Al cincilea raport privind coeziunea și strategia pentru politica de coeziune după 2013 - Punerea în aplicare a programelor politicii de coeziune pentru perioada 2007-2013 - Agenda urbană europeană și viitorul acesteia în cadrul politicii de coeziune - Obiectivul 3: viitoarea agendă a cooperării transfrontaliere, transnaționale și interregionale - O eficacitate sporită a FEDER și a celorlalte fonduri structurale (dezbatere) Președinte Următorul punct pe ordinea de zi îl reprezintă dezbaterea comună privind următoarele rapoarte: raportul elaborat de Markus Pieper, în numele Comisiei pentru dezvoltare regională, referitor la cel de-al cincilea Raport privind coeziunea al Comisiei și strategia pentru politica de coeziune după 2013;- raportul (A70111/2011) elaborat de Miroslav Mikolášik, în numele Comisiei pentru dezvoltare regională, referitor la raportul pentru anul 2010 privind punerea în aplicare a programelor politicii de coeziune pentru perioada 2007-2013;- raportul elaborat de Oldřich Vlasák, în numele Comisiei pentru dezvoltare regională, referitor la Agenda urbană europeană și viitorul acesteia în cadrul politicii de coeziune; raportul elaborat de Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, în numele Comisiei pentru dezvoltare regională, referitor la Obiectivul 3: o provocare pentru cooperarea teritorială - viitoarea agendă a cooperării transfrontaliere, transnaționale și interregionale; raportul elaborat de Georgios Stavrakakis, în numele Comisiei pentru dezvoltare regională, referitor la situația actuală și sinergiile viitoare pentru o eficacitate sporită a FEDER și a celorlalte fonduri structurale. Markus Pieper raportor. - (DE) Dle președinte, aș dori să încep prin a spune că aș dori foarte mult să mi se aloce două minute pentru comentariile finale. Doamnelor și domnilor, Uniunea Europeană este o Europă a solidarității și susținătorul regiunilor europene. Astăzi, Parlamentul European trimite un semnal puternic către regiunile noastre. Dorim să ajutăm regiunile cele mai defavorizate pentru a stabili legături mai bune. Oferim sprijin regiunilor de frontieră, astfel încât Europa să se bucure de mai multă coeziune, și dorim să folosim potențialul tuturor regiunilor pentru a face Europa mai competitivă. Chiar dacă criza economică și financiară a eclipsat multe dintre aceste activități, politica structurală europeană va continua să ofere un stimulent puternic pentru creșterea economică și ocuparea forței de muncă. După anul 2013 vor trebui luate cu adevărat măsuri din cauza provocării schimbărilor demografice, a structurii în schimbare a economiei, a deficiențelor din sistemele noastre de transport, a începutului erei energiilor regenerabile și a creșterii discrepanțelor sociale. Arta politicii structurale va permite regiunilor să inoveze în scopul de a răspunde la aceste provocări și le va ajuta să se ajute singure. În același timp, Europa are nevoie de potențialul regional pentru a putea pune în aplicare strategia Europa 2020 și pentru a se asigura că aceasta se bucură de succes. Trebuie să ne asigurăm că avem finanțare corespunzătoare pentru toate aceste sarcini. Prin urmare, ne vom opune tuturor încercărilor de a elimina politica noastră structurală care se bucură de succes, indiferent dacă acestea sunt renaționalizare, fonduri noi pentru climă sau ocuparea forței de muncă sau orice alte măsuri de centralizare pe care le poate planifica Bruxelles-ul. Dorim să consolidăm principiul guvernanței pe mai multe niveluri. Responsabilitatea regiunilor pentru punerea în aplicare a obiectivelor europene aduce o valoare adăugată în sine. Am făcut o serie de propuneri în raport cu privire la modul în care Europa poate spori și mai mult această valoare adăugată. Solicităm mai multe resurse pentru îmbunătățirea infrastructurii în regiunile noastre de frontieră și pentru consolidarea rețelelor transeuropene. Dorim să investim mai mult în viitorul orașelor noastre și al zonelor noastre rurale și solicităm ca programele să fie mai bine coordonate. Este probabil ca o majoritate a Parlamentului să fie în favoarea unei categorii intermediare, cu rate ridicate de subvenție pentru regiunile mai puțin dezavantajate. Mă declar mai degrabă împotriva acestui lucru, deoarece va face ca eliminarea treptată să devină stagnare, ceea ce Consiliul nu-și poate permite. De asemenea, înaintăm propuneri îmbunătățite pentru creșterea eficienței și transparenței. Este foarte important să ne asigurăm că alocarea fondurilor este condiționată mai strict. Legislația UE trebuie să fie pusă în aplicare înainte ca banii UE să fie puși la dispoziție. Acest lucru se aplică achizițiilor publice și reglementării prețurilor. De asemenea, dorim să se introducă controale mult mai stricte în ceea ce privește alocarea de fonduri subvenționate. Dacă nu vom denunța în mod regulat statele membre în care au loc cele mai multe cazurilor de fraudă, ne vom pierde credibilitatea. Solicităm un angajament mai solid din partea Comisiei cu privire la monitorizarea utilizării fondurilor. Dle Lewandowski, vă rugăm să nu aveți prea multă încredere în statele membre. Asumați-vă responsabilitatea acreditării autorităților naționale de control, iar Parlamentul vă va oferi sprijinul său. În cele din urmă, aș dori să atrag atenția Comisiei asupra câtorva aspecte care nu sunt abordate în raport. Spre deosebire de proiectul de raport, nu mai solicităm reducerea cofinanțării, dar, și acesta este aspectul pe care aș dori să îl subliniez, nici nu cerem o majorare. De asemenea, raportul nu mai include propunerea noastră de fuziune a Fondului european de ajustare la globalizare cu Fondul social european. Cu toate acestea, vă rog să rețineți că nu dorim nici un Fond european de ajustare la globalizare independent. Vă rog să luați în considerare aceste două exemple, ca dovadă a faptului că Parlamentul este mult mai mult în favoarea reformei decât o sugerează raportul. Avem nevoie de reforma politicii noastre structurale pentru a ne asigura că UE rămâne puternică. În concluzie, aș dori să spun că în general mi-a făcut plăcere să lucrez la acest raport. Cu toate acestea, m-au supărat numeroasele situații de naționalism egoist care, din păcate, se reflectă în acest raport. Sunt nerăbdător să văd cum va fi tratat acest lucru în momentul votului. Vă mulțumesc foarte mult pentru atenție. Miroslav Mikolášik raportor. - Dle președinte, în primul rând aș dori să le mulțumesc tuturor deputaților implicați pentru interesantele contribuții, și în special raportorilor alternativi pentru cooperarea excelentă. S-au exprimat multe idei sugestive și relevante în amendamente, precum și în avize, astfel încât am acordat o atenție specială creării unei abordări echilibrate, care să poată reține cât mai mult posibil din esența și varietatea acestora. Elaborarea de