A Számvevőszék éves jelentésének előterjesztése - 2006 (vita) Elnök Az első napirendi pont a Számvevőszék 2006-os éves jelentésének előterjesztése. Hubert Weber a Számvevőszék elnöke. - Tisztelt elnök úr, tisztelt Kallas alelnök úr, Hölgyeim és Uraim! Örömmel veszek részt a Számvevőszék 2006-os költségvetési évre készített éves jelentésének mai vitáján. Az Európai Parlament költségvetési ellenőrzési bizottsága számára már november 12-én, míg a Gazdasági és Pénzügyi Tanácsnak egy nappal később már előterjeszthettem ezt az éves beszámolót. Hadd kezdjem a 2006-os jelentés legfontosabb megállapításainak rövid áttekintésével. Először a 2006-os évzárás megbízhatóságáról szólnék. A 2006-os költségvetési év konszolidált pénzügyi kimutatásai a tényleges viszonyoknak megfelelő képet nyújtanak a Közösségek eszközeiről és forrásairól, valamint pénzügyi helyzetéről, ahogy az év során végrehajtott műveletek eredményéről is. Ez alól kivétel a vállalt kötelezettségek és az előfinanszírozások túlkönyvelése az eszközök és források kimutatásában. A Bizottság az eredményelszámolás elvéhez igazodó számvitel bevezetésében további haladást ért el, bár bizonyos hiányosságok még tapasztalhatók. A Számvevőszék megállapította, hogy a Bizottság komoly erőfeszítéseket tett az EU pénzügyeinek kockázatkezelési rendszerét érintő hibák kiküszöbölésére. Egyes változtatások máris látható eredményt hoztak, példaként említhetem az agrár-költségvetést. A következőkben a jog- és szabályszerűség kérdéseire térek ki. A Számvevőszék újfent fenntartások nélkül kedvező véleményt adott mindazon ügyletekről, amelyek a bevételeket, a kötelezettségvállalásokat, a közigazgatási kiadásokat, valamint - a SAPARD-program kiadásait leszámítva - az előcsatlakozási stratégia kiadásait érintették. Szintén minimális arányban fordultak elő hibák a Bizottság küldöttségei által kezelt és ellenőrzött kifizetésekben a külső fellépések területén. Az EU ügyleteinek kiadási nagyrészéről azonban a Számvevőszék ismét negatív értékelést kénytelen adott, úgy a jogszerűség, mint a szabályszerűség szempontjából. Ez elsősorban az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerhez (IIER) nem tartozó közös agrárpolitikai kiadások, a strukturális intézkedések és a belső politikák kiadásai, és jelentős részben a külső fellépések kiadásai területén tapasztaltakra áll. E szektorokban, ha eltérő mértékben is, a végkedvezményezettek javára történő kifizetések lényeges hibaaránnyal realizálódnak. A Számvevőszéknek a megosztott kezelésű költségvetési fejezetekre vonatkozó megállapításai a következők: a mezőgazdaság területén, melynek költségvetése a 2006-os évben 49,8 milliárd eurót tett ki, a Számvevőszék a becsült összevont hibaarány jelentős csökkenését állapította meg, ám ez az arány továbbra is valamivel a lényegességi küszöb felett van. Az IIER - amely ma az agrárkiadások 70%-át szabályozza - következetes alkalmazása esetén a jog-és szabályellenes kifizetések kockázatát hatékonyan csökkenteni lehet. Az agrárkifizetésekhez kapcsolódó pénzügyi korrekciók, így a Bizottság által végrehajtott számlazárási eljárás során hozott éves szabályszerűségi döntések, komoly összegeket érintenek, amelyeket a tagállamok korrekcióként vagy pénzbírságként a közösségi költségvetésbe kénytelenek visszafizetni, mert elmulasztották kialakítani a megfelelő ellenőrzési rendszereket. A közösségi költségvetés javára történő visszafizetéseket, ahogy eddig is, a tagállamok adófizetői finanszírozzák, nem pedig a kifizetések azon kedvezményezettjei, akik szabálytalanul jutottak közösségi forrásokhoz. A Számvevőszék a problematikus területek megfelelő esetek bemutatásával történő ismertetésén túl feladatának tartja azon változások bemutatását is, amelyek ismerete a politikai döntéshozók számára jelentőséggel bírhat. Így például a Számvevőszék felhívta a figyelmet arra, hogy míg az összevont kifizetési rendszer az igénylési és a kifizetési eljárást megkönnyíti, mellékhatásokkal is jár, mint például olyan földtulajdonnal rendelkező személyek jogosultságának elismerése, akik soha nem végeztek mezőgazdasági tevékenységet. Ez jogilag megengedhető ugyan, ám azzal az egyértelmű hatással bír, melynek eredményeként az EU támogatásainak egy része a mezőgazdasági termelőktől elvonásra kerül, és a földtulajdonosokhoz jut. Az agrárkifizetések új haszonélvezőivé váltak például vasúttársaságok, lovagló-klubok, lótenyésztő telepek, golf- és szabadidőklubok és helyi önkormányzatok. Az összevont kifizetési rendszerre vonatkozó jogi szabályozás ezen túlmenően a tagállamok számára a jogosultság megítélésének kérdésében széles játékteret biztosít, amely a kedvezményezettek egyenlőtlen elbírálásához vezetett. A strukturális intézkedésekkel kapcsolatban - melyekre 32,4 milliárd eurót különítettek el 2006-ban - a helyzet az előző évekhez képest nem változott. A Számvevőszék lényeges hibaarányt állapított meg, amely becslése szerint a kedvezményezettek körének kifizetett összes visszatérítés legalább 12 %-ára rúgott. A leggyakoribb hibák közé tartozott a nem támogatható kiadások visszatérítésére történő igénylés, valamint közbeszerzési pályázatok kiírásának elmulasztása. Ezeken túl gyakran hiányoztak az általános és személyi költségek igazolásához szükséges okiratok is. A Számvevőszék véleménye, hogy a Bizottságnak feladata példát mutatni a közvetlenül általa felügyelt kifizetések kezelésével, azaz az Unió belső politikáihoz és külső fellépéseihez rendelt forrásokkal. A területen ugyan megfigyelhető javulás, ám a Bizottság által felügyelt belső politikákban, amelyek 2006-ban kilencmilliárd euróval terhelték a költségvetést, ismét lényeges volt a hibaarány. Ennek legfőbb oka az olyan kedvezményezettek javára történt visszatérítésekben keresendő, akik projektjeik költségeit a valósnál nagyobbnak tüntették fel nyilatkozataikban. Az ezek nyomán lezajlott ügyletekben kimutatható hibák okai között megtalálható a hanyagság éppúgy, mint a gyakran túlságosan komplex szabályozás nem kielégítő ismerete és az igénylők szándékos kísérlete az EU költségvetésének megkárosítására. Ezen túlmenően az IIER által nem lefedett mezőgazdasági kiadásokkal, a strukturális politikákkal, valamint a belső politikákkal kapcsolatos kiadások esetében a kifizetési igények ellenőrzése, amelynek alapja elsősorban a kedvezményezett által biztosított információ, sok esetben nem elég rendszeres és kiterjedt, valamint gyakran minősége is elmarad az elvárhatótól. Az elmúlt években a Bizottság fellépett annak érdekében, hogy javítsa a források visszatéríttetésének rendszerét és az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét. Eljárásainak összetettsége következtében azonban a Bizottság még mindig nem jut megbízható adatokhoz a szabálytalanul folyósított források összegeiről és kedvezményezettjeiről, ahogy ezeknek az EU költségvetésére gyakorolt hatásáról sem. A helyzet az, hogy mindössze hat tagállam reagált a Bizottság tavaly novemberi megkeresésére, hogy készítsenek beszámolót a szabálytalan kifizetések visszatéríttetéséről. Az egységes ellenőrzési modellel a Számvevőszék olyan hatékony keretmegoldást javasolt, amely minden, az EU forrásaihoz kapcsolódó belső ellenőrzési rendszert összefogna. Minden ilyen rendszert közös elvek és szabványok szerint kellene működtetni, számításba véve a sajátos kockázatokat, valamint az ellenőrzés költségei és az ezáltal elérhető haszon közötti megfelelő egyensúlyra törekedve. A közelmúlt jelentős innovációjának mondható a tagállamok azon új kötelezettsége, hogy éves összefoglalót mutassanak be ellenőrzési műveleteik eredményéről. Ehhez kapcsolódnak továbbá egyes nemzeti felügyeleti szervek önkéntes kezdeményezései, melyekben vállalták, hogy az EU-források kezeléséről nemzeti nyilatkozatot, illetve az ellenőrzésről beszámoló jelentést tesznek közé az adott országban. A Számvevőszék álláspontja szerint a tagállami nyilatkozatok és az ellenőrzési erőfeszítések hozzájárulhatnak az uniós források belső ellenőrzése fontosságának tudatosításához. 