Gaisa satiksmes pārtraukšana Eiropā (debates) Priekšsēdētājs Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par gaisa satiksmes pārtraukšanu Eiropā. Kā mums visiem zināms, Eiropas iestāžu izpildvarai ir jāpieņem lēmumi attiecībā uz tuvākajām dienām. Tas, protams, būs Komisijas un Ministru padomes uzdevums. Kā zināms, gan Komisija, gan Padome pie tā strādā vismaz kopš svētdienas, bet mums kā Eiropas Parlamenta deputātiem arī ir savi pienākumi. Tie saistīti ar ilgtermiņa pasākumiem, reaģējot uz pašreizējo krīzi. Mēs vēlamies, lai iesaistītos parlamentārās komitejas. Mums ir arī jādomā par to, kā reaģēt uz pašreizējo situāciju sesijas sanāksmē Briselē. Varbūt mēs reaģēsim ar rezolūciju. Es runāju par dažādiem veidiem, kā reaģēt. Es gribētu lūgt jūs visus runās pievērst uzmanību arī tam, kā Parlaments var palīdzēt atrisināt pašreizējās problēmas. Tās, pirmkārt un galvenokārt, ir mūsu pilsoņu, Eiropas iedzīvotāju, problēmas. Mums, protams, ir grūti nokļūt Strasbūrā un Briselē, bet tā ir mūsu problēma, un mēs to noteikti neuzsveram. Mums vajadzētu sagatavoties, lai apspriestu to, kā risināt eiropiešu problēmas situācijā, kad gaisa satiksme ir paralizēta. Vissvarīgākais jautājums ir tas, ko mēs, deputāti, varētu darīt tuvāko nedēļu laikā, lai uzlabotu situāciju. Tomēr, tā kā pirmajās stundās un dienās lielākā atbildība gulstas uz izpildvaru, es vēlētos pateikties gan Padomes, gan Komisijas pārstāvjiem par to, ka viņi ir ar mums. Diego López Garrido Priekšsēdētāja kungs, kā visiem zināms, gaisa transports būtībā ir absolūti stratēģisks. Tas ietekmē sabiedrību, tās ikdienas dzīvi un tiesības uz brīvu pārvietošanos - kas ir pamattiesības -, un tam neapšaubāmi ir izšķiroša ietekme uz ekonomisko aktivitāti. Ja ir problēmas ar gaisa transportu, kad tas tiek pārtraukts, skarot vairāk nekā vienu valsti, gaisa transporta stratēģiskais raksturs kļūst vēl acīmredzamāks, un kaitējums ir lielāks. Ja, kā šajā gadījumā, tas ietekmē lielāko daļu Eiropas Savienības dalībvalstu, problēma kļūst ļoti nopietna, un patiešām ir krīze. Tā, protams, ir negaidīta un vēl nebijusi krīze, kas ir jārisina atbilstošā veidā. Turklāt paradokss ir tas, ka mums ir jārisina jautājums, kurā Eiropas Savienībai kā tādai nav daudz pilnvaru, faktiski mazāk nekā tai ir attiecībā uz citiem jautājumiem, bet tik un tā tai ir jāreaģē un jārīkojas. Šajā gaisa satiksmes krīzē Eiropā ir izveidojušies vienlaicīgi divi apstākļi: maksimāla līmeņa nopietnība - krīze ir ļoti nopietna -, bet arī zema tiesībspēja un rīcībspēja Eiropas Savienībai šajā jomā rīkoties uzreiz. Šī ir situācija, kurā no Eiropas Savienības viedokļa darboties nav viegli. Neraugoties uz to, mēs esam rīkojušies un reaģējuši. Te es nonāku pie mana paziņojuma otrās daļas: kādi pasākumi šajā gadījumā ir veikti. Pirmkārt, dalībvalstu lidostu iestādes piemēroja spēkā esošo protokolu, ņemot vērā Vulkānisko pelnu konsultatīvā centra Londonā izstrādāto karti, kas attēlo vulkānisko pelnu ietekmi. Tas bija zinātnisks novērtējums, un, pamatojoties uz to, tika uzskatīts, ka gaisa telpa būtu automātiski jāierobežo lidojumiem. Tas tika izdarīts vispirms, un tas tika darīts ar vislielāko piesardzību, drošību un minimālu risku, pamatojoties uz šo pirmo Eirokontroles ieguldījumu, kura pamatā savukārt bija tas, ko teica Vulkānisko pelnu konsultatīvais centrs Londonā, kas izveidots pirms daudziem gadiem. Protams, šī situācija nepārprotami attiecās ne tikai uz dalībvalstīm, un tādēļ Eiropas Savienība un tās iestādes ķērās pie darba jau no paša sākuma. Precīzāk sakot, pēdējo dienu laikā notika vairākas tehniskas sanāksmes, līdz beidzot vakar transporta ministri pieņēma politisku lēmumu. Nedēļas nogalē Padome, Spānijas prezidentūra, Komisija - jo īpaši komisārs Kallas, kam es pateicos par atsaucību un spraigo darbu visā šajā laikposmā, - un Eirokontrole ir strādājuši, lai sagatavotu daudz precīzāku un atbilstošāku rīcību šajā situācijā, kas jau bija sākusi veidoties par ieilgušu krīzi ar ļoti nopietnu ietekmi visā Eiropas Savienībā un ārpus tās. Pēdējo dienu laikā veiktā darba rezultātā Eirokontrole izdeva ieteikumu, kas vispirms tika vienprātīgi pieņemts vakar Briselē notikušajā Eirokontroles, Komisijas, Padomes, lidostu pārvaldes iestāžu, gaisa satiksmes organizāciju un visu iesaistīto nozaru sanāksmē attiecībā uz nepieciešamību, lai ar šodienu būtu trīs Eirokontroles noteiktas vulkāna ietekmes zonas. Pirmā zona būtu vislielākā pelnu blīvuma zona, kurā lidojumi tiktu absolūti ierobežoti, pilnīgi aizliegti; otrā zona gluži pretēji būtu zona, kurā nav nekādu pelnu, un tādēļ lidojumiem nav ierobežojumu, bet trešā būtu starpzona, kurā ir zems pelnu blīvums un kurā līdz ar to lidojumi būtu atļauti bez jebkāda riska. Valsts iestādēm, sākot no šodienas, saskaņotā veidā zona būtu jāpārbauda, ņemot vērā Eirokontroles katru dienu un pastāvīgi, ik pēc sešām stundām piegādātos datus, lai izlemtu, vai ir jānosaka gaisa koridori vai zonas, kurās lidojumi būtu atļauti. Šo Eirokontroles ierosināto tehnisko ieteikumu vakar vienprātīgi pieņēma Eiropas Savienības 27 valstu valdības, tādējādi piešķirot tam Eiropas līmeņa uzmanību un Eiropas līmeņa pieeju pašlaik vajadzīgajam. Citiem vārdiem sakot, Eiropas Savienība pieņem lēmumu un tādēļ ierosina, lai dalībvalstis rīkotos šādā veidā. Ņemot vērā Eirokontroles priekšlikumu, Eiropas valstu valdības un Komisija vienprātīgi vienojās rīkoties šādā veidā. Drošība tāpēc ir saglabāta kā prioritāte. Šajā jautājumā nav vietas kompromisam, kā šīs nedēļas nogalē teica komisārs Kallas, un tāpēc ir zona, kurā ir aizliegums, vienošanās par pilnīgu lidojumu aizliegumu. Mēs iegūsim daudz precīzāku priekšstatu par reālo risku no visiem datiem, kurus gatavojas izmantot Eirokontrole, - ne tikai no Londonas, bet arī no testiem, kas tiek veikti ar testa lidmašīnām bez pasažieriem, kā arī no datiem, ko sniegs valsts iestādes, lidmašīnu dzinēju detaļu ražotāji un Eiropas Aviācijas drošības aģentūra Ķelnē. Visi šie dati būs jāņem vērā, nosakot zonas, par kurām vakar vienojās transporta ministri Spānijas prezidentūras sasauktajā Padomes ārkārtas sanāksmē. Tāpēc, salīdzinot ar līdz šim izmantoto, tas ir jauns, dinamiskāks un precīzāks modelis, kas pamatojas, pirmkārt, uz zinātniskiem datiem, otrkārt, uz Eirokontroles tehnisko lēmumu un, visbeidzot, uz dalībvalstu lēmumu par starpposma zonu, attiecībā uz kuru tas ir jāsaskaņo. Savukārt, priekšsēdētāja kungs, Transporta ministru padome vakar pauda ļoti skaidru nostāju, ka dalībvalstīm vajadzētu darīt visu iespējamo, lai sabiedrībai būtu pieejami pēc iespējas vairāk alternatīvu transporta veidu, ar ko atrisināt ļoti nopietnas situācijas, kas ietekmē Eiropas iedzīvotāju un citu iedzīvotāju mobilitāti. Viņi ir aplūkojuši arī šīs situācijas ārkārtīgi nozīmīgās ekonomiskās sekas - kā komisārs Kallas izskaidros - darba grupā, kuru vada Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, komisārs Kallas, komisārs Almunia un komisārs Rehn, kuri nākamnedēļ gatavojas iesniegt ziņojumu par visiem ekonomiskajiem aspektiem. Visbeidzot, pēc iespējas drīzāk tiks rīkota vēl viena Transporta ministru padome, lai apspriestu visus šos jautājumus. Tādēļ, priekšsēdētāja kungs, ir pieņemts lēmums, kas nozīmē Eiropas perspektīvā saskaņotu Eiropas pieeju tam, kas notiek, ņemot vērā drošību un nepieciešamību pēc iespējas efektīvāk un precīzāk pieņemt lēmumus par