A szavazáshoz fűzött indokolások A szavazáshoz fűzött szóbeli indokolások Peter Jahr (DE) Elnök úr, nagy örömömre szolgál, hogy megemlítették a kis- és középvállalkozásokat (kkv-k) az egységes piac fogyasztók és polgárok számára való megvalósításáról szóló jelentésben. A 46. bekezdés helyesen megállapítja, hogy e vállalkozások legnagyobb problémája a finanszírozáshoz való hozzáférés. Ez így igaz, mivel még mindig könnyebb eurómilliókat előteremteni egy fedezeti alaphoz, mint 100 000 eurós kölcsönt szerezni egy kisvállalkozás számára. Mindezek figyelembevételével azt szeretném, hogy a jelentés ne csupán azt írja le, hogy ideális esetben minek kellene történnie, hanem konkrét cselekvésre is felszólítaná a Bizottságot. Miroslav Mikolášik (SK) Az egyetemek és az üzleti világ szereplői közötti szorosabb párbeszéd, véleményem szerint, hozzá fog járulni a gazdasági növekedéshez. Óriási aggodalommal tölt el a fiatalok körében tapasztalható egyre növekvő munkanélküliség. A foglalkoztatást övező bizonytalanság, amellyel a fiatalok szembesülnek, gyakran elveszi a kedvüket a családalapítástól, vagy arra kényszeríti őket, hogy időben nagyon kitolják azt, ami Európa demográfiai átalakulását tekintve végső soron kedvezőtlenül hat a gazdasági és társadalmi szférára. A párbeszédnek ennélfogva olyan intézkedéseket kell felölelnie, amelyek segítik a fiatalok munkaerőpiacra való belépését, és amelyek hozzásegítik őket képességeik teljes körű kiaknázásához. További témák lehetnének, hogyan használjuk az oktatást mint a szegénység, az egyenlőtlenség és a társadalmi kirekesztettség leküzdésének eszközét, különös tekintettel a valamilyen fogyatékkal élőkre. Az általam felsorolt okokból kifolyólag támogatom a javaslatot. Seán Kelly (GA) Elnök úr, én e jelentés mellett voksoltam, és most ez volt a helyes döntés. Ami azonban az atomenergiát általában véve illeti, szeretném elmondani, hogy ez számos polgár számára zavarba ejtő téma, és az én hazámban a sellafieldi és a csernobili katasztrófák következtében majdnem mindenki atomenergia-ellenes. Ennek megfelelően javaslom, hogy a Bizottság vizsgálja meg az atomenergia előnyeit és hátrányait, és hogy jelentessen meg egy erről szóló kiadványt, lehetőséget adva az embereknek, hogy az érzelmeik helyett az igazság alapján alkothassanak véleményt. Végezetül, szeretnék gratulálni Önnek, elnök úr, az elnöki tisztségének első napján végzett nagyszerű munkájához. Sergej Kozlík (SK) Az Európai Közösség pénzügyi segítséget nyújt Litvániának, Szlovákiának és Bulgáriának azon törekvéseik támogatása céljából, hogy megfeleljenek az első generációs atomerőművek működésből való kivonásával kapcsolatos kötelezettségeiknek. A működésből való kivonás pénzügyi támogatása, amelyben Bulgária 2009-ig részesült, leginkább az előkészületeket szolgálta. A támogatás javasolt folytatása arra szolgál, hogy a támogatás segítségével Bulgária tovább működtethesse, valamint biztosíthassa a biztonságot és karbantartást... (A felszólalót félbeszakítják) Peter van Dalen (NL) Elnök úr, az előadó által a jelentés mellé benyújtott néhány módosítás egyszerűen elképesztő. Az előadó azt javasolja, hogy hagyjunk ki minden olyan megfogalmazást, amely a rendezett államháztartásról, a lezárandó Stabilitási és Növekedési Paktum megsértéséről és a paktum szigorú végrehajtásának fontosságáról szól, és 250 képviselőtársam támogatta is őt ebben. Megdöbbentő! Az előadó és az őt támogató 250 képviselő célja az, hogy lerombolják a gazdaságot. Hogy lehetséges az, hogy még mindig van 250 képviselő, aki nem hajlandó addig nyújtózkodni, ameddig a takarója ér? Kétszázötven európai parlamenti képviselő képtelen megérteni, hogy a bőség földje nem létezik! Egyetlen tagállam sincs, amelynek ne kerülne könnyes, véres verejtékébe, hogy ledolgozza tartozásait, hogy helyrehozza a pénzügyeit, és hogy új irányt vegyen. Nyilvánvaló, hogy ez kemény üzenet, és nem fog egykönnyen lemenni a választók torkán. Ha azonban nem így cselekszünk, egész Európa csődbe megy! Az előadó által javasolt út receptnek tekinthető abban a vonatkozásban, hogyan tegyük tönkre rövid távon az államháztartás fenntarthatóságát. Szerencsére a javaslatait nem fogadták el. Vicky Ford Elnök úr, én üdvözlöm az államháztartásról szóló jelentést. Lényegesen jobb, mint az első tervezet volt. A nagy adósságállomány és hiány komoly gondot jelent úgy az Egyesült Királyságban, mint számos más tagállamban. Függetlenítenünk kell magunkat a fiskális ösztönzőktől és a mennyiségi könnyítésektől, nem szabad, hogy ezek jelentsék az általánosan elfogadott normát. Jelenleg arra kell összpontosítanunk, hogy csökkentsük a munkanélküliség magas szintjét, valamint a foglalkoztatást és a kkv-kat sújtó adóterheket. Csekély forrás áll rendelkezésünkre, és egyetértünk abban, hogy az elérhető pénzt a növekedést serkentő beruházásokra kell fordítani, úgymint a K+F-re, valamint a zöldebb és intelligensebb innovációra. Végül, nem bújhatunk el az egyre inkább elöregedő lakosság kérdése elől sem. Átlátható nyugdíjrendszerekre van szükség, amelyeket az államadósság szemrevételezésekor is figyelembe kell venni. Van néhány kérdés a jelentésben, amelyekkel kapcsolatban kissé bizalmatlan voltam. Ilyen például, a migráció, amelyet nagy körültekintéssel kell kezelni. Megoldást nyújthat a munkaerőpiac bizonyos gondjaira, de szabályozni kell, és figyelembe kell venni a helyi tényezőket. Igen, egyetértek azzal, hogy az európai problémákra európai megoldást kell találni, ugyanakkor tisztában kell lennünk a világgazdasággal, és tiszteletben kell tartanunk nemzeti kormányaink alapvető feladatait is. Philip Claeys (NL) Én a Hoang Ngoc-jelentés ellen voksoltam, főként azért, amiért nemtörődöm módon a még további, Európába való tömeges bevándorlást propagálja. Milyen messzire szakadhat el az Európai Parlament a való világtól? Városaink már most is nyögnek a kontrollálatlan, tömeges bevándorlás problémájának súlya alatt. Itt az ideje, hogy elvégezzünk az Európai Unión kívülről érkező bevándorlókra vonatkozó, európai uniós szintű költség-haszon elemzést. Néhány tagállam kormánya, amely már szembe találta magát ezzel a kérdéssel, elvetette, hogy kiszámolja a bevándorlás költségeit, és úgy tűnik, úgy gondolja, nem volna kívánatos alaposabban megvizsgálni ezt a kérdést. Hogy lehet ez? Azokat a problémákat is figyelembe kell vennünk, amelyeket ez a fejlődő világban elő fog idézni, amely agyelszívást fog tapasztalni, és azt, hogy társadalmainak életereje Európába szivárog. Problémáik ezáltal még súlyosabbá válnak, ami pedig még nagyobb mértékű bevándorláshoz vezet majd. Diane Dodds Elnök úr, én az Unió a Mediterrán Térségért elnevezésű kezdeményezésről szóló saját kezdeményezésű jelentés ellen szavaztam, számos okból kifolyólag. Kétségtelen, hogy egy stabil mediterrán térség nagy nyeremény a szélesebb értelemben vett Európa számára. Mindazonáltal, olyankor, amikor a gazdasági légkör Európa-szerte veszélyes, egyáltalán nem helyénvaló, hogy a tisztelt Ház lenyelje azokat a költségeket, amelyekkel egy efféle terv jár. Az államfők nagyszabású találkozói, jó 40 fős titkárság és a járulékos csomagok nem éppen az efféle időkben szükséges takarékos gazdaságpolitikát jellemzik. Ezenkívül elleneztem az 5. módosítást, amely arra tesz javaslatot, hogy az EU és Izrael közötti kapcsolatoknak a Preferenciális Gazdasági Társulási Megállapodás keretén belüli fejlesztése ne folytatódjon. Abban a kényes egyensúlyi helyzetben, amelyben Európának helyt kell állnia, egy efféle felhívás semmivel sem járul hozzá ahhoz, hogy Izrael bízhasson abban, hogy ez a Ház pártatlan közvetítőként lép fel. Bernd Posselt (DE) Elnök úr, az 1980-as évek elején, fiatal újságíróként látogatást tettem Hassan marokkói királynál, akinek éppen akkor utasították vissza az Európai Unióhoz való csatlakozási ajánlatát. A látogatás után írtam egy cikket, amelyben javasoltam egy, a mediterrán térségeket összefogó közösség létrehozását. Abban a megtiszteltetésben volt részem, hogy Otto von Habsburgnak