6/2007 sz. véleményében a Számvevőszék kijelentette, hogy ezek a nemzeti szinten zajló eljárások ráirányítják a figyelmet, valamint alá is támasztják, hogy a EU-források felhasználásáért a tagállamok felelősséggel tartoznak. Ezen túlmenően segíthetnek a kijavítható hibák azonosításában, csakúgy mint a legjobb gyakorlatok felismerésében, továbbá fokozzák az átláthatóságot és az elszámoltathatóságot a pénzügyi irányítás egész területén. A Számvevőszék továbbra is aktív szerepet vállal a tagállamok legfelsőbb szintű ellenőrzési intézményeivel való együttműködés előmozdításában, és vezető szervezetként működik közre egy új munkacsoportban, mely az uniós környezethez illeszkedő közös ellenőrzési szabványokkal és az összehasonlítható ellenőrzési kritériumokkal foglalkozik. Most rátérnék a konklúziókra. A Bizottság figyelemre méltó erőfeszítéseket tett az EU-alapok kockázatkezelési rendszerében található gyengeségek kiküszöbölésére, ám a Számvevőszék ennek ellenére a költségvetés legtöbb területére vonatkozóan negatív véleményt adott ki az ügyletek jog- és szabályszerűségét illetően. A legnagyobb javulás a közös agrárpolitika területén volt megfigyelhető. A magas hibaarány a műveleteket támogató ügyletek esetében pedig elsősorban azzal magyarázható, hogy az összetett jogi szabályrendszer és a jogosultság nem egyértelmű feltételrendszere hatására a kedvezményezettek körében előfordul, hogy visszatérítésekért folyamodva kiadásaikat eltúlozzák, illetve azzal, hogy a belső ellenőrzés területén tartósan hiányosságok tapasztalhatók. A költségvetési források hatékony kezelésének alapvető feltétele a megbízható belső ellenőrzési rendszer léte minden közigazgatási szinten és minden tagállamban, illetve kedvezményezett országban. Véleményem szerint az európai embereknek joguk van arra, hogy az uniós források kezelése megfelelő adminisztráció és ellenőrzés mellett történjen. Siim Kallas a Bizottság alelnöke. - Tisztelt elnök úr, a Bizottság üdvözli a Számvevőszék jelentését és Weber elnök úr megjegyzéseit. Összességében szemlélve elmondható, hogy a Számvevőszék 2006-os éves jelentése pozitívabb értékelést ad, mint azt a 2005-ös beszámoló tette. A Számvevőszék a közlekedési lámpajelzések mintájára működő módszerének köszönhetően immár lehetséges a haladást részleteiben is lemérni. A Számvevőszék jelentése a költségvetés egyes kiadási területeit számba véve kijelöli, hogy mely rendszereink tekinthetők kielégítőnek, illetve hol haladják meg a hibák a Számvevőszék által meghatározott két százalékos lényegességi küszöböt. A korábbi évekkel összevetve a Bizottság megelégedéssel nyugtázza, hogy a Számvevőszék immár az összes kifizetés mintegy negyven százalékát rendben levőnek találta, míg tavaly ez az érték egyharmad, két évvel ezelőtt pedig mindössze 6% volt. Ez valódi előrelépést jelent közös célunk, a pozitív megbízhatósági nyilatkozat elérésének irányában. A Számvevőszék a belső politikák, így például a kutatási programok és a külső fellépések területén is javulásról számol be. 2006-os könyvelésünkről leszögezi, hogy egészében a valóságnak megfelel és minden lényeges, elvárható elemet tartalmaz, leszámítva néhány apró túlkalibrálást, amelyek együttesen a működési költségek 0,13%-át teszik ki. A Számvevőszék elismeri a Bizottságnak az uniós források kockázatkezelésében tapasztalható problémák kiküszöbölése érdekében tett jelentős erőfeszítéseit is. Egészében a megbízhatósági nyilatkozat mégis ismét negatív minősítést ad az ügyletek jog- és szabályszerűségéről. Bár a helyes irányba haladunk, én ezért mégis inkább a pozitív megbízhatósági nyilatkozat felé vezető úton található nagyobb buktatókra szeretnék koncentrálni. A nagy és továbbra sem leküzdött kihívás annak biztosítása, hogy a strukturális politikák végrehajtása rendben történjen. A strukturális politikák kiadásai 2006-ban 32,4 milliárd eurót tettek ki, és itt a helyzet az előző évekhez képest keveset változott, a Számvevőszék a hibák arányát ismét lényegesnek ítélte. A hibák típusai közül a leggyakoribbak a következők voltak: nem megtéríthető kiadások visszatérítésének igénylése, a közbeszerzési eljárások lefolytatásának elmulasztása, valamint az általános és a személyi költségek megfelelő dokumentációval való alátámasztásának elmaradása. A Számvevőszék arra is kitér, hogy viszonylagos bizonyossággal meg tudta állapítani: a strukturális és kohéziós alapokból folyósított 2006-os kifizetések legalább 12%-a szabálytalan visszatérítések során történt. Egyetértünk azzal, hogy ezen a területen valódi problémák vannak. A Bizottság saját 2006-os összefoglaló beszámolója tartalmazza, hogy a Bizottság nem tartja megbízhatónak a strukturális alapok kezelését Olaszország, Lettország, Szlovákia, Szlovénia, Spanyolország, Svédország és az Egyesült Királyság egyes területein ellátó rendszereket. A főigazgatóságok vezetői saját éves tevékenységi jelentéseikben szintén fenntartásaiknak adtak hangot. A Számvevőszék 2006-ban egy 19 régiót felölelő mintát vizsgált meg, és a 19 régió közül egyet sem talált teljességgel hatékonynak. A számvevőszék az ellenőrzés rendszerei közül egyes angol, francia, német, görög, olasz, lengyel, portugál, skót, szlovén és spanyol intézményeket alacsony hatékonyságúnak minősített, akárcsak az Ausztria és Magyarország közötti Interreg- projekt ellenőrzési rendszerét. Úgy véljük, hogy az új szabályozás hatására a helyzet javulni fog, ám ez nem fogja csökkenteni a 2000-2006 közötti pénzügyi tervből finanszírozott kifizetések kockázatait, és ezért ezek esetében a helyzet egészen 2009-2010-es lezárásukig kritikus marad majd. Ebben az ügyben együttesen kell fellépnünk. Levélben fordultam ezért a Tanács elnökéhez, a tagállamokhoz és az Európai Parlamenthez, felvázolva a Bizottság által vállalt újabb erőfeszítéseket. Az ECOFIN ehavi ülésén felszólítottam továbbá a tagállamokat, hogy tegyenek eleget kötelezettségüknek, és adják át éves ellenőrzési összefoglalóikat és nyilatkozataikat 2008 február 15-ig. Ezt írja elő a Parlamenttel és a Tanáccsal együtt kimunkált megállapodás, amely az átdolgozott pénzügyi szabályzat elfogadásakor született meg. Az éves összefoglalónak nem szabad újabb rutinjelentéssé válnia, amelynek nincs igazi hozzáadott értéke. Valódi elemzéseket kell tartalmaznia, amelyeket a Bizottság felhasználhat az egyes tagállamokban működő ellenőrzési rendszerekről a Számvevőszéknek és a Parlamentnek adott megbízhatósági nyilatkozataiban. A költségvetési ellenőrzési bizottság által a Strukturális Alapok kezelésében érintett biztosok számára 2007 december 18-ára összehívott meghallgatáson, amely a 2006-os mentesítési eljárás részét képezi, a tagállami költségvetési ellenőrzési bizottságok képviselői is meg fognak jelenni. A Bizottság üdvözli ezt az újítást, melytől azt reméli, hogy hozzájárul az uniós források gondos kezelése iránti elkötelezettségnek a tagállamokban történő megerősítéséhez. Olyan gyakorlatot kell követnünk, amelyben a figyelmeztetést a probléma megoldása vagy a kifizetések felfüggesztése követi. A Bizottság már kinyilvánította szándékát, hogy felfüggeszti a strukturális alapokból történő kifizetéseket azokban az esetekben, amelyekben nem kap megfelelő garanciákat arra nézve, hogy az adott tagállamban működő rendszer megfelelően funkcionál. Ennek következtében a Bizottság néhány népszerűtlen döntés meghozatalára kényszerülhet majd, ám arra a következtetésre jutottunk, hogy ha nem demonstráljuk a probléma akut voltát, a változások túlságosan lassan fognak bekövetkezni. Engedjék meg, hogy záró megjegyzéseim előtt még szóljak néhány szót arról, hogy az idei beszámoló hogyan jelent meg a médiában. Az elmúlt két hétben újságírók a Bizottságot elsősorban két kérdés kommentálására kérték. Egyfelől arra kérdeztek rá, hogy mi a véleményünk a Számvevőszék