Predlog direktive Sveta o izvajanju okvirnega sporazuma o preprečevanju ostrih poškodb v bolnišnicah in zdravstvenem sektorju (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je razprava o predlogu resolucije Elizabeth Lynne in Pervenche Berès v imenu odbora EMPL o predlogu direktive Sveta o izvajanju okvirnega sporazuma o preprečevanju ostrih poškodb v bolnišnicah in zdravstvenem sektorju, ki sta ga sklenila HOSPEEM in EPSU.
Elizabeth Lynne
predlagateljica. - Gospod predsednik, vsako leto imamo po vsej EU več kot en milijon poškodb zdravstvenih delavcev z injekcijskimi iglami, kar je mogoče preprečiti. Mnogi od teh, ki so se poškodovali, in njihove družine se soočajo z nevzdržnim čakanjem, da izvedo, ali so se okužili s krvno prenosljivimi boleznimi, kot sta HIV ali hepatitis C.
Tveganje okužbe po nesreči ni zanemarljivo. Strokovnjaki pravijo, da je možnost okužbe za hepatitis B ena proti tri, za hepatitis C ena proti 30 in za HIV ena proti 300. Vzemite za primer Juliet Young. Juliet je bila medicinska sestra, ki je umrla leta 2008, sedem let po tem, ko se je med jemanjem krvi okuženemu pacientu v londonski bolnišnici okužila z virusom HIV. Juliet se je po nesreči zbodla v palec, ko ji je med jemanjem vzorca zdrsnila igla. Ali primer zobne medicinske sestre, ki je delala v zaporu in se je zbodla z iglo, ki je bila uporabljena na varovancu, ki je imel hepatitis A, B in C ter je bil HIV pozitiven. Predstavljajte si mučno čakanje, ki ga je prestajala; sedaj je odkrila, da se je okužila s hepatitisom C. Ta sestra in mnoge druge, podobne njej, še naprej vodijo kampanjo glede tega vprašanja.
Najprej sem se tega zavedla leta 2004, ko sem obiskala bolnišnico v svojem volilnem okrožju na pobudo združenja Health First Europe, in nato 1. decembra na svetovni dan aidsa, ko sem gostila razstavo s Stephenom Hughesom v tem parlamentu. Zdravstveni delavci z vse Evropske unije so nas obiskali, obiskali so Parlament, željni pomoči. Tisti med vami, ki ste imeli priložnost srečati se s tistimi sestrami in ostalimi zdravstvenimi delavci, ste bili ganjeni zaradi njihove prošnje in leta 2006 smo sprejeli resolucijo Parlamenta o varovanju evropskih zdravstvenih delavcev pred krvno prenosljivimi okužbami zaradi poškodb z injekcijskimi iglami. V resoluciji je bila Komisija pozvana, da v treh mesecih predloži zakonodajni predlog za spremembo Direktive 2000/54/ES o bioloških dejavnikih. Predloga nikoli ni bilo, toda Stephen Hughes in jaz se nisva predala.
Sama sem dopolnila mnoga poročila in resolucije, ki pozivajo k ukrepom, govorila o tem vprašanju na plenarnem zasedanju in predložila nešteto parlamentarnih vprašanj. Po sestankih s komisarjem Špidlo nam je bilo leta 2008 rečeno, da je Komisija predlog pripravljala in bili smo tik pred tem, da to dosežemo. Toda zadnjo minuto je bilo to na naše veliko razočaranje zaustavljeno, saj so socialni partnerji obljubili, da bodo končno poskušali doseči sporazum.
Celostni sporazum o potrebnih zahtevah so poleti 2009 socialni partnerji končno dosegli. Moja resolucija z vsem srcem podpira sporazum. Svet mora nujno sprejeti predlagano direktivo, tako da lahko Komisija zagotovi, da se izvaja učinkovito in brez zamude. Zdravstveni delavci v Evropi se zanašajo na nas. Naši zdravstveni delavci ne morejo čakati in ne bi smeli biti še naprej izpostavljeni nevarnosti. Resnično je čas, da ukrepamo odločno.
Stephen Hughes
predlagatelj. - Gospod predsednik, to je pomemben del zakonodaje o zdravju in varnosti. Liz je očrtala nekaj ozadja. Dolgo je že v nastajanju - šest let je od prvega sestanka, kot je omenila. Lepo je videti to jutro med nami komisarja Andorja, toda škoda je, da komisar Špidla ni prisoten. V tej dvorani smo ga pogosto kritizirali, toda to jutro bi mu lahko čestitali, ker je končno sprejel pobudo, da predloži ta predlog o poškodbah z injekcijskimi iglami, ostrih poškodbah.
Potrebovali smo nekaj časa, da smo ga prepričali, da ukrepa. Njegove službe so bili v bistvu ljudje, ki so mu neprestano svetovali, naj ne ukrepa, da je direktiva iz leta 2000 o varovanju delavcev pred tveganji, ki nastanejo zaradi izpostavljanja biološkim dejavnikom, skupaj z elementi ocene tveganja iz okvirne direktive iz leta 1989, dovolj za preprečevanje take vrste poškodb, toda končno smo prepričali te službe, da je z enim milijonom poškodb na leto očitno nekaj narobe. Potrebovali smo posebno zakonodajo za obravnavo tega problema, kot jo imajo v Združenih državah in delih Španije, in tam deluje zelo učinkovito.
