Vapaakauppasopimus Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Helmuth Markovin kansainvälisen kaupan valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä viimeaikaisista tapahtumista Euroopan Unionin ja Persianlahden yhteistyöneuvoston välistä vapaakauppasopimusta koskevissa neuvotteluissa - B6-0020/2008).
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, jotkut saattavat sanoa, että neuvottelut vapaakauppasopimuksesta Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa ovat jatkuneet 17 vuotta. Itse asiassa pääsisällöstä on kuitenkin keskusteltu vasta vuodesta 2002. Me komissiossa toivomme yhdessä neuvostossa olevien jäsenvaltioiden edustajien kanssa, että neuvottelut saadaan päätökseen mieluummin ennemmin kuin myöhemmin. Tiedämme, että vapaakauppasopimuksella voidaan syventää alueidemme välisiä suhteita. Vapaakauppasopimusneuvotteluja käytiin vuonna 2007 nopeutettuun tahtiin, ja ne huipentuivat Dohassa joulukuussa 2007 komission jäsenen Mandelsonin vierailuun, joka sai aikaan merkittävän poliittisen sysäyksen. Olemme edistyneet hyvin kaikilla osa-alueilla ja olemme lähempänä sopimusta kuin koskaan aiemmin.
On kuitenkin joitakin huomattavia seikkoja, jotka ovat olennaisia, jotta EU:lle voidaan taata todellinen etusija pääsyyn Persianlahden yhteistyöneuvoston (GCC) markkinoille ja jotta ketään ei syrjitä. Nämä seikat koskevat vientimaksuja, joitakin - erityisesti Arabiemiirikuntien asettamia - poikkeuksia energiapalveluissa ja sopimuksen tiettyjä horisontaalisia määräyksiä esimerkiksi kilpailusta ja teollis- ja tekijänoikeuksista. Neuvottelukierros peruttiin tammikuussa. Sen jälkeen GCC:ltä ei ole saatu minkäänlaista palautetta. Toivomme nyt, että seuraava neuvottelukierros voitaisiin järjestää toukokuun alussa samaan aikaan kuin EU:n ja GCC:n sekakomitean kokous, joka on määrä pitää 6. toukokuuta.
Tavoitteenamme on edistyä seuraavalla kierroksella ja saada neuvottelut päätökseen mahdollisimman pian, toivottavasti Ranskan puheenjohtajuuskauden alkukuukausien aikana. Vapaakauppasopimuksella pyritään luomaan EU:n ja GCC:n välille etuoikeutettu suhde WTO:n periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti. Näin voidaan vapauttaa käytännössä kaikki osapuolten välinen kauppa. Sopimuksella pyritään myös tukemaan GCC:n jäsenmaita niiden taloudelliseen monimuotoisuuteen tähtäävässä politiikassa kannustamalla niitä uusiin talousuudistuksiin ja tarjoamalla mahdollisuutta suurempiin ulkomaisiin sijoituksiin alueen sisäisten, kasvavien sijoitusten lisäksi.
Vapaakauppasopimukseen kuuluu tärkeitä, molempien osapuolten antamia sitoumuksia palveluiden ja sijoitusten kaupassa ja molemminpuolisessa pääsyssä julkisille hankintamarkkinoille myös energian ja kuljetusten aloilla. Sopimuksessa esitetään kunnianhimoisia aikatauluja tariffien vapauttamiselle, mukaan lukien kemikaalialalle. Viimeisenä, vaan ei vähäisimpänä, sopimuksessa käsitellään myös tullien ulkopuolisia aloja, esimerkiksi kaupan teknisiä esteitä, ihmisten ja kasvien terveyttä koskevia määräyksiä ja teollis- ja tekijänoikeuksia.