lidojumiem, aizsargājot pilsoņu tiesības. Es ļoti priecājos, priekšsēdētāja kungs, Buzek kungs, ka Eiropas Parlaments šajā jautājumā ir ierosinājis detalizētu diskusiju. Faktiski šīs debates nozīmē, ka jums noteikti ir refleksi rīkoties nekavējoties, kā pienākas Parlamentam, kas pārstāv Eiropas tautas, un ka jūs, domājot ilgtermiņā, varat apsvērt, kādas darbības ir jāveic, reaģējot uz šo pilnīgi neparedzēto, pavisam jauno krīzi, kura neparasti un ārkārtīgi nopietni ietekmēja Eiropas iedzīvotāju dzīvi. Priekšsēdētājs Es vēlētos apliecināt Ministru padomei un Spānijas prezidentūrai, un, lūdzu, pastāstiet viņiem to, ka Eiropas Parlaments jebkurā laikā ir gatavs sadarboties un ka mēs esam atvērti apspriest šos jautājumus komitejā. Mēs labprāt uzņemsim Eiropas Komisijas un Padomes pārstāvjus un apspriedīsim šīs problēmas. Mēs vēlamies iesaistīties šajā procesā. Mēs esam no dažādiem Eiropas Savienības reģioniem, mēs tikām ievēlēti tiešās vēlēšanās un esam atbildīgi par Eiropas Savienības iedzīvotājiem, un tāpēc mūsu līdzdalība ir būtiska. Mēs esam tai gatavi. Protams, mēs varam darīt tikai to, ko var darīt likumdošanas iestāde. Mēs nevaram pieņemt izpildvaras lēmumus, bet mēs vēlamies palīdzēt gan Komisijai, gan Padomei. Mēs labprāt to darīsim. Tieši tāpēc mums ir šī diskusija. Siim Kallas Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētāja kungs, esmu ļoti priecīgs iesniegt Parlamentam ziņojumu par pasākumiem, kurus veikusi Komisija attiecībā uz Eijafjallajekulla vulkāna izvirduma radītajām Eiropas gaisa telpas krīzes sekām. Parlaments zinās, ka 84 000 lidojumu ir atcelti, ietekmējot tūkstošiem pasažieru. Kā jums zināms, Eirokontrole pēc mūsu iniciatīvas pirmdien no rīta sasauca telefonkonferenci, un Komisija vakar pēcpusdienā aktīvi piedalījās ārkārtas Transporta ministru padomē. Manuprāt, pēc šīs padomes ir jāpaziņo četri galvenie vēstījumi. Visi transporta ministri atbalsta koordinētu Eiropas reakciju uz krīzi. Attiecībā uz šādām problēmām, kuras gaisa telpu ietekmē globāli, risinājumi valstu līmenī nav efektīvi. Jāuzsver, ka starp transporta ministriem bija ļoti izteikts sadarbības gars, un mums bija vairākas telefona sarunas, kurās visi atzina, ka ir gatavi uzņemties atbildību un sadarboties. Otrais svarīgais jautājums ir tas, ka drošība ir pirmajā vietā. Attiecībā uz drošību nevar būt kompromisu. Tai ir un paliek galvenā nozīme. Mums saviem iedzīvotājiem ir jānodrošina visaugstākie drošības standarti. Trešais princips ir tas, ka ministri vienojās atvērt Eiropas gaisa telpu pakāpeniski un koordinēti, vienlaikus nodrošinot drošību. Tas sākās šorīt plkst. 8.00 ar Eirokontroles starpniecību. Šajā lēmumā, pamatojoties uz piesārņotības pakāpi, ir noteiktas triju veidu zonas. Pirmā no šīm zonām atrodas emisiju centrā, kur tiks saglabāts pilnīgs darbības ierobežojums, ņemot vērā, ka nav iespējams garantēt drošību. Otrajā zonā principā gaisa satiksmes sadarbība nav traucēta, lai gan pelnu klātbūtne vēl ir. Šī zona būs jāapstiprina, un dalībvalstu iestādēm jāpieņem saskaņoti lēmumi par darbību. Trešo zonu pelni neietekmē, tādēļ nekādu ierobežojumu jebkādu veidu darbībām nav. Eirokontrole valstu iestādēm ik pēc sešām stundām nodrošina kartes ar attiecīgo informāciju. Ceturtkārt, veicot šos pasākumus, mēs galu galā paredzam īstenot vienotās Eiropas gaisa telpas programmu un jo īpaši tīkla vadītāja funkcijas. Es zinu, ka pēc vienotās Eiropas gaisa telpas veiksmīgās otrās dokumentu paketes pagājušā gadā varu rēķināties ar lielu Parlamenta atbalstu. Jums ir zināms un ministrs minēja, ka ir organizēta darba grupa - komisāru grupa, lai apspriestu valsts atbalsta jautājumus. Vakar es runāju ar aviosabiedrību pārstāvjiem un viņi teica, ka viņi vienkārši vēl nav gatavi izvērtēt savus zaudējumus. Ņemot vērā visas ekonomiskās sekas, viņiem galvenais jautājums ir atsākt lidojumus. Vissvarīgāk ir izstrādāt modeli lidojumu atsākšanai. Mums nevajadzētu krist panikā par valsts atbalstu un citiem pasākumiem, lai palīdzētu gaisa transporta nozarei. Pasažieru tiesības ir vēl viens svarīgs jautājums, un mums ir jāpiemēro pasažieru tiesību īstenošana. Noteikumi ir labi. Ikviens piekrīt viedoklim, ka noteikumi ir labi. Jautājums ir par izpildi, kas atkal ir dalībvalstu rokās. Mums patiešām vajadzētu virzīt to uz priekšu un apsvērt vairākas idejas par to, kā labāk piemērot noteikumus. Es tagad gribētu komentēt to, kas, manuprāt, ir apzināts mēģinājums radīt jucekli - kam kas ir jādara, kas ko ir izdarījis un kādi ir modeļi. Ir skaidrs, ka dažās valstīs tuvojas vēlēšanas un tā tālāk, bet pēc vulkāna izvirduma visi lēmumi pamatojās uz esošajiem modeļiem, par kuriem ir vienošanās, kā rīkoties šāda veida situācijā. Tas ir starpvaldību modelis, bet gaisa telpa ir valsts kompetencē. Komisija rīkojumus neizdod - ir noteikumi, kas attiecas uz mūsu valstu sistēmām, un es atkārtoju - mūsu modeļa pamatā ir esošā informācija un esošie novērtējumi. Nekā nepareiza šajā modelī nav. Mēs tagad varam domāt par to, kā šo modeli pārveidot. Mēs to sākām apspriest vakar. Teikt, ka Eiropas modelis ir pilnīgi neveiksmīgs, ir pilnīgi nepareizi. Tas bija un ir ārkārtas notikums. Šāda vulkāna izvirdums un pelnu mākoņa negaidīta izplatīšanās ir notikusi ļoti retos gadījumos pasaulē - tas nav kā sniegs vai kaut kas tamlīdzīgs, kas notiek bieži. Jau nedēļas nogalē bija skaidrs, ka situācija kļūst par kaut ko ļoti ārkārtēju, un tās laikā mums bija vairākas diskusijas par to, kā risināt šo jautājumu. Teikt, ka transporta ministriem būtu bijis nekavējoties jāiejaucas, ir pilnīgi pretrunā mūsu izpratnei par to, kā Eiropā viss tiek organizēts. Šāda veida lēmumi ir neatkarīgu ekspertu un neatkarīgu struktūru ziņā. Es un ministrs López Garrido svētdien bijām Eirokontrolē, un es sazinājos ar visiem lielāko dalībvalstu transporta ministriem. Mēs bijām gatavi uzņemties atbildību un jautāt, kas mums būtu jādara, lai atrisinātu situāciju. Tomēr tie nevar būt patvaļīgi lēmumi, bet ir īpašas organizācijas kompetencē. Šajā organizācijā svētdien notika sanāksme, un mēs piedalījāmies tās apspriedē. Tās bija ļoti smagas diskusijas, jo izskatāmais jautājums bija saistīts ar cilvēku dzīvību. Pirmdienas rītā notika ārkārtas Eirokontroles apspriede, kas vienojās par tā saucamo "brīvo zonu” modeli. Mēs bijām ļoti priecīgi, ka Eirokontrole bija gatava sadarboties. Atkārtoju, tas vispār nebija Kopienas kompetencē, bet notikumi ir pierādījuši, ka pieeja valstu līmenī ir novecojusi pieeja. Mums tagad noteikti ir spēcīgāks impulss izveidot vienotāku Eiropas pieeju šāda veida notikumiem un regulēt tos. Mums, protams, ir arī jānovērtē sekas un iznākums. Galvenais, ko visi, tostarp aviosabiedrības, teica, ir tas, ka ir ļoti svarīgi atsākt lidojumus. Attiecībā uz pasažieriem vissvarīgākais ir, lai cilvēki varētu atgriezties mājās vai nokļūt galamērķī. Tas bija galvenais vakar risinātais jautājums. Visu rezumējot - mēs ar Padomi un Eirokontroli intensīvi strādājam, lai uzraudzītu situāciju un, ja nepieciešams, pieņemtu jaunus lēmumus. Pašlaik paredzētais modelis ir diezgan piemērots, lai atsāktu lielāko daļu lidojumu. Corien Wortmann-Kool PPE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, paldies Komisijai un Padomei par informāciju, kuru mums sniedzāt par krīzi Eiropas aviācijā. Dažās pēdējās dienās ir kļuvis skaidrs, ka bez aviācijas ne tikai mūsu Parlaments sastopas ar grūtībām, bet