Končno je komisar privolil v ukrepe in leta 2008, kot je dejala Liz, pripravil spremembo k direktivi iz leta 2000, toda nato sta HOSPEEM in EPSU, združenji javnih služb, izrazili željo po oblikovanju sporazuma. Oblikovali sta ta sporazum. Vesel sem, da sta ga. Sporazum je dober, vendar ponekod nekoliko dvoumen. Zato sem vložil spremembo, s katero se je strinjal odbor za zaposlovanje, da Komisija objavi smernice, ki naj spremljajo direktivo, tako da se zagotovi nemoten in enoten prenos te direktive v zakonodajo v vseh državah članicah.
Popolnoma podpiramo predlog Komisije za direktivo in razumemo, da se sporazuma socialnih partnerjev ne sme dotikati. Ne moremo ga spremeniti. Svet ga ne more spremeniti. To je njihov sporazum. Toda najpomembnejši del sporazuma, to je določba 6, ki pokriva izločevanje, preprečevanje in varstvo, na žalost vključuje nekaj dvoma glede ocene tveganja in natančno katere preventivne elemente morajo izvajati delodajalci in kdaj.
Če se ta nejasnost ne bo razjasnila, potem tvegamo, da bomo videli dramatično variabilnost pri uporabi te direktive. Iz tega razloga zahtevamo, da Komisija pripravi izvedbene smernice, ki bodo pomagale, da bodo delodajalci razumeli tveganja in potrebne preventivne ukrepe za dosledno uporabo direktive.
Poškodbe z injekcijsko iglo so najpogostejša in najnevarnejša oblika ostrih poškodb v zdravstvu. Kadar koli se uporabi votla vbodna igla na bolniku, obstaja tveganje poškodbe z injekcijsko iglo, ki lahko vodi do resne okužbe zdravstvenega delavca, ker ta igla služi kot rezervoar za bolnikovo kri ali druge telesne tekočine.
Obstaja mnogo neodvisnih dokazov, ki govorijo v prid temu, da bo uvedba boljšega usposabljanja, varnejših delovnih praks in uporaba medicinskih pripomočkov, ki vključujejo zaščitne mehanizme varnostnega inženiringa, preprečila večino poškodb z injekcijsko iglo. Potrebne so vse te stvari in ne samo ena ali dve - potrebne so vse te stvari.
Študije so prav tako pokazale, da ima napaka pri izvedbi katerega koli od teh treh elementov za posledico bistveno zmanjšan učinek. Poleg tega poskusi za izvedbo medicinskih pripomočkov varnostnega inženiringa na določenih področjih ali na določenih bolnikih ne bi bili niti praktični niti učinkoviti.
V državah, kjer obstaja učinkovita zakonodaja, kot je v Ameriki, Kanadi in delih Španije, je jasno določeno, da se morajo za preprečevanje poškodb z injekcijsko iglo izvajati vsi ti trije elementi. Ni naključje, da so si v tem pogledu vse enake. Tako da je to nejasnost v določbi 6, ki se ji želimo izogniti z objavo smernic.
Liz je omenila travmo, s katero se soočajo ljudje, ki so se zbodli z injekcijsko iglo. V teh šestih letih dela na projektu sem srečala ljudi, ki so se zbodli z injekcijsko iglo in resnično lahko potrdim, da so doživljali travmo. Srečal sem zdravnika, ki se je odpovedal svojemu poklicu zaradi poškodbe z injekcijsko iglo. Srečal sem osebo, ki je HIV pozitivna zaradi poškodbe z injekcijsko iglo. Srečal sem ljudi, za katere se je izkazalo, da niso okuženi, toda šele po mesecih negotovosti. Srečal sem tudi smetarje in paznike v zaporih, ki so se zbodli z injekcijsko iglo. Ta sporazum njih ne zajema. To je še eno področje, o katerem moramo razmisliti v prihodnosti.
Kljub temu je sporazum dober in mislim, da če bomo imeli dobre smernice ob njem, da se zagotovi enotna uporaba po vsej Evropski uniji, bomo vsi opravili dobro delo in upajmo, da bomo korenito zmanjšali število en milijon poškodb z injekcijsko iglo na leto.
László Andor
član Komisije. - Gospod predsednik, Parlamentu se želim zahvaliti za njegovo delo na tem področju. Zlasti se želim zahvaliti poročevalki, gospe Lynne, za njeno odlično delo pri pripravi predloga resolucije o predlogu Komisije in za njena dolgoletna prizadevanja za izboljšanje zdravja in varnosti pri delu za delavce v bolnišnicah in zdravstvenem sektorju.