dolgozhattam, aki azt mondta, hogy a Földközi-tenger sohasem elválasztotta Európát a szomszédjaitól, hanem épp ellenkezőleg: össze kell, hogy kapcsolja velük. Sarkozy elnök úrról írt életrajzában Jean-Paul Picaper azt írta, hogy a mediterrán térség uniójának ötlete a páneurópai mozgalomból fakadt. Miért említem ezt? Mert szeretnék rávilágítani, hogy ez nem csupán a franciák hóbortja, ahogyan azt többen állítják, és nem is pénzkidobás, ahogy azt az előttem felszólaló mondta. A keleti partnerség után ez az Európai Unió legfontosabb külpolitikai eszköze. Pontosan ez az oka, miért kell biztosítanunk a megfelelő szintű tervezettségét és politikai struktúráját. Ez nem lehet csupán egy szabadkereskedelmi övezet, mert tudjuk, hogy a mediterrán térség, ahogy Churchill mondta - és ezt a megjegyzést brit képviselőtársaimnak címzem -, Európa sebezhető pontja. Tennünk kell róla, hogy a jövőben változzon a helyzet. Tunne Kelam Elnök úr, én támogattam a jelentés eredeti 12. bekezdését, amely aggodalmát fejezte ki az etnikai tisztogatás miatt, amely előjátékul szolgált ahhoz, hogy Oroszország elismerje a két bábállamot, Dél-Oszétiát és Abháziát. Javaslatom célja Oroszország felszólítása volt, hogy késedelem nélkül tartsa be fegyverszüneti ígéreteit, és hogy azonnal tegye lehetővé, hogy az Európai Unió Polgári Megfigyelő Missziója (EUMM) bejusson Dél-Oszétiába és Abháziába. Teljesen elfogadhatatlannak és megalázónak tartom, hogy az EU képviselőinek engedélyért kell folyamodniuk e két entitás eléréséhez, holott erről már megállapodás született. Mindezek fényében egy Oroszországhoz intézett felhívás, miszerint tartsa tiszteletben a Grúz Köztársaság szuverenitását és integritását, sajnálatos módon semmilyen tekintéllyel nem bír. A szavazáshoz fűzött írásbeli indokolások Sophie Auconie írásban. - (FR) A belső piac és az euró két valódi védőpajzs az Európai Unió számára abban a pénzügyi, költségvetési, gazdasági és társadalmi viharban, amelyet a 27-ek jelenleg elszenvednek. Én a jelentés mellett szavaztam, mert megerősíti a belső piac kulcsfontosságú szerepét, és remek áttekintést ad jelenlegi érdekeltségeinkről (költségvetési koordináció, az oktatás és a kutatás fejlesztése, a kkv-k támogatása, a SOLVIT és az Európai Vállalkozói Hálózat megerősítése és elérhetővé tétele). Ez egy reflexió, és egyben úti garancia, amely tökéletesen kiegészíti Monti professzor "Új stratégia az egységes piac számára” című jelentését, amelyet nemrég nyújtott be az Európai Bizottság elnökének, José Manuel Barrosónak. Zigmantas Balčytis írásban. - Én megszavaztam ezt a jelentést, amely a belső piac jelenlegi hiányosságaival foglalkozik. A gazdasági és pénzügyi válság nagymértékben megakasztotta az egységes piac integrációs folyamatát. Nem szerencsés végignézni, ahogy újból erőre kap a nemzeti szintű gazdasági protekcionizmus, amely a belső piac széteséséhez vezethet. A kkv-k nagy számban hagyják el a piacot, mert a válság kezdete óta csak rendkívül korlátozottan jutnak finanszírozáshoz. Nem szabad elfelejtenünk, hogy a kkv-k alapvetően fontos részét képezik az európai gazdaság gerincének, és hogy ők a gazdasági növekedés és társadalmi kohézió legfőbb motorjai. A tagállamoknak nagyobb erőfeszítéseket kellene tenniük az európai kisvállalkozói intézkedéscsomag végrehajtása, valamint a bürokrácia és a kkv-k működését nehezítő egyéb adminisztratív akadályok megszüntetése érdekében. Nikolaos Chountis írásban. - (EL) Én e jelentés ellen voksoltam, mert olyan dolgokat támogat, amelyek súlyos terheket jelentenek a valódi, járható növekedés, valamint általában véve az EU munkavállalói és fogyasztói szempontjából. Először is, az előadó nem csupán helytelen következtetéseket von le; már a kiindulópont is helytelen, amely alapján megfogalmazza javaslatait, tekintve, hogy azt állítja: "az egységes európai piac, az euróövezettel egyetemben, a legjobb példája annak, mint jelent valójában az EU gazdasági integrációja és egysége, és bizonyos, hogy az EU polgárai számára ez az európai integráció legláthatóbb eredménye”. Az előadó megfeledkezik az alapvető társadalmi és politikai unió hiányáról, és nem vesz tudomást arról, hogy az euróövezet számos országában milyenek is napjainkban a valós körülmények. Külön kiemeli a szociális piacgazdaság homályos fogalmát, amely gyakorlatilag a piacnak a szociális politika utolsó maradványai árán történő liberalizációját jelenti. Az előadó továbbá teljes mértékben átveszi a versenyképesség és az Európa 2020 stratégia filozófiáját, amely nem pusztán alaptalan, de még több negatív következménnyel fog járni Európa lakosai számára. Vasilica Viorica Dăncilă írásban. - (RO) Mindannyian tudjuk, hogy az Európa 2020 stratégiát azzal a céllal indították útnak, hogy segítse az Európai Unió jelen gazdasági válságból való kilábalását, és hogy felkészítse annak gazdaságát a következő évtizedre. Ebből az okból kifolyólag úgy vélem, hogy az EU 2020 stratégiának reális célokat kell kitűznie ahhoz, hogy 2020-ra megvalósíthassa a zöld, tudásalapú szociális piacgazdaságot és a fenntartható fejlődést. Másik célkitűzés, hogy munkahelyeket kell teremteni a mezőgazdasági és a környezetvédelmi ágazatban, mivel az egységes európai piacnak az Európa 2020 stratégia alapját kell képeznie, amely meg tud küzdeni a gazdasági növekedés és a fogyasztóvédelem kihívásaival. Edite Estrela írásban. - (PT) Én e jelentés mellett szavaztam, mert amellett érvel, hogy az egységes piac nem csupán a gazdasági nézőponthoz kapcsolódik. Az egységes piac megújítása során elengedhetetlen annak biztosítása, hogy egy holisztikus és közös megközelítés érvényesüljön, amely révén a megújult egységes piac teljes mértékben integrálja a fogyasztók és polgárok céljait, különösen azokat, amelyek gazdasági, társadalmi, egészségügyi és környezetvédelmi kérdésekkel kapcsolatosak. Diogo Feio írásban. - (PT) A belső piac, valamint a hozzá kapcsolódó intézkedések lehetővé tették az európai lakosság számára, hogy könnyebben hozzáférjen az árukhoz és szolgáltatásokhoz, azok nagyobb választékához, alacsonyabb áron. A belső piac elvei azt jelentik, hogy az európai fogyasztók több információhoz jutnak hozzá, és jobban védik a jogaikat, de bennem egyre inkább tudatosulnak a kötelezettségeik is. Ezen okból kifolyólag a belső piac valósága nem statikus, hanem dinamikus. Olyan valóság ez, amely folyton változik globalizált világunkban; továbbra is gondolkodnunk kell azon, hogyan fejlesszük és javítsuk a végrehajtását. Egyetértek az előadóval, és szeretném hangsúlyozni, milyen nagy jelentősége van az Európai Unió belső piacának magában az európai integrációban, a nagyobb társadalmi kohézióban, a fenntartható fejlődésben, a versenyképességben, valamint a gazdasági növekedésben, amelyek együttesen tesznek bennünket képessé arra, hogy szembenézzünk a jövő fejleményeivel, és hogy versenybe szálljunk a globalizált piacon. José Manuel Fernandes írásban. - (PT) Egy integrált, teljesen működő egységes piac létrehozása olyan folyamat, amely elkerülhetetlen a mélyebb európai integráció, társadalmi kohézió, a gazdasági növekedés és az EU fenntartható fejlődése szempontjából. A gazdasági válság azonban kétségtelenül nyomot hagyott a lakosság és a fogyasztók egységes piacba vetett bizalmán. Fontos, hogy az európai közvélemény lássa az egységes piac fontosságát, azt, miként működik, és legfőképpen azt, milyen előnyökkel jár a lakosság, a fogyasztók, valamint a kis és közepes méretű vállalkozások számára. Az egységes piac felélesztése azt jelenti, hogy a különböző érintett feleknek egy közös, holisztikus megközelítést kell magukévá tenniük, amely egy megújult egységes piacon belül fogja össze a fogyasztók és a lakosság céljait, különösen azokat, amelyek gazdasági, társadalmi, egészségügyi és környezetvédelmi kérdésekkel kapcsolatosak. Ezt az egységes piac konszolidációját célzó új programot figyelmesen ellenőrizni kell, hogy becsülje a társadalmi igazságosságot, garantálja a piac integritását, ösztönözze az innovációt és segítse az egy