azon megállapításáról, mely szerint golfklubok és más, formálisan gazdálkodási tevékenységet nem végző szervezetek tavaly uniós támogatásokhoz jutottak. Egy amúgy komoly napilap azzal a főcímmel jelent meg, hogy "a szegényeknek szánt EU-segély golfklubokhoz kerül”. A lap nyolc szóban háromszor is hibázott. Hadd magyarázzam meg a tévedéseket. Először is, a gazdálkodóknak járó támogatások nem a szegényeket segélyező források. Másodszor, a nevezett támogatásokat nem golfklubok kapták, hanem erre jogosult mezőgazdasági tevékenységeket támogattak velük. Jelen esetben ez a klubok szomszédságában található földeket jelentette, melyek más tulajdonosok kezelésében álltak. Ebből is következik, hogy, harmadszor, a forrásokat megfelelően használták fel, tehát jog- és szabályszerű kiadásokra, amelyeket a Számvevőszék sem von kétségbe. A Számvevőszék valójában felhívta a figyelmet egy politikai kérdésre és egy egyetértésben elfogadott politikai döntés következményeire - az összevont kifizetési rendszer hatásaira gondolok. A Bizottság üdvözli az ilyen párbeszédet, és amint azt a tisztelt képviselők is jól tudják, mi magunk is azon dolgozunk, hogy az uniós források kedvezményezettjeinek kérdésében teljes átláthatóságot teremtsünk. Ez nézetünk szerint megalapozottabb politikai egyeztetéseket tesz lehetővé - ilyenek például a közös agrárpolitika felülvizsgálatai, melyeket biztostársam, Marian Fischer Boel éppen e hónapban indított meg. A Bizottság hasonló megfontolásból küldte meg, saját kezdeményezéséből eljárva, minden tagállam központi ellenőrzési szervének a kedvezményezettek javára történt kifizetések teljes listáját az adott állam vonatkozásában. Sajnálatos, hogy némelyik, a médiában megjelent tudósításban a golfklubok ügye teljesen elhomályosította a Számvevőszék arra vonatkozó megállapítását, mely szerint a mezőgazdaság épp az a terület, amelyen a Bizottság és a tagállamok a legnagyobb haladást érték el, és amelynek a Számvevőszék csaknem zöld minősítést adott. Ezért éreztem úgy, hogy ezt a kérdést itt és ma meg kell világítani. A másik nagy terület a strukturális alapokat jellemző 12%-os hibaráta, azaz a Számvevőszék szerint tévesen visszatérített költségek aránya. A legtöbb újságíró figyelmét felkeltette a Számvevőszék idevágó értékelése, amely kiemelte a helyzet problematikusságát, hiszen ez csaknem 4 milliárd euró jogosulatlan kifizetését jelentette a tavalyi évben. Ez a pont is magyarázatra szorul. Nem rendelkezünk ugyanis pontos információval arról, hogy ezek a források elvesztek, vagy elcsalták őket, és hogy egyszeri vagy rendszeres hibákról van-e szó. Ezért a Bizottság feladata, hogy magyarázatot adjon a 12%-ra. Felszólalásomban már megkezdtem ezt, rámutatva az általunk tapasztalt problémák némelyikére, és szóltam a tervezett lépésekről is. Kollégáim, Hübner és Špidla biztosok a költségvetési ellenőrzési bizottság jövő havi meghallgatásain további részletekkel fognak szolgálni. Utolsó megjegyzésemben azt szeretném kihangsúlyozni, hogy a médiában megjelent tudósítások némelyikének dacára a Számvevőszék beszámolója igenis segít abban, hogy a valóban fontos kérdésekre koncentráljunk. A Bizottság elszántan dolgozik azon, hogy ezeken a kulcsterületeken valóban történjen előrelépés. José Javier Pomés Ruiz a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (ES) Tisztelt Hans-Gert Pöttering elnök úr, örömmel látom, hogy részt vesz a vitán, kiemelve, hogy a Parlament mekkora jelentőséget tulajdonít elszámolásai ellenőrzésének. Örömmel nyugtáztam Kallas alelnök úr és Weber elnök úr jelenlétét is - ám hol a Tanács? Hol a képviselője, aki elmondaná nekünk, hogy mihez kezd a Tanács a javaslatokkal és megjegyzésekkel, amelyeket a Számvevőszék elnöke, Kallas alelnök úr és jómagam a Tanácshoz eljuttatunk? Köszönöm önnek ezért, elnök úr, hogy megjelent ezen a vitán. (Taps egyes padsorokból) Mindenekelőtt megköszönném a Számvevőszéknek az elvégzett kiváló munkát, különös tekintettel a jelentés második fejezetére, amely nagyon jó áttekintést tartalmaz. Önök egyre jobban végzik a munkájukat, és nemcsak a Parlamentet segítik ezzel, de az utca emberét is abban, hogy felismerhessük, mibe is kerül az Európai Unió működtetése. A mezőgazdasági termelők megérdemlik, hogy gratuláljunk nekik: most, hogy a nekik járó közvetlen kifizetéseket csökkentjük, a hozzájuk áramló pénzzel kezdenek sokkal hatékonyabban gazdálkodni. A strukturális alapok ügyében azonban nem jár hasonló dicséret. A Parlament három évvel ezelőtt ajánlotta, hogy a Tanács, a nagy hiányzó, vegyen részt a folyamatban, és így beszámolhasson arról, miként költi el a költségvetés általa ellenőrzött nagyobbik felét. Egy dolog bizonyos: az új pénzügyi szabályzat kötelezővé teszi a tagállamok számára, hogy összefoglaló nemzeti gazdálkodási nyilatkozatot bocsássanak ki. Ez számukra nem egy opció, hanem kötelezettség. Jövő év február közepe előtt ennek meg kell történnie, ám Kallas biztos úrral ebben a kérdésben egyetértve mi is úgy látjuk, hogy a tagállamok vonakodnak, mintha csak nem is létezne elszámolásaik bemutatásának kötelezettsége. Ha pedig kötelességeik vannak, jó példával éppen nekik kellene elöl járniuk. Ön azt mondta, hogy csak hat tagállam számolt be arról, hogy milyen módon jár el a visszatéríttetések ügyében. Ez botrányos, ez valóban címoldalra való: csak hat tagállam árulja el nekünk, hogy mit tesznek az általuk gondatlanul kezelt források visszatéríttetése érdekében. Ez, kérem, valódi botrány. Összefoglalásképpen hadd jelentsem ki önöknek, hogy a Parlament folytatni fogja munkáját, önök is folytathatják az önökét. Mind önök, mind Kallas biztos úr számíthatnak teljes támogatásunkra a pozitív minősítésű megbízhatósági nyilatkozat megszerzése érdekében, és magunka vesszük a felelősség ránk háruló részét a különlegesen komplikált eljárásokért: valóban felelősek vagyunk, mivel néha egyenesen a lehetetlent várjuk el. Ezért együttműködést ajánlunk az eljárások lehető legnagyobb mértékű egyszerűsítésének érdekében. Köszönjük, Weber úr, az önök nagyszerű jelentését. Herbert Bösch a PSE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, az Unió pénzügyi irányítása vegyes képet mutat. Üdvözlendőek ebben a tekintetben a Bizottság erőfeszítései az agrárszektorban. A mezőgazdasági kiadásokkal kapcsolatban a Számvevőszék a hibák jelentős csökkenését állapítja meg. Ez komoly siker, amelyet el kell ismerni. Kevés pozitívumot hallhatunk azonban a strukturális alapokról. A Számvevőszék véleménye szerint a tagállamokban működő ellenőrzési rendszerek általában nem vagy csak mérsékelten hatékonyak. A Parlament által javasolt nemzeti forráskezelési nyilatkozatok éppen ezért minden eddiginél fontosabbak a tagállamok elszámoltathatósága szempontjából. Csalódottságomnak kell továbbá hangot adnom amiatt, hogy a Bizottság belső ellenőrzési rendszere még mindig nem üti meg az elvárható szintet, noha hét év telt el a reform óta. A rendszernek fontos gyenge pontjai vannak - a Számvevőszék éves jelentésének második fejezetében található alapos elemzést ezért is üdvözlendőnek tartom. De tekintsünk előre! A Számvevőszék intézményközi megbeszéléseket javasol az "elfogadható hibakockázat” fogalmának kidolgozásáról. Ezt a kezdeményezést üdvözlendőnek tartom. A Parlament és a Bizottság különböző módokon, de egyaránt elindult már a javaslatnak megfelelő úton. Ám mikor hallhatjuk a kérdésben a ma itt nem képviselt Tanács véleményét? A Reformszerződés leszögezi: "A rendelet meghatározza a költségvetés végrehajtása során a tagállamokat terhelő ellenőrzési és számviteli kötelezettségeket és az ezekkel járó felelősséget.” A Parlament ennek az új rendelkezésnek a végrehajtását a legnagyobb figyelemmel fogja kísérni. Az Unió ellenőrzési rendszerével kapcsolatban nem kívánom megismételni, amit 2007. október 18-án Luxemburgban már elmondtam. Csak annyit szeretnék kiemelni, hogy a Parlament rendkívüli érdeklődéssel