Euroopan parlamentti on ilmaissut huolensa siitä, että Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa neuvoteltavassa vapaakauppasopimuksessa ei ole lausekkeita ihmisoikeuksista ja sosiaali- tai ympäristöstandardeista. Haluaisinkin aivan ensimmäiseksi selventää, että EU:n ja GCC:n välisen vapaakauppasopimuksen tämänhetkiseen luonnokseen sisältyy useita kaupan ulkopuolisia lausekkeita, joissa käsitellään ihmisoikeuksia, muuttoliikettä, terrorismin vastustusta ja joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä. Näistä lausekkeista sovittiin GCC:n kanssa joitakin vuosia sitten. Viimeisimmissä neuvotteluissa kävi kuitenkin ilmi, että GCC:llä oli joitakin huomattavia kysymyksiä sanamuodosta keskeyttämislausekkeessa, joka liittyi sopimuksen keskeisten poliittisten elementtien soveltamiseen. Näiden lausekkeiden lisäksi sopimuksen esipuheessa viitataan tarpeeseen vahvistaa GCC:n jäsenmaiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja suojella ympäristöä. Esipuheessa viitataan myös siihen seikkaan, että osapuolet eivät saisi suosia suoria ulkomaisia sijoituksia laskemalla tai lieventämällä kotimaisia ympäristö- tai merkintäkriteerejä. Sopimuksessa ennakoidaan myös mahdollisuus käynnistää neuvottelut, jos havaitaan, että nykyiset tai esitetyt toimenpiteet eivät vastaa näitä periaatteita.
EU:n ja GCC:n vapaakauppasopimusneuvotteluissa huomioitiin tulokset ja päätelmät, jotka saatiin kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arviointitutkimuksesta, joka suoritettiin vuosina 2001-2004. Tämä koski erityisesti niitä aloja, jotka asiantuntijat määrittivät tärkeiksi kestävämmälle talouskehitykselle GCC:ssä, toisin sanoen palveluille ja joillekin teollisuuden aloille. Lisäksi annoimme helmikuussa Euroopan parlamentin pyynnöstä neuvotteluohjeet EU:n ja GCC:n vapaakauppasopimukselle ja tiedotimme asioista sovittujen menettelyjen mukaan ja luottamuksellisuussääntöjä noudattaen.
Lopuksi haluaisin painottaa, että Euroopan parlamentille on tiedotettu säännöllisesti EU:n ja GCC:n välisten vapaakauppaneuvotteluiden tilanteesta ja että Euroopan komissio aikoo jatkossakin toimia samoin.
Tokia Saïfi
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisön ja Persianlahden yhteistyöneuvoston välisen vapaakauppasopimuksen tekeminen on ollut neuvottelujen aiheena vuodesta 1988 alkaen, ja vihdoin näyttäisi, että osapuolet pääsisivät lopulta sopimukseen.
Olen tyytyväinen viimeaikaiseen edistykseen, koska vapaakauppasopimuksen solmiminen on tärkeää, jotta kauppaa Euroopan unionin ja Persianlahden valtioiden välillä voidaan kasvattaa ja säännellä. Sopimuksella aloitettaisiin uusi, dynaamisempi yhteistyön aikakausi monilla strategisilla aloilla näiden kahden alueen välillä, jotka ovat elintärkeitä toisilleen, mutta joiden välisiltä suhteilta on puuttunut pohja.
Vapaakauppasopimuksen ansiosta tullien ulkopuolisia esteitä voidaan hajottaa ja kaikkia julkisia tukia ja hyvityksiä, erityisesti raaka-aineiden saatavuudesta, voidaan poistaa nykyisiä WTO:n sääntöjä noudattaen. Valtiollisten sijoitusrahastojen merkitys on kasvanut ja luonut mahdollisuuksia ja haasteita, joiden pitäisi olla aiheena perusteellisissa tutkimuksissa, vuoropuhelussa ja rakentavassa yhteistyössä Euroopan parlamentin ja Persianlahden valtioiden välillä.
Tavoitteena on pitää yllä olosuhteita, jotka ovat avoimet sijoituksille ja joissa sijoituksista tulee avoimempia. Näiden rahastojen hoitajien onkin pystyttävä antamaan markkinoille lisätietoja varojen alkuperästä, sijoitustavoitteista ja strategioista. Euroopan on kuitenkin myös varmistettava, että se on kiinnostava alue näille kasvua, innovointia ja työpaikkoja luoville varoille. Kilpailuhan on kansainvälisesti kovaa, kun yritetään houkutella tuottavaa pääomaa.
Vapaakauppasopimuksen tekeminen kannustaa Persianlahden valtioita vastaanottavaisemmiksi eurooppalaisten kumppanien näkemyksille, mikä auttaa meitä monipuolistamaan ja nopeuttamaan kauppaamme ja lähentymistämme.
Carlos Carnero González
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluaisin kiittää arvoisaa komission jäsentä hänen selvityksestään. Kerron nyt heti, että myös Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän tavoitteisiin kuuluu vapaakauppasopimuksen allekirjoittaminen Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa.