új, digitális korszakba való átlépést. Ezek a nélkülözhetetlen intézkedések juttathatják versenyelőnyhöz az egységes piacot a világ főbb gazdaságaival szemben. Ahhoz, hogy bizalmat teremtsünk ezzel az egységes piaccal kapcsolatban, biztosítanunk kell a fogyasztók védelmét, valamint a lakosság szociális és környezetvédelmi szükségleteit. Bruno Gollnisch írásban. - (FR) Csodálom az előadót, amiért a legnagyobb komolysággal és nevetés nélkül képes volt leírni, hogy az egységes piac és az euró volt Európa védőpajzsa azon mély válság alatt, amelyen az elmúlt két évben keresztülmentünk. Semmi sem védett bennünket, és legkevésbé Brüsszel Európája. Sőt, ez teremtett meg minden feltételt ahhoz, hogy minden létező teher ránk szakadjon: a szabad, globális tőkemozgás, a közszolgáltatások és a szociális védelmi rendszerek lebontása, a foglalkoztatás bizonytalanságának fokozódása, valamint az, hogy a monetáris politika egy központi bank kezébe került, amely viszont közönyös a tagállamok gazdasági szükségletei iránt. Ezek a következményei az 1992. óta befejezetlenül maradt egységes piac létrehozásának. Ez a piac bizonyos tehetetlenségi elem is, egy olyan felesleges dolog, amit mindig figyelembe kell venniük a tagállamoknak, ha szeretnék kézbe venni a dolgaikat. Ami az eurót illeti, azt hiszem meg kellene kérdeznünk a spekulációtól szenvedő államokat, hogy mit gondolnak az euró védelmi kapacitásáról. Ma az euró önmagában véve is a válság egyik kiváltó tényezője. Małgorzata Handzlik írásban. - (PL) A közös európai piac az európai uniós integráció egyik fontos eredménye. Számos lehetőséget biztosít polgáraink, valamint kis- és középvállalkozásaink számára. Az Európai Unió piacára vonatkozó stratégiáról és a piac jövőjéről szóló jelentésében, amelyet múlt héten tett közzé és terjesztett elő, Mario Monti professzor úr világosan rámutat, hogy a polgároknak és a fogyasztóknak a közös piac legfőbb kedvezményezettjei közé kell tartozniuk. A piac nem mindig kedvező számukra. Ezért a további jogalkotási javaslatok kidolgozásakor az ő szempontjaikat a lehető legnagyobb mértékben figyelembe kell venni. Meg kell próbálnunk biztosítani azt, például, hogy az olyan kérdések, mint a szakmai képesítések elismerése, a szolgáltatásokról szóló irányelv megfelelő alkalmazása, az e-kereskedelem, a kis- és középvállalkozások, valamint a fogyasztóvédelem mind prioritást élvezzenek a közös piac további építése során. Amint azt Monti Professzor nagyon helyesen megállapította, bár érezhető némi fásultság a tagállamok részéről az EU-piacot illető kérdésekkel kapcsolatban, ahogy az elmúlt hónapok válsága megmutatta, most nagyobb szükségünk van egy erős közös piacra, mint valaha. Ezért üdvözlöm Grech úr jelentését, amely elkészítésében nekem is volt szerencsém részt venni, és amely a mi mondandónk volt a fogyasztók és a polgárok EU-piaci kérdésével kapcsolatban. Eija-Riitta Korhola írásban. - Ez a jelentés nem születhetett volna a jelenleginél kritikusabb időpontban. A jelenleg is tartó pénzügyi válság bizalmatlan légkört teremtett, és vitákhoz vezetett a kormányok protekcionista intézkedéseivel kapcsolatban. Hosszú távon ennek káros következményei lennének Európa gazdaságára nézve. Úgy vélem, van kapcsolat a gazdasági problémák és a belső piac megvalósítására való hajlandóság hiánya között. Grech úr helyesen hívja fel a figyelmet a jelentésében arra, hogy a polgároknak kell a belső piac középpontjában állniuk, és hogy a gazdaságnak kell a polgárokért dolgoznia, nem pedig fordítva. Monti úr "Új stratégia a belső piac számára” című jelentésében arra figyelmeztet, hogy a belső piac népszerűtlenebb, mint valaha, ám nagyobb szükség van rá, mint eddig bármikor. Én úgy hiszem, bátran kell cselekednünk, figyelembe véve az Unió polgárainak érdekeit, hogy újra élettel töltsük meg a belső piacot. Én megszavaztam a Grech-jelentést, bár véleményem szerint fektethetett volna nagyobb hangsúlyt a kkv-k helyzetére. Mindazonáltal, a lényeges, elfogadott módosításokkal együtt kiegyensúlyozott végeredmény született, és remélem, hogy ez jól átgondolt jogalkotási kezdeményezésekhez fog vezetni a Bizottság részéről. Nuno Melo írásban. - (PT) Egy egységes piac létrehozása mindig is az EU egyik legfőbb célja volt, és továbbra is az. Egy jól működő egységes piac alapvető folyamat a további európai integrációhoz, társadalmi kohézióhoz, gazdasági növekedéshez és az Unión belüli fenntartható fejlődéshez. A közelmúltbeli gazdasági válság okán kétségek merültek fel azzal kapcsolatban, hogy milyen állapotban is van az egységes piac: egyesek amellett érvelnek, hogy jelenleg törékeny. Ha ez igaz, az roppant káros az egységes piac integrációs folyamatára, valamint magára, az Unió történelmére nézve. Nagyon fontos, hogy a jelen pillanatban találjunk egy olyan eszközt, amely egyértelműen és világosan tájékoztatja az európai közvéleményt arról, hogyan működik az egységes piac, valamint arról, milyen óriási előnyökkel jár mind a fogyasztók, mind a kis- és középvállalkozások számára. Ezek alapján adtam le szavazatomat. Franz Obermayr írásban. - (DE) Ez a jelentés nem a helyes irányba mozog. Most annak van itt az ideje, hogy védjük a különböző tagállamokban működő vállalatokat a globális pénzügyi válság hatásaitól, és hogy világos szabályozást vezessünk be a spekulánsok ellen és a szabad piaccal kapcsolatban. E helyett most a globalizált piac érdekében feláldozzuk a piacok, a vállalatok és az üzleti gyakorlatok közötti kulturális és gazdasági különbségeket. Ebből az okból kifolyólag én a jelentés ellen szavaztam. Robert Rochefort írásban. - (FR) Én megszavaztam Grech úr jelentését, amely az egységes piacnak a fogyasztók és a polgárok számára való megvalósításával foglalkozik. Ez a dokumentum valódi egyensúlyt teremt egyfelől a növekedést és munkahelyteremtést ösztönözni képes és a jövő főbb kihívásaira (úgymint a versenyképesség, a kutatás és fejlesztés, az iparpolitika, vagy a demográfiai és környezetvédelmim kérdések) integrált válasz adni képes nyitott gazdaság céljai, másfelől egy olyan gazdasági rendszer céljai között, amely kész megfelelni a fogyasztóvédelem, valamint azon szociális és környezetvédelmi biztosítékok kívánalmainak, amelyekre a polgároknak szükségük van. Gazdaságélénkítési stratégiánk kidolgozásakor nem szabad megfeledkeznünk a polgárokról és a fogyasztókról. Európának ezenkívül egy olyan holisztikus megközelítést kell alkalmaznia, amely teljes mértékben integrálja polgárainak érdekeit és más horizontális intézkedési területeket, különösen az egészségügyi, szociális és fogyasztóvédelmi, munkaügyi, környezeti, a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos és a külpolitikai intézkedések terén. A jelentés sürgeti a Bizottságot, hogy nyújtson be olyan jogalkotási javaslatot, amely biztosítja egy megfizethető, célszerű és Európa-szerte elérhető kollektív jogorvoslati rendszer 2011 májusára való bevezetését, amit én támogatok. Carl Schlyter írásban. - (SV) Ez a jelentés az idei év legjobb tartalommentes retorikája, ennélfogva nem tudom támogatni. Ettől eltekintve egyaránt tartalmaz jó és rossz javaslatokat, így hát tartózkodom. Sophie Auconie írásban. - (FR) Én az egyetemek és a vállalkozások közötti párbeszédről szóló jelentés mellett voksoltam, mert az a véleményem, hogy nélkülözhetetlen, hogy javítsuk az oktatás és a munkaerőpiac közötti kapcsolatot. Ez nem annak a kérdése, hogy a magánszektor kívánalmainak megfelelően orientáljuk a diákokat, hanem, hogy lehetővé tegyük a fiatalok számára, hogy kalkuláljanak a munka világának befolyásoló tényezőivel. Az egyetemek és a vállalkozások közötti kapcsolatokat erősíteni kell annak érdekében, hogy a diákok könnyebben munkához jussanak, valamint, hogy a vállalkozások könnyebben elfogadják a szokásostól eltérő karrierformákat. Zigmantas Balčytis írásban. - (LT) Támogatom ezt az egyetemek és vállalkozások közötti aktív partnerségről szóló jelentést. Az egyetemek döntő szerepet játszanak a tudásalapú gazdaságra való áttérés sikerében, de a másik