Nevarnost zaprtja ladjedelnice v Gdansku (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o nevarnosti zaprtja ladjedelnice v Gdansku.
Charlie McCreevy
komisar. - Gospod predsednik, to temo obravnavam v imenu kolegice gospe Kroes, komisarke za konkurenco.
Komisija ne namerava zapreti ladjedelnice v Gdansku. Ladjedelnica v Gdansku je imela ključno vlogo v evropski zgodovini ter v boju za svobodo in ponovno združitev Evrope. Želimo si, da bi ladjedelnica začela izvajati resnično daljnosežno prestrukturiranje, da bi postala uspešna družba, sposobna konkurirati z lastnimi dosežki v EU in na svetovnem ladjedelniškem trgu.
V zadnjih desetletjih se je ladjedelniška industrija prestrukturirala po vsej Evropi. Komisija se dobro zaveda, da je bil to za veliko ladjedelnic in regij težek proces. Veliko ladjedelnic je bilo zaprtih in treba je bilo zmanjšati ladjedelniško zmogljivost. Kadar je bila za to prestrukturiranje uporabljena državna pomoč, je morala Komisija izvajati svojo odgovornost v okviru Pogodbe in zagotoviti neizkrivljanje enakih konkurenčnih pogojev med ladjedelničarji v Evropski uniji.
Komisija ima zdaj enako odgovornost v zvezi s posredovanjem v zadevi Gdansk. Pogoji, pod katerimi je državna pomoč za družbe v težavah v skladu s Pogodbo, so jasno določeni v smernicah Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah.
Z ustreznim prestrukturiranjem ladjedelnice v Gdansku se je odlašalo veliko let; javni denar se ni namenil vzpostavljanju trajnih delovnih mest, ampak ohranjanju družbe, ki bi pod običajnimi tržnimi pogoji prenehala delovati.
Cilji Komisije v zvezi s tem so triplastni. Prvič, zagotoviti, da bo prestrukturiranje ladjedelnici v Gdansku omogočilo sposobnost preživetja. To bi lahko povzročilo zmanjšanje njenih dejavnosti, vendar bi sčasoma privedlo do nastanka manjše, ampak učinkovitejše ladjedelnice, sposobne samostojnega delovanja.
Drugič, za omejitev izkrivljanja enakih konkurenčnih pogojev in kakršnih koli nevarnosti, ki jih državna intervencija povzroča evropskim konkurentom, je treba zmanjšati proizvodno zmogljivost ladjedelnice. Prav tako je treba k načrtu prestrukturiranja precej prispevati iz lastnih sredstev, vključno s prodajo premoženja, ki ni bistveno za preživetje ladjedelnice, ali iz zunanjega financiranja pri tržnih pogojih.
Tretjič, zagotoviti je treba enako obravnavanje. Ladjedelnice v drugih državah ter tudi druge poljske ladjedelnice so morale precej zmanjšati svoje zmogljivosti. Ladjedelnica v Gdansku ne more biti izjema.
Druge države članice so za premagovanje težkega prehodnega obdobja in za podporo prizadetih regij uporabile strukturne sklade ter druge oblike pomoči EU. Poljske organe smo večkrat opozorili na to možnost.
Komisija je in bo ostala v tesnem in konstruktivnem dialogu s poljskimi organi, da se opredelijo nadaljnji ukrepi, v okviru katerih se upoštevajo pogoji za združljivost državnih pomoči in se državna pomoč lahko odobri. Ta postopek je v izvajanju.
Ladjedelnica v Gdansku si zasluži trajno prihodnost z razvojem novega in trajnostnega položaja v konkurenčni ladjedelniški industriji EU.
Janusz Lewandowski
v imenu skupine PPE-DE. - (PL) Gospod predsednik, kot poslanec Evropskega parlamenta iz Gdanska menim, da imam dvojno odgovornost: prvič, za usodo 3 000 delovnih mest in podjetje, ki ima na Poljskem simbolni status, ter drugič, za zagotavljanje, da ravnamo v skladu z načeli racionalnega gospodarstva, ki je temelj Evropske skupnosti in je omogočilo, da milijoni evropskih prebivalcev v Evropi živijo v blagostanju. Zato menim, da današnja razprava ne bo politično obarvana. Politika preveč zaznamuje vprašanje ladjedelnice v Gdansku. Do zdaj je politika preveč izkoriščala ladjedelnico. Verjamem, da bo to napredek v smeri najboljših možnih rešitev.