Meidän on tehtävä tämä mahdollisimman pian. Siitä on hyötyä Euroopalle ja GCC:hen kuuluville maille. On kuitenkin myös totta, että tämän sopimuksen neuvotteluvaltuudet ovat jokseenkin vanhat. Valtuuksiin ei kuulu tarpeellisia lausekkeita, joilla keskitytään nykyajan keskeisimpiin aiheisiin, esimerkiksi ihmisoikeuksiin, työllisyyteen tai ympäristöön.
Olinkin ilahtunut kuullessani komission jäsenen kertovan meille, että komissio aikoo tehdä kaiken voitavansa, jotta nämä asiat otetaan huomioon sopimuksessa. Muutenhan tämä olisi täysin käsittämätöntä, koska emme puhu pelkästään kaupasta tai taloudellisesta vaihdosta.
Tiedämme kaikki, että puhumme tärkeistä maista, joilla on öljyä, yhtä maapallon suurimmista vaurauden lähteistä, elintärkeästä osasta nyky-yhteiskuntaamme.
Kyseisillä mailla ei ole kuitenkaan pelkästään öljyä. Maissa on myös ihmisiä, miehiä ja naisia, miehiä ja naisia, jotka ovat syntyneet näissä maissa, ja toisia miehiä ja naisia, jotka ovat tulleet muista maista työskentelemään kyseiselle alueelle. Pelkään, että ihmisoikeuksia ei kunnioiteta kyseisissä maissa asianmukaisesti esimerkiksi sananvapauden ja yhdistymisvapauden osalta. Sukupuolten välisen tasa-arvon puutteen osalta emme voi olla kuin häpeissämme ja närkästyneitä, kun luemme uutisia, esimerkiksi Human Rights Watch -järjestön raportteja, joissa kerrotaan, että joissakin kyseisistä maista naisten on pyydettävä niin kutsutulta ”holhoojalta” - naisen isältä, mieheltä tai jopa pojalta - lupaa työntekoon, matkustamiseen, opiskeluun tai jopa terveydenhuollon palvelujen käyttämiseen. Tätä on yksinkertaisesti mahdotonta, täysin mahdotonta hyväksyä.
Voisimme tietenkin puhua aiemmin mainitusta tilanteesta eli kyseisissä maissa työskentelevistä maahanmuuttajista, joista muodostuu vahva työvoima. Ovatko heidän oikeutensa turvattuja? Entä mitä ovat tärkeimpien öljyntuottajamaiden, esimerkiksi GCC:n valtioiden, ympäristöön liittyvät huolet? Ovatko maat kiinnostuneita ilmastonmuutoksesta vai raakaöljyn hinnasta?
Tämä on sanottava sopuisasti, mutta selvästi. Tämän takia olemme iloisia, että huomenna äänestämme päätöslauselmasta, johon on vihdoin sisällytetty tärkeitä kohtia, esimerkiksi kohdat 17 ja 19, jotka katsomme laatineemme yhdessä. Kohdissa viitataan esimerkiksi siihen, että ihmisoikeuslausekkeen olisi oltava keskeinen osa Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa allekirjoitettavaa vapaakauppasopimusta ja että osapuolten on ratifioitava Kansainvälisen työjärjestön yleissopimukset.
Olemme jättäneet myös täydentäviä tarkistuksia, joita ryhmät toivoaksemme voivat tukea, painottaaksemme näitä kysymyksiä. Meidän on kuitenkin varottava lähettämästä vääränlaista viestiä liittolaisillemme: ihmisoikeuksia on puolustettava joka tapauksessa, kuuluipa öljy mukaan kuvaan tai ei.
Ramona Nicole Mănescu
ALDE-ryhmän puolesta. - (RO) Euroopan yhteisön ja Persianlahden yhteistyöneuvoston välisestä vapaakauppasopimuksesta käytävien neuvottelujen kehitystä käsittelevä keskustelu herätti heti kiinnostukseni, koska vierailin kyseisellä alueella äskettäin yhdessä suhteista Persianlahden valtioihin vastaavan Euroopan parlamentin valtuuskunnan kanssa.
Parlamenttien välisissä kokouksissa keskusteltuihin aiheisiin kuuluivat myös neuvottelut tästä sopimuksesta.