érdekelt fél, vagyis a vállalkozások és a kormányzati intézmények aktív részvételére is szükség van. A hatékony eredmények elérése érdekében az oktatási ágazatnak szerkezeti átalakításokra és modernizációra van szüksége, és a tanterveket is át kell alakítani és naprakésszé kell tenni, hogy kielégíthessék a munkaerőpiac szükségleteit. Amint megteremtjük az ahhoz szükséges körülményeket, hogy a frissen végzettek el tudjanak helyezkedni a kis- és középvállalkozásoknál, át fogjuk tudni hidalni a fiatal szakemberek kínálata és a munkaerőpiac kereslete közötti jelenlegi szakadékot. Mara Bizzotto írásban. - (IT) Ez a saját kezdeményezésű jelentés igazán pozitív ötleteket vonultat fel egyetemeink jövője számára. A felsőfokú oktatási rendszer bármely oly módon történő megváltoztatása, amely segít a képzési programok modernizációjában, és mindenekelőtt, közelebb hozza egymáshoz a diplomásokat és a foglalkoztatás világát, üdvözlendő és bátorítandó. Az európai egyetemi rendszernek, amely mai mindennapi életünk egyik legfontosabb eleme, és amely segítségével elvethetjük egy erőteljes, hosszú távú gazdasági fellendülés magjait, nyitnia kell a munkaerőpiac felé: az egyetemek és a vállalkozások közötti kölcsönösség terén való szilárd kapcsolatok kialakítása prioritást kell, hogy élvezzen a tagállamok intézményeinél, és főként a helyi és regionális hatóságoknak kell, hogy leginkább beleszólásuk legyen azokba a törekvésekbe, amelyek célja, hogy sikeresen összehozza a gazdasági és az oktatási ágazatot. Csak azok az egyetemek remélhetik, hogy fel tudják készíteni hallgatóikat a munkaerőpiacra való belépésre és a tartós elhelyezkedésre, amelyek kapcsolatban állnak saját régióik vállalkozásaival. Mindannyiunknak olyan oktatási intézményekre van szükségünk, ma is, és mindig, amelyek naprakészek, és amelyek, mindenekelőtt, tükrözik a regionális szükségleteket: bizonyos vagyok abban, hogy ez utóbbi is nélkülözhetetlen régióink növekedése szempontjából. Ezért én megszavaztam a jelentést. Maria Da Graça Carvalho írásban. - (PT) Manapság a tudás előre valóbb, mint valaha. Többet kell tennünk a tudásháromszög érdekében, el kell fogadnunk egy olyan reformkeretet, amelyre szükség van ahhoz, hogy a tudás társadalmi értékké válhasson, és meg kell erősítenünk a vállalkozások és az egyetemek közötti köteléket, úgy, mint az Európai Technológiai Intézet (EIT) tudás- és információs közösségei esetében. Alapvetően fontos, hogy az egyetemek integrálják a gazdasági és társadalmi környezetet kutatási és innovációs programjaik fő tevékenységi körébe. Lényeges egy új befektetési stratégia kialakítása is a növekedés új forrásai, a kutatás, a fejlesztés, az innováció és az oktatás ösztönzése számára, mégpedig ipari alapjaink, egy kiváló szolgáltatási szektor és a modern vidéki gazdaság megszilárdítása céljából. A felsőoktatás állami és magánintézményei, a tudomány- és műszaki egyetemek rendkívül értékes szerepet játszanak majd az állam ezen intézményekbe vetett bizalmának kialakításában. Autonómiával kell rendelkezniük, hogy képesek legyenek meghatározó mértékben hozzájárulni Európa fejlődéséhez. Fontos, hogy megerősítsük az oktatás és a kutatási programok interdiszciplináris és transzdiszciplináris oldalát is, valamint az egyetemek közötti együttműködést. E tekintetben az információs és kommunikációs technológiáknak kulcsszerepet kell játszaniuk. Edite Estrela írásban. - (PT) Én megszavaztam az egyetemek és vállalkozások közötti párbeszédről, az európai egyetemek modernizációját célzó új partnerségről szóló jelentést, mert olyan intézkedéseket javasol, amelyek hozzájárulnak az európai hallgatók foglalkoztathatóságának növeléséhez. Az oktatási szektor és a vállalkozások közötti együttműködés alapvető fontosságú az oktatási szektor kínálati logikája és a munka világának keresleti logikája közt tátongó szakadék áthidalásában. Diogo Feio írásban. - (PT) Úgy vélem, hogy azok a partnerségek, amelyek lehetővé teszik az egyetemek modernizációját, és különösen azok, amelyek elősegítik az egyéneknek nyújtott jobb oktatást és jobb képesítéseket, nélkülözhetetlenek az európai versenyképesség növelése szempontjából. Ez a módosítás tükröződni fog az innovációban, a kutatás és fejlesztés területén, amelyek mind rendkívül lényegesek a fenntartott gazdasági és társadalmi növekedés szempontjából. Partnerségeket kell létrehozni az egyetemek és a vállalkozások között, hogy ezáltal könnyítsük meg az ifjú munkavállalók munkaerőpiacra való belépését, segítve a manapság jegyzett különösen magas munkanélküli ráta visszaszorítását. Ebben az összefüggésben szeretném ismét kiemelni az Európai Unió kohéziós politikájának szükségességét, tekintettel arra, hogy az abból származó támogatások különösen hasznosak lesznek erre a célra. José Manuel Fernandes írásban. - (PT) 2000 márciusában Lisszabonban és 2002 márciusában Barcelonában az Európai Tanács jóváhagyta a stratégiai célkitűzést, hogy tegyük az EU-t a világ legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdaságává, hogy tegyük oktatási és képzési rendszerét világviszonylatban a minőség mércéjévé, és hogy hozzuk létre az Európai Kutatási és Innovációs Térséget. A tagállamok felelősek saját oktatási és képzési politikáikért, míg az EU szerepe az, hogy új uniós szintű eszközökkel, kölcsönös tanulással, valamint az információ és a legjobb gyakorlatok kölcsönös cseréje révén támogassa a nemzeti rendszerek fejlesztését. A tudásalapú társadalom és a gyors technológiai fejlődés számos kihívást rejt az európai felsőoktatás és kutatás számára, ám ezek ugyanakkor új lehetőségeket is nyitnak, amelyeket hatékonyan ki kell használni. E tekintetben, sürgetően nagy szükség van a felsőoktatás és a vállalkozások közötti partnerségek kiépítésére. Úgy vélem, hogy az oktatási ágazat és a vállalatok közötti együttműködés, mind helyi, regionális, országos, mind nemzetközi szinten alapvetően fontos az oktatási szektor kínálati logikája és a munka világának keresleti logikája közt tátongó szakadék áthidalásában. João Ferreira írásban. - (PT) Az egyetemek és vállalkozások közötti párbeszédről szóló jelentés olyan álláspontra helyezkedik, amelyről úgy véljük, nem ez az út vezet az oktatás modernizációjához. Nagyon komolyan kell vennünk az oktatáshoz való szabad, nyilvános és demokratikus hozzáférést fenyegető veszélyt. Úgy véljük, hogy a bolognai folyamatból eredő hibákat sürgősen el kell ismerni, és az előadó által a bolognai folyamatról elmondottakkal ellentétben, tisztázni kell annak a kérdését, miszerint a mobilitás révén lehet a tagállamokat egymáshoz közelebb hozni és egymással egyenlőbbé tenni. Továbbá, nem lenne szabad elfelejtenünk, hogy a bolognai folyamat nem semleges, és kezdeti befektetéseket igényelt, vagy, hogy ezzel egy időben olyan intézkedések követték, amelyek elvették az egyetemek finanszírozásának felelősségét az államtól. Az egyetemek autonómiáját övező kérdésre a szóban forgó jelentés is több helyen hivatkozik, azzal az elképzeléssel, hogy az egyetemek és a vállalkozások közötti "partnerség” mint az intézmények finanszírozása biztosításának módjaként kapcsolódik ide. Ez az egyetem-vállalkozás koncepció eltér az oktatásnak mint egyetemes jognak a valódi jelentésétől és értékétől, és ebben a megközelítésben az oktatás elkereskedelmiesedik, elveszítve tartalmát és minőségét. Ez egy neoliberális megközelítés, amelyet mi ellenzünk. Filip Kaczmarek írásban. - (PL) Én helyeseltem a Schmitt-jelentést, amelynek témája az egyetemek és vállalkozások közötti párbeszéd: egy új partnerség Európa egyetemeinek modernizációjáért. Szeretném őszinte köszönetemet kifejezni az előadó felé, aki, sajnos már nem tagja az Európai Parlamentnek. Szívből gratulálok Schmitt úrnak képviselővé, valamint a magyar Parlament házelnökévé való megválasztásához. Minden jót neki! Jaromír Kohlíček írásban. - (CS) Az EU mára tudathasadásos állapotba került. Egyfelől egyértelmű igény mutatkozik aziránt, hogy az egyetemek gyakorlati orientáltságú szakembereket képezzenek