Zavedam se, da je to dolgoletna skrb tega Parlamenta. Resolucija Parlamenta z dne 24. februarja 2005 o spodbujanju zdravja in varnosti na delovnem mestu je pozvala k pregledu Direktive 2000/54/ES o bioloških dejavnikih pri delu. Julija 2006 je Parlament spet sprejel resolucijo, s katero je pozval Komisijo, da predloži predlog direktive o spremembi zadevne direktive.
Komisija je v odgovor Evropskemu parlamentu v skladu z določbami iz Pogodbe začela z dvostopenjskim posvetovanjem evropskih socialnih partnerjev. V odgovor na to posvetovanje sta dve evropski socialni partnerski organizaciji s področja bolnišničnega in zdravstvenega sektorja, to sta European Hospital and Healthcare Employers' Association (Zveza delodajalcev v evropskih bolnišnicah in zdravstvu) in European Federation of Public Service Unions (Evropska zveza sindikatov javnih služb) uspešno izpogajali okvirni sporazum julija 2009. Kot veste, ima predlog Komisije za cilj, da izvede ta sporazum.
Vsi vemo, da so poškodbe, ki jih povzročijo injekcijske igle in ostali ostri predmeti, eno izmed najpogostejših in najresnejših tveganj za zdravstvene delavce v Evropi, zlasti v določenih oddelkih in dejavnostih, kot so nujna pomoč, intenzivna nega in kirurške operacije. Več kot zadovoljen sem, da v vaši resoluciji priznavate, da predlog Komisije vključuje bistvene točke resolucije Parlamenta z dne 6. julija 2006. Želja Komisije je bila, da so te točke v sporazumu.
Prav tako se strinjam z vami, da bo začetek veljavnosti tega sporazuma predstavljal pomemben prispevek k varovanju delavcev, ki so dejavni v bolnišnicah in zdravstvenem sektorju. S tem sporazumom, in upajmo tudi s prihodnjim sprejemom predlagane direktive s strani Sveta, bodo imeli delavci v bolnišnicah in zdravstvenem sektorju koristi od integriranega pristopa, ki vzpostavlja politike in oceno tveganja, preprečevanje tveganja, usposabljanje, obveščanje, ozaveščanje itd. Taki ukrepi, ki so prav tako minimalne zahteve, niso le zelo dobrodošli, ampak predvsem nedvomno potrebni.
Naj sklenem in se vam ponovno zahvalim za podporo predloga Komisije, ki ga bo, upam, Svet v kratkem sprejel.
Raffaele Baldassarre
Gospod predsednik, gospe in gospodje, kot je že bilo rečeno, so poškodbe z injekcijsko iglo in ostale ostre poškodbe med najpogostejšimi tveganji, s katerimi se soočajo zdravstveni delavci, in zato predstavljajo resni problem tako za zdravstveni sektor kot za družbo na splošno.
Cilj tega predloga Komisije je omogočiti Svetu, da izpelje okvirni sporazum, ki je bil podpisan med Zvezo delodajalcev v evropskih bolnišnicah in zdravstvu ter Evropsko zvezo sindikatov javnih služb.
Glavni cilj sporazuma je zagotoviti večje varstvo delavcev pred tveganji poškodb zaradi vseh ostrih ali zašiljenih predmetov, ki se uporabljajo v medicini. Ta sporazum zato predstavlja pomemben korak proti povečanju varnosti v bolnišnicah. Kot se vsi strinjamo, so lahko posledice ostrih poškodb izredno resne in lahko povzročijo širjenje bolezni, kot so virusni hepatitis in AIDS.
Ob tem moram poudariti potrebo po integriranem in istočasno realnem pristopu k tej težavi. V tem pogledu verjamem, da upravne, finančne in zakonske omejitve, ki izhajajo iz sporazuma, ne bi smele biti pretirane, in torej ne bi smele biti take, da bi škodovale razvoju malih in srednjih podjetij, ki delujejo v zdravstvenem sektorju, ali pa bi ta podjetja lahko imela resne težave pri izpolnjevanju pogojev iz sporazuma.
Kot je hvalevredna, je poleg tega tudi pričakovana - k pričakovana bi dodal zaželena - možnost za države članice, da sprejmejo učinkovitejše določbe, kot so tiste, ki jih vsebuje sporazum s ciljem varovati delavce.
Na koncu pozivam Komisijo, da nadzira uporabo tega sporazuma in redno obvešča Parlament, ki se pogosto osredotoča na to vprašanje, da se zagotovi, da se sporazum pravilno spremlja in da se potreba po nadaljnjih spremembah poglobljeno pregleda.
Alejandro Cercas
v imenu skupine S&D. - (ES) Gospod predsednik, pričel bi rad s čestitko kolegici Lynne za odlično delo, ki ga je opravila v našem odboru, za njeno sposobnost uskladiti vsa stališča in za delo, ki ga je opravila v tako dolgem času.
Čestitam komisarju Andorju. Komisar, to je vaš drugi dan, začeli ste dobro, soočeni s svojimi odgovornostmi. Poleg tega je zdaj tu še druga direktiva o mikrofinanciranju, ki jo ta parlament že nekaj časa obravnava. Tudi vi boste imeli čast rešiti dve težavi v dveh dneh, kar bo odprlo čudovite priložnosti za mnoge Evropejce. Prav tako se zahvaljujem komisarju Špidli za pomoč, ki jo je ponudil glede tega vprašanja.