rapoarte strategice reprezintă o nouă caracteristică a politicii de coeziune, introdusă în perioada actuală de programare 2007-2013. Odată cu raportul strategic pentru 2010, Parlamentul are prima ocazie de a analiza și evalua consecințele și rezultatele punerii în aplicare a politicii de coeziune. De asemenea, aceasta este o oportunitate de a exprima opinia Parlamentului cu privire la prioritățile de cheltuieli ale statelor membre și de a evidenția domeniile în care sunt necesare eforturi suplimentare, inclusiv abordarea de către Comisie a punerii în aplicare a politicii de coeziune și a exercițiului de elaborare de rapoarte strategice în sine. Raportul strategic pentru 2010 se axează în principal pe punerea în aplicare a programelor în cursul actualei perioade de programare și pe exercițiul de raportare strategică. Totuși, acesta prevede de asemenea mai multe perspective valoroase referitoare la viitorul politicii de coeziune. În primul rând, în ceea ce privește punerea în aplicare a programelor, volumul financiar raportat al proiectelor selectate este de 93,4 miliarde de euro, reprezentând mai mult de 27 % din resursele UE disponibile în perioada în cauză. Acest lucru poate fi considerat destul de rezonabil, având în vedere nu doar contextul de deteriorare gravă a situației socioeconomice în perioada 2008-2009 din cauza crizei mondiale, ci și reforma politicii de coeziune pentru perioada 2007-2013. Cu toate acestea, progresele variază semnificativ în funcție de țări și domenii, cu ratele de selecție totală de aproximativ 40 % în cazul a nouă state membre și sub 20 % în patru state membre. În mod evident încă există disparități economice, sociale și de mediu izbitoare între regiunile europene. Pe de altă parte, a existat o rată medie constantă a selecției proiectelor pentru cele trei obiective de convergență, competitivitate regională și ocuparea forței de muncă și cooperare teritorială europeană - și același lucru se aplică în categoriile destinate obiectivelor Strategiei de la Lisabona. Cele mai ridicate rate de absorbție pentru programele de mediu în cadrul obiectivului de cooperare teritorială europeană arată valoarea adăugată a cooperării transfrontaliere și interregionale - care prin urmare ar trebui să fie încurajată în viitor. Pe de altă parte, sunt necesare eforturi suplimentare în anumite domenii, în special pentru a îmbunătăți punerea în aplicare, pentru a evita întârzierile excesive, pentru a asigura o disciplină financiară mai strictă și pentru a spori sinergiile cu alte politici ale UE. În al doilea rând, în ceea ce privește raportarea strategică în sine, aceasta este un instrument pentru a reflecta în mod strategic și pentru a discuta dimensiunea tematică a politicii de coeziune, pe baza unor dovezi concrete furnizate de statele membre. Raportarea strategică este de asemenea o evaluare a procesului aflat în curs de desfășurare. Aceasta se efectuează în cursul perioadei de programare în scopul de a oferi o imagine de ansamblu a progreselor statelor membre în ceea ce privește atingerea obiectivelor UE și o bază utilă în funcție de care se îmbunătățească rezultatele. Raportul evidențiază astfel multe bune practici care pot contribui la îmbunătățirea calității exercițiului de raportare, sporind implicarea părților interesate din statele membre și îmbunătățind în cele din urmă eficiența punerii în aplicare. Voi încheia menționând doar una dintre multele bune practici, și anume utilizarea indicatorilor de bază de către toate statele membre. Oldřich Vlasák Dle președinte, aș dori să vă împărtășesc mai multe aspecte ale raportului pentru care sunt raportor, cu alte cuvinte raportul referitor la dimensiunea urbană a viitoarei politici de coeziune. Raportul se concentrează asupra orașelor și a rolului acestora în cadrul politicii de coeziune. Cu toate acestea, aș dori să încep prin a sublinia că acest lucru nu înseamnă că ar trebui să uităm de zonele rurale atunci când distribuim fondurile europene. Dimpotrivă, dezvoltarea sincronizată, atât a orașelor mari, cât și a comunităților rurale mici trebuie să meargă mână în mână. De altfel, am subliniat aceste teme în proiectele mele de amendamente la raportul dlui Siekierski referitor la viitorul politicii agricole comune. Aș dori să abordez mai multe aspecte în introducerea mea. În primul rând, trebuie să fim conștienți de faptul că orașele sunt o platformă importantă pentru punerea în aplicare a strategiei Europa 2020, din motive care includ importanța lor incontestabilă în dezvoltarea economică a regiunilor europene. Prin urmare, este esențial ca orașelor să le fie acordat un mandat puternic în punerea în aplicare a obiectivelor acestei strategii europene comune. În al doilea rând, aș dori să subliniez că în multe orașe trebuie să construim infrastructură de bază. În opinia mea, o soluție bună nu ar fi doar simpla renovare, ci și modernizarea și investițiile tehnologice în infrastructură, prin intermediul tehnologiilor informaționale. Atunci am putea fi siguri că într-adevăr va avea loc creștere economică accelerată și îmbunătățirea calității vieții în orașe. Ar trebui să acordăm prioritate doar unor astfel de investiții privind creșterea, din motive care includ principiul concentrării. În al treilea rând, aș dori să menționez tema parteneriatului. Parteneriatul este de multe ori un concept gol. Prin urmare, aș prefera să oferim orașelor un sprijin real și, în consecință, invit Comisia să impună statelor membre obligația de a implica reprezentanții politici din principalele orașe și federațiile de organisme locale și regionale în toate fazele procesului decizional din cadrul politicii de coeziune. Reprezentanții locali trebuie să aibă posibilitatea de a participa la negocierea acordurilor naționale de planificare pentru dezvoltare strategică. În al patrulea rând, și acesta este ultimul aspect principal din proiectul de raport pe care aș dori să îl menționez astăzi, avem instrumentele de inginerie financiară. S-au spus deja multe lucruri pe tema inițiativei JESSICA. Cu toate acestea, în realitate nu se întâmplă prea multe lucruri. Prin urmare, aș dori să invităm Comisia să evalueze situația cu aceste instrumente și să modifice normele acestora pentru a le face competitive în comparație cu alte instrumente de pe piața financiară. În același timp, cred că ar trebui să solicităm statelor membre să pună în aplicare inițiativa JESSICA la nivel de orașe, și nu de regiuni sau state. Doar așa orașele vor beneficia din plin de JESSICA, permițându-i acestei inițiative să aibă un efect pe termen lung. Marie-Thérèse Sanchez-Schmid Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, este rară o dezbatere prioritară cu privire la politica de coeziune, iar cea de astăzi este extrem de importantă. Politica regională s-a bucurat de multe succese pe