Menim tudi, da so ti nameni spodbudili radikalno levico v parlamentu, da je pozvala k tej razpravi, vendar poudarjam, da niso idealisti, ki si prizadevajo za sistem družbenega zadovoljstva, ampak pravi socialisti, ki jih na Poljskem imenujejo nekdanji komunisti in so iz političnega maščevanja že dvakrat zaprli ladjedelnico v Gdansku ter s tem ogrozili njeno ekonomsko verodostojnost, pri čemer je to tudi eden izmed vzrokov za trenutne težave.
Videl sem kolektivno navdušenost, ko sem se avgusta 1980 pridružil stavki, ki je bila povod za ustanovitev gibanja Solidarnost, ki se mu je pozneje priključilo 10 milijonov ljudi. Vem, da so danes med 3 000 ladjedelniškimi delavci ljudje, ki so takrat tvegali svoje življenje v imenu človeškega dostojanstva, človekovih pravic in drugih vrednot, ki so vključene v standarde Evropske unije. To so storili pogumno, vendar tudi premišljeno in brez uporabe nasilja. Zato je lahko ta pristop, ki ni vključeval nasilja, instrumenta terorja, naše vodilo v enaindvajsetem stoletju.
Seveda si želim, da bi večja središča delavcev - ladjedelnice, rudniki in jeklarne, ki so bili steber Solidarnosti - večjo podporo namenila stvari, za katero si prizadeva ta ladjedelnica, ter postala primer gospodarskega uspeha na prostem trgu. Vendar bo to zelo težko ali celo nemogoče doseči v kratkem času, kot so pokazale izkušnje večjih središč težke industrije v zahodni Evropi, ki so potrebovala več desetletij, da so si gospodarsko opomogla. To še zlasti velja za ladjedelništvo, ki se sooča s konkurenco iz daljnega Vzhoda, Koreje, Kitajske in Vietnama, kjer so nizki stroški dela in predvsem številne odkrite in prikrite oblike državnega posredovanja odločilen dejavnik.
Želim, da se Evropska komisija zaveda zapletenosti položaja in to upošteva, drugače se bo v naši državi razširilo nezadovoljstvo in uveljavil politični populizem. Razumem nezadovoljstvo ladjedelniških delavcev, ki se zavedajo, kaj jim dolgujemo zaradi njihovega prispevka zgodovini, in ki se, kot pravijo, soočajo z neizprosno birokracijo. Nezadovoljna je tudi Evropska komisija, ki se ukvarja z izredno ognjevito in uporno ustanovo, ki bi marsikateremu organu oblasti povzročala preglavice. Prepričan sem, da delavci ne smejo biti kaznovani za neprimerno ali nespretno reševanje težav s strani vlade. Prepričan sem tudi, da sporazum temeljiti na dolgoročni viziji in ne hitro narejenih načrtih. Dolgoročna vizija pomeni vlagatelja, ki bo sporne suhe doke zamenjal s sodobno tehnologijo. Menim, da je današnja razprava korak prav v to smer.
Bogusław Liberadzki
v imenu skupine PSE. - (PL) Gospod predsednik, primerno je, da razpravljamo o ladjedelnici v Gdansku. Za to obstajata dva pomembna razloga: prvič, obletnici podpisa sporazuma v Szczecinu 30. avgusta 1980 in v Gdansku 31. avgusta 1980 ter drugič, trenutni finančni položaj ladjedelnice v Gdansku.
Ladjedelnica v Gdansku je simbol zgodovinskih sprememb na Poljskem ter velikih sprememb, ki so se zgodile v Evropi in svetu. Tukaj se je vse začelo. Poleg tega je ladjedelnica v Gdansku tista, ki so jo leta 1980 obiskali svetovni voditelji, da bi pozvali k vztrajnosti v boju. Tukaj so se ljudje borili tudi za človekove pravice, svobodo izražanja, svobodne sindikate, človeško dostojanstvo in razvoj v skladu s takratno Evropsko gospodarsko skupnostjo.