Izvedeli ste že in ne bom ponavljal, da je okvirni sporazum zelo pomemben pravni instrument za zdravstvene delavce. Vsako leto jih prizadene več kot milijon nesreč, kar tudi pomeni resna zdravstvena tveganja, kot so virusne infekcije, hepatitis C, AIDS in tako dalje. Toda to ni pomembno le za zdravstvene delavce, pač pa tudi za bolnike v bolnišnicah in njihove družine. V bistvu bo na milijone Evropejcev s tem instrumentom bolje zavarovano.
Tako smo to dosegli po dolgem potovanju, na katerega se je ta parlament odpravil s trkanjem na vrata Komisije in Sveta in spomniti se moramo odličnega dela gospoda Hughesa skozi ves ta proces.
Morda lahko na kratko razložim, zakaj je Skupina socialdemokratov danes zelo zadovoljna. Mislim, da je danes dan, ko je treba omeniti nekaj stvari.
Najprej pomen zdravja in varnosti na delovnem mestu. Bistveno je ustvariti delovno okolje, ki je čim bolj varno za delavce, družine in državljane. V človeškem smislu smo že omenili vse posledice teh vrst poškodb za delavce in državljane, toda so pa tudi posledice v gospodarskem smislu. Pred nekaj dnevi nam je v tem parlamentu agencija iz Bilbaa govorila o kampanjah, ki jih vodi za spodbujanje zdravja in varnosti, in je celo razkrila gospodarske študije, ki dokazujejo, da na primer v Avstraliji nesreče in bolezni predstavljajo 6 % BDP v nacionalnem gospodarstvu. Kakšna je cena, ki jo je treba plačati za pomanjkanje socialne varnosti. Kakšna je cena pomanjkanja higiene in varnosti na delovnem mestu? To je torej naložba v človeški kapital, ampak tudi naložba v civilizacijo in gospodarske pogoje.
Drugič, pomen preprečevanja, saj je preprečevanje boljše kot zdravljenje. Ukrepe je treba sprejeti, preden se nesreča zgodi, tako da se jo prepreči. Preprečevanje, ki je večplastno vprašanje, zahteva večjo ozaveščenost, obveščenost, usposabljanje in nadzor v povezavi z vsako od teh nalog.
Tretjič, na tej stopnji je bistveno omeniti pomen socialnih partnerjev, pomen sindikatov. Brez njih ta okvirni sporazum vsekakor ne bi obstajal, prav tako pa ne bi bilo nobene vrste preprečevanja. Včasih ljudje kritizirajo sindikate in pravijo, da so strošek za družbo, toda pozabljajo na velike koristi, ki jih zagotavljajo, saj so tisti, ki stojijo za uvajanjem takih pomembnih politik na delovnem mestu, kot so te v okvirnem sporazumu.
Na koncu moram omeniti pomen tega parlamenta, ki mora braniti svoje stališče pred javnim mnenjem in pred ostalimi institucijami Skupnosti, ker brez Parlamenta ta okvirni sporazum ne bi obstajal, in pomen sodelovanja Parlamenta s Komisijo in Svetom je prav tako vzoren. Cenim podporo španskega predsedstva in upam, da bo služilo kot dober precedens za novo fazo sodelovanja med našimi institucijami.
Elizabeth Lynne
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, svojega časa, namenjenega govorjenju, nisem mislila porabiti v imenu skupine, toda menila sem, da ga bom lahko razdelila, in se vključila kasneje, toda očitno glede resolucije to ni tako; zato sem bila danes zjutraj obveščena, da bom nastopila sedaj. Imam priložnost, da se zavalim poročevalcem v senci, ki se jim prej nisem zahvalila; ponovno hvala Stephenu Hughesu, saj sva bila Stephen in jaz tista, ki sva leta 2004 dejansko obiskala bolnišnice skupaj z Johnom Bowisom, ki je bil član konzervativne stranke v EP. Mi trije s političnih strank smo šli v bolnišnice, da bi se prepričali sami, in mislim, da je to bilo tisto, kar je bilo zelo pomembno.
Na tem mestu nas mora gnati to, kar ljudje dejansko potrebujejo, in s poslušanjem sester, zdravnikov in zdravstvenih delavcev je bilo pomembno upoštevati njihove poglede. Stephen je omenil izvedbene smernice in resnično bi rada izvedela, ali veste, če Komisija razmišlja o tem, da bi predložila izvedbene smernice za to; menim, da je zelo pomembno, da jih imamo. Prav tako sem se spraševala, ali veste za urnik, o katerem je razmišljal Svet, ker je zelo pomembno, da dobimo urnik dovolj zgodaj, saj so ti zdravstveni delavci nazadnje čakali že toliko let.