várja a Számvevőszéken jelenleg folyó szakértői értékelés végeredményét. Gratulálni szeretnék Weber úrnak és különösen Engwirda úrnak, hogy ezt a folyamatot sikerült elindítani. Jan Mulder az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr, mindenekelőtt köszönetet szeretnék mondani a Számvevőszéknek az Európai Parlamentnek tett jelentéseiben alkalmazott új rendszerért. Éveken át azt kérdeztük, hogy vajon az egyes fejezetekben említett hibák pontosabb mennyiségi meghatározása nem lenne-e lehetséges. Éveken át azt a választ kaptuk, hogy ez nem lehetséges. Most azonban örömmel nyugtázzuk, hogy a Számvevőszék is meg tudja változtatni az álláspontját: bevezetésre került a "közlekedési lámpák” rendszere, azaz pirossal, sárgával és zölddel minősítik az egyes folyamatokat. Ezt a legmelegebben üdvözöljük, és reményünket fejezzük ki, hogy a következő években a rendszer tovább fog fejlődni, s képes lesz jelezni, hogy mely területeken történt előrelépés. Az előrelépésekkel kapcsolatban - ahogyan ezt Kallas úr már kiemelte - a Bizottság valóban büszke lehet, hiszen három évvel ezelőtt a kiadások mindössze 6 %-a volt jogszerűnek nevezhető. Ma ez az arány már 40%, és a Bizottságnak majdnem sikerült "zöld” minősítést elérnie a mezőgazdasági kiadások fejezetében. Ez valódi fejlődés. A nagy kérdés azonban az, hogy az utca embere úgy véli-e, hogy megfelelő mértékű javulást sikerült elérni. Erre, ezt elárulhatom önöknek, a válasz nemleges. Alig lehet elképzelni, hogyan fordulhat elő, hogy ennyi év után a megbízhatósági nyilatkozat még mindig nem pozitív. Ez komoly aggodalomra ad okot. A strukturális alapok még nagyobb problémát jelentenek. A 12%-os hibaráta, ezt nem is kell magyaráznom, messze az elfogadható szint felett van. Kívánatos lenne, ha a Számvevőszék a jövőben pontosan elmagyarázná, hogyan is tevődik össze ez a 12%. Az okiratok pontatlan kitöltése okozza? Valódi hibákról van szó? Amikor a való világban járva azt hallom, hogy milyen nehéz támogatáshoz jutni a strukturális alapokból, alig-alig tudom elhinni, hogy az ellenőrzés rendszere nem kielégítő - hiszen egyre inkább azt hallom emberektől, hogy "vigye csak más a részemet - az alapokkal együttműködni túl komplikált”. Legalábbis némelyik holland tartományban ilyesféléket hallottam. Most, hogy megkezdődik a Bizottság költségvetési mentesítési eljárása, azt hiszem, a legfontosabb kérdés az, hogy mit tett a Bizottság a Parlament korábbi ajánlásaival kapcsolatban, amelyek a mentesítésre vonatkozó állásfoglalásokban szerepeltek? A szerződés ugyanis legjobb tudomásom szerint előírja, hogy a Bizottságnak minden elvárható erőfeszítést meg kell tennie annak érdekében, hogy minél inkább a mentesítési állásfoglalások szellemében járjon el. Véleményem szerint két dolog szorul világosabb kifejtésre - nem csak egy állásfoglalásban, de a Szerződésben magában is, a pénzügyi tervet tárgyaló fejezetben. A kérdés a tagállamok nyilatkozataival kapcsolatos. Mások is utaltak már erre az ügyre, két parlamenti állásfoglalás is kimondja, hogy a biztosoknak kötelességük ellenjegyezni a főigazgatóságok vezetői által kiadott éves nyilatkozatokat, bármilyen is legyen ezeknek a formátuma. A Parlament számára ez konkrétan azt jelenti, hogy az általuk felügyelt költségvetésekért a felelősséget nem a Bizottság viseli kollégiumként, hanem a biztosok egyenként. Erről szívesen hallanék bővebben. Végezetül felhívnám a figyelmet, hogy az új Szerződés kimondja a Bizottság és a tagállamok közös felelősségét. A tagállamok nyilatkozatainak fényében érdekes kérdés, hogy a Bizottság hogyan készül végrehajtani a Szerződést - a jelenben és a jövőben. Bart Staes a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (NL) Tisztelt elnök úr, a Számvevőszék tagjai, biztos úr, hölgyeim és uraim, 2006-ban az EU költségvetése 106 milliárd euróra rúgott. Tudjuk, ez csak a 27 tagállam bruttó nemzeti össztermékének 1 %-a, ám mégis csinos summa. Olyan pénzekről van szó, amelyet Önök és én, meg az összes adófizető együtt köhögtünk föl, és ezért megfelelő felügyelet mellett kell kezelnünk. Ez az Európai Parlament egyik alapvető feladata. Ma egymás után tizenharmadszorra is azt látjuk, hogy a Számvevőszék nem igazolja a források felhasználásának teljes jog- és szabályszerűségét. Hölgyeim és uraim, nem valami apróságról van szó. Ezen jogos felháborodnunk némileg. Komoly figyelmeztetés ez a Bizottság és a tagállamok számára egyaránt: valamit tenniük kell. A Számvevőszék belga tagja, Karel Pinxten úr írt erről a De Tijd és az Echo de la Bourse hasábjain, kifejtve, hogy ha egy, a tőzsdén regisztrált és az EU költségvetéséhez fogható vagyont kezelő vállalat külső vagy belső könyvvizsgálói nem lennének hajlandók a cég könyvelését ellenjegyezni, az egész pénzpiacot megrengetné ez a hír. Teljesen igaza van, és mi sem hagyhatjuk annyiban a kérdést. Melyek a legfontosabb alkérdések tehát? A mezőgazdaság, amely még mindig a legfontosabb költségvetési tétel, hiszen körülbelül 50 milliárd euró van hozzárendelve. A területen a javulás kétségtelen, elsősorban az Integrált Igazgatási és Ellenőrzési Rendszernek köszönhetően. De mondjuk ki, hölgyeim és uraim, azt is, hogy egyes tagállamok, így Görögország, nem hajlandók csatlakozni a rendszerhez. Ezeket a pénzeket végső soron a tagállamok közigazgatása kezeli, és ezért indokolt lenne ebben a kérdésben Görögországnak felmutatni a piros lapot. Indokolt lenne megismételni felszólításunkat, hogy Görögország ne juthasson hozzá agrártámogatásokhoz mindaddig, ameddig nem hajlandó beállani a sorba. A második probléma az agrárium területén, ahogy Weber úr utalt rá, Kallas úr pedig kiemelte, a golfkluboknak, vasúttársaságoknak, lóistállóknak és egyértelműen nem gazdálkodó földbirtokosoknak jutatott támogatások a költségvetés mezőgazdasági fejezetének terhére. Az utóbbi csoport tagjai ráadásul általában királyi vagy arisztokrata családok tagjai. Ezzel kapcsolatban a vita kicsit emlékeztet az iskolások nem-de igen típusú érveire: Weber úr szerint ez a helyzet, Kallas úr szerint nem. Az Európai Parlament Költségvetési ellenőrzési bizottsága által tartott meghallgatáson Fischer Boel asszony, a mezőgazdasági biztos úgy vélekedett, hogy ezek a kritikák túlzóak, és a kérdést igyekezett jelentéktelennek beállítani. Ezért jó lenne hallani Kallas és Weber uraktól az ügyre vonatkozó nézeteiket. Alá tudja támasztani a Számvevőszék az állításait? Kitart mellettük? A másik jelentős költségvetési fejezet továbbra is a strukturális alapok. Az ezekhez rendelt pénzeknek tizenkét százalékát nem szabadott volna kifizetni a Számvevőszék éves jelentése szerint. Ez nem elfogadható, ezzel kapcsolatban cselekednünk kell. Ezért intéztünk felszólítást a tagállamokhoz és kormányaikhoz, Elnök Úr, hiszen a felelősség részben az övék. Az európai források 80%-át ők kezelik. Ezért megismétlem a Parlament plenáris ülésen elfogadott felhívását, hogy adjanak ki olyan nyilatkozatokat, amelyekben garantálják, hogy az uniós pénzeket szabályszerűen költötték el, és ezzel eleget tettek politikai kötelezettségeiknek. Dánia, Hollandia és az Egyesült Királyság már megtette ezt. Miért késlekedik a többi tagállam kormánya? Hol késik Belgium, Franciaország, Németország? Nekik nem kellene eleget tenniük politikai felelősségüknek? Esko Seppänen a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FI) Tisztelt elnök úr, biztos úr, újra eljött az évnek az az ideje, amikor a Számvevőszék kiadja negatív véleményét az elmúlt év kiadásainak jogszerűségéről és hatékonyságáról. Aztán tavasszal eljön majd az az idő is, amikor a Parlament mentesíti az érintett hivatalokat, a negatív jelentés ellenére. Az elmúlt években legalábbis ez volt a szokás, kivéve azt az egyet, amelyben választásokat tartottak. Szeretném felhívni figyelmüket az V. és a VI. diagramra a Számvevőszék jelentésének függelékében, amelyek a tagállamok nettó befizetéseinek kiszámítását