Zato je živ spomenik, na katerega moramo biti ponosni, vendar je tudi ladjedelnica; mogoče je zdaj v prvi vrsti podjetje, ki izdeluje ladje. Na to so nas opozorili delavci ladjedelnice pred tednom dni v Bruslju. Niso govorili o zgodovinskih dolgovih, ampak o ekonomskih zadevah, svojem življenju in delu. Ladjedelništvo je svetovna industrija. Ladje je mogoče brez težav kupiti v Aziji in jih ni treba nujno kupiti v Evropi.
Glede na pravkar povedano, komisar, se pri sprejemanju odločitev v zvezi s konkurenčnostjo ne smemo osredotočiti samo na tako imenovano pošteno konkurenco v EU. Potrebujemo globalni pristop, pri čemer moramo ladjedelniško industrijo v Evropski uniji obravnavati v okviru svetovnega konkurenčnega okolja in nato določiti vse pogoje v zvezi z delovanjem ladjedelnic v EU, vključno z ladjedelnicama v Gdansku in Szczecinu.
Tržna pravila EU so sprejemljiva in sprejeta kot načelo, vendar morajo zlasti zadevati posamezne subjekte, pri čemer morata biti njihov način izvajanja in časovni načrt realna. Zato obstajajo določeni dvomi o tem, da je privatizacija sredstvo za dosego cilja, in sicer privatizacija kot cilj, ki ga je treba doseči do določenega datuma. Zato pozivam poljsko vlado, da tesno sodeluje s Komisijo, ter vodstvo ladjedelnice, da učinkovito upravlja s podjetjem.
Bronisław Geremek
v imenu skupine ALDE. - (PL) Gospod predsednik, veseli me, da Evropski parlament danes razpravlja o tej zadevi, in pozdravljam to pobudo. Zahvaljujem se komisarju McCreevyju za njegovo današnjo izjavo in menim, da je zelo pomembno, da Evropsko unijo obravnavamo kot skupnost.
Ob vstopu v Evropski parlament gremo mimo kipa, skulpture, z napisom L'Europe a un coeur, Evropa ima srce. To v političnem jeziku označuje moč evropskega socialnega modela. Pred 27 leti so se delavci ladjedelnice v Gdansku uprli komunističnemu režimu ter napovedali boj za kruh in svobodo. Želeli so znova osmisliti človeško delo in osvoboditi gospodarstvo državnega monopola. Ta zgodovinska ladjedelnica se zdaj sooča z drastičnim priporočilom Evropske komisije, da naj za dve tretjini zmanjša proizvodnjo in v vsakem primeru zapre dva suha doka.
Menimo, da je treba v teh razmerah sprejeti naslednje ukrepe: Prvič, zapreti samo en suhi dok ter s tem ladjedelnici omogočiti večjo donosnost. Drugič, omogočiti čas za racionalizacijo upravljanja ladjedelnice, ker sedanje upravljanje ni ustrezno (da bo ladjedelnica postala donosna in 3 000 delavcev ne bo izgubilo dela). Tretjič, upoštevati, da je ladjedelnica v Gdansku pomemben evropski spomenik, ki priča o tem, da je solidarnost ena izmed temeljnih vrednot Evropske unije.
Vendar Evropske institucije ne morejo prezreti te odločitve. Pri sprejemanju pragmatičnih odločitev se moramo zavedati, da gradimo Unijo za ljudi in zahvaljujoč ljudem. Moč Evrope je odvisna od inovativnosti in konkurenčnosti, vendar tudi od sočutja do šibkejših in tistih v manj ugodnem položaju. Menim, da je to tudi smisel liberalnega sporočila o svobodi. Spominjam se generacij Evropejcev iz vseh držav članic Evropske unije, ki so ponosno in z upanjem nosili značko sindikata Solidarnost. Nekateri izmed njih so tudi v tem Parlamentu. Kot generacija, ki gradi evropsko enotnost, se morajo zavedati zgodovinskega pomena ladjedelnice v Gdansku.