GCC:n edustajat ilmoittivat, että eurooppalaiset painostivat päästäkseen rajoituksetta kiinni useisiin sijoitusmahdollisuuksiin, kun taas GCC:tä ei kiinnosta pelkästään pääoman hankkiminen vaan myös teknologian ja johdon asiantuntemus.
Toisaalta aloitetut neuvottelut olisi pitänyt saada päätökseen vuonna 2006, mutta kuten sanottua, ne jatkuvat, ja syytä on molemmissa osapuolissa.
Euroopan unionin mukaan GCC:n jäsenet tarvitsisivat koordinointia ja uudistusta, ja GCC:ssä taas valitetaan loputtoman monista vaatimuksista, joihin Persianlahden valtioiden olisi vastattava.
Kauppapolitiikasta vastaava komission jäsen Peter Mandelson muistutti muutamista tärkeimmistä vaatimuksista: markkinoille pääsystä, tuotteiden alkuperämerkinnöistä, hallitusten myöntämistä luvista, sijoitusten suojaamistoimenpiteistä ja niiden takaamiskriteereistä GCC:ssä.
Tämän takia uskon, että molemmat osapuolet sitoutuisivat vapaakauppasopimuksella virallisesti taloudelliseen yhteistyöhön ja saisivat näin molemmin puolin tärkeitä etuja, joihin kuuluvat muun muassa energiayhteistyön kehittäminen, alueen taloudellinen ja teknologinen kehitys ja epäsuorasti myös paremmat vaikutusmahdollisuudet ympäristönsuojeluun, yhteismarkkinoiden perustaminen ja eurooppalaisten sijoitusten kasvu.
Toisaalta kyseisellä alueella käydään keskustelua arasta aiheesta, ongelmista ihmisoikeuksien kunnioittamisessa. Euroopan unionilla on tärkeä asema kansainvälisessä taloudessa, mutta samalla se on myös tärkeimpiä tekijöitä perusihmisoikeuksien edistämisessä.
Alueen aktiivisimpien kansalaisjärjestöjen edustajien kanssa käymäni keskusteluista selvisi hyvin, että vapaakauppasopimusneuvottelut antoivat mahdollisuuden painostaa Persianlahden valtioita myöntämään kansalaisilleen lisää siviilioikeuksia ja poliittisia oikeuksia.
Kun talousasioista on keskusteltu, olisikin kiinnitettävä ehdottomasti enemmän huomiota lainsäädäntöön, joka koskee siirtotyöläisten ja naisten oikeuksien kunnioittamista.
Caroline Lucas
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ryhmäni kannattaa vahvasti komissiolle esitettyä pyyntöä lisätietojen antamisesta parlamentille vapaakauppasopimusneuvotteluista ja erityisesti nykyisistä neuvotteluvaltuuksista ja päivitetystä kestävään kehitykseen kohdistuvasta vaikutustenarvioinnista.
Kannatamme myös painotusta, jonka mukaan kestävä kehitys on mainittava vapaakauppasopimuksessa selkeästi. Tämä on tarpeen, kun otetaan huomioon Persianlahden valtioiden heikot tulokset yhteiskunta- ja ympäristökriteerien täyttämisessä. Olemmekin huolestuneita kauppapolitiikan pääosaston ehdotuksista siitä, että koska vapaakauppasopimusneuvottelut Persianlahden maiden kanssa aloitettiin kauan sitten, kun kestävän kehityksen kysymykset eivät olleet yhtä tärkeitä, on nyt jotenkin liian myöhäistä rasittaa neuvotteluita uusilla kysymyksillä kuten ihmisoikeuslausekkeilla.
Mielestäni meidän on sanottava, että tätä on mahdotonta hyväksyä poliittisesti ja että toivomme kauppapolitiikan pääosaston muistavan, että parlamentin on annettava hyväksyntänsä neuvottelujen lopputuloksille.
Persianlahden alueen kaupan sosiaali- ja ympäristöstandardien aiheuttamien huolien lisäksi meidän on pohdittava entistä huolellisemmin sitä, minkälaista kauppaa Persianlahden kanssa tehtävällä vapaakauppasopimuksella pyritään vapauttamaan. Tiedämme tietenkin, että EU on kiinnostunut rajoittamattomasta pääsystä energialähteisiin ja kaupan kaikenlaisten esteiden, esimerkiksi vientitullien ja määrärajoitusten, poistamisesta. Tiedämme tietenkin, että EU yrittää voittaa muut teollistuneet ja nousevat taloudet saadakseen parhaat käyttöoikeudet ja että EU havaitsee energian hintojen nousevan ja haluaa myydä kyseiselle alueelle enemmän korjatakseen kauppatasapainoa. Tämä on tietenkin täysin ristiriidassa EU:n esittämien ilmastonmuutospolitiikan tavoitteiden kanssa.