arī Eiropas sadarbība un ekonomika piedzīvo milzīgas problēmas. Tieši tāpēc ir svarīgi, ka šodien Parlamentā mums ir šīs ārkārtas debates. Pasažieri ir bezizejas situācijā, aviosabiedrības, ceļojumu nozare un uzņēmumi, kuri ir atkarīgi no gaisa satiksmes, cieš smagus zaudējumus, un tas viss nāk papildus ekonomiskajai krīzei. Drošība ir īpaši svarīga. Lai par to nebūtu pārpratumu! Pasažieri ir jātransportē droši, bet ir skaidrs, ka mēs nebijām pietiekami gatavi šai ārkārtas situācijai. Gaisa telpas slēgšana pirmajā dienā bija ātra reakcija uz problēmu, kura mums Eiropā līdz šim bija sveša, -vulkānisko pelnu mākoni. Bet kas notika nākamo dienu laikā? Datoru modeļi parādīja, ka lidot nevajadzētu, bet testa lidojumi tika veikti bez jebkādām problēmām. Ļaujiet man atkārtot, ka, lai gan drošība, protams, ir pirmajā vietā, ir svarīgi, lai mēs no jauna atvērtu Eiropas gaisa telpu, pamatojoties uz faktiem un pareiziem pieņēmumiem. Ir nepieciešams veikt vairāk darba atbilstoši īpašajiem apstākļiem. Atzīstami ir tas, ka pirmie soļi tika veikti vakar, un mums tie ir ātri jāturpina. Mums ir jāsper izšķiroši soļi. Drošība ir pirmajā vietā, bet mums ir arī jānodrošina, ka mēs ļoti drīz atkal varam izmantot drošās zonas. Turklāt mums ir nepieciešami strukturāli pasākumi. Arī Eiropas vienotā gaisa telpa, kura raisīja tik lielu pretestību dalībvalstu vidū, varētu palīdzēt mums vērst aviāciju efektīvāku. Aviosabiedrības ir cietušas milzīgus saimnieciskos zaudējumus. Augstas izmaksas radās ne tikai, lai noregulētu gaisa satiksmi, bet arī tāpēc, ka bija jāsniedz palīdzība bezizejā nonākušajiem pasažieriem. Apdrošināšanas sabiedrības nesedz nekādus zaudējumus, un ir šaubas, vai mēs varam attaisnot visas izmaksas, kuras gulstas uz aviosabiedrību pleciem. Tāpēc es aicinu jūs izpētīt, kādi ir izraisīto izmaksu un zaudējumu apjomi un kādas kompensācijas, iespējams, būtu jāsniedz. Piemēram: izmaksas, kas radušās aviosabiedrībām, pamatojoties uz Eiropas direktīvu par pasažieru tiesībām, un kāda katastrofu palīdzība ir jāmaksā. Vai nav pašsaprotami pārliecināties, vai šo nepārvaramas varas apstākļu gadījumā mēs varētu to faktiski izmaksāt no Eiropas Savienības budžeta? Komisār Almunia, jūs esat norādījis, ka jūs labāk dotu priekšroku valsts atbalstam, bet man jūs ir jābrīdina, ka mums ir jānovērš tas, ka dalībvalstis sponsorē savus nacionālos čempionus. Tāpēc ir ārkārtīgi svarīgi, lai mēs rīkotos saskaņoti Eiropas līmenī. Ne tikai valsts atbalsta programma, bet arī valsts atbalsta efektīva sniegšana. Tieši to es aicinu jūs nodrošināt. Martin Schulz Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka šajā krīzē ir cilvēciskais faktors, kas mums šodien noteikti ir jāapspriež. Daudzi cilvēki, desmitiem tūkstošu, ir bezizejas situācijā visā pasaulē un gaida, lai varētu atgriezties mājās. Uzskatu, ka mums šorīt vajadzētu padomāt par šiem cilvēkiem. Gandrīz visiem no mums, daudziem šā Parlamenta deputātiem iepriekšējās nedēļās ir bijusi līdzīga pieredze. Mēs esam priviliģēti Eiropas Parlamenta deputāti, kas var izmantot pieejamo infrastruktūru. Bet daudzi cilvēki ir iesprostoti tālos pasaules nostūros. Tie nespēj aizbraukt un tikt atpakaļ uz darbu, viņu bērni nevar apmeklēt skolu, jo nav spējuši atgriezties no brīvdienām, un tie ir iestrēguši bez izmitinājuma un naudas. Es gribētu vēlreiz teikt, ka es šorīt jūtu līdzi šiem cilvēkiem. Es ceru, ka viņiem būs iespēja drīz nokļūt mājās. Aviosabiedrības ir būtiski svarīgas ne tikai pasažieru transporta, bet arī preču transporta sistēmā. Finansiālie zaudējumi, kurus izraisa šis vulkāna izvirdums, ir ievērojami lielāki nekā tie, kurus izraisīja 2001. gada 11. septembra notikumi. Tāpēc es aicinu Komisiju ar elastīgu pieeju piešķirt valstu atbalstu apdraudētajām aviosabiedrībām, ja šāda veida atbalsts patiešām būtu jāsniedz. Visbeidzot, mums ir jāapzinās, ka gaisa satiksme ir viena daļa ļoti neaizsargātajā Eiropas infrastruktūrā. Ja gaisa satiksme vairs nav iespējama, mēs neesam spējīgi atbilstoši kompensēt tās trūkumu. Tāpēc es uzskatu, ka projekts, kuru mēs sākām pirms 20 gadiem - Eiropas komunikāciju tīklu paplašināšana un jo īpaši dzelzceļa pārvadājumu paplašināšana -, ir reāla un būtiska alternatīva un, kā mēs tagad redzam, alternatīva, kas ir būtiski svarīga mūsu ekonomikas izdzīvošanai. Ir svarīgi, lai mēs tagad to atzītu vēlreiz. Mans kolēģis El Khadraoui kungs aplūkos citus šā jautājuma aspektus, bet es vēlētos pateikt tikai vienu. Mums vēl nav izdevies izveidot savstarpēju izmantojamību vilcieniem starp dažādām valstīm. Vācijas starppilsētu ekspresis nevar atvest Vācijas iedzīvotājus atpakaļ no Spānijas, tāpat kā Francijas ātrgaitas vilciens nevar braukt līdz Budapeštai. Tas nozīmē, ka mēs joprojām neesam tādā situācijā, kādu mums vajadzēja panākt. Lai gan mēs esam pieņēmuši attiecīgas rezolūcijas Parlamentā, manuprāt, mums nav vajadzīgi šādi pēkšņi periodiski darbības izrāvieni. To vietā mums ir jāpieņem noturīga, pastāvīga pieeja, liekot šīm jaunajām koncepcijām stāties spēkā. Gesine Meissner Priekšsēdētāja kungs, komisār Kallas, López Garrido kungs, šajā gadījumā mēs redzējām, ka daba patiešām ir spēcīgāka nekā jebkuras mūsu tehnoloģijas. Zināmā mērā mēs esam guvuši mācību. Tomēr tajā pašā laikā ir svarīgi atzīmēt, ka šī situācija mums ir parādījusi, ka mēs neesam panākuši tādu progresu Eiropā, kādu mums būtu vajadzējis panākt. Jau 20 gadus mēs runājam par iekšējo transporta tirgu un Eiropas vienoto gaisa telpu. Tie, protams, nebūtu novērsuši vulkāna izvirdumu, bet, iespējams, būtu ļāvuši mums rīkoties efektīvāk un ātrāk. Ilgu laiku mēs esam aicinājuši veidot vienotu Eiropas gaisa telpu, kuru koordinētu Eirokontrole, tomēr tā joprojām nav ieviesta. Tāpat, un šeit es piekrītu Schulz kunga teiktajam, mums joprojām nav savstarpējās izmantojamības dzelzceļa tīklā. Vēl aizvien nav iespējams nopirkt dzelzceļa biļeti no Ziemeļeiropas uz dienvidiem ceļojumam cauri visam kontinentam. Šajā gadījumā kļūst skaidrs arī tas, ka daudz kas mums ir uz papīra un ir apspriesti daudzi jautājumi, bet realitātē daudz kā no nepieciešamā trūkst. Acīmredzami reakcija Eiropā bija neapmierinoša no iedzīvotāju viedokļa. Protams, situācija bija sarežģīta, un, protams, nevienas atsevišķas valsts ministrs nevarēja atvērt gaisa telpu, kad nāca brīdinājumi no institūta Londonā, ka lidot nav droši. Tajā pašā laikā neapmierinoši bija tas, ka netika veikti faktiskie mērījumi, izmantojot, piemēram, balonus, bet visi strādāja ar statistikas ekstrapolācijām. Daudzi Eiropas pilsoņi par to bija nokaitināti. Arī aviosabiedrību nostāja ir saprotama. Tās cieta finansiāli un būtu vēlējušās redzēt ātrāku reakciju. Aviosabiedrības ir cietušas finansiālus zaudējumus, un, protams, ir ļoti svarīgi, lai pasažieri tiktu nogādāti mājās, cik drīz vien iespējams. Mums ir jāaizsargā viņu tiesības. Tomēr attiecībā uz pasažieru tiesībām Eiropā ir ļoti svarīgi, lai tiem būtu pieejamas transporta un ceļošanas iespējas. Tādēļ es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi, lai mūsu transporta sistēmā Eiropā būtu gan aviosabiedrības, gan citas transporta iespējas, kuras pasažieri var izmantot. Tas nozīmē, ka mums ir būtiski apsvērt sīkāk, kā risināt šo situāciju, kā mēs varam sniegt atbalstu aviosabiedrībām krīzes laikā, kuru pašlaik jau izjūt transporta nozarē, un kā mēs varam saglabāt un nodrošināt Eiropas pilsoņu