parcursul îndelungatei sale existențe, iar în 2009 a devenit principalul element de cheltuieli al Uniunii Europene, cu 350 de miliarde de euro investite în regiunile noastre în perioada 2007-2013. Astăzi, Parlamentul European va vota cu privire la viitorul acestei politici și va defini prioritățile acesteia ca activitate pregătitoare pentru viitoarele negocieri bugetare și de reglementare pentru următorul cadru financiar. În ceea ce mă privește, am avut onoarea de a lucra la viitorul cooperării teritoriale europene - Obiectivul 3 al politicii de coeziune - și aș dori să mulțumesc raportorului alternativ și Comisiei Europene pentru colaborarea lor fructuoasă. Ce este cooperarea teritorială? Care este scopul acesteia? Care sunt aspectele în joc? Cât de vizibilă ar trebui să fie în cadrul politicii regionale? Acestea sunt întrebările la care trebuie să răspundem. În prezent, 196 de milioane de cetățeni europeni trăiesc în regiunile de frontieră. Aceste regiuni dezvăluie, prin diferențele cu care se confruntă, dificultățile țărilor noastre de a se adapta la provocările frontierelor deschise, la finalizarea pieței comune europene și la globalizare. UE are 27 de state membre împărțite în 271 de regiuni. În consecință, teritoriul european este divizat și împărțit de un mare număr de granițe administrative care definesc diferite sisteme politice și juridice. Pentru a parafraza un sociolog francez, o frontieră este un obiect politic care creează distanță acolo unde există apropiere. În schimb, Uniunea Europeană dorește să creeze apropiere acolo unde istoria a creat distanță, neînțelegeri și uneori ură. De fapt, preambulul Tratatului de la Roma din 1957 reprezintă elementul comun aleși rolului nostru de reprezentanți europeni aleși. Scopul Uniunii Europene este "o uniune din ce în ce mai strânsă între națiuni”. Fără să elimine granițele sau să pună sub semnul întrebării legitimitatea acestora, Obiectivul 3, cu 8,5 miliarde de euro, urmărește să reducă impactul negativ al frontierelor în viața de zi cu zi a cetățenilor noștri, în scopul de a transforma aceste frontiere despărțitoare în frontiere de legătură. Datorită acestui lucru, cooperarea teritorială europeană reprezintă întruchiparea integrării europene și o sursă extraordinară de competitivitate. Ce viitor dorim să îi rezervăm? Acest raport conține propuneri concrete și pragmatice, care rezultă din cererile de la fața locului, de la numeroasele părți interesate întâlnite și de la așteptările cetățenilor. În primul rând, o referire explicită la valoarea adăugată a cooperării teritoriale europene și la potențialului său de creștere a competitivității. O propunere de majorare a fondurilor la 7 % din bugetul următor pentru politica de coeziune. Menținerea structurii generale și rolul-cheie al dimensiunii transfrontaliere, în scopul de a satisface nevoile locale ale comunităților de frontieră. Alocarea de fonduri pentru fiecare program de cooperare, efectuată folosind criterii armonizate, astfel încât să împiedice unele state membre să își calculeze câștiguri financiare. O programare mai strategică a fondurilor, în legătură cu o strategie Europa 2020 teritorializată. Stimulente, astfel încât programele operaționale regionale să joacă un rol în proiecte transfrontaliere sau transnaționale importante, precum rețelele transeuropene de transport. O mai bună coordonare între dimensiunea transnațională și strategiile macroregionale, simplificarea punerii în aplicare prin adoptarea unui regulament separat. O mai bună utilizare a grupurilor europene pentru cooperare teritorială, care sunt singurul instrument pur comunitar pentru guvernanța pe mai multe niveluri. În cele din urmă, îmbunătățirea vizibilității și a clarității cooperării teritoriale între autoritățile local și în rândul cetățenilor. În încheiere, aș spune că această cooperare teritorială este una dintre politicile pur europene cu valoare adăugată ridicată. Este modalitatea cea mai simplă, mai rapidă și ieftină de a realiza o integrare europeană practică și intensivă. Dle comisar, doamnelor și domnilor, astăzi avem datoria de a consolida obiectivul cel mai european al politicii de coeziune. Georgios Stavrakakis raportor. - (EL) Dle președinte, dle comisar, principala ipoteză expusă în raport este faptul că intensificarea sinergiilor dintre Fondul european de dezvoltare regională și alte fonduri ale politicii de coeziune va ajuta foarte mult la creșterea atât a eficienței, cât și a valorii adăugate a politicii de coeziune. În același timp, este nevoie de o sinergie mai mare pentru acțiuni de dezvoltare ale Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală și ale Fondului european pentru pescuit. În practică, o sinergie mai mare înseamnă că acțiunile finanțate de diferitele fonduri ale politicii de coeziune sunt pregătite, proiectate și puse în aplicare în cadrul unui plan comun integrat, astfel încât fiecare acțiune utilizează și completează rezultatele pozitive ale altor acțiuni. Experiența dobândită din punerea în aplicare a programelor politicii de coeziune ilustrează clar faptul că succesul celor mai multe acțiuni de dezvoltare regională depinde practic de punerea în aplicare a unor inițiative complementare. De exemplu, îmbunătățirea infrastructurii nu conduce automat la o creștere mai mare dacă nu este combinată cu investiții în educație, întreprinderi și inovare. Credem, prin urmare, că o coordonare eficientă va aduce beneficii reale din punctul de vedere al eficienței și al îmbunătățirii bunei gestiuni bugetare. Principala solicitare formulată în raport în scopul de a atinge acest obiectiv este de a adopta norme comune privind gestionarea și punerea în aplicare în cadrul general al politicii de coeziune, alături de Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și de Fondul european pentru pescuit. În afară de beneficiile obținute din economisirea resurselor și utilizarea complementarității, acest lucru ar simplifica atât utilizarea fondurilor de către beneficiari, cât și gestionarea fondurilor de către autoritățile naționale. În cele din urmă, simplificarea realizată prin armonizarea normelor la toate nivelurile de programare va facilita participarea agențiilor mici în cadrul programelor politicii de coeziune și va îmbunătăți absorbția de fonduri. În raport salutăm de asemenea inițiativa Comisiei Europene de a adopta un cadru strategic unic care să acopere mai multe fonduri. Cu toate acestea, ceea ce solicităm noi, cei din Comisia pentru dezvoltare regională, este ca acest cadru unic și coordonarea să nu se limiteze doar la etapa de planificare a politicii, ci să fie extinse pentru a acoperi toate etapele de elaborare a politicilor: planificarea, punerea în aplicare și plata, auditul și evaluarea. De asemenea, aș dori să îmi exprim satisfacția față de faptul că principalele