Ne želimo več nepotrebnih poškodb z injekcijskimi iglami, ki nastanejo v obdobju čakanja. V zadnjih nekaj letih jih je bilo preveč. Prav tako točka, ki je že bila izpostavljena, da čeprav je sedaj to le ta zdravstveni sektor, bi želel, da se razširi na ostale sektorje, zlasti na zapore. Menim, da je zelo pomembno, da so pazniki v zaporu prav tako zavarovani. Toliko je stvari, ki so pomembne za te delavce, toda ena ključnih stvari za to so igle s pokrovom. Skupaj z vsemi drugimi vsebinami v resolucijami je zelo pomembno, da ti zdravstveni delavci niso podvrženi nepotrebnim poškodbam z injekcijsko iglo.
Jean Lambert
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospod predsednik, tudi jaz se bi rad zahvalil Stephenu Hughesu in Liz Lynne za njuno delo in bi pozdravil ta ukrep, čeprav bi bil raje, če bi ga videli že prej. Kot je že bilo poudarjeno, imajo ZDA to zakonodajo v veljavi že od leta 2001. Tako zakonodajo lahko vidimo tudi v določenih delih Evropske unije in končno bomo jih ujeli, toda seveda bodo že mnogi ljudje prizadeti.
V smislu tveganja Svetovna zdravstvena organizacija ocenjuje, da medtem ko je 90 % izpostavljenj tveganju v nerazvitem svetu, se 90 % primerov poklicnih okužb zgodi v Združenih državah in Evropski uniji. Vemo, da obstaja velik problem prenizkega poročanja o ostrih poškodbah: ocene se gibljejo med 40 % in 75 % in to je veliko. Zato menim, da bi morali pozdraviti dejstvo, da v sporazumu socialnih partnerjev določba 11 govori o dolžnosti poročanja v skladu s kulturo neobtoževanja.
Toda menim, da se moramo tudi vprašati, zakaj ljudje ne poročajo. Verjetno je del resnice, da se ne zavedajo tveganja ali pa se bojijo posledic - morda tudi za svojo prihodnjo zaposlitev - če bodo o taki poškodbi poročali. Ponekod imamo poročila o neučinkovitem spremljanju, z drugimi besedami, tudi če ljudje poročajo, se nič kaj ne zgodi.
Zagotovo ne dobijo niti zdravniške podpore, ki jo potrebujejo, kaj šele čustveno oporo - ali v nekaterih primerih alternativno zaposlitev, če se meni, da ker so se okužili z virusom HIV ali podobno, lahko ogrožajo bolnike. Imamo raziskavo, ki kaže, da so zdravstveni delavci, ki delajo zunaj bolnišnic, pogosteje nezadovoljni z odzivom delodajalcev.
Ljudje so govorili o obsegu tega ukrepa. Seveda zajema zdravstveni sektor in zelo smo zadovoljni, da sporazum pokriva pripravnike in podizvajalce. Nisem čisto prepričan, ali to vključuje osebje za čiščenje, in glede tega bi želel nekaj razjasnitev. Toda ne pokriva še delavcev v drugih tveganih poklicih, zato upam, da bodo države članice pregledale še to
Obveznosti usposabljanja so zelo pomembne in upam, da bodo države članice to vzele resno: Tako izvajanje kot prejemanje usposabljanja bi moralo biti obvezno, prav tako uvajanje za vse novo in začasno osebje - ker mislim, da vlada prepričanje, da če usposobiš ljudi enkrat, tega vprašanja ni treba več nikoli odpirati. Trenutno usposabljanja primanjkuje, tudi tam, kjer imajo delodajalci vzpostavljeno politiko usposabljanja.
Postavljeno je bilo vprašanje stroškov. Ocenjuje se, da usposabljanje in preventivni ukrepi, vključno z varnejšimi pripomočki, predstavljajo tretjino stroškov obravnavanja ostrih poškodb. To je pomemben prihranek v časih, ko primanjkuje denarja, kot tudi bistveno vprašanje tako za ljudi kot delodajalce, ki lahko tvegajo, da bodo toženi, če ne bodo sprejeli ukrepov za preprečitev takih poškodb.
Oldřich Vlasák
v imenu skupine ECR. - (CS) Gospe in gospodje, sporazum o preprečevanju ostrih poškodb je zgodovinsko prvi sporazum med sektorskimi socialnimi partnerji. Ob upoštevanju dejstva, da se ocenjuje, da se zgodi več kot en milijon primerov ostrih poškodb na leto v bolnišnicah v Evropi, ni potrebno prepričevanje, da je to korak v pravo smer, saj bi moralo biti mogoče preprečiti te poškodbe z ustreznim upoštevanjem sporazuma. V praksi bo to pomagalo ustvariti varno delovno okolje in varovati zdravje delavcev pred krvno prenosljivimi okužbami, ki jih povzročijo ostre poškodbe.
Čeprav so v primerih ali opredelitvah nekatere nejasnosti - menim, da bodo sprejeti vsi ukrepi, da se pridobi čim več informacij od socialnih partnerjev - so bile določbe razjasnjene in Svet je zato sprejel sporazum v celoti.