mobilitāti, kas ir nozīmīgs sasniegums. Attiecībā uz zaudējumu kompensāciju nav jēgas vērsties pie vulkāna, jo, kā mums jau zināms, tā mēs nekur netiksim. Dabai ir savi likumi, bet mums ir jāmēģina reaģēt uz tiem Eiropas pilsoņu interesēs. Tāpēc, manuprāt, ir ļoti labi, ka ir izveidota darba grupa Kallas kunga vadībā. Tas ir ļoti svarīgi, un mēs turpināsim apspriest, kādus secinājumus nākotnei šajā krīzē izdarīt. Michael Cramer Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Pēdējās sešās dienās Eiropā ir notikušas būtiskas mobilitātes izmaiņas. Izšķirošais faktors šajā gadījumā nebija nopietns negadījums, pasākumi cīņai pret klimata pārmaiņām vai augstas aviācijas degvielas cenas. Šajā gadījumā daba pati spēlēja izšķirošo lomu. Īslandes vulkāns atkārtoti parādīja cilvēcei dabas patieso spēku. Mums no tā ir jāgūst mācība nākotnei. Cilvēce nav un nekad nebūs visvarena. Ir pareizi, ka reakcija uz šo vulkāna izvirdumu nāca no Eiropas. Tā kā vulkāniskie pelni var izraisīt lidaparātu dzinēju apstāšanos, kā arī apgrūtināt redzamību caur lidmašīnas logiem, Eiropas Aeronavigācijas drošības organizācija Eirokontrole pauda atbildīgu nostāju un pasažieru drošību noteica par galveno prioritāti. Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas vārdā es vēlētos sirsnīgi pateikties Eirokontrolei, transporta ministriem, kuri atbalstīja Eirokontroli, un jo īpaši Vācijas transporta ministram Peter Ramsauer. Mēs atbalstām arī vācu pilotu arodbiedrību, lidotājus, kuri rīkojās ar lielāku atbildību nekā aviosabiedrību vadība, atsakoties lidot saskaņā ar vizuālajiem lidojumu noteikumiem Eiropas gaisa telpā, jo tie uzskata, ka tas būtu bezatbildīgi. Gaisa telpa vai nu ir, vai nav droša. Galu galā nav svarīgi, ar kādiem noteikumiem lidmašīnas lido vai ar kādiem noteikumiem tās avarē. Tāpēc Zaļie vēlētos iespējami stingri nosodīt aviosabiedrības, kuras vēlējās dot priekšroku peļņai, nevis drošībai. Mēs aicinām atvērt Eiropas gaisa telpu tikai tad, ja riska nav vispār. Mēs aicinām politiķus nepadoties aviosabiedrību spiedienam un nenoteikt atbildību par drošību, piemēram, pilotiem. Pēdējās pāris dienās mēs esam sākuši skaudri apzināties valstu un Eiropas transporta politikas trūkumus pēdējās desmitgadēs, kas ir bijusi atstāta novārtā un daudzos gadījumos joprojām ir novārtā, dzelzceļu sistēmā. Šī politikas joma ir bijusi vērsta tikai uz gaisa transportu. Katru gadu Eiropas aviosabiedrības no Eiropas nodokļu maksātājiem saņem 14 miljardus eiro, jo atšķirībā no dzelzceļa transportā izmantotās degvielas petroleja netiek aplikta ar nodokli. Tas rada aviosabiedrību pagaidu ienākumu zaudējumu perspektīvā. Tomēr no šā visa mums ir jāizdara viens secinājums. Dzelzceļš ir ne tikai drošākais transporta līdzeklis; tas ir arī būtisks mobilitātes saglabāšanai un klimata pārmaiņu pārtraukšanai. Tāpēc es vēlētos pateikties visiem dzelzceļa uzņēmumiem Eiropā, kas ir palīdzējuši nogādāt pasažierus galamērķos. Vulkāna izvirdums Īslandē ir brīdinājums mums visiem. Pašlaik pieredzētais ir transporta realitāte nākotnē. Tomēr transportam būs veiksmīga nākotne tikai tad, ja nepieciešamie pasākumi nebūs jāveic diennakts laikā. Tādēļ mēs aicinām visas Eiropas Savienības dalībvalstis mainīt valsts un starptautiskā transporta politikas prioritātes. Dzelzceļa transportam jābūt prioritātei ne tikai vārdos, bet arī finanšu darbībās, lai mums atkal nebūtu jāpiedzīvo tāda situācija kā šī. Peter van Dalen Priekšsēdētāja kungs, mēs atkal pārliecināmies, cik liela var būt laika apstākļu un klimata ietekme uz transportu. Ne īpaši liela vulkāna izvirdums notiek Īslandē, un gaisa satiksme daudzās Eiropas daļās tiek apturēta vairākas dienas. Manuprāt, tas ir tikai pareizi, ka mums šodien vismaz daļēji izdevās atsākt lidojumus. Es arī uzskatu, ka mums bija pamats to darīt un ka tas bija kaut kas, ko mēs varējām izdarīt, jo testa lidojumi parādīja, ka lidot var, lai gan acīmredzot tikai tik ilgi, kamēr redzamības nosacījumi būs tikpat labi kā pašlaik. Tajā pašā laikā, manuprāt, mēs bijām pārāk stingri, slēdzot visu gaisa satiksmi uzreiz vienā paņēmienā. Mēs esam pārsteigušies, veicot salīdzinājumus ar KLM lidmašīnu, kas iekļuva Mount Redoubt vulkāna putekļos virs Aļaskas 1989. gadā, kā arī pārsteigušies, atsaucoties uz British Airways lidmašīnu, kas atradās vulkāna putekļu mākonī Indonēzijā 1982. gadā. Neaizmirstiet, ka abi šie lidojumi beidzās, putekļiem pilnīgi apņemot lidaparātu, kuri tikai neilgi pirms tam bija izvirduši no vulkāna, kurš atradās salīdzinoši netālu. Putekļu daļiņu blīvums un siltums šajos lidojumu gadījumos bija līmenī, kas nav salīdzināms ar pašreizējās situācijas apstākļiem. Tādēļ es atbalstu pieeju, kurā ņem vērā vulkāna putekļu koncentrācijas atšķirības. Izmantojot šādu pieeju - kā mēs, šķiet, to darām -, ir tikai pareizi, ka mēs daļēji atveram gaisa telpu, protams, noteiktos koridoros un noteiktos augstumos. Šī atsākšana, manuprāt, ir izmisīgi nepieciešama, jo Īslandes pelni iztukšo mūsu aviosabiedrību kases. Manī neraisa bažas iespēja, ka dažas vājas aviosabiedrības varētu sabrukt šajā krīzē. Tomēr mēs nevaram pieļaut, ka sabrūk lieli un cienījami uzņēmumi, kas drošību izvirza pirmajā vietā. Pārāk daudz naudas un pārāk daudz darbavietu ir apdraudētas. Turklāt mums ir jāstrādā ar reālistisku pieeju, kurā ņem vērā putekļu daļiņu koncentrāciju. Ir pareizi, ka gaisa telpa daļēji tiek atvērta šodien. Šādu pragmatisku pieeju mums vajadzētu piemērot arī turpmāk, lai mēs varētu panākt stabilu un vēl jo vairāk atbildīgu līdzsvaru starp drošību un ekonomiku. Lothar Bisky Priekšsēdētāja kungs, aviācijas drošības iestāžu lēmums nepakļaut riskam pasažieru drošību bija pilnīgi pareizs, pat ja tas nozīmēja Eiropas gaisa telpas slēgšanu uz vairākām dienām un izraisīja finanšu zaudējumus aviosabiedrībām. Manuprāt, tas ir bezatbildīgi, ja aviosabiedrības aicina pilotus lidot uz savu risku. Ko faktiski šajā gadījumā nozīmē "uz savu risku”? Es atzinīgi vērtēju to, ka Komisija apsver iespēju piešķirt īpašu valsts atbalstu aviosabiedrībām, kuras citādi pašreizējās situācijas dēļ būs nopietnās finansiālās grūtībās. Mēs vēlāk runāsim par nodarbinātību Eiropas Savienībā. Ja ES un dalībvalstis varētu palīdzēt novērst vismaz to, ka situācija pasliktinās vēl vairāk, tad to darīt ir pareizi. Taču apmaiņā pret valsts atbalstu aviosabiedrībām ir jāuzņemas saistoši pienākumi nesamazināt darbinieku skaitu un nenogriezt algas. Tām ir arī jāgarantē, ka tās nesamazinās atvaļinājumu pabalstus un neatskaitīs samaksu par tām dienām, kurās darbinieki nespēja nokļūt darbā transporta situācijas dēļ. Ir pēdējais laiks, lai Komisija izveidotu pastāvīgu kopēju Eiropas uzraudzības sistēmu aviācijas drošībai. Šī uzraudzības sistēma būtu īpaši paredzēta, lai novērstu sociālo dempingu. Es vēlētos visiem atgādināt par valsts piešķirto atbalstu bankām, kuras guva labumu no atbalsta, bet neīstenoja atbilstošu sociālo pieeju. Konkurence un peļņas gūšana nedrīkst būt svarīgāka par cilvēku dzīvību drošību. Francesco Enrico Speroni Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Manuprāt, vulkāna izraisītā situācija ir vadīta gausi un neefektīvi. Pirmā reālā darba sanāksme notika vakar, pirmdien. Vulkāna izvirdums sākās ceturtdien no rīta, tādējādi, lai panāktu operatīvu lēmumu, bija nepieciešamas četras dienas. Ir taisnība, ka daži ierobežojumi, iespējams, bija pārmērīgi, jo