mesaje ale raportului meu au fost adoptate atât în propunerea de rezoluție foarte importantă a Parlamentului European referitoare la viitoarea perspectivă financiară a Uniunii Europene, cât și în raportul referitor la viitorul politicii de coeziune. Pentru a încheia, permiteți-mi să subliniez, după cum am atras atenția de la început, că principiul de bază al raportului meu este că o mai mare sinergie între fonduri va îmbunătăți și mai mult eficacitatea politicii de coeziune. Aceasta fiind situația, aș dori să îmi exprim îngrijorarea în special față tendința recent apărută de a împărți politica de coeziune între diferite linii bugetare. În mod clar suntem împotriva oricărei propuneri de acest fel, deoarece aceasta subminează în mod direct bazele politicii de coeziune în sine, în special parteneriatul și abordarea integrată a dezvoltării regionale. Johannes Hahn Dle președinte, stimați deputați, vizitatori ai Parlamentului European, politica de coeziune este un pilon central al proiectului de integrare europeană și, în termeni generali, este una dintre cele mai de succes politici ale ultimelor decenii. În această perioadă am reușit cu adevărat să reducem diferențele de prosperitate între regiunile Europei. Modificările aduse clasificării în următoarea perioadă vor confirma acest lucru. Trebuie să subliniez încă o dată faptul că, în același timp, politica regională a devenit politica de investiții centrală și durabilă pentru toate regiunile europene. Dacă dorim să ne asigurăm că Europa 2020 va fi un succes și dacă dorim să transformăm strategia care în prezent există doar pe hârtie în activități, inițiative și proiecte concrete, tocmai această formă avansată și modernă a politicii regionale trebuie să fie pusă în aplicare în toate regiunile noastre, în scopul de a obține rezultatele necesare în orașele, comunitățile, întreprinderile, centrele de cercetare și școlile noastre. Aș dori să mulțumesc Parlamentului European și în special raportorilor, dlui Pieper, dlui Mikolášik, dlui Vlasák, dnei Sanchez-Schmid și dlui Stavrakakis pentru rapoartele lor excelente, care ne vor ajuta să facem progrese în activitățile noastre. Marea varietate de discuții purtate nu doar în comisie, ci și cu alte numeroase ocazii a arătat acest lucru. Lucrez pornind de la ipoteza că multe dintre aceste contribuții importante și extrem de constructive vor fi incluse în planul viitoarei politici regionale. Parlamentul și Comisia merg în aceeași direcție atunci când vine vorba de principalele aspecte ale viitoarei elaborări a politicii regionale și aș dori să vă mulțumesc pentru acest lucru. Vreau să fie clar faptul că în cursul discuției despre regiunile de tranziție am pierdut de fapt din vedere faptul că avem atât de multe în comun în acest domeniu, inclusiv priorități comune și propuneri foarte importante de modificări referitoare la direcția pe care politica o va urma pe viitor, ceea ce o va face să se bucure de și mai mult succes, să fie mai durabilă, mai vizibilă, mai ușor de înțeles și mai tangibilă pentru cetățenii Europei. Ne-am asumat angajamentul comun de a crea legături puternice între politica regională și strategia Europa 2020 și de a stabili în comun condițiile necesare, astfel încât să putem ajuta la depășirea oricăror dificultăți întâmpinate în punerea în aplicare a politicii. Ne-am asumat, de asemenea, angajamentul comun de a asigura faptul că politica noastră se axează foarte mult pe rezultate. Acest lucru ne va permite în cele din urmă să aflăm ce ar putea realiza această politică prin utilizarea precisă a resurselor financiare în fiecare regiune în parte până la sfârșitul perioadei și, prin urmare, cu ce ar putea contribui la obiectivele centrale ale strategiei Europa 2020. Dacă îmi permiteți, aș dori să fac câteva observații scurte cu privire la fiecare raport. În primul rând, aș dori să fac referire la raportul dlui Pieper. Aș dori să subliniez ceea ce a spus despre a fi pregătiți pentru introducerea reformei și despre a fi de acord în multe domenii. Este important că am făcut angajamente în vederea inovării, dezvoltării durabile, eficienței energetice și exploatării potențialului tehnologiilor ecologice inteligente pentru economia europeană și pentru protejarea locurilor de muncă într-un mediu global competitiv. S-a discutat acest lucru în cadrul acestei reuniuni și aș dori să mulțumesc Parlamentului pentru sprijinul său considerabil și pentru propunerea de a crea în perioada următoare o așa-numită regiune de tranziție. Am avut discuții frecvente pe această temă. A fost abordată în mod corespunzător și nu este nevoie să intru în detalii despre asta acum. Cu toate acestea, aș dori să subliniez încă o dată faptul că am urmărit întotdeauna să înaintăm o propunere pentru a ajuta acele zone ale regiunilor care nu au fost printre cele mai sărace, dar care erau totuși mult sub nivelul mediu și de a oferi sprijin pentru procesul de recuperare. Cu toate acestea, înțeleg preocupările și îndoielile pe care le-au exprimat unele persoane. Sunt pregătit, și voi adopta chiar și o abordare proactivă în acest sens, să luăm în considerare spre sfârșitul perioadei următoare posibilitățile deja disponibile pentru o evaluare preliminară, în scopul de a stabili măsura în care au fost realizate obiectivele în fiecare regiune, de a evalua dacă neîndeplinirea obiectivelor a fost cauzată de factori interni sau externi și de a identifica concluziile pe care le putem formula pentru alocarea de fonduri în perioada următoare. Acestea sunt etape rezonabile și necesare prin care ne vom asigura că acest tip de politică europeană va fi acceptat în viitor de sfera politică, dar și de cetățeni. Aș dori să îi mulțumesc dlui Mikolášik pentru angajamentul clar exprimat în raportul său de a obține rezultate și pentru trimiterile explicite la importanța și evoluția viitoare a rapoartelor strategice, la impactul acestor rapoarte, precum și la modul în care acestea pot fi folosite. Dl Vlasák, care a militat mereu cu tărie în numele orașelor, și întreaga echipă merită de asemenea mulțumirile mele. Orașele noastre sunt un aspect central al obiectivelor noastre europene fundamentale, deși nu trebuie să ignorăm mediul rural. Nu voi înceta niciodată să spun că, dacă dorim să îmbunătățim eficiența energetică, trebuie să începem cu orașele. Dacă dorim să reducem emisiile de CO2, trebuie să începem cu orașele. Lupta împotriva sărăciei este o luptă pentru îmbunătățirea cartierelor decăzute întâlnite în toate marile orașe ale Europei. Prin urmare, există multe motive pentru care trebuie să începem cu orașele și, după cum am spus, nu trebuie să uităm zonele rurale. Cu toate acestea, și acest lucru îl privește pe dl Stavrakakis, este necesară de asemenea o cooperare mai bună cu celelalte fonduri din acest domeniu și în special cu Fondul