Kuvitellaanpa toisenlainen tilanne. Mitä, jos EU ei yrittäisikään tasapainottaa kauppasuhteitaan täydellisellä vapauttamisella, vaan käyttäisi kaupan epätasapainoa kannustimena kehityksen ja uusiutuvan energian käytön edistämisessä. Mitä, jos EU ei osallistuisikaan kansainväliseen kilpaan öljyn saamisesta turvatusti, vaan vaatisi monenvälisiä sopimuksia, joilla annettaisiin kaikille maille oikeudenmukainen osa maapallon vähenevistä resursseista.
Haluaisimme tietenkin tällaisen kunnianhimoisen tulevaisuudennäkymän toteutuvan. Siihen verrattuna parlamentin vaatimus kestävän kehityksen sisällyttämisestä selkeästi vapaakauppasopimukseen on vähimmäisehto, jonka tarvitsemme päättäessämme, voimmeko hyväksyä tulevan sopimuksen.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, hyvin toimivan vapaakauppasopimuksen tärkeyttä ei voi liioitella. EU:n vienti GCC:n jäsenmaihin on kasvanut 1980-luvusta lähtien. Persianlahden alue on tällä hetkellä EU:n kuudenneksi suurin vientimarkkina-alue, ja EU on GCC:n tärkein kauppakumppani. Vuonna 2005 EU:n vienti GCC:hen oli noin 50 miljardia euroa, kun taas tuonti GCC:stä EU:hun oli arvoltaan noin 37 miljardia euroa.
Komissio olettaa kaupan määrän kaksinkertaistuvan pian sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Lisäksi, käsittääkseni ensimmäistä kertaa, esitettyyn sopimukseen suunnitellaan lausekkeita ihmisoikeuksista sekä terrorismin leviämisen estämisestä ja vastustamisesta, ja tämä on tietenkin myönteistä.
Sopimuksen tekeminen on valitettavasti kestänyt valtavan kauan, ja Peter Mandelsonin vierailu alueella helmikuussa 2007 antoi vapaakauppasopimukselle sysäyksen, kuten sanoitte, arvoisa komission jäsen, jos lainasin teitä oikein.
Käsittääkseni Peter Mandelsonin vierailu muistetaan kuitenkin siitä, että hän syytti Persianlahtea protektionismista, joka oli syynä vapaakauppasopimuksen allekirjoittamisen viivästyksiin. Uskooko komissio edelleen, että tilanne on tällainen ja että tämänkaltainen kielenkäyttö edistää kansainvälisiä sopimuksia?
Kauppasopimuksen vastoinkäymisistä huolimatta GCC:n jäsenmaat osallistuvat myönteisellä tavalla komission kanssa lentokenttäturvallisuusmääräysten yhdenmukaistamiseen. Matkustajilta, jotka ostavat nykyään verottomia tuotteita ja siirtyvät jatkolennoille joko Persianlahden tai Euroopan unionin alueella, voitaisiin takavarikoida heidän tavaransa lentokenttien nykyisten nesteisiin liittyvien turvallisuusmääräysten takia.
Onneksi kuitenkin monet Persianlahden yhteistyövaltiot ovat osallistuneet komission työhön ja noudattavat turvatarkastuksia asetuksen (EY) N:o 915/2007 mukaisesti. Näin ymmärtääkseni matkustajat saavat siirtyä jatkolennoille kolmansista maista verottomine ostoksineen sillä ehdolla, että maa on tunnustettu turvalliseksi. Tällä toiminnalla maat ovat aloittaneet menestyksekkään teknisen ja käytännöllisen yhteistyön EU:n kanssa, ja komission olisi kehuttava tämän alan toimia.
Tällainen esimerkki käytännön yhteistyöstä on rohkaisevaa laajempienkin, mahdollisesti myöhemmin voimaan tulevien vapaakauppasopimusten kannalta. Kuitenkin haluaisin, että tällaista yhteistyötä ja tällaisia sopimuksia vauhditettaisiin ja laajennettaisiin.