Na tej točki bi rad poudaril, da je sporazum med delodajalci in zaposlenimi na svoj način edinstven evropski zakonski instrument, ki na nacionalni ravni nima vzporednice v mnogih državah članicah. Ta oblika samoregulacije, kjer se prizadeti zaradi določenega problema sami dogovorijo v obliki pravne ureditve o svoji rešitvi, je po mojem mnenju vzorčni model evropske ureditve. Položaj ni enak kot pri izpustih CO2, usklajevanju davkov ali standardizaciji javnih storitev, kjer morajo podjetja in njihovi zaposleni pasivno izpolnjevati karkoli jim mi in države članice navržemo, in tudi po visoki ceni.
Jiří Maštálka
Gospe in gospodje, na začetku bi se rad zahvalil obema poročevalcema za izjemno delo, ki sta ga opravila pri pripravi tega dokumenta. Kot zdravnika me tudi veseli, da se tukaj v Evropskem parlamentu zavedamo nujnosti potrebe po tem, da so zdravstveni delavci bolje zavarovani pred poškodbami, ki jih povzročijo ostri predmeti, in da se ureditev na to odziva.
Seveda se počutim neprijetno zaradi zelo počasnega napredovanja Komisije. Pet let je minilo, odkar je bila Evropska komisija prvič obveščena o tej pomembni zadevi, in skoraj štiri leta, odkar je Evropski parlament sprejel resolucijo, s katero se zahteva zakonodajna rešitev vprašanja o pravilnem varstvu zdravstvenih delavcev v Evropski uniji pred krvno prenosljivimi okužbami.
Kot član odbora za zaposlovanje in socialne zadeve v prejšnjem parlamentarnem obdobju sem na tej resoluciji delal skupaj s kolegoma Stephenom Hughesom in Elisabeth Lynn ter drugimi in razočaran sem, da se tako dolgo vleče. Priporočam, da se ukrepi, predlagani v direktivi, sprejmejo čim hitreje. Pozval bi rad, da se čim prej zajamčijo čim večje možne ravni zaščite in preventive zdravstvenih delavcev.
Elisabeth Morin-Chartier
Gospod predsednik, komisar, gospa Lynne, gospe in gospodje, zelo sem vesela to jutro, da smo se sporazumeli o tem predlogu direktive o preprečevanju ostrih poškodb. Pred seboj imamo resnično vprašanje zdravja, ki ga moramo urediti čim hitreje. Vsi poznamo pomen in dramatične posledice te vrste poškodb. Moram povedati, gospod komisar, da sem prepričana, da boste našli hitro rešitev za ta sporazum, ki nas bo ponesel nekaj korakov naprej.
Rada bi se zahvalila gospe Lynne za vse njeno delo. Prav tako bi se rada zahvalila gospodu Hughesu, ker je naša odgovornost članov EP, da poskrbimo, da bodo naši sodržavljani varni. So strokovnjaki na področju zdravstva - veliko smo govorili o njih. So čistilci - omenili ste paznike v zaporu - toda rada bi omenila ljudi, ki delajo v šoli, na vseh področjih medicine v šolah. Toda za tem menim, da je to vprašanje izobraževanja naših sodržavljanov, ki ne smejo povzročiti, da bi bili zdravstveni delavci ali delavci, ki nato rokujejo s temi topimi predmeti, nepotrebno izpostavljeni tveganju.
Moram reči, da bomo mi v Evropskem parlamentu, skupaj s poročevalci, ki so se lotili tega vprašanja, pripravljeni in pri volji zagotoviti, da ta besedila izvajajo vse države članice in o njihovem izvajanju bomo morali imeti posodobljene informacije. To je resnično naša zaveza, naša odgovornost in je nekaj, kar bi moralo biti zares popularno in kar bi morali vsi deliti.
Sylvana Rapti
(EL) Gospod predsednik, zahvalila bi se rada starejšim članom Parlamenta - saj je to moj prvi mandat - in svojim kolegom gospodu Hughesu in gospe Lynne ter poročevalcu in poročevalcem v senci, saj sem prišla, ko gre delo h koncu glede vprašanja, ki me osebno zadeva.
Moj mož je zdravnik in pred nekaj leti se je okužil z iglo. Zato dobro poznam zaskrbljenost, ki jo izkusi družina delavca bolnišnice, ko se poškoduje z ostrim predmetom. Dnevi, ko smo čakali na rezultate, so bili izredno težki.
Zato bi se vam rada še enkrat zahvalila za vaše opravljeno delo in izrazila zadovoljstvo ob dejstvu, da smo prvič bili priča temu, da sta združenji delodajalcev in delavcev združili moči in prišli do sporazuma ter s tem omogočili nam, da smo prišli do tega predloga resolucije.
Čutim, da Evropska unija zares dosega svoje cilje in sprejema odločitve s svojimi državljani, za njih. Spomnim se, kar so ponavljali ostali člani, ampak se mi zdi pomembno, da to izrečemo in si za vedno zapomnimo: da se vsako leto zgodi milijon ostrih poškodb.