felsőfokú kurzusaikon. Másfelől, akik igazán értenek a műszaki oktatáshoz, tudják, hogy a színvonalas egyetemi képzés első három évében az elméleti alapokat kell elsajátítaniuk a diákoknak ahhoz, hogy további tanulmányaikat is sikeresen folytathassák. Ebben gyökerezik minden félreértés. Az egyetemek és a vállalkozások fóruma, öltsön az bármilyen formát, mindig is legfőképp a "gyakorlatban hasznos” diplomásokra fog koncentrálni. Az alapkutatás és a lényeges innovációk előrevivői azonban legfőképpen a diplomás mérnökök, a mester- és a doktori képzések hallgatói. Ahhoz, hogy saját területeiken jelentős eredményeket érhessenek el, ezeknek a hallgatóknak tanulmányaik első három évében megfelelő alapozást kell kapniuk a legfontosabb szakmai tárgyakból. Nehezen képzelhető el, hogy elboldogulhatnának középiskolai matematikatudásukra, tudományos alapismereteikre támaszkodva, kiegészítve mindezt egy egyszerű és kettős könyvelési vizsgával, valamint a támogatást nyújtó ügynökségekhez benyújtandó pályázatok elkészítésének gyakorlati ismereteivel. A felelős egyetemi előadók, a számos különböző nyilatkozat, fórum, közlemény és új partnerség dacára az én nézeteimmel nagyrészt egyező álláspontot támogatnak. A jövőbeni egyeztetésekhez ezért javaslom, hogy húzzunk éles választóvonalat a Bolognai Nyilatkozat szerinti és a "hagyományos” egyetemi oktatás között. Az úgy nevezett élethosszig tartó tanulás új, kiegészítő formái természetesen szintén kívánatosak. Nuno Melo írásban. - (PT) Az egyetemek és vállalkozások közötti párbeszéd alapvetően fontos az EU ifjúsága által vágyott magas minőségű oktatás szempontjából. Az oktatási és a vállalkozási szektor közötti együttműködés minden szinten alapvető szerepet játszanak az oktatási szektor kínálati logikája és a munka világának keresleti logikája közt tátongó szakadék áthidalásában. Az oktatási és képzési intézmények és a vállalkozások közötti partnerségek nélkülözhetetlenek a diákok foglalkoztathatóságának növelése, vállalkozási potenciáljának javítása, valamint a munka világába való beilleszkedés megkönnyítése céljából. Ennek alapján adtam le szavazatomat. Andreas Mölzer írásban. - (DE) A Bizottság közleményében hivatkozik arra, hogy az egyetemek és főiskolák valódi autonómiát kapnak. Ennek a fajta autonómiának kézen fogva kellene járnia a pénzügyi autonómiával, ám ez, a megszorításokról szóló előttünk álló időszakban meglehetősen valószerűtlen. Számos példát találni az oktatási intézmények és a vállalkozások közötti gyümölcsöző együttműködésre. Mivel azonban a párbeszéd fokozásának szükségessége nincs világosan megfogalmazva a bolognai folyamat kontextusában, tartózkodtam a szavazástól. RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien írásban. - (LT) Valószínűleg egyetlen uniós tagállam sem kételkedik abban, hogy az egyetemek és vállalkozások közötti együttműködés alapvetően fontos. Tekintettel arra, hogy a válság nem csak a munkanélküliség problémáira világított rá, hanem a piac igényeinek megfelelni tudó oktatás fontosságára is, örömömre szolgál, hogy e jelentés elfogadásával az Európai Parlament arra törekszik, hogy párbeszédet kezdeményezzen az akadémiai és az üzleti világ között. Erre, mint hosszú távú dologra kell tekinteni, amely az egyetemi tanulmányok megkezdésének pillanatában kezdődik: különböző csereprogramok, vállalkozásoknál töltött szakmai gyakorlatok támogatása, a vállalatok bevonása talán még a tantervek kidolgozásába is. Ha a leendő munkáltatók a kezdetektől fogva az oktatási rendszer részeseivé válnak, nagyobb az esélye annak, hogy olyan szakembereket képezzünk, akik jobban megfelelnek a munkaerőpiac munkáltatói szükségleteinek. Wojciech Michał Olejniczak írásban. - (PL) Én az Európai Parlamentnek Az egyetemek és a vállalkozások közötti párbeszéd európai fóruma: Új partnerség az egyetemek modernizálásért című jelentésről (2009/2099 (INI)) szóló állásfoglalása mellett szavaztam, mert a mai munkaerőpiac dinamikái, a gazdasági fejlődés és a fejlesztési prioritások megváltozása megköveteli a minél több szinten megvalósuló együttműködést. A felsőoktatás Európa-szerte óriási kihívásokkal küzd. Lépést kell tartania a dinamikusan fejlődő világgal és a piacnak az új munkavállalókkal szemben támasztott változó elvárásaival. Manapság rendkívül fontos probléma, hogy az oktatásbeli lehetőségek és az oktatás szintje nem felelnek meg a piaci elvárásoknak. Ennek az egyenlőtlenségekkel teli rendszernek a fenntartása olyan hiba, amelyet nem fogadhatunk el. Pontosan ezen okból kifolyólag, az általunk bevezetett változtatásoknak érinteniük kell az oktatás egészét és azt, hogyan teljesítenek a fiatalok a munkaerőpiacon. A Lengyel Köztársaság Diákparlamentjének egykori képviselőjeként - amely egy Lengyelország minden diákját képviselő törvényes intézmény - gyakran találkozom olyan emberekkel, akik épp megkezdték vagy épp hamarosan befejezik egyetemi tanulmányaikat. Ők is roppant kevéssé vannak tisztában a munkaerőpiaccal és annak követelményeivel, és a képzés szintje is épp ilyen kevéssé kielégítő. A politikai és diákszervezetekben egyaránt általános nézet, hogy az számít igazán, milyen sok gyakorlati és munkatapasztalatot tud valaki felmutatni, hogy hány tantárgyat tanult, vagy hány nyelvet beszél. A piac azonban minőséget követel, nem mennyiséget. Ezért nagyon lényeges, hogy fellépjünk az egyetemek, az akadémiai világ és a vállalkozások közötti együttműködés javítása érdekében. Daciana Octavia Sârbu írásban. - (RO) Én megszavaztam a Schmitt-jelentést, hogy ösztönözzük az egyetemek és vállalkozások közötti együttműködést. Manapság az egyetemeknek szorosabban együtt kell működniük az üzleti világgal ahhoz, hogy megfelelő választ tudjanak adni a munkaerőpiac követelményeire, különösen a globalizált gazdaságra. E tekintetben az egyetemek és a vállalkozások közi párbeszédnek és együttműködésnek a kölcsönösségen, a bizalmon és a tiszteleten kell alapulnia. Ezt a célt olyan tudásutalvány-rendszer bevezetésével lehetne elérni - amelyhez hasonlót már jelenleg is alkalmaznak néhány tagállamban -, amely úgy teszi lehetővé különösen a kkv-k számára kutatási kapacitásuk növelését, hogy ezért nem kell feláldozni az egyetemek függetlenségét, autonómiáját és állami mivoltát. A multidiszciplinaritás, az interdiszciplinaritás és a vállalkozási készségek közös fejlődéséből az egyetemek és a vállalatok egyaránt profitálnak, csakúgy, mint a tanulmányi területek, profilok és szakirányok rugalmas, a gazdaság, valamint a kis- és középvállalkozások szükségletei szerinti alakításából. Silvia-Adriana Ţicău írásban. - (RO) Én megszavaztam Az egyetemek és a vállalkozások közötti párbeszéd európai fóruma: Új partnerség az egyetemek modernizálásért című jelentést. Az EU-nak szorosabb kapcsolatokat és partnerségeket kell kiépítenie az egyetemek és az üzleti szektor között, hogy tudáson és alkalmazott kutatásokon alapuló társadalmat építhessen, és hogy javíthassa a diplomások munkaerő-piaci integrációját. Sajnos egyre gyakrabban tapasztalhatók a frissen végzettek készségei és a munkaerőpiacon megkövetelt képesítések közötti eltérések. Arra ösztönzöm a Bizottságot és a tagállamokat, hogy dolgozzanak ki egy közép- és hosszú távú előrejelzést arra vonatkozólag, hogy milyen készségekre van szükség, hogy összhangba lehessen hozni a tanulmányi programokat a gazdasági fejlődéssel. Továbbá, szeretném felhívni a figyelmet arra, milyen nagy szükség van a munkahelyek számának növelésére - ami az EU prioritásai közé tartozik - különösen a jelenlegi recesszió idején. Ösztönözzük a Bizottságot, hogy a rendelkezésére álló források és eszközök által támogassa a vállalkozási kultúra fejlesztését, egyszerűen azáltal, hogy az egyetemek és vállalkozások közötti cserekapcsolatok fokozásának érdekében egyszerűsíti az eljárásokat és csökkenti a bürokráciát. Végezetül szeretném hangsúlyozni az élethosszig tartó tanulás fontosságát, különös tekintettel a távoktatásbeli tanfolyamokra, amelyek már kifejezetten az új technológiákhoz igazodnak, és