Marcin Libicki
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, delavce iz ladjedelnice sem spremljal na pogovorih s komisarjema Kroesom in Špidlo. Spremljal sem jih tudi, ko so nastopili pred Evropsko komisijo in prosili Evropo za pomoč. Ladjedelnica v Gdansku se je rešila iz največjih finančnih težav in ponovno ustvarja dobiček. Velika napaka bi bila, če zdaj zaradi velikih finančnih omejitev ne bi mogla ustvarjati dobička in doseči uspeha kljub prizadevanjem delavcev in vseh nas.
Poudariti želim tudi zgodovinski vidik. Če ne bi bilo gibanja Solidarnost, ki se je začelo v ladjedelnici v Gdansku, ne bi bilo združene Evrope 27 držav, Evrope, ki je ne ogroža jedrska vojna. To si moramo zapomniti vsi, tudi navzoči politiki.
Izpostaviti želim še to, da se vsi, ki so do zdaj govorili o tej zadevi, in menim, da tudi tisti, ki še bodo, strinjajo o tem vprašanju, ne glede na njihovo politično prepričanje. To je treba upoštevati.
Francis Wurtz
v imenu skupine GUE/NGL. - (FR) Gospod predsednik, pozdravljam dejstvo, da so se moji kolegi na konferenci predsednikov strinjali z mojim predlogom, da se Komisijo pozove, da pred sprejetjem kakršne koli odločitve o prihodnosti ladjedelnice v Gdansku v parlamentu poda izjavo.
Generalni direktorat za konkurenco za ponazoritev svojega mnenja ni potreboval tega novega primera. Deležen je bil že tolikšnega nasprotovanja, da ga veliko opazovalcev, ki jih ne moremo obtožiti protiliberalizma, že nekaj časa obravnava kot dogmatičnega. V tem primeru načrt prestrukturiranja velja za prepričljivega le, če predvideva odpust 1 000 delavcev. Že večkrat je bilo podjetjem v težavah rečeno, da bodo morala vrniti pomoč, ki jo potrebujejo za preživetje, če ne bodo odpustila na stotine zaposlenih. Kar zadeva ta primer, povejte nam, katera ladjedelnica posluje brez subvencij. Zagotovo je treba za dodelitev subvencij določiti pogoje. Vendar je težava v tem, da posledice teh pogojev vedno najbolj občutijo delavci.
Čeprav komisarji za konkurenco, ki sem jih poznala, niso bili vedno znani po rahločutnosti in razumevanju socialnih vprašanj, je tokrat vodilni generalni direktorat Komisije s svojo brezbrižnostjo do političnih vprašanj in socialnih težav šel še dlje. Ali se Komisija zaveda političnih posledic sporočila, ki ga z ogrožanjem obstoja simbola Poljske pošilja ljudem v tej novi državi članici le tri leta po njenem pristopu? Očitno je to zadnja skrb varuhov proste in neizkrivljene konkurence. Menijo, da lahko najprej proslavljajo ključno vlogo ladjedelniških delavcev v boju za svobodo, zgodovinsko vlogo, kot je rekel gospod McCreevy, in nato uvedejo železne zakone prostega trga.
Še vedno je čas, da preprečimo to neodgovorno ravnanje. Menim, da je treba začeti pogajanja s poljskimi sindikati v okviru Evropske zveze kovinarjev. Treba je jasno določiti dejanski znesek pomoči, namenjen tem ladjedelnicam, in predvsem rešitev, s katero bi se izognili izgubam delovnih mest.
Poleg tega je ta primer, ki ponazarja absurdno omejenost meril, uporabljenih v imenu preprečevanja izkrivljanja konkurence, okrepil mnenje moje politične skupine, da pred sprejetjem končne odločitve o evropski pogodbi potrebujemo temeljito, javno in obsežno razpravo o ciljih Unije ter o tem, ali so ti cilji v skladu z izvajanimi politikami.
Zgodba o ladjedelnicah v Gdansku je opomin, da je politična struktura, ki ni sposobna odpraviti svojih protislovij, obsojena na propad. Ta lekcija je še vedno aktualna in nekateri evropski voditelji bi morali o tem razmisliti.