szolgálják. A tagállamok vámkivetéseit, beleértve azokat is, amelyek más tagállamba továbbszállított árukra vonatkoznak, a tradicionális saját források címszó alá sorolták be. Ez azonban torz képet ad néhány tagállam tényleges nettó befizetéseiről - így különösen Hollandia és Belgium esetében, hogyha az indokolatlanul magas 25%-os vámkulcs hatását is figyelembe vesszük. Szintén nehéz elfogadni azt a számítási gyakorlatot, amely minden jel szerint a Bizottságban született meg, és amely az adminisztratív jellegű kiadásokat nem tünteti fel ebben az összefüggésben az Unió kiadásai között. A könyvvizsgálat által bemutatott számadatok egyszerűen nem tartalmazzák a teljes igazságot a források felhasználásával kapcsolatban, azaz politikai természetű kalkulációval van dolgunk. Az pozitív fejlemény, hogy az igazgatási és ellenőrzési rendszert a mezőgazdasági kiadások területén nem alkalmazó ország nevesítve is szerepel - Görögországról van szó. A Számvevőszék elnöke által az előterjesztésben kiemelt esetek, amelyek a mezőgazdasági források szabálytalan felhasználását érintik, orvoslandóak. Ezek a problémák nemcsak golfklubokra vonatkoznak, Kallas Biztos úr. A Számvevőszék ajánlásainak pozitív hatását példázzák a képviselők személyes munkatársainak díjazásában bekövetkezett változások. Az átdolgozott szabályozás ugyan kétségtelenül túl szigorú, ám ez is jobb, mint a kérdés alulszabályozása és elhanyagolása. (Taps) Nils Lundgren az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - (SV) Tisztelt elnök úr, a Számvevőszék tehát az egymást követő tizenharmadik évben is elutasította az EU költségvetésének végrehajtását. Miért történt ez így? Az EU politikusai, hivatalnokai és polgárai vajon megrögzött csalók lennének? Természetesen nem. A probléma gyökere, hogy az EU részletesen szabályozni akarja, hogy mit történjen egy 23 országot magában foglaló és félmilliárd lakossal rendelkező térségben. Ez az, ami tágra nyitja az ajtót a csalások, a visszaélések és a tévedések előtt- Az egész szervezetet meg kell ezért reformálni, lentről felfelé haladva. Két út közül kell választanunk. Először is fel kell adnunk az öncélú, részletes szabályozást egy olyan rendszer javára, amelyben a szegényebb tagállamok segélyt kapnak, méghozzá anélkül, hogy pontosan megszabnánk, hogyan használják fel ezeket. Másodsorban biztosítanunk kell, hogy a vétkesek azonosíthatóak legyenek. Ez pedig teljes átláthatóságot követel, ahogy annak elfogadását is, hogy azok, akik farkast kiáltanak, hősök és nem árulók. Ennek szellemében az újságíróknak is kijár a szívélyes fogadtatás, ha az EU gazdálkodását firtatják. Azonban a valóságban e három előfeltétel egyike sem teljesül. Idevágó példa Hans-Martin Tillack újságíró esete. Csalásra bukkant az Eurostat rendszerében, ám az OLAF (Európai Csalásellenes Hivatal) végül őt vádolta meg külböző vétségekkel. Belga bíróságok és az Európai Bíróság előtt is elvesztette perét, míg végül legújabban az Emberi Jogok Európai Bírósága felmentette őt. Az EU által játszott szerep ebben a szomorú történetben megmutatja, hogy milyen messzire kell még eljutnunk, ha meg akarjuk változtatni eredendően bürokratikus jellegét. De megvan erre az akarat? Ebben én kételkednék. Hans-Peter Martin (DE) Elnök-zsarnok úr, a jog uralma, a demokrácia és az egyenlőség elve alapján gyakorolt ellenőrzés az önkényuralom elleni védőbástya lehetne, ám éppen ezek a dolgok hiányoznak mifelénk. Az Európai Számvevőszék éves jelentése azonban segítségünkre lehet, és néhány dolgot helyrehozhat még. Újfent hivatkozom azokra a tényekre, amelyek az ön felelősségvállalása mellett, Weber úr, üdvözlendő módon végre valahára hivatalos formában rögzítésre kerültek a 10.9. ponttal kezdve, a 10.12. ponttal bezárólag. Ezek felérnek egy, az Európai Parlamentnek adott pofonnal. A jelentés említett részében a Számvevőszék megállapítja, hogy a Parlament a képviselők kiadásait nem kielégítően ellenőrzi, és a mulasztások egész katalógusát gyűjti össze. Mik ennek a gyakorlati következményei? Ez azt jelentené, elnök úr és főtitkár úr, hogy a nem kívánatos egyéneket ki kell pécézni, és azt is, ugye Herbert Bösch úr, hogy egy gyáva jelentésnek kell készülnie az OLAF számára? Majd évekkel később kiderül, hogy semmi kivizsgálandó dolog nem történt, se csalás, se más. De ezeken a területeken, ahol tényleg fel lehetett volna fedni valamit - hisz maga mondta, Weber úr, hogy a kiadásoknak mindössze 22%-a került szabályosan elszámolásra - nos, ezeken a helyeken senki nem kutakodott. Ez pedig önkényes viselkedés. E Ház tagjai, beleértve az elnököt és a főtitkárt, Rømer urat, tudják, hogy képviselők legalább 80 millió euróra rugó kiadásait nem igazolja megfelelő dokumentáció. Ezt miért nem vizsgálják ki? Miért nem teszik meg a megfelelő lépéseket? Miért hosszabbítják meg folyamatosan a határidőket? Az itt zajló dolgok - és hadd köszönjem meg a Számvevőszéknek még egyszer, hogy felhívta rájuk a figyelmet - önkényuralomhoz vezetnek, és olyasfajta testületekhez, mint ez itt, amelyet komolyan nem lehet parlamentnek nevezni. Azok pedig, akik felelősek, mindig megússzák. Ez nem folytatódhat így tovább. A következő kéréssel fordulok a Parlamenthez és önökhöz, a Számvevőszék tagjaihoz: kérem, vizsgálják ki részletesen ezeket az eseteket, és találjanak rájuk megoldást. Vitathatatlan tény, hogy sok-sok valódi visszaélés zajlik - a felszín alatt. Herbert Bösch (DE) Elnök úr, ebben a Házban megtanultam sokmindent elviselni Martin úrtól, de a "gyáva jelentés” kitétel ellen tiltakoznom kell. Nagyon hálás lennék, ha ez az ügy megfelelő értékelést kapna, mivel úgy vélem, Martin úr az utolsó, akinek joga van ilyen vádakkal előállnia.. Alexander Stubb Tisztelt elnök úr, beszédemet azzal terveztem zárni, hogy a zárójelentés az Európa-ellenes propaganda számára kiváló nyersanyagot szolgáltat, ám mivel Hans-Peter Martin úr ezt épp most hozta szóba, inkább már az elején megjegyzem ezt, hozzáfűzve, hogy ugyanakkor örülök Bösch úr megjegyzésének. Három megjegyzést szeretnék tenni. Az első általános jellegű: gratulálok a Számvevőszéknek a jelentés elkészültéhez. Mivel a jelentés pozitívabb, mint a tavalyi, a Bizottság is gratulációt érdemel. A jelzőlámpák rendszere számomra jó megoldásnak tűnik. A hozzám hasonló mezei EP-képviselők számára jó áttekintést nyújt arról, hogy mi megy rendben, és mi nem. Nekünk az Európai Parlamentben ugyanakkor továbbra is három lehetőségünk van. Az első a jelentés elfogadása, és a Bizottság mentesítése. A második a folyamat késleltetése, a harmadik pedig a jelentés visszautasítása. Minden vita kezdetén fel kell idéznünk ezeket a lehetőségeinket. A második megjegyzés a szakpolitikákat érinti, ezek közül is legelőször a közös agrárpolitikát (KAP). Az itt elért eredményekhez gratulálok. Az egyetlen problémaforrásnak itt Görögország tűnik, ahogy sokan már megjegyezték. A golfpálya-probléma, ahogy szintén kiderült már, nem valódi probléma. A média jelentőségén felülire nagyította. Ezt nemcsak azért mondom, mert egykor tagja voltam a finn nemzeti golfválogatottnak, és mert nem fűződik az ügyhöz húsbavágó érdekem! A második terület a strukturális politikáké, ahol a jogosulatlan lehívások aránya 12%. Ezen van mit javítani. Ezen kívül pedig ott a RAL-ok, azaz a nem lehívott kötelezettségvállalások kérdése, melyek 130 milliárd eurót tesznek ki. Ezen a területen a Bizottságnak keményen kell dolgoznia. Harmadik és utolsó megjegyzésem, hogy a mentesítési eljárás, amint éppen fültanúi lehettünk, az EU-ellenes propaganda számára könnyű célpontot biztosít, ebben a jelentésben pedig vannak kedvezőtlen megállapítások. Nem minden van rendben, és van min javítani. A jó hír ugyanakkor az, hogy már történt javulás. A számvitel megbízható, és a KAP területén is előrelépést látunk. Ehhez hozzátehetjük még, hogy a Bizottságot elismerés illeti meg azért, hogy igazgatási rendszere zöld minősítést kapott. Ezért kritikus