rendkívül hasznosak, legfőképp a 45 évesnél idősebb korosztály számára, akik az átlagnál kiszolgáltatottabbak és jobban fenyegeti őket a társadalmi kirekesztés. Sophie Auconie írásban. - (FR) Az Európai Unió megvédi polgárait. A veszélyes termékekről szóló európai rendeleteken kívül, amely termékeket megpróbálnak bejuttatni a belső piacra, a terrorizmus elleni intézkedéseken kívül, az európai békét garantáló közös kezdeményezéseken kívül az Európai Unió abban is részt vesz, hogy leszereljük azokat az atomerőműveket, amelyek még a szovjet érában épültek, és amelyek bármelyik pillanatban veszélybe sodorhatják az egészségünket. Huszonnégy évvel a szörnyű csernobili baleset után örömömre szolgál, hogy hozzájárulhattam kontinensünk biztonságához azáltal, hogy megszavaztam ezt a jelentést. Valójában életbevágóan fontos, hogy a Kozloduj-program keretében hozott bolgár intézkedések a 2010-2013-as időszakban is folytatódjanak. Gerard Batten, John Bufton és Derek Roland Clark írásban. - Az Egyesült Királyság Függetlenségi Párt (UKIP) nagy jelentőséget tulajdonít az atomenergia-termelés biztonságának, de úgy véli, hogy az EU látszólag e célból Bulgáriának nyújtandó támogatása politikai indíttatású (a hasadóanyagnak a Bulgáriához közeli, azzal szomszédos Oroszországban való újrahasznosításának megelőzése) és doktriner jellegű (valóságtól elrugaszkodott szélenergiai intézkedések megkövetelése), valamint azon szándéktól vezérelt, hogy olyan helyi természetvédelmi projekteket támogassunk, amelyek nem tartoznak az erőmű-leszerelés tárgykörébe. Ebből kifolyólag az UKIP tagjai az e jelentésben kért további támogatás ellen szavaztak. Diogo Feio írásban. - (PT) A közép- és kelet-európai országokban az atomenergiára és a radioaktív hulladékokra vonatkozó szabályok a csatlakozás előtt kevésbé voltak szigorúak, mint az EU ugyanabban az időben hatályos szabályai. Az EU beavatkozása és pénzügyi támogatása ennélfogva szükséges volt, és az emberi egészség és a környezet védelme szintjének növelését célozta. A javaslat, amelyről ma szavazunk, pontosan ebbe a keretbe illik. A Bizottság által benyújtott rendeletre irányuló javaslat célja, hogy pénzügyi támogatást nyújtson a bulgáriai Kozloduj atomerőmű 1-4-es blokkjának leszereléséhez, és hogy biztosítsa az abból származó radioaktív anyagok megfelelő kezelését. Az előadó szerint az EU segítsége nélkül a biztonság veszélybe kerülhet, mivel a WWER 440/230 típusú reaktoroknak olyan súlyos tervezési hibáik vannak, amelyeket nem tudnának kezelni. José Manuel Fernandes írásban. - (PT) Az emberi és környezeti egészség védelme és elősegítése az európai fejlesztési politika kiemelt célkitűzése. Erre való tekintettel úgy vélem, hogy az EU számára rendkívül fontos, hogy gondoskodjon arról, hogy elegendő anyagi és technikai forrás álljon rendelkezésre a bulgáriai Kozloduj atomerőmű 1-4-es blokkjának leszereléséhez, amint azt ebben az állásfoglalásában a Parlament is támogatja. Ezzel Európa bezár egy magas radioaktivitású kibocsájtásért felelős, fontos üzemet, csökkentve a súlyos balesetek előfordulásának kockázatát. A leszerelési műveletek biztonsági körülményei mellett alapvetően fontos, hogy az Európai Közösség aktív szerepet játsszon Bulgária abbéli megsegítésében, hogy leküzdhesse azokat a negatív hatásokat, amelyeket a leszerelés gyakorol majd versenyképességére, energiaellátásának fenntarthatóságára és munkaerőpiacának állapotára. E tekintetben az EU intervenciós stratégiájának támogatást kell biztosítania a munkahelyteremtéshez és a fenntartható ipar létrehozásához a leszerelés által érintett területeken. Rebecca Harms írásban. - A Parlament ma jóváhagyta, hogy 300 millió euróval további támogatást nyújtsunk a Kozloduj erőmű 1-4-es blokkjának leszereléséhez. Én támogatom ezt a döntést, mivel a reaktorok biztonságos leszereléséhez szükség van a további támogatásra. A Parlament azonban elutasította azt, hogy környezetszennyező barnaszén-tüzelésű erőműveket finanszírozzanak ezekből az alapokból. Ugyancsak elutasította azt a javaslatot, hogy az alapok egy része Bulgáriát segítse abban, hogy megfelelő megoldást találjon a radioaktív hulladék végleges elhelyezésére. Ez arra késztetett, hogy a módosított javaslat ellen voksoljak. Az EU leszerelési támogatását figyelembe véve a jogalkotási állásfoglalásról szóló szavazáson azonban tartózkodtam. Jean-Luc Mélenchon írásban. - (FR) Csak örülhetünk minden olyan eseménynek, amely egy atomerőmű leszerelése érdekében és a megújuló energiákkal és a nukleáris hulladékkal kapcsolatos kutatási programok kivitelezése érdekében történik. Ez egy újabb lépés az atomenergia fokozatos kivonása felé, amit mi támogatunk. Azt azonban szeretném kifejezni, hogy zavarba ejt a nukleáris hulladék "végső elhelyezéséhez” való ragaszkodás. Ez a módszer nem nyújthat hosszú távú megoldást, tekintettel a kockázatra, amelyet ökoszisztémánk számára jelent. Az is aggodalommal tölt el, hogy nincsenek a leszerelési folyamatot elősegítő uniós pénzügyi segítségnyújtás felhasználására vonatkozó garanciák. Hogyan lehetünk biztosak abban, hogy ennek a 300 millió eurónak egy részét nem fogják az új bulgáriai Belene atomerőmű finanszírozására fordítani? Oettinger biztos úr nem kötelezte már el magát annak a projektnek a támogatására? Abban a reményben szavazom meg ezt a jelentést, hogy végül is szemtanúja lehetek a Kozloduj reaktorai leszerelésének. Nuno Melo írásban. - (PT) A közép- és kelet-európai országok Európai Unióhoz való csatlakozása és az ő atomenergia-felhasználásuk szükségessé tette, hogy pénzügyi segítséget nyújtsunk nekik ahhoz, hogy hatékonyan kezelhessék a radioaktív hulladékot, és javíthassák az emberi és környezeti egészség védelmét. A most elfogadott pénzügyi segítségnyújtás ebbe a kategóriába tartozik. Ennek alapján adtam le szavazatomat. Alajos Mészáros írásban. - (HU) Bulgária, csatlakozási szerződésében, szintúgy, mint Szlovákia és Litvánia vállalta, hogy részlegesen leállítja országa atomenergia termelésének egy részét. A Kozloduj atomerőmű végleges leállításához 2009-ig folyósítottak támogatást, de kérvényezte, hogy mint a többi tagállam esetében, ezt hosszabbítsák meg 2013-ig. Ennek értelmében körülbelül 860 millió euró támogatást kap majd. A teljes leszerelési folyamat azonban nagyon hosszú ideig tart, mivel nem elég az erőművet teljesen lekötni a hálózatról. Ilyen esetben, mikor egy atomerőművet a tervezetnél hamarabb szeretnének bezárni, gondoskodni kell a kiesett energia pótlásáról is. Bulgária energiaellátását nem zúzta szét, de a szomszéd országokat sújtja, mert ők nem kapnak áramot. A négy reaktor lezárása 1700 MW energia kiesését jelenti Bulgáriának. A bolgár kormány az Európai Unió pénzügyi segítsége nélkül képtelen biztonságosan elhelyezni a kiégett fűtőanyagokat, mely egy része így is az EU tagországain kívül került elhelyezésre. Tisztában vagyok azzal a ténnyel is, hogy a bolgár kormánynak nincsenek tartalékai a végleges leszereléshez, ezért kell őket támogatnunk. Rengeteg pénzt fektettünk be már az atomerőmű végleges leállításába, de gondoljunk csak bele, hogy nem érné meg jobban, ha atomerőműveinket nem leállítanánk, hanem felújítanánk? Most nem konkrétan Kozlodujra gondolok. A kelet- és közép-európai országok alacsony szintű biztonsági normáinak javítását kéne támogatni, mert ezekre hivatkozva kell bezárni atomerőműveinket. Andreas Mölzer írásban. - (DE) Amíg nincs kielégítő megoldás a radioaktív hulladék végleges elhelyezésének problémájára, aligha meglepő, hogy az érintett országok nem tudják, melyik alternatívát válasszák. Ha gondoskodunk arról, hogy nem nyújtunk pénzügyi támogatást az emberek és a környezet védelmének növeléséhez, azt fogjuk látni, hogy a fűtőanyagok eladásra, majd esetleg katonai célú felhasználásra kerülnek. Természetesen egész Európa biztonsági és környezetvédelmi érdeke, hogy megoldást találjon a végleges elhelyezés kérdésére. Az atomhulladék szabadon bocsátását azonban le kell állítani. És amikor arról van szó, hogy két reaktor leszerelése 