īpaši attiecībā uz drošību. Kāpēc gan aizliegt lidojumus Beļģijā, ja mākonis bija Norvēģijā? Kāpēc aizliegt viena virzuļa dzinēja lidmašīnām lidot 500 metru augstumā, ja pelni bija virs 8000 metriem? Droši vien tika piemērots mums, lidotājiem, sen zināmais noteikums, proti, ka drošākais lidojums ir tas, kurā pilots ir bārā, bet lidmašīna - angārā. Tomēr tas nav veids, kā risināt ārkārtas situācijas, un tādēļ es uzskatu, ka, ņemot vērā pienākumu garantēt pasažieru un apkalpes drošību, šo pasākumu pieņemšana bija laba ideja, taču tie tika veikti pārāk vēlu pēc notikušā. Tādēļ turpmāk mums būs jāņem vērā, pirmkārt, drošības prasības, kā arī prasības, kuras, precīzi ņemot vērā drošību, paredz nevis tikai nekritisku lidojumu aizliegumu, bet pasākumus, kas atspoguļo reālo situāciju, nevis statistisko situāciju, lai nozarē, kas ir būtiska visai tautsaimniecībai, mēs varētu novērst negatīvu ekonomisko seku atkārtošanos un tādu ietekmi, kādu 2001. gada 11 septembra uzbrukums atstāja ne tikai uz gaisa transporta nozari un tūrisma nozari, bet arī uz ekonomiku kopumā. Tāpēc es aicinu rīkoties ātri, nopietni un pilnīgi pārzinot faktus. Angelika Werthmann (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Drošība ir svarīgāka par visiem pārējiem apsvērumiem. Mēs nevaram uzņemties risku par lidmašīnu, kas pilna ar pasažieriem piedzīvo dzinēja darbības traucējumus un, iespējams, tādēļ avarē apdzīvotā vietā. Es vēlētos visiem atgādināt par British Airways lidmašīnu, kas lidoja caur pelnu mākoni ceļā uz Jaunzēlandi 1982. gadā, un jo īpaši par KLM Boeing 747 nopietno starpgadījumu 1989. gadā, kas lidoja caur biezu vulkānisko pelnu mākoni. Abas lidmašīnas ar pūlēm izvairījās no katastrofas. Cilvēka dzīvībai nav iespējams noteikt cenu. Es atbalstu lēmumu slēgt gaisa telpu šīs krīzes laikā un tādējādi nodrošināt, ka pilotiem nav jāuzņemas atbildība par viņiem uzticētajiem pasažieriem. Ir notikuši testēšanas un mērīšanas lidojumi, bet tikai līdz noteiktam augstumam un saskaņā ar vizuālajiem lidojumu noteikumiem. Šajos lidojumos nevarēja veikt reālu analīzi vai sasniegt nozīmīgu rezultātu. Viens cits komentārs man ir par lidojumiem saskaņā ar vizuālajiem lidojumu noteikumiem, ka attiecībā uz KLM lidmašīnu pelnu mākonis nebija redzams. Daba mums māca cieņu un tajā pašā laikā skaidri nosaka globalizācijas robežas. Mēs visi ļoti apzināmies nopietnās finansiālās sekas. Tomēr cilvēka dzīvība ir daudz vērtīgāka par lietām. Tādēļ, ņemot vērā minētos gadījumus, es aicinu izturēties pret to ar pēc iespējas lielāku atbildību un piesardzību, tostarp attiecībā uz gaisa telpas sadalījumu trīs zonās. Mathieu Grosch (DE) Priekšsēdētāja kungs, López Garrido kungs, Kallas kungs! Šis lidojumu aizliegums saistās ar plašo drošības apspriešanu, kas ir bieži notikusi Parlamentā un kurā mēs, t.i., Parlaments, un, es uzskatu, arī Komisija esam teikuši, ka mēs varētu un mums vajadzētu ieviest noteikumus šajā jomā Eiropas līmenī, ja dalībvalstis to vēlētos. Šāda apspriešana mums bieži ir bijusi ne tikai attiecībā uz gaisa transportu, bet arī attiecībā uz dzelzceļu un citām jomām. Tāpēc mums šodien šis jautājums ir jāuzdod tām organizācijām, kuras uz to var atbildēt: pirmkārt, aviācijas iestādēm attiecīgajās valstīs un, protams, organizācijai, kura atbild par koordināciju Eiropas līmenī. Šī koordinācija ir notikusi ārkārtīgi veiksmīgi. Manuprāt, galvenā prioritāte ir pasažieru drošība. Finansiālais aspekts ir mazāk svarīgs, tomēr mēs nedrīkstam aizmirst par to. Atsevišķas valstis izdarīja pareizo lēmumu. Es ceru, ka turpmāk lēmumus pieņems Eirokontrole un valstu aviācijas drošības iestādes, nevis atsevišķas aviosabiedrības, jo mēs atkal saskaramies ar ekspertiem, kuriem ir atšķirīgi viedokļi. Tādēļ mums ir jābūt ļoti piesardzīgiem. No ekonomikas viedokļa, tā, protams, ir katastrofa šai nozarei, kas pēc 11. septembra un ekonomiskās krīzes tagad pārdzīvo trešo krīzi. Tāpēc mums vajadzētu veikt pasākumus Eiropas, nevis nacionālajā līmenī un nodrošināt palīdzības paketes, kas būtu atbilstīgas visā Eiropā un nekropļotu tirgu, kā tas iepriekš bieži ir noticis. Atbalsts ir nepieciešams, bet ne tikai valsts līmenī. Pasažieri pašlaik ir situācijā, kurā likums nenodrošina viņiem visu palīdzību, kuru viņi varētu gaidīt. Pamatoti mēs esam bieži apsprieduši šo jautājumu Parlamentā. Tomēr es pieņemu, ka aviosabiedrības un citi skartie uzņēmumi ļaus pasažieriem uzstāt uz tiesībām, kas tiem joprojām ir. Manuprāt, nākotne ir vienotā Eiropas gaisa telpā. Es vēlētos norādīt, ka nākamajos divos gados mēs bieži apspriedīsim šo jautājumu Eiropas Parlamentā. Saïd El Khadraoui (NL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, komisār! Manuprāt, ka šajā diskusijā ir trīs svarīgi faktori. Pirmkārt, atbalsts bezizejas situācijā nonākušajiem pasažieriem un viņu repatriācija, kas ir absolūti galvenā prioritāte visām iestādēm visos līmeņos. Šajā saistībā mēs varam piekrist, ka Eiropas Regula par pasažieru tiesībām ir nodrošinājusi ļoti daudziem no viņiem vismaz minimālu komfortu un atbalstu. Tomēr praksē - kā jūs to labi zināt - ir, protams, piedzīvotas dažas problēmas: haoss lidostās, informācijas trūkums utt. Tādēļ es atbalstu izpētes uzsākšanu Eiropas līmenī sadarbībā ar aviosabiedrībām un visām pārējām iesaistītajām pusēm, lai noskaidrotu, kā mēs varam palīdzēt šāda veida situācijās. Turklāt es arī aicinu jūs izveidot darba grupu Komisijas un dalībvalstu līmenī, lai pēc iespējas efektīvāk organizētu repatriāciju. Es zinu, ka tas ir aviosabiedrību darbs, bet noteikti ir cilvēki, kas ir iesprostoti attālās vietās, kuriem kādu laiku būs jāgaida, lai atgrieztos mājās, pat ja gaisa telpa būs atvērta. Mums ir jāpievērš tam uzmanība. Otrs svarīgs elements, otrā sadaļa, ja vēlaties, ir lidojumu aizlieguma procedūras ieviešana. Mēs atkal esam dzirdējuši lūgumus par lielāku sadarbību un lielāku Eiropas līmeņa koordināciju, un Eiropas vienotā gaisa telpa, uz ko atsauces jau ir bijušas, būs noderīga turpmāk. Ir taisnība, ka Eiropas Savienībai pašlaik nav lēmumu pieņemšanas pilnvaru ne pār dalībvalstu gaisa telpu, ne pār Eirokontroli, tāpēc ir ļoti grūti pieņemt efektīvus un saskaņotus lēmumus. Tomēr taisnība ir arī tas, ka līdz vakardienas vakaram mēs Eiropas līmenī faktiski izmantojām samērā konservatīvu matemātisku modeli. Būtībā šis modelis pamatojas uz sliktāko scenāriju, kas nozīmē, ka par nelielu daudzumu vulkāna putekļu signalizē kā par milzīgu mākoni, kad nepieciešams lidojumu aizliegums, kā tas bija. Jūs jau zināt, ka ASV izmanto citu modeli, tādu, kas attiecas uz lidojumu aizliegumu tikai tajā zonā, kas ir tieši virs vulkāna, un darbības riskus atstāj aviosabiedrību ziņā. Tas ir cits modelis. Modelis starp šīm divām galējībām, par ko jau ir panākta vienošanās - kurā ir trīs zonas -, ir labs modelis. Redzēsim, kā mēs varēsim patiešām integrēt tajā drošību un efektivitāti. Mans trešais un pēdējais jautājums ir par to, kā mēs tiksim galā ar ekonomisko ietekmi. Izveidot dažādu iespēju sarakstu ir laba ideja, bet mums ir vajadzīga Eiropas pieeja. Visbeidzot, ļaujiet man tikai piebilst, ka mums nevajadzētu maldināt cilvēkus, ļaujot viņiem cerēt, ka mēs visiem spēsim kompensēt sagādātās neērtības. Tas vienkārši nav iespējams. Dirk Sterckx (NL) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es gribētu kaut ko teikt ministram, tas ir, Padomes priekšsēdētājam. Ne jums