hangú, de konstruktív vitára szólítok fel a mentesítési eljárás kapcsán, abban reménykedve, hogy talán 2009-re születhet majd pozitív megbízhatósági nyilatkozat. Dan Jørgensen - (DA) Tisztelt elnök úr, legelőször jómagam is megköszönném a Számvevőszéknek a kiváló jelentést és a mai bemutatót. Nem lehet kérdés, hogy a Számvevőszék rendkívül hasznos eszköz annak biztosításában, hogy az EU állampolgárainak pénzét jól és jogszerűen, azaz a megfelelő módon kezeljék. Sajnos a jelentés általános következtetései negatívak. Napnál világosabb, hogy amikor 13 egymást követő évben nem születik pozitív eredményű könyvvizsgálati jelentés, helye van az alapos, nagyon alapos kritikának. Ez sajnálatos módon ugyanis azt jelenti, hogy nem ellenőrzik megfelelően az adófizetők pénzét, továbbá azt, hogy itt a Parlamentben, a Bizottsággal és a tagállamokkal együtt, komoly munka előtt állunk. Jobban kell csinálnunk a dolgokat. Egész egyszerűen jobban. A költségvetési ellenőrzési bizottságban a szokásos éves eljárás már megindult, azaz rendszeresen konzultálunk az érintett biztosokkal, és alaposan átvizsgáljuk a számunkra elérhetővé tett iratokat. Csak ennek a folyamatnak a végén leszünk képesek megmondani, hogy milyen mértékben adható meg az, amit szakszóval mentesítésként emlegetünk - azaz mennyiben hagyhatjuk jóvá a számvitelt és a 2006-os költségvetések végrehajtását. Találhatók érvek a jóváhagyás mellett: néhány területen sikerült javulást elérni. Sajnos ezzel egyidőben a nagyon komoly kritikának is van jogosultsága, és ezért bizony amellett is nagyon komoly érveket lehet felhozni, hogy a 2006-os elszámolásokat ne hagyjuk jóvá. Hadd kezdjem a pozitív részekkel. A mezőgazdasági szektorban a dolgok nagyon jól alakulnak, ahogy ezt már egyes képviselők és a Számvevőszék, valamint Kallas úr is megjegyezték hozzászólásaikban. A megoldás, amelyet integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer néven említettek előzőleg, megbízhatónak bizonyult. El kell ismerni, hogy ott, ahol bevezetésre került, a pénzügyi ellenőrzés megfelelő volt. A polgárok szemébe nézhetünk, és azt mondhatjuk, hogy az általuk adóként befizetett pénzt jól és szabályszerűen kezelték. Görögország esetében, ahol ezt a rendszert nem vezették be, a Bizottság véleményem szerint felelősen járt el akkor, amikor a kifizetések felfüggesztését kilátásba helyezte. Ez hasznos és jó volt. A kutatásfinanszírozás területén is jó okunk van elégedettnek lenni. Szinte tankönyvbe kínálkozik a történet: az elmúlt évben jópár kritikával álltunk elő, amelyeket Potočnik biztos úr figyelembe is vett. Természetesen a továbbiakban is így fogunk eljárni. Szerencsére nem azért vagyunk itt, hogy populista szónoklatokat mondjunk, bár néhány képviselő erre szomjazik. Nem azért vagyunk itt, hogy az EU ellenfeleinek tegyünk szolgálatokat, hanem azért, hogy rávilágítsunk arra, ami jogosan kritizálható, és jó, konstruktív javaslatokkal álljunk elő megoldásukra. A Strukturális Alapok vonatkozásában ugyanakkor óriási problémák mutatkoznak. Nem kaptunk magyarázatot a 12%-os rátára, amelyet Ön, Kallas Úr, megemlített. Lehet, hogy van rá magyarázat. Reméljük, hogy van. De annyi biztos, hogy mi nem kaptunk ilyet. Sajnálatos, egyben minden kétséget kizáróan elfogadhatatlan az is, hogy az ellenőrzés rendszere minden, a Számvevőszék által megvizsgált esetben elégtelennek bizonyult. Ezen túlmenően arra is ki kell térni, hogy azt az egymilliárd eurót, amely más szervezetekkel közösen nemzetközi vagyonkezelői alapokon keresztül kerül felhasználásra, szintén nem felügyelik megfelelően. Befejezésül ezért hadd szögezzem le, hogy nagyon világos válaszokra van szükség. Csak akkor javasolhatjuk a mentesítés megszavazását, ha nagyon alapos magyarázatokat kapunk előzőleg. Helga Trüpel (DE) Tisztelt elnök úr, Kallas biztos úr, hölgyeim és uraim, mi, a Zöldek elismerésünket fejezzük ki a Számvevőszéknek munkájáért. Szükségünk van az általa biztosított információra, azt pedig nagyon sajnáljuk, hogy sok tevékenységi terület évek óta nem mutat javulást, mivel ezek a vizsgálati eredmények az Európai Unióra rossz fényt vetnek. Nem fogadhatjuk el, hogy továbbra is lesöpörjenek minket az asztalról, hatékonyságot követelünk végre valahára. Kallas úr ma a kompromisszumkész arcát mutatta, ám amikor a Számvevőszék jelentésének tartalma nyilvánosságra került, túlságosan keménynek nevezte azt, és a tagállamokat is kritikában részesítette. Ez meggondolatlanság volt a Bizottság részéről, mivel a politikai felelősség a Bizottságé, és azt várjuk tőle, hogy ezt a felelősséget felvállalja, és gondoskodik arról, hogy végre valóban haladást érjünk el. Mi, Zöldek, komoly kétséget táplálunk azzal kapcsolatban, hogy a 2006-os költségvetés kérdésében megszavazhatjuk-e a mentesítést, és mindaz, amit ma hallhattunk, egyes biztosok számára politikai következményekkel is járhat majd. Ezért arra szólítjuk fel a Bizottságot, hogy változtassa meg költségvetési gyakorlatát, és érjen el komoly javulást ezen a területen. Jeffrey Titford Tisztelt elnök úr, hát csak elérkeztünk a szerencsétlen tizenhármas számhoz. Immár tizenhárom évnyi negatív minősítésű elszámolás van a hátunk mögött. Nem új számvevőszékre van szükségünk, hanem a kifizetések új rendszerére. Nem győzök azon álmélkodni, hogy ebben a Házban és Westminsterben egyaránt hány politikus akad, akik nemcsak nyugodt lelkiismerettel eltűrik az EU számvitelének kritikán aluli állapotát, de egyre növelik az adófizetők pénzéből az EU-nak juttatott összegeket. Ahogy mindig, most is a jól ismert mentegetőzéseket hallhatjuk a hozzá nem értés és a szemhunyások magyarázataként, melyek közül a leggyakoribb a tagállamok hibáztatása - de a felelősséget nem lehet csak úgy másra tolni. Hogyan juttathat pénzt az Európai Bizottság a tagállamoknak anélkül, hogy látná a dokumentációt, amely igazolja, hogyan és hol költik el azt? Nem tudok elképzelni még egy szakmai szervezetet, amely ezt megengedné, és ilyen sokáig hagyná. Ha a tagállamok nem hajlandók a megfelelő dokumentációt, azaz számlákat és bizonylatokat bemutatni, úgy a költségvetési források csapját el kell zárni. Legjobb, ha egyből a vezeték két végén is elzárják őket: ha az EU nem tesz rendet a háza táján, akkor a Westminsteri politikusok ne öntsék az adófizetők pénzét az EU vödrébe, amely lyukasabbnak tűnik, mint egy szita. Jana Bobošíková (CS) Hölgyeim és uraim, 13 éve élünk együtt egy igen riasztó és elfogadhatatlan helyzettel. A Bizottság és a tagállamok az adófizetők pénzét rosszul és jogsértő módon kezelik. Az Európai Számvevőszék jelentése világosan bemutatja, hogy a Bizottság és a tagállamok hanyagul kezelik a forrásokat, és nem ismerik alaposan a költségvetési gazdálkodás szabályait. Már arra is kell gyanakodni, hogy egyesek az Unió költségvetésének forrásait rosszhiszeműen igyekeznek felhasználni. A Bizottság szabályozásával és a tagállamok törvényeivel éles ellentétben közbeszerzési eljárásokat kerülnek el, jogosulatlan igények kerülnek benyújtásra, egyes kedvezményezettek pedig nem tudják általános vagy személyi költségeik valósságát alátámasztani, míg az ellenőrzés rendszere gyengül. Hölgyeim és uraim, ha azok az a polgárok, akiknek a pénzét ilyen szemérmetlenül pazaroljuk, ehhez hasonlóan gazdálkodnának cégeikben és otthon, az Európai Unió tele lenne a társadalom perifériájára került hajléktalannal. Ezért arra kérem a Bizottságot és a Tanácsot, hogy szedje magát össze, és kezdje el úgy kezelni az adófizetők pénzét, mintha csak a sajátja lenne. Az európai integráció folyamatába vetett hitet csak így sikerülhet megerősítenünk. Gabriele Stauner (DE) Tisztelt elnök úr, Weber úr, hölgyeim és uraim, a számvevőszékek jelentései mindig érdekesek és fontosak. Ez különösen igaz Európa esetében, mivel az európai források prudens és hatékony felhasználása mindig a közvélemény megkülönböztetett figyelmét bírja. A jelentés teljesen indokoltan elsősorban