1,78 milliárd euróba kerül, világos, hogy oda az olcsó, környezetbarát nukleáris energia meséje. Mivel ez a jelentés rámutat a nukleáris energiával és az atomerőművek leszerelésével kapcsolatos néhány problémára, én megszavaztam. Rovana Plumb írásban. - (RO) Az Európai Unióhoz való csatlakozásáról szóló szerződésben vállalt kötelezettségeknek megfelelően Bulgáriának be kell zárnia a Kozloduj atomerőmű 1-4-es blokkjait, amelyhez az EU 2009-ig biztosított anyagi támogatást. Én megszavaztam ezt a jelentést, miszerint 2013-ig további 300 millió euróval segítsük Bulgáriát, hogy teljes mértékben le tudja szerelni a Kozloduj atomerőművet, meg tudja tisztítani annak területét, és fenntartható módon kezelni tudja a keletkező hulladékot, olyan körülmények között, amelyek nem tesznek kárt sem az emberek egészségében, sem a környezetben. Továbbá, támogatom a Bizottság kérését, miszerint megfigyelhesse és ellenőrizhesse mindazon projektek lebonyolítását, amelyekhez felhasználják ezt a pénzt: a megújuló energiaforrásokkal kapcsolatos kutatásokra/innovációra támaszkodó technológiák bevezetése, azon követelmény teljesítése érdekében, hogy a leszerelés következtében további 18 000 kt CO2-egyenértéknek megfelelő kibocsátáscsökkentést tudjanak realizálni. Külön figyelmet kell fordítani a munkaerő átképzésére, megelőzendő a munkanélküliség még nagyobb mértékűre növekedését, valamint a helyi közösségek fejlesztésére, különösképpen a jelen válság idején. Mindezen folyamatokat oly módon kell kivitelezni, hogy azok teljes mértékben átláthatóak legyenek a polgárok számára, és megfeleljenek minden olyan többoldalú környezetvédelmi megállapodás rendelkezéseinek, amelyeket Bulgária aláírt (Aarhus, Espoo stb.). Raül Romeva i Rueda írásban. - Amint arra számítani lehetett, mi, Zöldek elvesztettük utolsó esélyünket, hogy módosíthassuk a Harms-jelentést a bulgáriai Kozloduj atomerőmű négy blokkjának leszerelésére nyújtandó közösségi pénzügyi támogatással foglalkozó jelentésről szóló plenáris szavazás alkalmával. Az Európai Parlament ma úgy döntött, hogy (2013-ig) 300 millió eurót biztosít Bulgária számára, jelenlegi, a Kozloduj erőmű 4 blokkjának leszerelését célzó programja folytatásához. Ez a Bulgária felé küldött pozitív jelzés késztette arra az előadót és a Zöldek/ az Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportjának tagjait, hogy tartózkodjanak a jogalkotási javaslatról szóló szavazáson. A Zöldeknek köszönhetően az Európai Parlament végre felismerte, hogy Bulgáriának aligha van elképzelése arról, hogyan oldja meg a nukleáris hulladék végleges elhelyezését. Mindazonáltal, a bolgár kormánynak - az Európai Néppárt, valamint a Szocialisták és Demokraták képviselőcsoportjainak segítségével - sikerült kiküszöbölnie minden olyan rendelkezést, amely azt támogatta volna, hogy valódi előrelépés történjen a végleges elhelyezéssel kapcsolatban. Az emberekre és a környezetre leginkább veszélyes anyagot jelenleg Oroszországba szállítják, oda, ahová a legtöbb sugárzó fűtőelemet exportálják. Mindazonáltal a Bizottság eredeti javaslatához képest az EP-nek sikerült a nyilvánosság nagyobb részvételét, nagyobb átláthatóságot és több ellenőrzési és jelentéstételi intézkedéseket biztosítania. Most meglátjuk, hogy ezek bármelyikét magáévá teszi-e a Tanács, amelynek döntő szava lesz ez ügyben, hiszen az atomenergiával kapcsolatos kérdésekben az EP-nek csupán konzultációs jogköre van. Viktor Uspaskich írásban. - (LT) Hölgyeim és uraim, csakúgy, mint a bulgáriai Kozloduj atomerőmű esetében, a litvániai Ignalina atomerőmű leszerelése is az Európai Unióhoz való csatlakozás egyik feltétele volt. Az Ignalina atomerőmű 2009-es leszerelése súlyosan kihatott Litvániára. Miután az ország 1991-ben visszanyerte függetlenségét, az Ignalina atomerőmű rendkívül nagy részt vállalt a gazdaságunkban, ez az erőmű biztosította országunk energiafogyasztásának több mint 70%-át. A leszerelés következtében arra kényszerültünk, hogy energiaexportőr státuszunkat feladva számos különböző energia importőreivé váljunk. Az Ignalina atomerőmű olcsó energiaforrás volt mind az ipar, mind a lakossági fogyasztók számára, és az exportnak köszönhetően bevételi forrást is jelentett a számunkra. A Kozloduj leszereléséhez hasonlóan az Ignalina eltűnése is azzal fog járni, hogy vállalkozások és munkahelyek szűnnek meg a helyi gazdaságban. Azért van szükség a Kozloduj és az Ignalina teljes európai uniós támogatására, hogy helyre lehessen igazítani az atomerőművek leszerelése kapcsán tapasztalt gazdasági és társadalmi nehézségek egy részét. Az elmúlt évek pénzügyi zűrzavara megrázta Litvániát csakúgy, mint sok uniós tagállamot, és messze elodázta annak reményét, hogy új, modernebb atomerőművet építhessünk a közeljövőben. Mindazonáltal, őrültség lenne részünkről, hogy teljesen feladjuk az atomerőműre vonatkozó terveinket. A nukleáris technológia semmi esetre sem az energiabiztonságot garantáló, vagy a természeti katasztrófák elleni csodaszer, de a hatékony és biztonságos nukleáris energia hozzájárulhat a hosszú távú stratégiai kihívások leküzdéséhez. Sophie Auconie írásban. - (FR) A régióinkban felhasznált Strukturális Alapoknak jobban össze kell fonódniuk a kutatást és innovációt elősegítő európai kölcsönökkel. A van Nistelrooij-jelentés hasznos ajánlásokat tartalmaz arra vonatkozólag, hogyan lehetne javítani mindezen kölcsönök felhasználását. Kétségtelen potenciál rejlik itt területeink finanszírozása és növekedése szempontjából. Hasonlóképpen, a különböző finanszírozási eszközök közötti nagyobb összhang csak jövedelmező lehet olyan időkben, amikor új lendületet kell, hogy adjunk a gazdasági tevékenységeknek. Végül, ezeknek az alapoknak mind részét kell képezniük az EU 2020 stratégia kivitelezésének. A jelentés színvonalát elismerve támogattam azt a szavazatommal. Maria Da Graça Carvalho írásban. - (PT) Az innovációt azáltal lehet regionális szinten a leghatékonyabban ösztönözni, ha közel hozzuk egymáshoz az olyan szervezeteket, mint az egyetemek, az állami kutató szervezetek vagy ipar, és ha támogatjuk a régiók közötti tudástranszfer területén való partnerségeket és a legjobb gyakorlatok egymás közötti cseréjét. A kohéziós politika az európai integrációs folyamat alapvető pillére, és egyike az EU legsikeresebb politikáinak; ösztönzi az egymástól egyre különbözőbb régiók konvergenciáját, a gazdasági növekedést és a munkahelyteremtést. A tudásháromszög sikeres modelljeinek elősegítése és alkalmazása létfontosságú, csakúgy, mint az innovációs regionális stratégiai kutatási keretek fenntartható fejlesztésének biztosítása, a vállalkozásokkal, a kutatóközpontokkal, az egyetemekkel és állami hatóságokkal együtt. Szeretném hangsúlyozni a regionális versenyképesség tudásalapú mobilizációjában élen járó regionális "fürtök” potenciálját, valamint e "fürtök” fejlesztésének bevonását mind a versenyképességi és innovációs programba, mind a 7. keretprogramba. A tudás- és innovációs közösségek jelentőségére is szeretném felhívni a figyelmet, amelyeket az európai átláthatósági kezdeményezés keretén belül hoztak létre, amely Európán belül összekapcsolja a legfőbb regionális tudásalapú "fürtöket”. Felszólítok arra, hogy a strukturális alapokon keresztül támogassuk a regionális "fürtökön” belüli tudáscserét, mivel ezek a "fürtök” nagyszerű lehetőséget jelentenek, különösen a hátrányos régiók számára. Diogo Feio írásban. - (PT) Úgy vélem, helyénvaló elemezni, hogyan követték a tagállamok és a régiók nemzeti stratégiai hivatkozási kereteikben (NSRFs) és operációs programjaikban a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatások irányadó keretét, és különösen a tudás és az innováció növekedést célzó javításáról szóló1.2 iránymutatást. Egy efféle elemzés lehetővé tenné számunkra, hogy még specifikusabban lássuk, mit tettünk eddig, és milyen kihívások várnak még ránk ezen a téren, amely egyre jelentősebb helyet foglal el tennivalóink közt. Válság idején nem csak, hogy előnyös, de kifejezetten kívánatos is elkerülni