personīgi, bet visiem, kas jebkad ir atradušies jūsu amatā, un, iespējams, arī tiem, kas tajā būs nākotnē. Kā jūs tik daudzus gadus esat varējuši netraucēti likt šāda veida šķēršļus Eiropas pieejai? Atkal un atkal Komisijai un Parlamentam ir vajadzējis mudināt Padomi panākt vienošanos, un pat pēc tam tas vienmēr beidzas ar vāju kompromisu. Kāpēc Padome vienmēr domā starpvaldību un valstu mērogā, bet ne Eiropas mērogā? Tā ir viena no mācībām, kura ir jāsaņem, lai atrisinātu šo situāciju. Mans kolēģis, deputāts El Khadraoui, jau teica, ka ir iespējams uzlabot sadarbību, bet ne tikai attiecībā uz gaisa telpas pārvaldību. Varētu uzlabot arī koordināciju starp valstu iestādēm, bet jūs, Padomes priekšsēdētāj, esat norādījis, ka Eiropai pašlaik nav pilnvaru veikt šos uzlabojumus. Nu tad beidzot piešķiriet Eiropai šīs pilnvaras! Tad viss būtu daudz vienkāršāk. Mans otrais jautājums attiecas uz zinātnisko informāciju. Mums ir vienotais centrs Londonā, kas specializējas tikai noteiktās jomās un kurš kopā ar Eirokontroli nolēma, ka drošība ir pirmajā vietā. Tas, protams, bija pareizais lēmums, bet vai tas ietver pietiekami daudz? Vai mums nevajadzētu stiprināt Eiropas modeli, apvienojot dažādas specializācijas kopā un izveidojot reālu Eiropas aviācijas drošības centru? Šis vulkāns vēl nav beidzis darboties. Kad tā iepriekšējais izvirdums notika pirms 200 gadiem, tas bija aktīvs desmit gadus. Tātad mums ir jāveic sagatavošanās darbi nākamajiem gadiem. Manuprāt, mums ir jāstiprina Eiropas modelis, un - un tas ir svarīgi šajā Parlamentā - mums ir arī jānodrošina, ka pasažieru tiesības paliek neskartas un ka valsts atbalstu piešķir visiem ar vienādu pamatojumu. Isabelle Durant (FR) Priekšsēdētāja kungs, lai gan tūkstošiem cilvēku šodien ir nonākuši lielās grūtībās, es uzskatu, ka šī vulkāna izvirdums ir kā īsts aizrādījums: aizrādījums, kas mudina pārskatīt mūsu attieksmi pret situāciju transporta nozarē un galvenokārt mūsu pārmērīgo atkarību no gaisa transporta, kas pakāpeniski un reizēm mums to neapzinoties ir ieņēmis visu citu transporta veidu vietu. Tas ir vēl būtiskāk, ņemot vērā, ka šodien, protams, neviens nevar pateikt, vai šī vulkāna izvirdums beigsies un kā šis mākonis gatavojas pārvietoties turpmākajās nedēļās un mēnešos. Tas nozīmē, ka mums ir pirmām kārtām - un es šajā atbalstu gan Komisiju, gan Padomi - jāturpina ievērot piesardzības principu un drošības principu. Es, starp citu, esmu pārsteigta, ka savulaik farmācijas nozarē piesardzības princips tika izmantots, lai izdarītu spiedienu uz dalībvalstīm un Eiropu, radot izdevumus, kas, manuprāt, bija diezgan nepārdomāti. Pašlaik cita nozare, šķiet, arī vēlas apšaubīt vai kritizēt piesardzību, kuru noteica dalībvalstis un Eiropadome. Manuprāt, tas ir savādi. Nav tādas kabatas formāta piesardzības. Drošība un kopējais labums ir prioritāte. Runājot par pārējo, es uzskatu, ka mums ir, protams, jāattīsta dzelzceļa transports. Tā ir galvenā prioritāte, un, kā teica kolēģis, ir skaidrs, ka mums ir redzējums par to, kādai jābūt mūsu transporta sistēmai, citiem vārdiem sakot, dzelzceļam ir jāatgūst tirgus mazos un vidējos attālumos. Es arī uzskatu, ka svarīga ir transporta dažādība un transporta veidi. Tas, starp citu, ir temats Baltajā grāmatā, pie kuras mums būs jāstrādā komitejā. Īstermiņā, manuprāt, prioritāte noteikti ir nogādāt cilvēkus mājās, izmaksāt kompensācijas pasažieriem un, iespējams, izskatīt, kas jādara aviosabiedrībām, bet ļoti mērķtiecīgi. Es arī uzskatu, ka, strukturāli runājot, mums daudz vairāk jāatbalsta videokonferences. Videokonferences kā saziņas līdzekli joprojām izmanto ļoti reti, un tās ir maznozīmīgas visiem; tas attiecas ne tikai uz Parlamentu, bet, protams, arī plašāk. Es uzskatu, ka atbalsts šādiem pasākumiem palīdzētu samazināt atkarību no gaisa transporta. Visbeidzot, es uzskatu, jo priekšsēdētājs mums lūdza, ka Eiropas Parlaments varētu, iespējams, no savas puses, pārskatīt savu darbības veidu, apsverot iespēju strādāt, piemēram, piecas darba dienas nedēļā divas nedēļas nevis trīs dienas vai trīs ar pusi dienas nedēļā. Tas arī būtu piemērs tam, kā mēs organizējam savu darbu, lai būtu mazāk atkarīgi no gaisa transporta, kas, protams, ir ļoti trausls un pakļauts, kā daba to šodien parādīja, nezināmiem faktoriem, pār kuriem mums nav nekādas kontroles. Tas patiešām ir jautājums par sistēmas pārskatīšanu kopumā, un ar Balto grāmatu, kā arī Eiropas Parlamentā mums būs iespēja pārskatīt savu atbalsta metodi citiem transporta līdzekļiem, tostarp attiecībā uz to, kā mēs strādājam. Ryszard Czarnecki (PL) Priekšsēdētāja kungs, es paužu milzīgu nožēlu par to, ka, šķiet, daudzi kolēģi pirms uzstāšanās nav apspriedušies ar profesionāļiem - cilvēkiem, kuri ir pavadījuši vairākus tūkstošus stundu pie gaisa kuģa vadības ierīcēm. Man ir iespaids, ka šī ir ļoti politiska diskusija un ka pret Padomi tiek vērsti apvainojumi, lai gan Padome, sitiet vai nost, nav atbildīga par vulkāniem. Ar roku uz sirds var teikt, ka Eirokontroles lēmums bija pārāk neapdomāts, un to es uzsveru visvairāk, jo viss bija samests kopā. Konkrētās situācijas diversifikācija netika apsvērta vispār. Mēs esam atbildīgi par pastāvīgu gaisa satiksmes sistēmas pārvaldību, un, manuprāt, no šiem notikumiem mēs varam mācīties. Tomēr es esmu pilnīgi pārliecināts, ka lēmumi, kas ir jau pieņemti, tika pieņemti pārāk ilgi, un mana pārliecība ir tā, ka tie noteikti varētu būt bijuši citādi. Jacky Hénin (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka tādos brīžos kā šis mums ir jāsniedz mierinājuma un līdzjūtības vārdi visiem tiem, kas vienā vai otrā veidā ir cietuši vai vēl joprojām cieš satiksmes traucējumu dēļ, tāpat kā mums ir jāsniedz līdzjūtības vārdi aviosabiedrību darbiniekiem, kuri ar saviem ierobežotajiem resursiem ir mēģinājuši reaģēt uz pasažieru vajadzībām. Mēs nevēlamies pievienoties tiem, kas daudz kritizē, bet izvirza maz priekšlikumu un, kad vētra ir pagājusi, joprojām apgalvo, ka viņiem ir taisnība. Mēs gribētu šeit pateikt, ka pasažieru drošības princips ir atkārtoti jāapstiprina kā prioritātes princips. Labāk, ka ir neapmierināti, bet dzīvi pasažieri, nekā pasažieri, kas diemžēl aiziet bojā lidmašīnā. Tajā pašā laikā es gribētu teikt, ka Eiropā ir jūtama pārāk maza uzticēšanās. Labāka sadarbība un vienotība droši vien nozīmētu labāku saziņu, labākus paskaidrojumus mums un labākus mēģinājumus atbildēt tiem, kas vienkārši gribēja saņemt informāciju. Mūsuprāt, ir svarīgi stiprināt Eiropas drošības aģentūras pilnvaras, lai tā vienmēr varētu paļauties uz zinātniskiem atzinumiem, uz kuru pamata tā varētu attaisnot savus lēmumus visos apstākļos. Nākotnē - un tas jau ir teikts, bet es uzskatu, ka tas būtu atkārtoti jāuzsver - mums būs jāpaveic vēl vairāk darba, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, kas šķērso Eiropas teritoriju, papildina cits citu, mēģinot nodrošināt lielāku konsekvenci arī starp tiem. Visbeidzot, priekšsēdētāja kungs, ja atļausiet - lai kliedētu jebkādas aizdomas, kas varētu pastāvēt, es gribētu ierosināt, lai par šo jautājumu tiktu izveidota Eiropas Parlamenta izmeklēšanas komiteja. Anna Rosbach (DA) Priekšsēdētāja kungs, vēlos runāt par diviem svarīgiem aspektiem. Pirmkārt, ir žēl, ka Eiropa stāv dīkā un līdz ar to nevar konkurēt globālā mērogā, bet tas attiecas arī uz Amerikas un Āzijas aviosabiedrībām, kuru lidaparāti