pentru dezvoltare rurală. Coordonarea cu Programul-cadru pentru cercetare, în special în ceea ce privește inovarea, va trebui să fie eficientă, clară și transparentă, întrucât criteriul-cheie de decizie în cazul cercetării este excelența, care nu este determinată în funcție de geografie. Acest lucru este evident din faptul că mai mult de 30 % din finanțarea pentru cercetare merge în 10 regiuni europene care au această concentrație. De aceea este importantă. În perioada actuală începem să investim bani din fondurile structurale în infrastructura de cercetare în întreaga Europă, unde natura proiectelor justifică acest lucru, și ne vom spori cheltuielile în perioada următoare. Treptat, acest lucru va face posibilă stabilirea unei baze mai largi de activități de cercetare în întreaga Europă. În principiu, întreprinderile mici și mijlocii sunt de asemenea responsabile pentru inovare, de exemplu, în dezvoltarea produselor și în administrație, servicii și marketing, acoperind mai multe niveluri diferite. Avem nevoie de această bază largă deoarece întreprinderile mici și mijlocii din Europa sunt cele care creează în cele din urmă locuri de muncă și le păstrează pe termen lung. De asemenea, aș dori să-i mulțumesc dnei Sanchez-Schmid pentru contribuția sa. Am discutat deja de mai multe ori despre cooperarea teritorială. În toată varietatea și complexitatea sa, acesta este unul dintre cele mai europene domenii ale politicilor noastre. Acesta ne permite să eliminăm frontierele pe care cetățenii nici măcar nu ar trebui să le considere frontiere și să facem progrese reale în procesul de unificare și integrare europeană. De exemplu, noile abordări în domeniul strategiilor macroregionale demonstrează potențialul cooperării transfrontaliere. Vă mulțumesc din nou pentru contribuțiile dvs. Aștept cu nerăbdare discuția. Pot să vă asigur că multe dintre aceste gânduri și idei vor fi incluse în propunerea privind temeiul juridic de care avem nevoie pentru următoarea perioadă de subvenționare, pe care o vom prezenta în luna septembrie a acestui an. De asemenea, vă mulțumesc foarte mult pentru sprijinul dvs. permanent acordat politicii regionale europene și dezvoltării acesteia. Derek Vaughan raportor pentru aviz al Comisiei pentru control bugetar. - Dle președinte, o politică de coeziune puternică și finanțată corespunzător este vitală dacă UE dorește să își joace rolul în crearea de locuri de muncă și de creștere economică, în special atunci când statele membre își reduc cheltuielile. Fondurile structurale contează în locuri precum Țara Galilor și, dacă ne dorim să conteze în continuare, trebuie să ne asigurăm că politica de coeziune este finanțată în mod corespunzător, că este bine direcționată, că banii sunt cheltuiți în mod adecvat, iar sistemul este simplificat. Ultimele două aspecte sunt, desigur, foarte importante pentru Comisia pentru control bugetar. Vrem să facem viața mai ușoară și mai simplă, nu doar pentru statele membre, ci și pentru solicitanți. Trebuie să ne asigurăm că există un echilibru între a garanta că banii sunt cheltuiți în mod corespunzător și a facilita accesul la fonduri, în special pentru organizațiile mici. În final, aș dori să fac această remarcă. Atunci când se are în vedere orice acțiune către o mai mare concentrare asupra zonelor urbane și orașelor, crearea unui potențial nou fond de infrastructură, precum și eventuala creare a unei rezerve de performanță, trebuie să ne asigurăm că toate aceste lucruri nu pun în pericol sau nu prejudiciază regiunile mai sărace din UE. Veronica Lope Fontagné raportoare pentru aviz a Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale. - (ES) Dnă președintă, înainte de toate, aș dori să vă atrag atenția asupra contribuției importante pe care politica de coeziune a adus-o la creșterea economică și la integrarea cetățenilor și teritoriilor UE. Din acest motiv, era esențial ca Parlamentul să aibă un cuvânt de spus referitor la politica care va fi urmată din 2013 și ar fi nedrept să nu menționăm activitatea derulată de dl Pieper în raportul său amplu. În cadrul politicii de coeziune, Fondul social european a fost și va continua să fie un instrument foarte important care asistă statele membre în adaptarea politicilor lor la strategia Europa 2020 și în combaterea crizei financiare. Fondul trebuie să își concentreze eforturile asupra creării de locuri de muncă și promovării învățării de-a lungul vieții, sprijinind îndeosebi lucrătorii cu calificări reduse, persoanele excluse de pe piața muncii, alături de grupurile cele mai vulnerabile, victimele discriminării și, bineînțeles, IMM-urile. De asemenea, ar trebui să aibă drept scop incluziunea socială și reducerea sărăciei. Pentru a atinge aceste obiective, este fundamental ca Fondul social, ca parte integrantă a fondurilor structurale, să beneficieze de resurse adecvate, iar sarcinile administrative și procedurale sa fie cât mai laxe și reduse la minimum. Antigoni Papadopoulou raportoare pentru aviz a Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale. -Dnă președintă, recesiunea economică globală a schimbat radical peisajul economic european: a determinat creșterea șomajului, a redus creșterea economică și a deteriorat mediul de afaceri. Politica de coeziune trebuie să fie un instrument eficient pentru a răspunde provocărilor socioeconomice cauzate de criza financiară și pentru a reduce disparitățile dintre nivelurile de dezvoltare ale regiunilor europene. Evaluarea gradului de punere în aplicare a programelor politicii de coeziune cofinanțate prin fonduri structurale în perioada 2007-2013 ar trebui să reflecte impactul proiectelor selectate în cadrul politicii de coeziune asupra redresării economice europene, îndeosebi în ceea ce privește crearea de locuri de muncă, reducerea disparităților socioeconomice, creșterea gradului de incluziune socială și îmbunătățirea capitalului uman. - Cu toate acestea, în contextul în care criza economică și financiară accentuează inegalitățile sociale, fondurile structurale alocate statelor membre sunt în scădere. Comisia ar trebui să stimuleze eficiența și vizibilitatea publică a Fondului social european și, în cooperare cu statele membre, ar trebui să asigure sinergii puternice între fondurile structurale și politicile europene relevante, precum și să promoveze sinergii care să răspundă cerințelor în schimbare ale pieței muncii actuale. Anna Rosbach Dnă președintă, atunci când vorbim despre orașele viitorului, suntem conștienți că nevoia de mobilitate va crește. Transportul va dobândi o importanță și mai mare în viața cetățenilor. Mulți se vor muta din ce în ce mai aproape de zonele rurale și vor face naveta la locul de muncă în apropierea orașelor. Cu toate acestea, pentru a evita poluarea, ambuteiajele și călătoriile îndelungate, trebuie să găsim noi