Vapaakauppasopimuksella voitaisiin edistää myös tieteellistä yhteistyötä Persianlahden valtioiden kanssa ja tukea näin alueen kestävää kehitystä. Tällä hetkellä Euroopan ja Persianlahden valtioiden välillä tehdään hyvin vähän tieteellistä yhteistyötä, vaikka mahdollisuudet siihen olisivat mittavat.
Tiedeyhteistyö on erityisen tärkeää ilmastonmuutoksen ja energiapolitiikan aloilla. Euroopan unioni tuo tällä hetkellä noin 50 prosenttia energiatarpeistaan, ja tästä määrästä 20 prosenttia on peräisin Persianlahdelta.
Vapaakauppasopimusta on vahvistettava ilmastonmuutoksen torjumisen aloilla, ja olenkin tyytyväinen komission suunnittelemaan tämän alan toteutettavuustutkimukseen.
David Martin
(EN) Arvoisa puhemies, aloitan hyvistä puolista. Ensinnäkin haluan, että pöytäkirjaan kirjataan kiitokseni David O'Sullivanille, kauppapolitiikan pääosaston pääjohtajalle, joka vastasi nopeasti ja myönteisesti kysymykseemme neuvotteluvaltuuksista. Saimme ne häneltä noin viikossa, kun hän oli tulossa valiokuntaan ja häntä pyydettiin antamaan nuo valtuudet meille.
Olen myös tyytyväinen neuvottelujen merkittävään edistykseen, ja myönnän muiden tavoin, että neuvottelujen pitäisi avata Persianlahden valtioita EU:n kaupalle ja olla hyväksi EU:n liiketoiminnalle.
Hyväksyn myös varauksetta sen, että neuvottelemamme vapaakauppasopimus on joka tapauksessa parannus vuoden 1989 yhteistyösopimukseen. Lisäksi, kuten te, arvoisa komission jäsen, itse muistutitte meille ja kuten Avril Doyle juuri toisti, olen tyytyväinen siihen, että vapaakauppasopimuksessa on useita kaupan ulkopuolisia lausekkeita sellaisista aiheista kuin ihmisoikeudet, muuttoliike, terrorismin vastustaminen ja joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen.
Olen kuitenkin pahoillani, että Persianlahden valtioiden kanssa neuvottelemamme yhteiskunta-, ympäristö- ja työlausekkeet ovat merkittävästi heikompia kuin ne, joista neuvottelemme nykyisellä vapaakauppasopimusten kierroksellamme. Vaikuttaa, että olemme valmiita hyväksymään Persianlahden valtioille ehtoja, joita emme hyväksyisi esimerkiksi Korean tai ASEAN-maiden kanssa käytävissä neuvotteluissa.
Komissio on jo kertonut meille - ja tätä saatoimme odottaa - että tämä johtuu siitä, että neuvottelemme vanhoin neuvotteluvaltuuksin. Näitä valtuuksia ei ole päivitetty sitten vuoden 2001. En ole kuitenkaan kuullut keneltäkään komissiosta, en asiasta vastaavalta komission jäseneltä, kauppapolitiikan pääosastosta tai täällä tänään läsnä olevalta komission jäseneltä, miksi neuvottelemme edelleen vanhoin valtuuksin. On vaikeaa olla epäilemättä, että komissiosta tuntui liian vaikealta neuvotella nykyaikaisesta kestävästä kehityksestä, kehityslausekkeista ja työlausekkeista Persianlahden valtioiden kansa. Aivan samoin voitaisiin kysyä, miksi kestävään kehitykseen kohdistuvaa vaikutusten arviointia ei ole päivitetty vuoden 2004 jälkeen? Taaskaan en ole kuullut vakuuttavia perusteluja.
Minun on sanottava, että olen erityisen huolestunut -Carlos Carnero mainitsi naisten olot, joista olen myös huolestunut - mutta erityisen huolestunut olen Persianlahden valtioiden siirtotyöläisten oikeuksista. Nämä ihmiset muodostavat suurimman osan työvoimasta Persianlahden valtioissa, enkä ymmärrä, kuinka heitä suojattaisiin tällä vapaakauppasopimuksella mitenkään. Mitä komissio tekee varmistaakseen, että ILO:n keskeisiä vaatimuksia noudatetaan myös Persianlahden valtioissa siirtotyöläisten osalta?