Witold Tomczak
v imenu skupine IND/DEM. - (PL) Gospod predsednik, zaprtje dveh od treh suhih dokov na predlog Komisije ter možnost, da bo treba državno pomoč vrniti, je velika napaka. Ne upošteva številnih dejavnikov, vključno s prejšnjimi dejanji nepoštenih politikov in podjetnikov, ki so želeli priti do nepremičnin in zemljišč v središču mesta. Nepoštena privatizacija ladjedelnice je v sodnem postopku.
Komisija o tem nima zanesljivih informacij. Prestrukturiranje ladjedelnice je že bilo izvedeno, pri čemer je bilo odpuščenih na tisoče delavcev in zaprtih sedem od desetih suhih dokov. Zdaj ladjedelnica dosega pozitivne finančne rezultate. Zaprtje dveh suhih dokov bi uničilo ta dobiček in dosežek. Ladjedelnice v starih državah članicah so prejele znatno državno pomoč, medtem ko je ladjedelnica v Gdansku ni prejela. S tem niso zagotovljeni enaki konkurenčni pogoji in niso upoštevane razlike v metodah, uporabljenih za izračun donosnosti ladjedelnic.
Ta udarec ladjedelnici v Gdansku slabi tudi celotno ladjedelniško industrijo v EU. Opozarjam vas, da je delež mednarodnega ladjedelništva EU trikrat manjši od deleža Južne Koreje, ki subvencionira svojo ladjedelniško industrijo. To kaže na pomanjkanje zanimanja Komisije za dolgoročne gospodarske interese EU. Nameni Komisije so v nasprotju s cilji lizbonske strategije.
Delavci ladjedelnice v Gdansku so se borili za solidarnost, ki ne vključuje nasilne odprave konkurence. Solidarnost ni le geslo in ne pomeni le sočutje, ampak odgovornost, poštenost in soočenje z resnico. Ali Evropska unija še spoštuje te vrednote?
Maciej Marian Giertych
(PL) Gospod predsednik, ladjedelnica v Gdansku je za Poljsko zelo pomembna. Ni le podjetje, ampak tudi politični simbol. V času komunizma so jo poskusili uničiti. Takratnim organom ladjedelnice zaradi političnega ukrepanja delavcev in podpore celotnega naroda ni uspelo zapreti. Delavci se zavedajo posebnega pomena ladjedelnice in se na grožnje odzivajo tako kot v preteklosti - s protestom. Ne bi bilo prav, če bi podjetje, ki se je uspešno branilo pred komunizmom, propadlo zaradi pritiskov direktiv Evropske unije.
Bistveno je, da podjetje ostane ladjedelnica ter del ladjedelniške industrije. Z zmanjšanjem števila suhih dokov iz treh na enega ladjedelnica dolgoročno ne bo mogla ustvarjati dobička kot ladjedelnica. Da bo lahko kot ladjedelnica še naprej poslovala z dobičkom, potrebuje vsaj dva suha doka.
Poljska deluje v skladu z veljavnimi finančnimi pravili, vendar vemo, da ladjedelništvo ni tako občutljiv sektor gospodarstva EU, da bi pomoč ladjedelnici v Gdansku izkrivila konkurenco. Komisija mora upoštevati poseben značaj ladjedelnice v Gdansku in jo posebej obravnavati. Kot simbol boja proti komunistični oblasti, ladjedelnica v Gdansku mora ostati ladjedelnica.
Józef Pinior
(PL) Gospod predsednik, ladjedelnica v Gdansku je pomemben evropski simbol, kjer so avgusta 1988 poljski delavci pod vodstvom Lecha Walese začeli stavko za svobodo in pravico. Ladjedelnica je za delavsko gibanje po svetu postala simbol boja za sindikat ter politične in državljanske pravice. Poudarjam, da je pobuda gospoda Wurtza, ki je omogočila današnjo razpravo v Evropskem parlamentu o nevarnosti zaprtja ladjedelnice v Gdansku, pomembna.
