съзвучие с настоящите обстоятелства, тъй като в Обединеното кралство например само Барклис банк е платила корпоративен данък от 113 млн. британски лири през 2009 г., което е доста под ставката от 28 % в Обединеното кралство, докато през същата година Роял Банк ъф Скотланд е заделила 25 млрд. евро за схеми, свързани с укриване на данъци, като загубата на приходи за хазната в Обединеното кралство и САЩ е 500 млрд. евро. В Обединеното кралство беше сформирана група в подкрепа на данъка върху финансовите сделки. Тя се нарича "Данъчна група Робин Худ" на името на легендарния герой, който краде от богатите и дава на бедните. Подкрепям нейната кампания и призовавам Парламента да стори същото. Niki Tzavela (EN) Г-н председател, докладът на г-жа Podimata е много добре балансиран и много добре аргументиран, като утре всички следва да приветстваме четирите финансови средства, залегнали в доклада. И четирите мерки са новаторски и бих казал, че не трябва да ограничаваме разискването в рамките единствено на данъка върху финансовите сделки. Трябва да сме внимателни, когато избираме коя мярка ще прилагаме, и не трябва да облагаме сектори като енергетиката, която има мултиплициращ ефект върху разходите за живот. Поради това за финалния етап от приемането на решение по въпроса Комисията следва да изготви доклад чрез оценка на въздействието на ефективността и потенциалните резултати от използването на тези инструменти. Gunnar Hökmark (EN) Г-н председател, преди всичко бих искал да поздравя докладчика за включването в доклада на някои интересни политически различия. Нека изясня още едно нещо, след като изслушах днешното разискване, а именно, че онези, които ще плащат данъка върху финансовите сделки, ще бъдат потребителите. Същото се отнася за електричеството, колите или които и да са други стоки или услуги. С данъците върху тях цената за потребителите се вдига. Банките няма да плащат за това. Във всички случаи ще се нуждаят от увеличаване на капитала през следващото десетилетие. Така че данъкът ще засегне потребителите. Това може би ще е добре, защото несъмнено се нуждаем от данъци. Дали обаче този данък е добър? Както спомена по-рано моят колега г-н Schmidt, ние опитахме да го въведем в Швеция, където той се наричаше данъкът "puppy". Той беше повече или по-малко същият като този, който обсъждаме в момента, и постигна успех - за Ситито в Лондон! Това се случи, защото търговията с акции се премести в Лондон, а търговията с облигации почти умря. Ето защо съм малко изненадан от това, което чух по време на разискването. Различията са между онези, които искат да знаят какви ще са последствията, и онези, които не искат да ги знаят - онези, които настояват за оценка на влиянието, и онези, които не я искат. Нека поразсъждаваме дали в този момент не правим кмета на Шанхай един много щастлив човек. Смятам, че ние трябва да следваме линията на Европейската народна партия по този въпрос. Arlene McCarthy (EN) Г-н председател, искам да благодаря на нашия докладчик за доклада и да насоча вниманието ви към реакцията на призива на обществото за честно облагане с данък на сектора на финансовите услуги. Трябва да си припомним, че данъкоплатците вече са предоставили внушителна финансова помощ в размер на 4,5 трилиона евро държавна помощ за банковия сектор - 9 500 евро на всеки мъж, жена и дете в Европейския съюз - и, разбира се, обществото продължава да плаща чрез загуба на работни места в условията на сериозна финансова криза. Сега, когато този сектор възстановява печалбите си и плаща големи премии (всъщност това е начинът, г-н Hökmark, по който банките могат да бъдат рекапитализирани - няма нужда да се вълнуват за данъците, премиите са тези, от които трябва да се избавят), ще бъде честно този сектор, подобно на другите, да даде своя справедлив принос. Въпросът е: защо е необходимо собствените средства на Европейския съюз, включително компонентът ДДС, да се набират от домакинствата и данъкоплатците, докато секторът на финансовите услуги е като цяло освободен от ДДС? Въпреки че Ирландия получава заеми в размер на 85 млрд. евро, за да се справи с икономическата криза, общата стойност на подкрепата за банките се оценява на 725 млрд. евро. Нашите граждани правилно считат, че е време секторът на финансовите услуги да плаща честно своя дял. Мървин Кинг, управителят на централната банка на Обединеното кралство, през почивните дни дори каза, че ако не направим основна реформа на сектора на финансовите услуги, ще се изправим пред нова банкова криза. В доклада не се казва как би трябвало да въведем данъка върху финансовите сделки или какъв да бъде неговият размер. Сега вече е ясно, че сме в началото на проучването на данните в тази област, а едно изследване показва, че дори една съвсем ниска ставка единствено върху валутната търговия може да донесе 26 млрд. щатски долара. в световен мащаб. Подкрепяме по-нататъшни изследвания. Разбира се, ние подкрепяме