Lopuksi, arvoisa komission jäsen, kolleganne Benita Ferrero-Waldner tapasi Bahrainin ihmisoikeusyhdistyksen viime viikolla ja esitti useita kysymyksiä ihmisoikeuksista ja siirtotyöläisistä. Gulf Daily News -sanomalehdessä Ferrero-Waldneria lainataan ja sanotaan, että hän antaa täyden tukensa ihmisoikeuslausekkeille kaikissa vapaakauppasopimuksissa. Miten komissio suunnittelee panevansa tämän lupauksen täytäntöön?
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, kuten on jo sanottu, Euroopan unioni on neuvotellut vapaakauppasopimuksen tekemisestä Persianlahden yhteistyöneuvoston kanssa lähes 20 vuoden ajan.
Sen jälkeen komission neuvotteluvaltuuksia on tuskin muutettu eikä ainakaan ajantasaistettu tarpeeksi. Tuloksena on jokseenkin yllättävä tilanne, jossa unioni ei käytä samoja kriteerejä neuvottelujensa perustana Persianlahden valtioiden kanssa kuin se käyttää muiden kauppakumppaniensa, esimerkiksi Korean tai ASEAN-maiden, kanssa. Neuvotteluvaltuuksissa ei varsinkaan anneta mahdollisuuksia sisällyttää tuleviin sopimuksiin lausekkeita sosiaalistandardeista tai kunnianhimoisia kohtia kestävästä kehityksestä. Kysymys ihmisoikeuksien kunnioittamisesta mainittiin vain ohimennen. Ihmisoikeuksien on oltava osa Euroopan unionin ensisijaista toimintaa, joten ne pitäisi paitsi ottaa täysimääräisesti mukaan tulevaan vapaakauppasopimukseen ja lisäksi niiden pitäisi olla riippuvaisia lakkautuslausekkeista tapauksissa, joissa sitoumuksia ei täytetä. EU:n vastuulla on varmistaa, että kaikissa sen neuvottelemissa kauppasopimuksissa taataan ihmisoikeuksien demokraattisten periaatteiden, Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksien ja ympäristöstandardien edistäminen ja kunnioittaminen.
Persianlahden valtioiden tapauksessa on kiinnitettävä erityistä huomiota - David Martin mainitsi tämän juuri - siirtotyöläisten elinoloihin ja oikeuksiin. Kyseisellä alueella on monia tällaisia työläisiä, ja he tukevat alueen nopeaa kasvua, mutta työskentelevät usein olosuhteissa, jotka ovat häpeälliset ja mahdottomat hyväksyä.
Yleisemmin ottaen Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on tehostettava tasapainoisten kauppasuhteiden puitteissa kehitetyn kaupan lisäksi poliittista ja sosiaalista vuoropuheluaan. Meidän on tämän takia pantava täytäntöön vapaakauppasopimus, joka ei vaikuta kielteisesti alueella asuviin ihmisiin, vaan päinvastoin vahvistaa heidän poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksiaan. Tämän takia on olennaista esimerkiksi varmistaa, että palveluista neuvoteltaessa huolehditaan siitä, että yleiset julkiset palvelut ovat saatavilla, kestäviä ja edullisia ja vastaavat korkeita laatukriteereitä.
Paul Rübig
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että Persianlahden valtioiden ja meidän välisten suhteiden parantaminen on tärkeää nostaa etusijalle. Euroopalla ja Persianlahden valtioilla on monia yhteisiä etuja: toisaalta Eurooppa on maailman vahvin markkina-alue, ja toisaalta Persianlahden alueelta saamme ainutlaatuisia resursseja. Tästä näkökulmasta katsottuna on olennaista syventää suhteitamme kyseisten maiden kanssa huomioiden myös maailmanlaajuisen taustan.
WTO:ssa meillä on ”Kaikki paitsi aseet” -tavoite, ja sen pitäisi olla perusvaatimus. Meidän on päästävä järkevään ratkaisuun mahdollisimman nopeasti, koska se on molempien osapuolten eduksi. Meidän olisi tehtävä myös enemmän edistääksemme tutkimuksen, tietämyksen ja asiantuntijuuden vaihtoa ja yritettävä luoda läheisemmät yhteydet koulutusalalla. Myös yhteinen kanta energiaperuskirjasta on tärkeä.
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kiitän arvoisia parlamentin jäseniä heidän huomioistaan EU:n ja GCC:n välisistä vapaakauppasopimusneuvotteluista. Haluaisin painottaa, että komissio tiedottaa parlamentille jatkossakin näiden neuvotteluiden tilanteesta.