a felesleges és duplán végzett dolgokat: úgy vélem, fontos, hogy alapos értékelést végezzünk arról, miként kapcsolódik össze a kohéziós, a kutatási és innovációs politika az őket szolgáló eszközökkel (a Strukturális Alapokkal, a Hetedik Kutatási és Fejlesztési Keretprogrammal és a Versenyképességi és Innovációs Keretprogrammal) annak érdekében, hogy hatékonyabbak és produktívabbak legyenek. José Manuel Fernandes írásban. - (PT) A kutatás és az innováció kiemelt területek, és nélkülözhetetlenek az európai gazdaság versenyképessége és sikere érdekében a jelenleg érzékelhető globális válság és kiélezett verseny idején, és amikor egyre nagyobb erőfeszítéseket kell tenni az olyan problémák leküzdése érdekében, mint az éghajlatváltozás vagy a területi kohézió. A jelenlegi válság tovább növeli a regionális egyenlőtlenségeket, és súlyosbítja a leghátrányosabb helyzetű régiók gazdasági és társadalmi körülményeit. Ennek fényében támogatom az állásfoglalást, amely hangsúlyozza, hogy az új üzleti projektek támogatáshoz és finanszírozáshoz jutásának, valamint a kis- és középvállalkozások fellendítésének érdekében sürgősen szükség van a strukturális alapokhoz való hozzáférés hatékonyabbá, rugalmasabbá és egyszerűbbé tételére. Ez az EU területi kohéziója szempontjából rendkívül aktuális és lényeges stratégia, mivel egyben azt is biztosítja, hogy e válság lehetőséget adjon arra, hogy tőkét kovácsoljunk az erősségeinkből, és javítsuk hatékonyságunkat az erőforrásaink jövedelmezősége terén. Petru Constantin Luhan írásban. - (RO) Megszavaztam ezt a jelentést, mivel a kutatás, a fejlesztés és az innováció olyan kulcsfontosságú tényezők, amelyek segíthetik az Európai Uniót abban, hogy gyorsabban és erősebben lábaljon ki a jelenlegi gazdasági válságból, úgy, hogy eközben kitűzött gazdaságfejlesztési céljait is megvalósítsa. Ennek megvalósításához következetes, célirányos és megalapozott intézkedésekre van szükség. Mindazonáltal úgy vélem, hogy figyelembe kell venni a régiók eltérő szociális és gazdasági jellemzőit. Az aktuális helyzetnek megfelelően korlátokat kell elfogadni, és célokat kell kitűzni, és a helyi, regionális és országos ügynökségekkel egyeztetve követelményeket kell megállapítani. Andreas Mölzer írásban. - (DE) Az innováció fontos, de nem diktálható felülről úgy, ahogy arra az Európa 2020 próbál kísérletet tenni. Támogatási programok segítségével azonban lehet támogatni. Annak nem sok értelme van, hogy a támogatást igénylők a különböző támogatást nyújtó intézmények és szabályok erdejével találják szembe magukat azért, mert nem létezik koordináció az EU és a tagállamok között. Minden egyes lépés, amelyet az egyszerűsítés felé teszünk jó, feltéve, hogy nem nyitunk meg vele visszaélési lehetőségeket. A jelentésben ismertetett megközelítés számomra jónak tűnt, így mellette szavaztam. Nuno Teixeira írásban. - (PT) A kohéziós politika az európai integráció folyamatának létfontosságú pillére, és egyike az EU egyik legsikeresebb politikáinak; célja, hogy elősegítse a régiók közötti konvergenciát, és hogy a strukturális alapok forrásainak felhasználásával ösztönözze a növekedést és a foglalkoztatást. A jelenlegi 2007-2013-as időszakban a rendelkezésére álló pénzügyi forrásokból minden tagállam jelentős részt fordított az innovációra és a fejlesztésre. Úgy vélem, hogy a kohéziós politika alkalmas arra, hogy összhangot teremtsen a kutatási és innovációs politikák között a kapacitásnövelés, a hálózatépítés és a tudástranszfer terén. Az alapok jobb felhasználása nagyobb kutatási, tudás- és innovációs kapacitást jelent, a közpolitikák tervezése és kivitelezése céljából működő partnerségek területi aspektusának megerősítésével. Ez a jelentés olyan kezdeményezés, amelyet támogatok, mert úgy vélem, hogy a tudásalapú társadalom elérésének nagyobb hatékonysága céljából elengedhetetlenül fontos, hogy összhangot teremtsünk a kutatásnak és innovációnak fenntartott strukturális alapok és a Hetedik Kutatási és Fejlesztési Keretprogram között. Sophie Auconie írásban. - (FR) Én megszavaztam azt az állásfoglalást, amelyet az Európai Parlament Gazdasági és Monetáris Bizottsága elfogadott. Államháztartásaink hosszú távú fenntarthatósága napjainkban alapvetően fontos az európai gazdasági és fiskális politika hitelességének megőrzéséhez. A görög válság bizonyította ezt. A piacokkal és a hitelminősítő ügynökségekkel szembesülő közhatalmaknak bizonyságot kell adniuk felelősségtudatukról. Ennek szükségességét napjaink és az elkövetkezendő évek demográfiai valósága is alátámasztja. Ezért határozottan elutasítottam az előadó, Liem Hoang Ngoc úr által támogatott álláspontot, amely arra szólít föl, hogy tartsuk fenn a költségvetésihiány-politikát. Napjainkban feltételeznünk kell, hogy számos tagállam államháztartása nem fenntartható, és vennünk kell a bátorságot, hogy orvosoljuk ezt. Ha nem is süllyed még a hajónk, itt az ideje, hogy gondoskodjunk biztosítékokról. Françoise Castex írásban. - (FR) Május 20-án, csütörtökön, az Európai Parlament szocialista képviselője, Liem Hoang Ngoc úrnak az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságáról szóló jelentéséről tartott szavazáson a Nép Mozgalom Uniója (UMP) és a MoDem pártok képviselői lelkesen voksoltak egy szövegre, amelyet az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) képviselőcsoport és a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért képviselőcsoport sorról sorra módosított, hogy neoliberális kiáltvánnyá alakítsa át. Ezt a szöveget, amely sérti Európa polgárait, nem szavaztam meg. Az UMP és a MoDem a fenntarthatatlan hiányok szellemét idézi annak igazolására, hogy 2011-től Európa-szerte példátlan megszorító intézkedések lépnek életbe. Javasolják a Stabilitási Paktum Társadalmi Regressziós Paktummá alakítását. Ebben a szövegben a jobboldal odáig megy, hogy elutasítsa egy európai állami hitelminősítő ügynökség létrehozását, míg a magánügynökségek nagy zajt csapva spekulatív támadásokat intéznek az euróövezet államai ellen. Azt azonban elfelejti, hogy a költségvetési hiányok növekedése elsősorban a válság, a banki mentőcsomagok és a neoliberális politikák kudarca miatt következett be. És ma a jobboldal mindezért a polgároknak nyújtja be a számlát. Nikolaos Chountis írásban. - (EL) Az óriási költségvetési hiány és államadósság, amellyel sok uniós tagállamnak szembe kell néznie, valóban lényeges probléma, mivel ennek eredménye az a pénzügyi válság, amelyet napjainkban élünk, és amelyet mindannyiunknak kezelnünk kell. E pénzügyi rendellenességek okai azonban nem azok, amelyeket az előadó megnevezett. Az állami költségvetések azért siklottak félre, mert: a) az állami kiadások (szociális kiadások, a növekedés ösztönzésére szolgáló kiadások) minden válság idején nőnek, b) a kereskedelmi bankokat megmentették és c) nőtt az adóverseny, amely eredménye az volt, hogy az elmúlt húsz évben világosan csökkentek a társasági adók. Ebből kifolyólag a mi tényelemzésünk teljes mértékben különbözik az előadóétól, aki úgy véli, hogy a kormányok felelősek a pénzügyi kisiklásokért. George Sabin Cutaş írásban. - (RO) Tavaly a költségvetési hiány a GDP 6,3%-át, az államadósság a GDP 78,7%-át tette ki az euróövezetben, amely sokkal magasabb arány, mint amit a Növekedési és Stabilitási Paktum előír. A Növekedési és Stabilitási Paktum korlátai megmutatkoztak a jelenlegi válságban, mivel nem bizonyult megfelelő eszköznek a nemzeti gazdaságok harmonizációjához. Ezért támogatom a Paktum felülvizsgálatát, és azt, hogy alternatív mechanizmusokat keressünk az EU-n belüli gazdaságok konvergenciájának helyreállítása céljából, hogy felállítsunk egy európai állami hitelminősítő ügynökséget, valamint, hogy szorosabban összehangoljuk a tagállamok költségvetési és monetáris politikáját. Tulajdonképpen kedvező lépésnek tartom az Európai Központi Bank múlt heti döntését, miszerint vásárol az euróövezet kormányai által kibocsátott kötvényeket. Azért döntöttem úgy, hogy nem szavazom meg az államháztartások
{'language': 'hu'}