soluții, precum programele de tip "park and ride” combinate cu abonamente lunare flexibile pentru mijloace de transport diferite, precum biciclete, motociclete, folosirea în codiviziune a automobilelor, metrouri, autobuze electrice, sisteme feroviare subterane etc. Fără opțiuni flexibile de transport, orașele vor pieri. Prin urmare, avem nevoie rapid de idei noi. Industria automobilelor însăși este conștientă că avem nevoie rapid de idei noi, altfel companiile din afara Europei ne vor depăși. Se pregătesc pentru un viitor al automobilelor inteligente și al modurilor de transport combinate. Noi, în calitate de politicieni, ar trebui să facem același lucru. Toate bune și frumoase, dar nu înțeleg de ce fondurile UE nu pot fi folosite pentru astfel de inițiative, dat fiind că este în interesul regiunilor să devină atractive pentru cetățeni. În acest context de criză, cred că ar trebui să încetăm, în sfârșit, să cerem mai mulți bani, asemenea unor adolescenți răsfățați. Tadeusz Cymański Dnă președintă, strategia Europa 2020 ar trebui să contribuie la generarea de creștere economică, astfel încât să contracareze excluziunea socială. Politica de coeziune, fiind unul dintre principalele instrumente ale strategiei Europa 2020, ar trebui, în următoarea perioadă, să își sporească contribuția la reducerea fenomenului sărăciei din țările noastre. Activitatea Fondului social european ar trebui să se concentreze îndeosebi asupra acelor persoane care au nevoie de sprijin pentru a-și găsi un loc de muncă și pentru a se integra în societate. Acest lucru ar trebui sprijinit prin crearea unor facilități moderne de îngrijire și educație pentru copii și prin formare de înaltă calitate pentru acele persoane care sunt în căutarea unui loc de muncă. Acestea sunt exemple specifice de măsuri care for facilita reconcilierea vieții profesionale cu cea privată. Astfel de măsuri merită să fie sprijinite în primul rând prin fondurile structurale și astfel de măsuri sunt cele care vor duce la o reducere a sărăciei în rândul acelor persoane care prezintă un risc ridicat de expunere la sărăcie. În următoarea perioadă de finanțare, este, de asemenea, important ca stabilirea și punerea în aplicare a fondurilor structurale să se adreseze în special oamenilor, în scopul simplificării procedurilor de folosire a fondurilor. Inspecțiile și auditurile numeroase se traduc prin faptul că chestiunile formale legate de punerea în aplicare a programelor au devenit principala prioritate și reprezintă un impediment în folosirea efectivă și eficientă a ajutorului. Jaromír Kohlíček raportor pentru aviz al Comisiei pentru transport și turism. - (CS)Dnă președintă, programul INTERREG III pentru cooperarea interregională transfrontalieră este un instrument complet de dezvoltare. Cred că flexibilitatea stipulată de articolul 21 din Regulamentul privind Fondul european de dezvoltare regională, cu alte cuvinte posibilitatea de a furniza fonduri pentru cheltuieli care nu respectă obiectivul programului, este un element important. După părerea mea, punerea în aplicare a programului va fi înlesnită, pe de o pare de stabilizarea normelor și, pe de altă parte, de această flexibilitate. Grupările europene de cooperare teritorială (GECT) pot, în calitate de entități juridice, să joace un rol important. Cred că statutul acestora va fi finalizat în curând, ceea ce le va consolida poziția. De asemenea, acest lucru ar putea duce la o sporire a implicării entităților private sau a organizațiilor contributive și, prin urmare, la o folosire mai efectivă a resurselor. Grupul Confederal al Stângii Unite Europene - Stânga Verde Nordică sprijină acest program de cooperare teritorială îmbunătățit. Erminia Mazzoni Dnă președintă, doamnelor și domnilor, intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona a conferit o dimensiune teritorială politicii de coeziune. Acest fapt face ca promovarea unui mecanism de participare reală să fie și mai urgentă. Pentru ca o astfel de implicare să devină mai efectivă și mai eficientă, este esențial să permitem o folosire mai adecvată a instrumentelor disponibile. Raportul dlui Vlasák, căruia îi mulțumesc, referitor la Agenda urbană europeană și viitorul acesteia în cadrul politicii de coeziune prezintă o viziune echilibrată asupra dimensiunii urbane a politicii de coeziune, care ia în considerare toate opiniile exprimate de grupuri în timpul dezbaterii din cadrul Comisiei pentru dezvoltare regională. Aproximativ 73 % din populația Europei trăiește în zone urbane. Aceștia generează 80 % din produsul intern brut (PIB) și consumă până la 70 % din energia Europei. Prin urmare, evoluția lor este strâns legată de domenii precum ocuparea forței de muncă, incluziunea socială, protecția mediului și, în general, de atingerea obiectivelor politicii de coeziune. Argumentul invocat de dl Vlasák cu privire la chestiunea fundamentală a relansării politicii urbane ca platformă de dezvoltare a strategiei Europa 2020 este total acceptabil, deși este important să nu uităm zonele rurale și periurbane. Există două priorități asupra cărora aș dori să atrag atenția dlui comisar, iar acestea sunt promovarea și consolidarea sistemului de guvernanță pe mai multe niveluri și sinergia între diferitele fonduri, cu alte cuvinte, o viziune și o abordare integrată a finanțării. Referitor la prima prioritate, am arătat în prezentarea succintă pe care am făcut-o și în dezbaterea ulterioară că autoritățile locale și regionale și societatea civilă nu sunt implicate îndeajuns în conceperea, punerea în aplicare și dezvoltarea planificării regionale, adică în folosirea instrumentelor de coeziune socială. Pe de altă parte, am arătat dificultățile care apar atunci când finanțarea este rigidă. Prin urmare, am cerut și cerem Comisiei să ia în considerare o flexibilizare a finanțării și, în special, o integrare mai mare între Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul de coeziune. Constanze Angela Krehl în numele Grupului S&D. - (DE) Dnă președintă, politica de coeziune este o politică europeană de succes de care beneficiază toată lumea, atât regiunile care nu sunt atât de bine dezvoltate, cât și acelea care au deja o economie puternică. O serie de studii au arătat acest lucru. Cu toate acestea, cel mai important este ca, în primul rând, cetățenii europeni să se bucure de beneficiile acesteia. Acesta este motivul pentru care avem nevoie de politica de coeziune în viitor, în toate regiunile Uniunii Europene. Totuși, avem obligația să facem ca politicile noastre bune să fie și mai bune. Acesta este obiectivul pe care Parlamentul European dorește să-l atingă prin raportul dlui Pieper. O politică modernă de coeziune se traduce prin abordarea noilor provocări, crearea unei infrastructuri actualizate, combaterea schimbărilor climatice, sprijinirea securității