a források tagállamokban történő felhasználásra koncentrál. Minden kétséget kizáróan sok még a tennivaló, különösen a strukturális alapokkal kapcsolatban. Ez azonban nem lehet ok arra, hogy ne figyeljünk saját intézményeink, különösen a Bizottság és a Tanács gazdálkodására. A Bizottság esetében leginkább a közvetlenül kezelt források területén kellene javulást elérni. Egész röviden megfogalmazva, az a helyzet, hogy a Bizottság nemcsak a szerződések őre, a gondos gazdálkodás mintaképévé is kell válnia. Ha a mezőgazdasági politika átalakulására gondolok, amely támogatásként indult, de ma már a tájmegőrzésig terjed, komolyan megkérdezem magamtól, hogy a célja vajon lovagló- és golfklubok támogatása-e. Ez nincsen összhangban a mezőgazdasági támogatáspolitika valódi céljával. Az építkezések továbbra is sok munkát adnak a Számvevőszéknek, legyen szó akár az Európai Bíróság luxemburgi székhelyének kibővítéséről, akár a Tanács és a Parlament brüsszeli épületeiről. A Bíróság joggal törekszik továbbra is következetesen kellemetlen igazságok kimondására, különösen rosszul lefolytatott vagy megkerült közbeszerzési eljárások kapcsán. Az bizonyosan nem helyénvaló, hogy a Bíróság fizeti a számlát, de nincsen szerepe a szerződés elkészítésében és a közbeszerzés kiírásában. Hadd ragadjam meg ezt a lehetőséget, hogy röviden emlékeztessem a Bizottságot augusztus 2-án írásban feltett kérdésemre adott válaszára. Egész egyszerűen rossz benyomást kelt, ha minden apró település az EU területén köteles az egész EU-ra kiterjedő közbeszerzést kiírni minden 200.000 eurót meghaladó értékű szerződésre, míg az európai intézmények maguk milliós szerződések esetében rutinszerűen megkerülhetik a közbeszerzési eljárást. Az állampolgárok ezt képtelenek megérteni. Szeretném továbbá megszólítani a Gazdasági és Társadalmi Bizottságot, valamint a Régiók Bizottságát is, mivel mindkettőnek kötelessége az általunk kért jelentés bemutatása. Valamint szeretném a Tanácsot arra kérni, hogy a közös kül- és biztonságpolitika működési költségeiben bekövetkező növekedést ne csúsztassa be az adminisztratív kiadások címszava alá. Paulo Casaca (PT) Tisztelt elnök úr, azzal szeretném kezdeni, hogy gratulálok a Számvevőszéknek és különösképpen elnökének, Hubert Webernek, akinek megbízatása a végéhez közeledik, és akivel mi, a költségvetési ellenőrzési bizottságban dolgozó szocialisták, nagy örömmel és kiválóan működtünk együtt. Nagyon köszönöm neki a végzett munkát, és különösen szeretném kiemelni a Számvevőszék számos részterületen végzett munkáját, így például az utólagos exporttámogatásokra vonatkozó uniós politika tisztázásában nyújtott segítséget.. Szeretném elmondani azt is, hogy az Európai Unió harmadik országoknak nyújtott segélyeket magába foglaló költségvetési fejezetének állapotát nagyon aggasztónak tartom. Az általunk 2006-ban elköltött 5 milliárd euró jelentős részének, hozzávetőlegesen egymilliárd eurónak a felhasználása multilaterális szervezetek alapjain keresztül történt. Ezeken a forrásokon kívül jelentős összegeket költhettek el bizonyos, az Európai Bizottság által támogatott nemzetközi szervezetek is - erről szeretném megtudni, hogy ez milyen szabályozás alapján történt, hogy erre nézve a Bizottság rendelkezett-e felhatalmazással, továbbá hogy ez szabályszerűen és átláthatóan zajlott-e le. Már tavaly is részletes számfejtést és magyarázatot kértünk, ám a Bizottság továbbra is semmibe veszi a pénzügyi szabályzatot, és máig nem juttatta el hozzánk beszámolóját arról, hogy sok közel-keleti országban miként kerülnek felhasználásra az európai források. Ezzel párhuzamosan az Európai Bizottság nem hajlandó hallgatni ránk, hiába ismételjük, hogy az Európai Újjáépítési Ügynökség kulcsfontosságú mechanizmus volt a nyugat-balkáni európai jelenlét láthatóságának szempontjából, egyszerre biztosítva a politikai vezető szerepet Európának és a szabályos, hatékony gazdálkodást. A Bizottság most fel akarja számolni, annak ellenére, hogy az Ügynökség az egyetlen rendelkezésre álló hatékony szervezet olyan környezetben való működésre, amely szerintünk a legjobb akarattal sem nevezhető transzparensnek. Ez elfogadhatatlan, és ezért ki szeretném jelenteni, különösen Kallas alelnök úr figyelmébe ajánlva, hogy nem fordíthat egyszerűen hátat az ügynek, és mi a mentesítési eljárás során aprólékosan meg fogjuk vizsgálni a vonatkozó költségvetési fejezet minden elemét, beleértve minden olyan szervezetet, amely a forrásokat nem átláthatóan kezeli. Sylwester Chruszcz (PL) Tisztelt elnök úr, az uniós források tagországokban történő auditálása és ellenőrzése a közösségi költségvetési forrásokkal való hatékony és átlátható gazdálkodás előfeltétele. A Bizottság legújabb javaslatai azonban aggodalomra adnak okot, mivel jelentősen befolyásolhatják, hogy kik válhatnak az uniós alapok kedvezményezettjeivé. A Bizottság a folyamatot szigorítani kívánja, és bírságot szabna ki a szabálytalanul lefolyt közbeszerzések ügyében, sok esetben akár objektív ok megléte nélkül is. Ezzel kapcsolatban hivatkoznék a "Strukturális Alapok: Alapvetés a Bizottság osztályai által meghatározandó pénzügyi korrekciók elveihez, kritériumrendszeréhez és követendő arányaihoz” címet viselő dokumentumra. Ez az uniós terv különösen fenyegeti a helyi és regionális kormányzatokat. Ahogy képviselőtársaim közül már többen felhívták a figyelmet, nem elfogadható, hogy a 15 régi tagállamban az EU golfpályákat támogat, míg szankciók és bírságok olyan rendszerét dolgozza ki, amely a kevésbé fejlett európai országokat, így Lengyelországot hozza hátrányos helyzetbe. Ingeborg Gräßle (DE) Tisztelt elnök úr, a Számvevőszék tisztelt tagjai és elnöke, biztos úr, hölgyeim és uraim, köszönetünket kívánjuk kifejezni a Számvevőszéknek a magasabb színvonalon összeállított jelentésért, és arra kérjük önöket, hogy ne térjenek le erről az útról. Még nem értünk el a lehetséges legjobb állapot határára, és minél átfogóbbak az önök jelentései, nekünk és a Bizottságnak egyaránt annál többet segítenek abban, hogy ezek szellemében eljárhassunk aztán. Úgyhogy kérem, csak így tovább. Elégedettséggel fogadjuk azt, amit eddig kaptunk. A Bizottságnak is gratulálni kívánunk. A mezőgazdaságban elért haladás valódi mérföldkő, és bizonyítja, hogy a több éves kemény munka igenis meghozza gyümölcsét. Elérkeztünk azonban a strukturális alapok kérdéséhez. Világos, hogy ezen a területen rendbe kell szednünk a dolgokat, és legalább megközelíteni a mezőgazdaságban elért szintet. Készen állunk a szükséges megbeszéléseken való részvételre. Nem kívánunk lehetetlent sem. Ezért beszélünk mindig a kockázat elfogadható szintjéről. A Bizottságot érintő problémákkal is tisztában vagyunk, ám tudjuk, hogy haladást csak úgy érhetünk el, ha támogatjuk a Bizottságot. Kallas úr, Ön élvezi a Parlament és költségvetési ellenőrzési bizottságának támogatását a strukturális alapokra vonatkozó alapelvek kérdésében. A legnagyobb határozottsággal bíztatjuk, hogy próbáljon meg értékelhető haladást elérni a területen. Előre kell lépünk. Sajnálatos módon a Tanácsot senki nem képviseli ma körünkben. Az első adandó alkalommal azonban a Tanácsot is rá fogjuk szorítani a feladat megoldására. Így nem csinálhatjuk tovább a dolgokat. Nem megengedhető, hogy jövőre ugyanitt találkozva ugyanezeket a következtetéseket kelljen levonnunk. Már elég régóta vagyunk nevetség tárgyai így is. Végül néhány szó a Parlament költségvetéséről. Természetes, hogy amit a Parlament képviselői mástól elvárnak, azt maguktól is megkövetelik. Köszönöm a Számvevőszéknek, hogy a 2006-os parlamenti költségvetés átvitelét engedélyezte a képviselői támogatási keretek vonatkozásában. Az azóta eltelt időben az ezekhez a kiadásokhoz csatolandó igazoló dokumentációval kapcsolatos problémát szabályoztuk, és hat képviselőtársunkat leszámítva lezártuk. Ez önmagában olyan üzenet, Pöttering elnök úr, amelyet az európai adófizetőhöz