Težko še bolj poudarim vlogo, ki jo igra Evropski parlament, ki iskreno dela na tem vprašanju že od leta 2005. Ob upoštevanju po drugi strani pomanjkanja osebja, ki je zlasti pereče v Grčiji,Rada bi poudarila, da moramo resnično zagotoviti, da se ta resolucija, ta direktiva uporabi zelo hitro.
To je odločitev, ki bo prav tako praktično prispevala k družbenim ciljem Evropske unije, ki vključujejo povečanje zaposlenosti. Parlament bi rada spomnila, da je Evropska komisija pred kratkim dejala Parlamentu preko njenega ponovno izvoljenega predsednika, da je eden izmed sektorjev, v katerega mislijo vlagati, beli ovratniki.
Zato rešimo življenja, dobesedno in v prenesenem pomenu, z oblikovanjem dragocenih delovnih mest v teh zelo težkih gospodarskih in družbenih časih.
Za konec bi rada zaželela novemu komisarju veliko uspeha pri delu in rada bi dejala naslednje: naš spoštovani in izkušeni kolega, gospod Cercas, je prej dejal, da boste vstopili in nadaljevali z "desno nogo". Jaz upam, da boste vstopili in nadaljevali z "levo nogo" in to govorim zato, ker je pristop, ki bo vseboval socialno plat Evrope na zunaj, zelo pomemben.
Osredotočiti se moramo na delavce, prebivalci Evrope to potrebujejo.
Licia Ronzulli
(IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, tudi jaz bom delila z vami osebno izkušnjo. V bolnišnicah delam že 15 let in nekaj časa sem bila zdravstveni delavec na kritičnem področju: v operacijskih sobah.
Sama sem se zbodla z iglami in instrumenti, ki bi lahko bili okuženi. Kot je dejala gospa Rapti, se še vedno spominjam strahu, ko sem čakala na izide testov, predvsem pa tega, kako sem šla skozi obdobje, ko se infekcija razvije, to je med možno okuženostjo in hipotetičnim izbruhom bolezni.
Ravno zaradi te izkušnje menim, da moramo glasovati za to resolucijo, ki končno daje zakonsko moč sporazumu v smislu varnosti in zaščite z vzpostavitvijo minimalnih standardov za vse zdravstvene delavce.
Zdravstveni sektor predstavlja 10 % delovne sile Evropske unije in, če smo bolj natančni, je vsako leto ocenjenih 1,2 milijona primerov ponesrečenih ostrih poškodb, kar ima za posledico, da zdravstveni delavci postopoma več niso motivirani in pogosto zapustijo poklic v zdravstvu. Poleg tega Svetovna zdravstvena organizacija ocenjuje, da je odstotek serokonverzije v HIV 2,5 % in v 40 % primerov v različne oblike hepatitisa B in hepatitisa C.
Zlasti zaradi številnih resnih tveganj, ki so vse prepogosto dnevno zastopane, se zdi poklic v zdravstvu neprivlačen, tako da v zadnjih letih trpi zaradi pomanjkanja osebja. Poleg tega, kot je že bilo omenjeno tukaj, so stroški za posamezne zdravstvene storitve v teh situacijah, katerim so izpostavljeni zdravstveni delavci v različnih obdobjih spremljanja, in za diagnostične teste, ki po protokolu trajajo najmanj šest mesecev od nesreče, precejšnji in potem so tu še stroški, povezani s strokovnjaki, ki so se žal okužili z boleznijo.
Če zaključim, da se ne bi podcenjevalo težave, ko se je tveganju nesreče mogoče izogniti ali ga zmanjšati, je potrebno in pravilno, da se sprejmejo vsi preventivni ukrepi, ki so na razpolago. Zlasti je dolžnost delodajalca, da uvede te ukrepe, in delavčeva naloga je, da jih upošteva.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospod predsednik, govorimo o težavi, ki je zrasla v eno izmed najpomembnejših na področju zdravstvene oskrbe. Navedel bom nekaj statistike. V Evropski uniji se letno zgodi milijon takih nesrečnih ostrih poškodb. V Združenih državah se ocenjuje, da jih je okrog 380 000, toda Američani sami pravijo, da je ta številka nerealna. Seveda moramo poudariti, da to večinoma zadeva zdravstvene delavce, toda obstaja še en vidik: govorimo tudi o bolnikih, ki so izpostavljeni temu tveganju. V teh primerih, in biti moramo pošteni, smo soočeni s problemom velikih zneskov, ki jih morajo bolnišnice plačati za nadomestilo. Jasno je, kot so že dejali ostali govorci, da je preprečevanje tukaj povsem bistveno. Preprečevanje je vedno precej cenejše od zdravljenja.
Resolucija si po mojem mnenju zasluži vso podporo. Je odgovor na pričakovanja, ki so bila izražena v zdravstvenem sektorju in njen pomen se poudarja, ker se problem veča. Prav tako se veča težava, povezana z nadomestili, in zahtevke vlagajo tako zdravstveni delavci kot bolniki. Tudi finančni vidik ne gre zanemarjati. Moja politična skupina, v imenu katere govorim, podpira predlog resolucije. Menim, da je to način, kako se lahko odzovemo na to, kar je v bistvu določen izziv našega časa, in tudi zadovoljimo potrebe potrošnikov in delavcev v zdravstvenem sektorju v državah Evropske unije.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospod predsednik, danes bi se rad zahvalil vsem poročevalcem in vsem, ki so sprožili to razpravo.