și a eficienței energetice, promovarea cercetării și a dezvoltării, sprijinirea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) și crearea de locuri de muncă. Bineînțeles, trebuie să ne asigurăm că finanțarea este folosită în mod eficient. Prin urmare, este clar că politica de coeziune trebuie să fie mai transparentă și mai orientată spre rezultate și trebuie să presupună mai puțină birocrație. De asemenea, trebuie îmbunătățită coordonarea între diferitele fonduri și programe, după cum dl Stavrakakis a spus mai devreme. Un punct foarte important este acela că a venit momentul abordării unei noi etape îmbunătățite a principiului parteneriatului. Trebuie să implicăm pe toată lumea, inclusiv regiunile, zonele locale, ambele părți ale industriei și organizațiile neguvernamentale importante. Noua categorie intermediară rămâne controversată. În opinia noastră, categoria intermediară va ajuta regiunile care au nevoie de sprijin mai mult decât clasicele regiuni încadrate la Obiectivul 2. Acestea nu vor fi finanțate în detrimentul altor regiuni. Din contră, rezultatul nu va fi o îmbinare de subvenții. În schimb, numeroasele proceduri de introducere și eliminare treptată vor fi standardizate și cred că este un lucru de care avem mare nevoie în Uniunea Europeană. Oricine crede că introducem o categorie de subvenționare permanentă subestimează Parlamentul European. În ultimii ani, am demonstrat adesea că suntem capabili să propunem inițiative comunitare în momentul în care este nevoie de ele. Cu toate acestea, am depus eforturi împreună pentru a le elimina în momentul în care obiectivul a fost atins. Suntem suficient de competenți pentru ca, la sfârșitul unei perioade de subvenționare, să apreciem dacă rezultatele au fost bune sau dacă programul ar trebui regândit. Prin urmare, le solicit colegilor mei deputați să sprijine această categorie intermediară în momentul exprimării votului. Ramona Nicole Mănescu în numele Grupului ALDE. - În primul rând, doresc să îi felicit pe raportori pentru munca depusă și mă bucur că avem această dezbatere privind viitorul politicii de coeziune în prezența comisarului Johannes Hahn. Avem nevoie de o politică regională comunitară puternică și bine finanțată și în viitor, destinată tuturor regiunilor europene, care să aducă creștere economică, inovare și competitivitate. Pentru viitoarea perioadă de programare, consider că o singură abordare strategică, cu un set de norme comune de punere în aplicare pentru Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune va genera o valoare adăugată. Cooperarea teritorială va juca un rol vital și în îndeplinirea cu succes a obiectivelor strategiei UE 2020 și, tocmai din acest motiv, consider că trebuie să fie mult mai deschisă potențialilor parteneri din sectorul privat, cărora trebuie să le dăm cu adevărat șansa de a deveni parteneri deplini în proiectele de cooperare teritorială.. De asemenea, nu trebuie să uităm rolul esențial pe care îl au atât guvernele naționale, cât și Comisia Europeană în elaborarea și implementarea eficace a politicilor europene la nivel național, regional și local. În ceea ce privește politica regională post 2013, susțin ideea înființării regiunilor intermediare pentru a permite în acest fel regiunilor cu un PIB între 75 % și 90 % din media Uniunii să fie cu adevărat sprijinite, însă prin găsirea unor soluții adecvate. Nu în ultimul rând, doresc să subliniez necesitatea ca dimensiunea regională să ocupe locul care i se cuvine atât în cadrul bugetului Uniunii revizuit, cât și al viitorului cadru financiar. Aștept, așadar, din partea Comisiei propuneri corespunzătoare, care să reflecte în primul rând opiniile Comisiei REGI și ale Parlamentului European. Philip Bradbourn în numele Grupului ECR. - Dnă președintă, după părerea mea, înainte de ședința plenară de azi, aceste rapoarte nu au reușit să abordeze principalele probleme legate de sistemul actual de finanțare structurală. La începutul crizei financiare și în contextul unei nevoi permanente de a reduce deficitele bugetare în întreaga Europă, Parlamentul trebuie să recunoască că bugetul pentru coeziune nu poate continua să crească fără a fi verificat. Nu este o stare de normalitate. În schimb, atenția noastră ar trebui să se concentreze asupra remedierii nivelurilor inacceptabile de erori produse în cheltuieli, evidențiate de Curtea de Conturi Europeană. În același mod, entitățile macroregionale nu constituie răspunsul la creșterea eficienței cheltuielilor regionale. Valoarea lor este pusă sub semnul întrebării și subminează statele membre care, în opinia mea, ar trebui să rămână principalul instrument în gestionarea cheltuielilor în materie de coeziune. Nu vor contribui la înfăptuirea viziunii noastre de a avea o politică de coeziune mai restrânsă și mai bine orientată, care ar ajuta cu adevărat regiunile europene cele mai defavorizate. Aceste rapoarte merg într-o direcție total greșită și voi vota împotriva lor. Elisabeth Schroedter în numele Grupului Verts/ALE. - (DE) Dnă președintă, dle Hahn, doamnelor și domnilor, mă văd obligată să-l contrazic pe antevorbitorul meu. Mesajul central transmis Comisiei de raportul dlui Pieper este că politica europeană de coeziune conferă valoare adăugată Europei. Este un instrument care consolidează Europa. Acest lucru este clar pentru cetățenii tuturor regiunilor europene, în special pentru cei din regiunile defavorizate și regiunile aflate în stare de criză. Structura descentralizată și participativă a politicii de coeziune îi permite acesteia să aibă o contribuție decisivă la crearea unei Europe caracterizate prin folosirea eficientă a resurselor și reducerea emisiilor de carbon, inovatoare și socială. pre deosebire de părerea personală a raportorului, consider că instrumentele politicii de coeziune, împreună cu investiții inteligente pot, de asemenea, să contribuie la combaterea schimbărilor climatice și a sărăciei. Prin urmare, suntem dezamăgiți de faptul că, în ciuda tentativelor pe care raportorul le-a făcut și continuă să le facă, aceste două aspecte au fost omise din raport. Aș dori să transmit Comisiei că o majoritate importantă a acestei Camere este în favoarea acestor două aspecte. Spre deosebire de raportor, și afirm acest lucru în calitate de cetățean german, sunt de părere că propunerea Comisiei de a crea o categorie intermediară va duce la o structură echilibrată și transparentă pentru viitoarea politică de coeziune în contextul problemelor grave ale anumitor regiuni. Este ridicol să credem că se pot face economii în acest domeniu. De asemenea, pentru Germania este important ca Uniunea Europeană să continue să se dezvolte în mod armonios, dat fiind că acest fapt aduce beneficii Germaniei. De aceea, noi, cei din Grupul Verzilor/Alianța Liberă Europeană votăm în favoarea unei categorii