и Вас, г-н Шемета, в стремежа Ви да гарантирате, че няма да се случи проваленият шведски модел, който не е добър пример за данък върху финансовите сделки. Но, г-н член на Комисията, мога ли да Ви споделя, че преди да съм видяла резултатите от изследванията, малко съм разочарована, че Вашият консултативен документ изключваше данък върху финансовите сделки в Европейския съюз. Вие сте прав, г-н Шемета: нека видим данните, преди да го отхвърлим. Разочарована съм, че вече сте взели такова решение. Ето защо гласуването утре, и ще завърша с това, е в подкрепа на доклада и на принципа, че финансовите услуги трябва да имат възвръщаемост. Това е гласуване в защита на нашите граждани и на виждането, че те не трябва постоянно да плащат за грешките на финансовите услуги и на банковия сектор. Satu Hassi (FI) Г-н председател, благодаря на докладчика за отлично свършената работа. Бих желал в доклада да се отдели повече внимание на въпроса за финансирането на международните дейности в областта на климата, независимо че твърдо подкрепям данъка върху финансовите сделки. Що се отнася до финансирането на дейностите в областта на климата, миналата година създадената от генералния секретар на ООН работна група предложи данък върху въглеродните емисии като възможност за облагане на емисиите от международното корабоплаване. Това трябва бъде обсъдено сериозно в Европейския съюз. Когато подготвяхме пакета за климата от 2008 г., решихме, че ако Международната морска организация не предложи глобална схема за контролиране на емисиите от корабоплаване до края на настоящата година, Европейският съюз ще се заеме с това по същия начин, по който процедира с въздушното движение. Данъкът върху въглеродните емисии за корабите, влизащи във и напускащи пристанищата на Европейския съюз, ще бъде значително постижение в световен мащаб, тъй като ще засегне една трета от международното корабоплаване и ще осигури на развиващите се държави стабилен източник на средства за дейностите им в областта на климата. Antonio Cancian (IT) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, считам, че днешната тема има фундаментално значение, тъй като засяга не само облагането на финансовия сектор, но и един важен пазарен въпрос. Чрез еврооблигациите, а ние трябва да правим разграничение между еврооблигации и облигации за проектите, е настъпил моментът да развиваме и управляваме нашата икономика чрез фонд, известен като "project bond" (облигационни заеми за финансиране на проекти), по-специално трансевропейски инфраструктури в секторите транспорт, енергетика и телекомуникации с подкрепата на научни изследвания и нововъведения. Трябва да проправим пътя в тези области - това е основна тема на днешния ден и е свързана с промяната на скоростта. Когато говорим за метод на Съюза, който постоянно споменаваме, това е възможност да го изпълним със съдържание. Безработицата е съвременният реален социален проблем, тя е нашата задача днес. Когато налагаме данъци, независимо дали в световен мащаб, или само в Европа, считам, че правим нашите предприятия по-слабо конкурентоспособни. Когато решаваме да ги увеличаваме, което е трудно приложимо, тъй като искаме да засегнем само онези, които спекулират, но вероятно няма да успеем -няма да успеем, защото е трудно това да се приложи и трябва да го направим на равнище Г-20. Накрая, по отношение на данъка върху въглеродните емисии считам, че данъците не трябва да се увеличават, а да се регулират. Liem Hoang Ngoc (FR) Г-н председател, госпожи и господа, докладът, който обсъждаме днес, има някои действителни предимства. Имам предвид по-конкретно еврооблигациите, които ще са необходими за финансирането на стратегия "Европа 2020". За жалост десните отхвърлиха в комисията по икономически и парични въпроси принципа за данъка върху финансовите сделки на европейско равнище, въпреки че гласуваха в негова подкрепа през юни. Аргументите им, за да отхвърлят данъка като прелюдия към въвеждането му на световно равнище, са подобни на онези, предложени от поддръжниците на данъчните убежища. Те ни казват, че въвеждането на данъка само на европейско равнище би било пагубно за финансовия ни сектор. Те казват също така, че е възможно изтичане на капитали от Европа. Отговорът ми е: и какво от това, ако има изтичане? Настоящият обем на финансовите сделки е прекомерно голям в сравнение с потребностите на реалната икономика. Въвеждането на този данък единствено в Европа вероятно ще спомогне за намаляването на този бум. Освен това, ако обемът на спекулативните капиталови трансакции, като кредитни деривати в началото на кризата, леко намалява, това наистина би спомогнало за консолидиране на балансите на банките ни. Те ще имат много по-големи стимули за финансиране на реалната икономика. Ще кажа на онези, които използват липсата на оценка на влиянието за извинение, че такава оценка не беше направена, преди да се даде зелена светлина за
{'language': 'bg'}