Ladjedelnico v Gdansku sem prvič podprl kot aktivist nezakonitega gibanja Solidarnost leta 1989, ko je vlada Mieczyslawa Rakowskega pod pretvezo slabih gospodarskih rezultatov ladjedelnico likvidirala. Na žalost je ladjedelnica v Gdansku postala tudi simbol propadanja težke industrije ter nemoči delavcev in sindikatov pri spopadanju s tem procesom; vzorčni primer vsega, kar je opredeljeno kot igralniški kapitalizem. Malo je ostalo od ponosne ladjedelnice, ki je bila rojstni kraj gibanja Solidarnost. Po letu 1989 se vladajoča stranka Solidarnost ni zmenila za usodo ladjedelnice. Podjetje je postalo mesto tržnih špekulacij, demagogije in populizma.
Po pristopu k Evropski Uniji so poljske ladjedelnice prejele državno pomoč. Ladjedelnica v Gdansku je začela prestrukturiranje in dokazuje, da lahko posluje z dobičkom. Zaradi sedanje zahteve Evropske komisije po zaprtju dveh od treh suhih dokov, ki jih ladjedelnica uporablja za izdelovanje ladij, bo ladjedelnica postala nedonosna in bo morala odpuščati delavce, kar bo prizadelo veliko družin. Ob sedemindvajseti obletnici podpisa avgustovskih sporazumov pozivam k preudarnosti v zvezi s tem primerom. Komisar, dosezimo razumen kompromis, s katerim bomo lahko načela enotnega trga, ki jih podpira Komisija, uskladili z interesi tri tisoč ladjedelniških delavcev. Rešimo ladjedelnico v Gdansku.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Gospod predsednik, ko Komisija razpravlja o ladjedelnici v Gdansku, kljub svoji pragmatičnosti pozablja na nekaj, kar je veliko pomembneje od denarja, in sicer zgodovino. Če ne bi bilo ladjedelnice v Gdansku, mene in veliko drugih poslancev iz srednje in vzhodne Evrope danes ne bi bilo tukaj. Če ne bi bilo sprememb, ki so se začele v ladjedelnici, bi bila danes Evropa, ki temelji na vrednotah kot so demokracija, svoboda, enakopravnost in spoštovanje človekovih pravic, simbol boja za katere je ladjedelnica v Gdansku, povsem drugačna. S stavkami v ladjedelnici se je začel propad komunizma.
Ni nam treba iskati simbola Evropske unije, ker je tukaj, in ne pozabite, da lahko v imenu povojne sprave med dvema državama na leto porabimo več kot 200 milijonov EUR za mesečno selitev v Strasbourg. Zakaj ne bi finančne podpore namenili tudi ladjedelnici v Gdansku, ki simbolizira konec hladne vojne in osvoboditev celotne srednje in vzhodne Evrope komunističnega jarma?
Zato vas pozivam: ne dovolimo zaprtja ladjedelnice, ne uničimo rojstnega kraja gibanja Solidarnost in ne ocenjujmo zgodovinske vrednosti ladjedelnice v eurih.
Mary Lou McDonald
Gospod predsednik, gospod komisar, sama sta priznala zelo pomembno politično simboliko ladjedelnic v Gdańsku in vsega kar predstavljajo. Seveda pa so ladjedelnice več kot samo simbolika. So temeljni kamen celotnega regionalnega gospodarstva, ker neposredno in posredno zagotavljajo na tisoče delovnih mest. Zaprtje ali propad ladjedelnic v Gdańsku bi lahko uničilo celotno regionalno gospodarstvo in s tem življenja nekaj sto tisoč ljudi.
Gospod komisar, govorili ste o pomenu konkurence in svobodnega trga. Rada bi vas slišala govoriti o pomenu teh delovnih mest. Rada bi, da priznate strateški pomen te ladjedelnice za Poljsko in te industrije za Evropsko unijo kot celoto. Mislim, da ta polemika ponovno razkriva pravila o državni pomoči in natančno usmerjenost politike EU. Mislim, da bi bilo ironično in skoraj tragično, če bi prišlo do propada ladjedelnice v Gdańsku in vsega kar simbolizira zaradi stroge politike EU, ki se zavzema za dinamičnost konkurence, tržno gospodarstvo - in, po moje, izključitev vsega ostalega.