intermediare. [Vorbitoarea a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură] Miloslav Ransdorf - (CS) (la început fără microfon)... este de acord cu ideea care decurge din raportul Guellec din perioada anterioară, conform căreia forma actuală a politicii de coeziune nu contribuie la o apropiere a regiunilor, doar statele fac acest lucru, motiv pentru care cele mai dinamice regiuni ale UE își pierd dinamismul. Elisabeth Schroedter (DE) Nu pot fi de acord cu această întrebare. Am încercat din răsputeri să ne asigurăm că toate rapoartele au pus accent pe regiuni. Raportul dlui Pieper, în special, consolidează poziția acestora. Acest lucru are o importanță deosebită pentru noi în momentul de față. Este evident că jucătorii fundamentali pentru viitorul politicii de coeziune sunt regiunile și nu statele membre. Elie Hoarau Dnă președintă, aș spune că printre cele mai defavorizate regiuni din Uniunea Europeană se numără regiunile periferice care, pe lângă faptul că au rămas în urmă, prezintă o combinație de dezavantaje permanente, precum distanța, piețele mici, izolarea și vulnerabilitatea în fața capriciilor vremii. Este un lucru bun faptul că cel de-al cincilea Raport privind coeziunea a reafirmat necesitatea aplicării unui tratament specific și special acestor regiuni, conform articolului 349 din Tratatul de la Lisabona. De asemenea, raportul solicită ca fondurile alocate acestor regiuni după anul 2013 să fie cel puțin egale cu cele pe care le primesc în actuala perioadă de programare. În ceea ce privește crearea unei categorii intermediare pentru acele regiuni al căror PIB este cuprins între 75 și 90 % din PIB-ul mediu european, sunt de acord cu aceasta, dacă se îndeplinesc două condiții. În primul rând, ca fondurile pentru Obiectivul 1, destinate regiunilor de convergență, să nu fie reduse - aș dori inclusiv ca valoarea acestora să crească - din cauza economiilor făcute drept urmare a faptului că anumite regiuni nu se mai încadrează în Obiectivul 1. Aceste economii trebuie să fie în beneficiul noilor regiuni intermediare, bineînțeles, dar și în beneficiul celorlalte regiuni. Cea de-a doua condiție este ca această nouă categorie să fie cel puțin la fel de favorabilă pentru regiunile în cauză ca procesul de eliminare treptată. În sfârșit, politica de coeziune se bazează pe solidaritate și redistribuire, astfel încât să permită regiunilor să recupereze și să ajungă la același nivel. Nu poate înlocui nicio altă strategie, de pildă strategia Europa 2020, care ar trebui să beneficieze de finanțare proprie, diferită de finanțarea pentru coeziune, chiar dacă aceste două politici trebuie, în mod evident, să fie coordonate și armonizate. Acesta este motivul pentru care grupul nostru, de exemplu, se opune separării Fondului social european de politica de coeziune. John Bufton în numele Grupului EFD. - Dnă președintă, regiunea West Wales and The Valleys ar trebuie să se califice din nou pentru obținerea de fonduri regionale, în ciuda scăderii VAB-ului UE, fapt care ridică semne de întrebare dacă într-adevăr politica de coeziune funcționează. Am înțeles că o sumă importantă a fost alocată dezvoltării sectorului public, deși a fost compromisă de reducerea pe scară largă a cheltuielilor interne în întreg Regatul Unit. Între 2008 și 2009 au fost aplicate sancțiuni de aproximativ 12 milioane de lire sterline programelor derulate în Țara Galilor, în timp ce un total de 35 % din fondurile din aceeași perioadă au fost recuperat de Comisie prin amenzi. Acești bani nu pot fi folosiți în mod eficient dacă rămân în vistieria Bruxelles-ului. În contextul unor propuneri care reduc din ce în ce mai mult politica de coeziune și se concentrează pe o salvare bazată pe rezultate, cred că numărul sancțiunilor va crește. Fondurile regionale nu sunt un cadou al Bruxelles-ului, ci o remunerație infimă pentru miliardele pe care Regatul Unit le plătește. Consultările publice cu privire la cel de-al cincilea Raport privind politica de coeziune arată o dorință generală de a ne desprinde de politica dictată de Bruxelles. Va fi interesant de văzut dacă dl comisar va acorda atenție acestor preocupări. Acești bani nu sunt un dar al Bruxelles-ului. Sunt doar o mică parte din banii proveniți din buzunarul contribuabililor, iar apoi cheltuiți după bunul plac al Comisiei, cu riscul suplimentar de a arăta public că un lucru sau altul ne-a fost dat de UE sau de a primi o amendă Sunt o propagandă cinică. Franz Obermayr (DE) Dnă președintă, politica de coeziune va putea fi un succes în viitor doar dacă înfruntăm anumite probleme acum. În primul rând, ce se întâmplă în statele membre care încalcă în permanență dispozițiile Pactului de stabilitate și creștere? În aceste cazuri, fondurile structurale nu pot avea efectul scontat. În schimb, banii dispar pur și simplu, iar UE degenerează într-o uniune de transfer, care este și un sac fără fund. Oricine beneficiază de subvenții regionale, trebuie să accepte și regulile. În al doilea rând, fondurile structurale nu pot fi centralizate sub egida Comisiei. Acest lucru va duce la creșterea și nu la scăderea activității administrative, iar rezultatul va fi crearea unor agenții descentralizate costisitoare. În al treilea rând, trebuie să fim mai eficienți în folosirea fondurilor structurale. Trebuie să existe obiective mai clare și evaluări mai frecvente, iar beneficiarii înșiși trebuie să-și asume mai multă responsabilitate. Principiul cofinanțării trebuie să fie stabilit clar. În al patrulea rând, pe lângă toate preocupările de natură culturală, socială, religioasă și de politică externă, aderarea Turciei ar reprezenta o povară imensă pentru Fondul de coeziune. Concret, acest lucru ar fi o lovitură dată bugetului. Suntem toți conștienți că aceasta este realitatea. Nu sunt doar păreri ale unor persoane. Turcia primește de ani de zile miliarde de euro din fonduri structurale. Trebuie să privim dintr-o perspectivă critică această abordare. Pe scurt, în viitor aș dori să văd că subvențiile regionale ajung acolo unde este într-adevăr nevoie de ele, cu alte cuvinte, în proiecte inovatoare care au rezultate clare, la întreprinderi mici și mijlocii și, mai presus de toate, la cetățenii din acele regiuni și orașe. Nuno Teixeira (PT) Dnă președintă, aș dori să încep prin a lăuda activitatea raportorului, colegul meu dl Stavrakakis, care a făcut un lucru extraordinar, identificând viitoarele sinergii dintre diferitele fonduri structurale, în vederea creșterii eficienței lor. Raportul dumnealui este și el discutat în cadrul acestei dezbateri comune privind politica de coeziune, care este extrem de importantă, nu doar din perspectiva mizei, ci, în special, din prisma faptului că această dezbatere are loc la momentul oportun. În prezent, discutăm propunerea Comisiei, nu doar din punct
{'language': 'ro'}