is el kell juttatnunk. Eminens érdekünk a régi ügyek lezárása, és ezt a parlament adminisztrációs szerveivel együttműködve meg is fogjuk tenni. Fogunk megoldást találni, és ez a megoldás nem fog különbözni attól, amit mástól is elvárunk. Francesco Musotto (IT) Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim, mindenekelőtt elismerésemet fejezem ki a Számvevőszék rendkívül pozitív hozzáállásáért és értékes munkájáért. Különösen felhívnám figyelmüket a 2006-os jelentésben szereplő, hozzánk eljutatott adatokra. Javulás tapasztalható a közösségi források felhasználásában. Idén a Számvevőszék a források negyven százalékának felhasználását minősítette pozitívan, szemben a tavalyi harminc százalékkal. Abban biztosak lehetünk, és ez egy jó hír, hogy bár a forrásokat távolról sem sikerül teljesen felhasználni, minden évben érezhető a haladás. Évekkel ezelőtt a Számvevőszék az összes kiadásnak még mindössze 6%-át minősítette szabályszerűnek. Éppen ezért figyelemreméltó, hogy a legtöbb felfedett probléma általánosságban inkább a szabályok megsértésének, semmint csalásnak minősíthető. A szabályok megszegése leggyakrabban egyszerűen azt jelenti, hogy dokumentumok hiányoznak, a támogatásra való jogosultság kritériumait megsértik, pontatlanok a nyilatkozatok, vagy megszegik az eljárás szabályait. A formalitások betartása jól láthatóan gondokat okoz. Az új pénzügyi szabályozás jó irányba tett lépést jelent, amely az egyszerűbb és átláthatóbb kormányzás felé mutat. A közvetlenül a nemzeti és regionális hivatalok által kezelt források kötelező nyilvánosságra hozása különös jelentőséggel bír ebben a tekintetben, mivel ezek teszik ki a közösségi költségvetés 80%-át. Még sok a tennivaló a formalitások lefaragásával, ahol a cél a forrásokhoz való hozzáférést szabályozó rendelkezések egyszerűsítése. Ez lehetővé tenné az eljárási szabálytalanságok jelentős csökkentését, különösen a kisebb támogatásokért pályázók esetében, akik közül sokan nem rendelkeznek a szükséges feltételekkel ahhoz, hogy az előírt eljárásokat kövessék és végrehajtsák. Végezetül felhívnám a figyelmet, hogy az európai pénzügyi ellenőrzési rendszernek továbbra is kulcseleme a visszatéríttetések kérdése. Ha a források visszatéríttetését könnyebbé kívánjuk tenni, még több részletes információt és adatot kell a Számvevőszék, a Parlament és a Bizottság rendelkezésére bocsátani, még több kötelező jogi szabályozást kell bevezetni, például a garancialevelek és teljesítési kötelezvények rendszerét. Bár a Számvevőszék éves jelentésében részletezett eredmények mutatnak némi javulást, én mégis azzal zárnám hozzászólásomat, hogy az eljárás egyszerűsítése és az államok együttműködési készségének javítása az ellenőrzési eljárás során továbbra is komoly kihívást jelent. Richard James Ashworth Tisztelt elnök úr, mindenekelőtt köszönetet mondanék Weber úrnak és a Számvevőszéknek az általuk elkészített idei jelentésért, amelyet nagy érdeklődéssel olvastam. Már sokszor felhívtam arra a figyelmet, hogy sajnálatos módon a Számvevőszék munkatársai nem elég hangsúlyosan használják a nevesítés és megszégyenítés eszközét azokon a területeken, ahol erre nagy szükség lenne. Ha ezt megtennék, a Ház képviselői megkapnák azokat az információkat, amelyekre szükségük van ahhoz, hogy célzottabb erőfeszítéseket tegyenek a pozitív megbízhatósági nyilatkozat elérése érdekében. Ennek ellenére is jól látható, hogy a legjelentősebb átalakítandó terület a tagállamokkal közös kezelési megállapodások révén kezelt alá ügyleteké, melyek a kiadások 80%-át vagy még nagyobb részét teszik ki, és melyeket általában ügynökségek kezelnek. Itt nem az ügynökségek 80%-os aránya a gond, hanem az, hogy ezeket az ügynökségeket nem terheli elszámolási kötelezettség az általuk kezelt uniós forrásokról. A költségvetési és a költségvetési ellenőrzési bizottság nagy érdeme, hogy ezt a problémát felismerve kikényszerítették a 44. cikk beemelését a 2006-os intézményközi megállapodásba. Emlékeztetném Önöket, hogy ez a cikk tette kötelezővé a tagállamok számára, hogy tanúsítványokat állítsanak ki az általuk kezelt pénzekről és végzett ügyletekről. Ez helyes irányba tett lépés volt, ám mindmáig alig történt, ha történt egyáltalán, haladás az ügyben. Ezért jogos a feltételezés, hogy még ha most történik is javulás, 2012 előtt nem nagyon lesz esélyünk pozitív megbízhatósági nyilatkozatot kézhez kapni, ami azt fogja jelenteni, hogy 18 éven át nem sikerül pozitív nyilatkozatot kiérdemelni. A Tanácsnak és a Bizottságnak meg kell értenie, hogy ez nem elfogadható. Meg kell érteniük, hogy ez az évente ismétlődő kudarc, a pozitív megbízhatóság nyilatkozat elmaradása a Parlamentnek rendkívüli kárt okoz. Közeleg az idő, amikor e Ház megválasztott tagjainak is nagyobb nyomást kell majd kifejteniük úgy a Tanácsra, mint a Bizottságra, hogy ennek a létfontosságú feladatnak nagyobb fontosságot tulajdonítsanak. Én sohasem szavaztam igennel a költségvetési mentesítési állásfoglalásról. Mindaddig nem is fogok így tenni, amíg úgy nem látom, hogy a Tanács és a Bizottság egyaránt nagyobb figyelmet fordít erre a kérdésre. Hubert Weber a Számvevőszék elnöke. - (DE) Tisztelt elnök úr, mindenekelőtt engedje meg, hogy megköszönjem a Számvevőszékről, jelentésünkről és az előterjesztésről mondott sok dicsérő szót. Az elhangzott megjegyzéseket nagyon fontosnak tartom, és örömmel fogom őket Luxemburgban előadni. Úgy vélem, hogy munkatársaink számára is jelentős motivációs erővel fognak bírni. Szintén megelégedéssel hallgattam a közös agrárpolitika új kedvezményezettjeire vonatkozó, nagyon gyakori megjegyzéseket. Mindezzel együtt úgy vélem, hogy most lehetőségem van néhány kérdés tisztázására, ahogy arra Staes úr kifejezetten fel is kért. Némi háttér-információval kell kezdenem. Az összevont kifizetési rendszert a Számvevőszék már a kezdet kezdetén üdvözölte. Jelentősen egyszerűsíti az ügymenetet, és ennek máris láthatóak a hatásai. Az IIER-rel együtt hozzájárult a hibaarány meredek csökkenéséhez. Ám amikor új szabályok születnek, mindig fennáll annak a lehetősége, hogy nem tartják majd be őket. Nekünk is a terület egészét kell figyelnünk, és nem egyetlen jelenségre koncentrálni csak, mint például a tíz hónapos határidőre vonatkozó szabály megsértéseire, és az ebből eredő jelentős pénzügyi veszteségre. Emellett azt is észben kell tartani, hogy a szabályozás megfogalmazása nagyon általános, és így sokminden a tagállamok belátásra van bízva. Ez sem maradt következmények nélkül. Egyfelől természetesen láthatóak az úgynevezett mellékhatások, amelyek pénzügyi következményei talán kevésbé fontosak, ám amelyek nagyobb feltűnést keltettek a közvéleményben. Arra is ki kell térni, hogy a mezőgazdasági tevékenység definíciója nagyon szélesre sikerült. Ma elegendő, ha valaki a legjobb mezőgazdasági és környezetvédelmi gyakorlat szerint kezel egy adott földterületet. Elegendő, ha valaki egyszerűen lenyírja a füvet, és már igényelhet is támogatást. Ezt a kérdést azért vetjük fel, mert vizsgálatot kívánunk indítani róla. Összesen 700 esetet gyűjtöttünk össze, viszont épp ezért nem tudom most megmondani, hogy mindegyikük bír-e jogi relevanciával, mivel ezeket egyenként kell megvizsgálni. Az magától értetődik, hogy ha például egy golfklub által kapott támogatás kiterjedt a golfpálya területére magára, úgy ez a helyzet nem tekinthető törvényesnek. De amint mondtam, ezeket az ügyeket egyesével kell megvizsgálni, és a Bizottságnak is ugyanezt az eljárást ajánljuk. Azt is kiemeltem ugyanakkor, hogy vannak egyéb hatások, amelyeket figyelembe kell venni. A dinamikus modell bevezetése azt jelenti, hogy források kerülnek átcsoportosításra a földeket gondozóktól - a gazdálkodóktól - a tulajdonosokhoz. Nagy megelégedéssel nyugtázom, hogy felkérést kaptunk ez egyes politikák következményeinek megállapítására is. Siim Kallas a Bizottság alelnöke. - Tisztelt elnök úr,
{'language': 'hu'}