Minuun vaikutti erityisesti arvoisien parlamentin jäsenten kiinnostus siihen, että neuvoteltavaan sopimukseen otetaan mukaan poliittinen lauseke, ja haluaisin vakuuttaa teille, että näihin kysymyksiin tartutaan neuvotteluissa. Voin myös vahvistaa sen, mitä täällä sanottiin, eli että tätä seikkaa käsiteltiin komission jäsen Ferrero-Waldnerin viime viikolla Persianlahden alueelle kohdistuneen vierailun aikana. Itse asiassa Persianlahden maat osoittivat määrätietoisesti haluavansa tehdä vapaakauppasopimuksen ja tunnustavansa, että tässä asiassa on tärkeää olla jatkossakin joustava.
Puhemies
(FR) Hyvä Avril Doyle, halusitteko esittää työjärjestyspuheenvuoron?
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, jätän sen nyt väliin, mutta koska emme käyttäneet viiden minuutin ”catch the eye” -menettelyä, on tapana muissa keskusteluissa ollut - myös jos parlamentin jäsen on jo saanut puheenvuoron - että on mahdollista esittää vielä nopeasti kysymys, jotta käyttäisimme kaiken ”catch the eye” -ajan tai tarvittaessa ainakin vielä toisen minuutin.
Jätän kysymyksen väliin nyt tässä tilanteessa, mutta huomautin asiasta sen takia, että tänä iltana käytettiin vain yksi ”catch the eye” -puheenvuoro. Minulla oli lisäkysymys komission jäsenelle, mutta jätän sen nyt väliin.
Puhemies
(FR) Hyvä Avril Doyle, voitte esittää kysymyksen halutessanne. Te ette vain pyytänyt sitä.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, halusin vain painottaa sitä seikkaa komission jäsenelle, että kun otetaan huomioon välttelyt ja viivästykset ja viime tammikuisten neuvotteluiden peruminen ja vähäinen yhteydenpito siitä lähtien ja kaikki tähän kuluneet vuodet - vuosittain kokous tai kaksi - olemmeko vakuuttuneita, että GCC todella haluaa vapaakauppasopimuksen?
Vastasitte tähän tavallaan äsken, mutta halutaanko vapaakauppasopimusta EU:n kanssa? Eikö tämä kysymys olekin oikeutettu, kun huomioidaan neuvotteluihin käytetty aika?
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Haluaisin vastata yksinkertaisesti, että toivomme, että todellista tahtoa on. Kuten tiedätte, viime tammikuulle suunniteltu tapaaminen ei toteutunut, mutta toivomme, että toukokuussa järjestettävässä tapaamisessa voimme käydä tärkeitä neuvotteluita. Toivotaan niin.
Puhemies
(FR) Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Roberta Alma Anastase  
kirjallinen. - (RO) Euroopan parlamentin Persianlahden valtioista vastaavan valtuuskunnan jäsenenä haluaisin painottaa, että on erittäin tärkeää allekirjoittaa vapaakauppasopimus Euroopan yhteisön ja Persianlahden yhteistyöneuvoston välillä mahdollisimman pian. Tämän sopimuksen tekeminen vuonna 2008 olisi tärkeä lähtökohta näiden kahden alueen välisten taloussuhteiden syventämiseen, ja Euroopan unionin energiavarmuuden tarve heijastaa tämän kysymyksen tärkeyttä ja kiireellisyyttä.
Kun otetaan huomioon, että nykykauppa keskittyy energia-alalle, on tärkeää, että tulevassa sopimuksessa lähestytään selvästi ja perinpohjaisesti tämän alan yhteistyötä ja lujittamista. Tämä moninkertaistaisi ja helpottaisi energia-alan yhteisten hankkeiden toteuttamista myös EU:n jäsenvaltioiden kanssa Mustanmeren alueella, mikä taas olisi hyödyksi uusille kehitys- ja yhteistyömahdollisuuksille.
Onkin tärkeää asettaa täsmällinen aikataulu nykyisten neuvottelujen saattamiseksi päätökseen sekä muotoiltava tärkeimmät päämäärät molemminpuolisille eduille, jotka johtavat paitsi EU:n ja Persianlahden valtioiden välisten taloussuhteiden vahvistamiseen myös vahvempaan vakauteen ja kestävään kehitykseen yleisesti.

{'language': 'fi'}