Genowefa Grabowska
(PL) Gospod predsednik, nihče ne trdi, da pravila enotnega trga in konkurenčnosti niso gonilna sila pri zagotavljanju hitrega razvoja evropskega gospodarstva. Podjetja, ki ne bodo kos temu izzivu, bodo imela težave, vključno z likvidacijo, in očitno je, da bodo zaposleni v teh podjetjih protestirali.
Kljub temu moramo proteste poljskih ladjedelniških delavcev prejšnji teden, obravnavati posebej. V Bruselj niso prišli protestirat, da bi vzbudili sočutje ali prosili za denar. Želeli so protestirati proti odločitvi, ki bo po njihovem mnenju ogrozila delovanje ladjedelnice in zaradi katere bo na tisoče delavcev ostalo brez službe.
Za kaj se torej delavci zavzemajo? Ladjedelniški delavci, ki so bili v Bruslju, se zavzemajo za enake konkurenčne pogoje ter odločitev Komisije, ki temelji na zanesljivih in preverjenih informacijah, ker resničnost kaže, da si je ladjedelnica opomogla in lahko končno postane donosno podjetje. V podobnih primerih je zakonodaja EU omogočila dodatno pomoč. V Pogodbi so navedeni primeri takšne pomoči, ki je bila dodeljena vzhodnonemškim zveznim deželam.
Poudariti želim tudi, da to ni bil protest poljske vlade. Protestirali so državljani Evropske unije, ladjedelniški delavci z vso pravico do protesta, ki so se organizirali in nas prišli opozorit na krivično dogajanje. To moramo pozdraviti, ker tako gradimo civilno družbo.
Še zadnja stvar: njihov prihod v Bruselj dokazuje, da zaupajo Evropski uniji in da ji zaupa celotna poljska družba. Mi in Evropska unija moramo upravičiti njihovo zaupanje.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Gospod predsednik, prejšnji teden je delegacija poljskih ladjedelniških delavcev prišla v Bruselj protestirat proti odločitvi Komisije o zaprtju dveh suhih dokov, ker bi to povzročilo masovno odpuščanje. Ladjedelniški delavci menijo, da je pristop Komisije k obravnavanju vprašanja ladjedelnice prestrog in nepravičen. Po pogovorih s komisarjema Kroesom in Špidlo so se ladjedelniški delavci na Poljsko vrnili polni upanja. Komisija mora, kot je napovedala, znova temeljito preučiti položaj ladjedelnice.
Dodajam, da je od pristopa Poljske k Evropski uniji državo zapustilo približno milijon ljudi, ki so v tujino odšli iskat delo, in ta številka narašča. Če bo Evropska komisija vztrajala pri svoji odločitvi, bo delo neizogibno izgubilo na tisoče ladjedelniških delavcev, ki se jim je zdaj uspelo uveljaviti na konkurenčnem trgu.
Nekatere skrbi pristranskost Komisije in njena podpora drugemu ladjedelniškemu lobiju. Prepričan sem, da je možno najti zadovoljivo rešitev za obe strani kljub številnim pogosto nasprotujočim si predpisom. Zato tudi jaz pozivam k spremembi odločitve proti ladjedelnici in obravnavi ladjedelnice v Gdansku ne le kot navadnega podjetja, ki izdeluje ladje, ampak tudi kot nacionalnega in evropskega simbola.
Charlie McCreevy
komisar. - Gospod predsednik, rad bi poudaril, da Komisija razume zgodovinski pomen ladjedelnice v Gdańsku in občutljivost zadeve. Vsi se strinjamo glede cilja, da je treba ladjedelnico v Gdańsku prestrukturirati v trajno ladjedelnico. Ta proces želi Komisija spodbuditi.
Komisija je temu zavezana ob hkratnem zagotavljanju enakih konkurenčnih pogojev na evropskem ladjedelniškem trgu in doslednosti pri obravnavanju podjetij, ki so v postopku prestrukturiranja. Želim pa, da bi sedanje razprave med poljskimi organi in Komisijo lahko privedle do zadovoljivega izida.
Predsednica
Ta razprava je končana.
(Seja je bila prekinjena ob 11.15 in se je nadaljevala ob 11,30.)

{'language': 'sl'}