nevar nolaisties Eiropas Savienībā. Otrkārt, es vēlētos pateikties visām iesaistītajām pusēm par pūlēm. Atliek pieņemt lēmumu par to, vai aviosabiedrības saņems finansiālu kompensāciju. Par sekām lems debatēs turpmākajās dienas. Ir labi apzināties, ka tagad ir trīspakāpju plāns. Es priecājos par to. "Financial Times” pārmet politiķiem, ka tie drošības apsvērumu dēļ "vienkārši” visu ir slēguši, un iesaka Eiropā ieviest ASV stratēģiju, kas atļauj atsevišķām aviosabiedrībām pašām lemt, lidot vai nelidot. Es ceru, ka mēs šeit Parlamentā uzreiz noraidīsim šādu modeli. Būtu katastrofāli pasažieriem, ja aviosabiedrība, kurai draud bankrots, nolemtu lidot vienkārši peļņas labad. Mums ir vajadzīga tālredzīga stratēģija: labāki mērinstrumenti gaisa telpā, lai prognozētu atmosfēras izmaiņas, un tādu lidmašīnu dzinēju izstrāde, kuri efektīvāk izmanto degvielu un ir mazāk jutīgi. Tomēr lidmašīnas ir neaizsargātas ne tikai pret teroristu uzbrukumiem, bet arī pret ekstrēmiem laika apstākļiem. Lidmašīnas ir ļoti energoietilpīgas un piesārņojošas. Izveidot ar saules vai elektroenerģiju darbināmas kravas vai pasažieru lidmašīnas nebūs iespējams, bet tas, ko mēs varam darīt, ir beidzot ieviest ātrgaitas vilcienus un izveidot tiešo ātrgaitas dzelzceļa līniju starp visām lielākajām pilsētām Eiropā. Vilcienus var ražot videi daudz nekaitīgākus nekā lidmašīnas, un tie patiesi spēj konkurēt ar lidmašīnām attiecībā uz Eiropas iekšējiem galamērķiem. Danuta Maria Hübner Priekšsēdētāja kungs, šodien mēs zinām labāk nekā pirms nedēļas, ka debesis bez lidmašīnām maksā daudz. Izmaksas aviosabiedrībām pārsniedz zaudēto peļņu. Tiek skartas citas nozares, bet ir arī nozares, kas gūst labumu no šīs situācijas. Svarīgi ir arī tas, ka šī jaunā katastrofa ir skārusi jau tā ļoti nestabilo Eiropas ekonomiku, kurā jāveic fiskāla konsolidācija. Es vēlētos izvirzīt divus jautājumus. Pirmais ir saistīts ar valsts atbalstu. Valsts atbalsta piedāvājumam aviosabiedrībām kompensācijai par zaudējumiem ir precedents - American Airlines glābšana pēc 11. septembra. Eiropas Komisija piedāvā arī paātrinātas procedūras valsts atbalstu, kas tiek novērtēts. Bet mans jautājums Komisijai ir, vai mēs zinām šā jaunā sloga paredzamo lielumu valstu budžetiem, kuras cieš milzīgus budžeta deficītus un parādus un kuras saskaras ar fiskālās konsolidācijas izaicinājumu. Vai valsts atbalsts no valstu budžetiem ir labākais risinājums? Vai ir kādi citi varianti, kurus izskata Eiropas Komisija? Otrais jautājums ir saistīts ar Eiropas Savienības spēju pārvaldīt krīzes. Mēs uzzinām, ka pirmajās pāris dienās nav notikusi apspriešanās un koordinācija starp attiecīgajām valstu iestādēm tādā situācijā, kas ietver 80 % Eiropas gaisa telpas. Es varu jums apliecināt, komisār, ka var darboties pilnīgi neatkarīgi, tomēr koordinēt. Mēs varētu drīz uzzināt arī to, ka koordinācija būtu ļāvusi mums izstrādāt un īstenot labāku risinājumu, tāpēc, manuprāt, šis ir laiks virzīties uz priekšu ES krīzes pārvarēšanā. Mēs skaidri redzam, ka katastrofas, kas ietekmē mūsu iedzīvotājus, var rasties arī ārpus ES teritorijas Eiropas Ekonomikas zonā vai pat ārpus EEZ. Mans jautājums Komisijai ir šāds: kā tā izmantos šo katastrofu, lai uzlabotu Eiropas Savienības krīzes pārvarēšanas spējas? Es varu apliecināt jums, ka mēs Eiropas Parlamentā atbalstīsim visus jūsu centienus, lai krīzes pārvarēšanā mēs kļūtu efektīvāki un rezultatīvāki. Hannes Swoboda (DE) Priekšsēdētāja kungs, pēdējās dienās es esmu redzējis un pieredzējis gaisa satiksmes alternatīvas Eiropā vispirms braucienā ar auto no Belgradas uz Vīni un pēc tam ar vilcienu no Vīnes uz Strasbūru. Lai gan pastāv problēmas uz ceļiem, ceļu infrastruktūra pat Eiropas kaimiņu reģionos ir samērā labi attīstīta. Taču dzelzceļa stāvoklis joprojām ir šausmīgs. Tas nav pieņemami. Kur mēs būtu šodien, ja mēs būtu īstenojuši tā sauktā Delora plāna noteikumus? Mums jau varētu būt Eiropas komunikāciju tīkli un vairāk ātrgaitas dzelzceļa līniju un ātrgaitas vilcienu. Lai gan es braucu ar modernu vilcienu, jau pēc dažām stundām tualetes tajā bija nelietojamas, jo daudziem cilvēkiem vairākas stundas nācās stāvēt vai sēdēt uz grīdas, un tāpēc vilcieni bija pārpildīti un labierīcības - pārslogotas. Tāpēc es gribētu aicināt Kallas kungu no jauna izteikt mudinājumu modernizēt dzelzceļu, ieviešot vairāk ātrgaitas vilcienu un paredzot resursu rezerves. Mums ir vajadzīgas noteikts apjoms rezervju. Ne tikai postošā vulkāna izvirduma laikā, bet arī ziemā mēs esam atklājuši, ka mums ir pārāk maz rezervju un ka ar koncentrēšanos uz peļņu vien nepietiek. Mums ir arī jāliek lielāks uzsvars uz izmitināšanu. Izaskun Bilbao Barandica (ES) Priekšsēdētāja kungs, López Garrido kungs, Kallas kungs! Liels paldies par jūsu paskaidrojumiem un par padarīto darbu. Es jums piekrītu, ka drošība ir prioritāte un ka šī krīze, kas mūs ir skārusi, ir sarežģīta, bet mums bija vajadzīgs pārāk ilgs laiks saziņai, jo pēc pirmā mēģinājuma pagāja piecas dienas. Tomēr, lai novērtētu to, ko ļaudis, Eiropas iedzīvotāji, no mums pašlaik sagaida, šo debašu secinājumiem ir jābūt skaidriem, vienkāršiem un turklāt praktiskiem. Tiem jābūt arī tūlītējiem, visiem redzamiem rezultātiem. Tādēļ nodokļu maksātājiem, kuriem arī būs jāmaksā par šo krīzi, noteikti ir tiesības, lai tiktu nodrošinātas vismaz trīs lietas: pirmkārt, lielāka pārredzamība attiecībā uz lēmumiem slēgt lidostas un situācijas attīstību. Krīzes sākumā tie tika informēti novēloti, kas, es uzskatu, palīdzēja vairot problēmas daudzās lidostās, kā arī kavēja daudzus ceļotājus izvēlēties citus ceļošanas veidus. Tādēļ pašlaik, kad ir noteiktas trīs zonas, mums ir vajadzīga arī lielāka pārredzamība. Mēs vēlamies zināt, kādas tās ir un ko tās nozīmēs. Otrkārt, viņiem ir tiesības uz to, lai pasažieru tiesības tiktu pilnīgi garantētas. Mums ir vajadzīga skaidrība, mums ir jānosaka, kurš atbild par pasažieru tiesībām, kāds būs šo tiesību apjoms un izpildes termiņi. Es piekrītu komisāram Kallas, ka ir arī jāuzrauga procedūras, kuras aviosabiedrības gatavojas izmantot, lai varētu pieņemt šādas pretenzijas. Un pēdējais, uz ko tiem ir tiesības, kuras ir jānodrošina, ir valsts atbalsts aviosabiedrībām. Es aicinu jūs skaidri noteikt, kāds būs šis valsts atbalsts un kādi būs tā piešķiršanas kritēriji, un ka mēs uzraugām un kontrolējam sekas, kādas šī krīze var atstāt uz aviosabiedrību darbiniekiem. Mums ir arī maksimāli jāpalielina kontroles pasākumi, lai novērstu, ka aviosabiedrības izmanto šādus apstākļus, lai veiktu bezmaksas vai pārmērīgas darbaspēka korekcijas. Pašreizējā krīze ir ļoti skaidri parādījusi, ka ir jāturpina attīstīt Eiropas līmeņa koordinācija un sadarbspēja. Philip Bradbourn Priekšsēdētāja kungs, kā jau teikts, neviens nevarēja prognozēt nesenos notikumus Īslandē. Gaisa satiksmes nozarei ir jātiek galā ar ļoti neparedzamiem apstākļiem gan attiecībā uz vulkāna izvirdumu, gan, protams, ar vispārējo ekonomisko fonu. Paturot to prātā, šādu ārkārtēju pasākumu - visas Eiropas gaisa telpas slēgšanu -mums vajadzētu pamatot ar atbilstošiem zinātniskiem pierādījumiem un, izmantojot pašlaik pieejamās tehnoloģijas, nodrošināt, ka pārtraukumi ir minimāli un informācija tiek paziņota efektīvi. Šajā saistībā Eirokontrole un valstu iestādes ar savu slikto krīzes vadību ir vairojušas neapmierinātību. Satiksmes pārtraukuma Eiropas gaisa telpā nepārtraukta