Včasih rečemo, da se mora Evropa približati svojim državljanom. S to razpravo nam je to prav gotovo uspelo. Govoril sem s prijateljem svoje starosti, na novo usposobljenim zdravnikom, in ko sem mu povedal o tej razpravi, mi je z velikim veseljem dejal, da je to zelo pomembno in da bi morali poskušati in razložiti vsem v Evropi natančno, kar počnemo. Pomembno je preprečiti tveganja in obvestiti tiste, ki delajo v bolnišnicah, o tveganjih, katerim so izpostavljeni. Bistveno je, da vsem razložimo, da ko delajo nadure, ko so prostori omejeni, ko so številke bolnikov zelo visoke, da je bistveno, da ti ljudje lahko vsaj sprejmejo najpomembnejše potrebne ukrepe.
Potrebujemo zdravo osebje v bolnišnicah, tako da lahko imamo mi, kot možni bolniki, koristi od njihove oskrbe in najboljše možno zdravljenje.
Karin Kadenbach
(DE) Gospod predsednik, cilj naše politike bi moral biti ustvariti okolje, ki jamči najvišji možni standard življenja za državljane Evropske unije. En ključni izziv, s katerim se soočamo v časih, kot so ti, je ohranjati in ustvarjati delovna mesta. Toda ne bi smeli zanemarjati naše dolžnosti, da zagotovimo, da na teh delovnih mestih ljudje ne zbolevajo ali da tvegamo njihovo zdravje. Zato so preprečevanje, zdravstvena oskrba in varnost delovnega mesta bistveni.
Trdno verjamem, da bo izvajanje te direktive, ki že dolgo zamuja, ustvarilo prave pogoje za to, da bodo delovna mesta varnejša na vsakem področju zdravstvene oskrbe, kjer je osebje dnevno izpostavljeno tem tveganjem. Mislim, da je v interesu vseh evropskih državljanov, da bo to čim prej postala resničnost.
László Andor
član Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi rad dejal, da sem vesel, da ta predlog uživa tako široko podporo v Parlamentu. Obžalujem, da je postopek trajal dlje, kot ste mnogi pričakovali, toda rad bi dejal, da sem popolnoma prepričan, da mora socialni dialog odigrati svojo vlogo: spoštovati moramo mnenje socialnih partnerjev. Ne le, da to poudarja legitimnost odločitve, ampak tudi pomaga pri njeni izvedbi, saj tisti, ki sodelujejo pri oblikovanju novega predpisa, se bolj zanimajo za njegov uspeh. To je zelo pomembno.
Zavedamo se, da je to delovni dokument med socialnimi partnerji, ki zadeva razjasnitev okvirnega sporazuma in tudi njegovo izvajanje, zato upamo - in mislim, da lahko verjamemo - da bo to igralo bistveno vlogo pri zaključku v Svetu: to bo odgovor na nekaj dvomov glede izvajanja. Razen tega obstaja interes za daljše obdobje spremljanja. Tudi to je zelo pomembno za spremljanje tega, kako uspešna bo ta nova direktiva.
Vašo pozornost bi rad usmeril na besedilo, ki pravi, da države podpisnice pregledajo uporabo tega sporazuma pet let po datumu odločbe Sveta, če to zahteva ena od strank sporazuma. Z drugimi besedami, zelo pomembno je, da je spremljanje izvajanja in sprememb pri pojavu takih poškodb izhodiščna točka, če bi katera izmed strani to priložnost želela izkoristiti.
Za konec naj povem, šele na drugi dan dela nove Komisije - kot je nekaj govorcev poudarilo v svojih sporočilih - da je res zelo pomembno, da Komisija posveti več pozornosti pozabljenim ljudem v Evropi, tistim starostnim skupinam ali poklicem, ki se ne morejo zlahka postaviti zase: včasih so bili spregledani ali postavljeni na stran.
Zdravstveni sektor je prav gotovo pomemben, posvetiti mu moramo veliko pozornosti. Ni le to, da so delavci v bolnišnicah in zdravstvenem sektorju izpostavljeni ostrim poškodbam in okužbam, ampak vsi vemo, da delajo tudi veliko nadur. Zato moramo zavzeti neko vrsto celostnega pristopa, ko obravnavamo skupine, kot je ta, ki so zelo pomembne, zlasti v časih krize, ko bo pričakovana fiskalna konsolidacija vplivala na pogoje, v katerih delajo ti ljudje. Zato bi moralo to biti to zelo visoko na našem programu, kot je tudi na mojem osebnem.
Predsednik
Hvala, komisar. Prepričan sem, da smo vsi hvaležni pobudnikom te razprave. Upajmo, da se bodo stvari izboljšale.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo danes ob 12,00.

{'language': 'sl'}