pagarināšana ik pēc sešām līdz astoņām stundām nozīmēja to, ka pasažieri nevarēja plānot braucienus ar citiem transportlīdzekļiem un aviosabiedrības pašas gaidīja turpmākos norādījumus. Lai palīdzētu šādās situācijās, ir pieejama datormodelēšana un satelītu tehnoloģijas, bet arī ar visām šīm tehnoloģijām šķiet, ka mēs vēl joprojām esam tādā situācijā, ka gandrīz vai laizām pirkstu un paceļam to gaisā, lai saprastu, kādā virzienā pūš vējš. Vismaz sabiedrība tā to uztver. Tā bija katastrofa visām iesaistītajām pusēm. Ir nepieciešamas ilgtermiņa prognozes, nevis lēmumi uz automātisku biļetenu pamata. Christine De Veyrac (FR) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos uzsvērt, ka piesardzības princips, kuru piemēroja vairākums Eiropas valstu valdību, kad tās mērķtiecīgi un uz laiku slēdza savu gaisa telpu, bija gudrs un saprātīgs lēmums. Mūsu līdzpilsoņu drošībai ir jābūt svarīgākai par jebkuriem citiem apsvērumiem, un šādos apstākļos atsevišķu aviosabiedrību attieksme, pieprasot pilnīgu un tūlītēju gaisa telpas atvēršanu, pamatojoties uz vienu vai diviem testa lidojumiem, šķiet nepiedienīga, lai neteiktu vairāk. Manuprāt, tas bija Hénin kungs, kas tikko runāja par transporta savstarpējo papildināmību jo īpaši attiecībā uz dzelzceļiem, un es gribētu izmantot šo izdevību, lai paustu nožēlu par to, ka gaisa transporta paralīzi saasināja streiku izraisītie dzelzceļa transporta traucējumi, kas šajos apstākļos ir bezatbildīgi un neizprotami. Atgriežoties pie apspriežamā jautājuma, es vēlētos izteikt atzinību par Komisijas lēmumu atļaut piešķirt valsts finansējumu aviosabiedrībām, kuras skārusi pašreizējā gaisa satiksmes pārtraukšana. Tas ir saprātīgs lēmums, ņemot vērā krīzes situāciju; tomēr šī palīdzība jāuzskata par izņēmumu. Šajā sakarā es vēlētos, lai šo līdzekļu piešķiršanas kritēriji iekļautu priekšzīmīgu uzvedību, kas aviosabiedrībām ir jāpierāda, izmaksājot kompensācijas saviem klientiem, kuri ir cietuši lidojumu atcelšanas dēļ. Patiešām, ir nepieņemami, ja dažas aviosabiedrības ļaunprātīgi izmantotu nepārvaramas varas noteikumu, lai izvairītos no pienākuma saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 261/2004 izmaksāt kompensācijas pasažieriem. Ceļotāji ir cietuši pašreizējās situācijas dēļ, un, ja tiem netiek piedāvāts alternatīvs risinājums, viņiem nebūtu jāsedz arī finansiālās izmaksas. Turklāt ceļojumu aģentūras ir atbrīvotas no pienākuma atlīdzināt ceļotājiem neizmantoto lidojumu. Arī tas nav taisnīgi. Aviosabiedrībām tāpat kā ceļojumu aģentūrām ir apdrošināšana, kas tām sedz zaudējumus izņēmuma gadījumos, piemēram, tādā, kādu mēs esam piedzīvojuši šajās pēdējās dienās, un tāpēc mums ir jānodrošina, lai par atceltajiem lidojumiem ceļotāji saņemtu pienācīgu kompensāciju. Silvia-Adriana Ţicău (RO) Aptuveni 2 miljoni pasažieru 27 ES dalībvalstīs izmanto gaisa transportu katru gadu, no kuriem 22 % ceļo iekšzemē, 44 % ES iekšienē, bet 34 % ārpus ES. Vulkāna izvirdums Īslandē parādīja mums Eiropas transporta sistēmas vājumu. Pēdējās sešās dienās ir atcelti vairāk nekā 17 000 lidojumu, un miljoniem pasažieru ir iestrēguši dažādās vietās gan ES, gan ārpus tās. Šādos apstākļos ir pilnīgi nepieciešama ātra un precīza informācija pasažieriem. Pasažieru drošība ir vissvarīgākā. Tāpēc it īpaši Eiropas Savienībā ir jābūt efektīvai pasažieru novirzīšanas sistēmai uz citiem transporta veidiem: dzelzceļu, ūdensceļu vai autoceļu. Ja šāda sistēma jau darbotos, 66 % pasažieru, kuriem lidojumi šajā laikā bija atcelti un kuri ceļoja dalībvalsts vai ES iekšienē, būtu sasnieguši savu galamērķi, izmantojot citu transporta veidu. Kļūst ārkārtīgi svarīgi piešķirt nepieciešamos līdzekļus Eiropas transporta tīkla attīstībai, lai ātrgaitas dzelzceļa līnijas varētu apkalpot ne tikai visas dalībvalstu galvaspilsētas, bet arī citas lielās Eiropas pilsētas. Vēl viens arvien svarīgāks aspekts ir transporta attīstība pa iekšējiem ūdensceļiem un Eiropas jūras koridoriem. Parādīsim politisko gribu un turēsimies pie mūsu lozunga "Eiropas dinamisma saglabāšana”! Pat the Cope Gallagher (GA) Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju komisāra Kallas un transporta ministru pieliktās pūles, lai atrisinātu šo problēmu. Neraugoties uz tehnoloģiju laikmetu, kurā šodien dzīvojam, manuprāt, tas ir atgādinājums mums, ka mēs vairāk nekā jebkad agrāk esam Dabas mātes rokās. Es esmu no Īrijas, valsts, kurai ir divi jūras maršruti no kontinentālās Eiropas. Es zinu, ka mēs un manis pārstāvētie iedzīvotāji esam jutuši tā sekas, iespējams, vairāk nekā iedzīvotāji citās dalībvalstīs. Pēc paziņojumiem pagājušā naktī bija reālas cerības, ka situācija varētu uzlaboties. Tomēr naktī tā ir atkal mainījusies, un mūsu gaisa telpas ierobežojumu termiņš ir pagarināts līdz šodienas plkst. 13.00. Daudzi pasažieri ir iesprostoti ne tikai dažādās vietās Eiropā, bet arī daudzviet pasaulē, un mūsu prioritātei ir jābūt mēģināt palīdzēt šiem cilvēkiem, palīdzēt daudziem cilvēkiem, kuru ģimenē kāds ir miris un kuri nevar nokļūt mājās. Aviosabiedrībām vajadzētu piešķirt šiem cilvēkiem prioritāti, nevis tos ignorēt un izturēties pret tiem tāpat kā pret jebkuru citu pasažieri. Šīs situācijas ekonomiskā ietekme ir milzīga, un es priecājos, ka komisārs vadīs darba grupu, lai noteiktu tās ekonomiskās sekas. Tas, protams, ir ļoti svarīgi - un, manuprāt, tas patiešām ir galvenais - ka krīzes rezultātā Eirokontroles nozīme tiek stiprināta, jo vulkāni neievēro ekonomiskās, ģeogrāfiskās vai politiskās robežas. Šī situācija mums ir jārisina no vidus. Es piekrītu, ka tās risināšana 27 veidos jeb valstīs nav veiksmīga. Viena no lielākajām pasažieru problēmām šodien ir apjukums... (Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju) Vicky Ford Priekšsēdētāja kungs, pelnu mākonis ir izraisījis stresu un traumu daudziem tūkstošiem ceļotāju un finansiālus zaudējumus daudziem uzņēmumiem. Patiešām daudzi mūsu kolēģi no tāliem Eiropas nostūriem šonedēļ ir iestrēguši ceļā. Prezidentūrai ir jāizsaka pateicība par vienošanos, ka būtu nedemokrātiski balsot bez viņiem - pārāk bieži tie no mums, kuri ir no tālākām vietām, jūt, ka tiek atstumti malā Centrāleiropas alianšu interesēs. Vulkāns mums ir atgādinājis arī to, ka mēs neesam šīs planētas saimnieki un mums nav atbilžu uz visiem jautājumiem. Ir skaidrs, ka mums ir nepieciešama daudz labāka izpratne gan par vulkāniskajiem pelniem, gan vulkāniskajām gāzēm, un pētniecība šajā jomā būtu jāveicina. Tas mums atgādināja arī to, cik atkarīgi mēs esam kļuvuši no gaisa transporta. Mēs zinām, ka nākamajos gados mums ir jāsamazina šī atkarība. Mums ir jāatbalsta ieguldījumi modernas komunikāciju sistēmas izveidošanā virtuālām sanāksmēm, kā arī ieguldījumi ātrgaitas dzelzceļa līnijās. Visbeidzot, atzinīgi būtu jāvērtē plāni samazināt nevajadzīgu ceļošanu. Tā noteikti ir joma, kurā Parlaments varētu rādīt piemēru. Marian-Jean Marinescu (RO) Tādas ārkārtējas dabas parādības kā Īslandes vulkāna izvirdumu diemžēl vēl nav iespējams prognozēt. Neadekvāta reakcija šādos gadījumos var būt pamatota, bet tikai vienu reizi. Mums ir rūpīgi jāanalizē notikušais un jāsagatavo efektīva reakcija uz atkārtotiem šādu parādību gadījumiem. Informācija par izvirduma sekām bija nepietiekama. Šodien, gandrīz nedēļu pēc haosa izcelšanās, mēs joprojām nezinām, cik ilgi tas vēl turpināsies un kādi ir faktiskie riski.
{'language': 'lv'}