Davčna in carinska politika ter lizbonska strategija (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je poročilo Sahre Wagenknecht v imenu odbora za gospodarske in denarne zadeve o prispevku davčne in carinske politike k lizbonski strategiji.
Sahra Wagenknecht  
poročevalka. - (DE) Gospod predsednik, gospe in gospodje, na vprašanje, ali davčna politika držav članic trenutno sploh pomaga spodbujati rast, zaposlovanje in inovacije, lahko žal na kratko odgovorimo: ne. Rasti se pač ne more spodbujati s popolno opustitvijo davčnih stopenj skrajno dobičkonosnih konglomeratov v tekmi v dampingu, ki zajema vso Evropo, v zameno pa vse bolj na silo zahtevati denar od ljudi s povprečnimi plačami, nezaposlenih in upokojencev v vlogi potrošnikov.
Rasti se ne more spodbujati tako, da se za dohodek iz zaposlitve uporablja davčno stopnjo, ki je nekajkrat večja od tiste, ki velja za dohodke iz premoženja, s tem pa še dodatno povečati vrzel med njima. Zaposlenosti se ne more spodbujati s tem, da so majhna podjetja, ki vlagajo, obdavčena nesorazmerno več kot tista, ki špekulativno trgujejo z delnicami, obveznicami in izvedenimi finančnimi instrumenti. Nedvomno se ne spodbuja inovacij, dokler lahko multinacionalke z zelo uspešnimi bilancami stanja na računih varno hranijo velik del sredstev za raziskave in razvoj, medtem pa tisti, ki bi dejansko morali prejeti tovrstno pomoč, tega ne prejemajo.
Na kratko: V EU se nedvomno ne spodbuja socialno uravnoteženega vidika in razvoja, temveč se ju dejansko ovira, medtem ko tisti, ki so že tako nadvse bogati, dobivajo vse več davčnih olajšav in še bolj bogatijo, tisti, ki imajo že tako malo, pa morajo seči še globlje v žepe. Tovrstna davčna politika je usodna za gospodarsko politiko, neučinkovita za politiko rasti in katastrofalna za socialno politiko.
Vem, da struktura nacionalnih davčnih sistemov seveda uradno še vedno spada pod suverenost držav članic, vendar pa je resnica nekoliko drugačna. Pomanjkanje usklajevanja na ravni EU celo v sektorju neposrednih davkov pravzaprav pomeni, da nacionalni davčni sistemi vse pogosteje sploh niso več oblikovani na osnovi politike, temveč jih ustanavlja in oblikuje ledeno hladen sistem davčne konkurence. Ta sistem lahko vključuje preprost imenovalec: bolj je nek dejavnik mobilen, večjo možnost ima za izsiljevanje nacionalnih davčnih služb, davčne olajšave, ki jih lahko nekdo uveljavlja, pa so seveda veliko obsežnejše.
Da vladni prihodki ne bi usihali ali popolnoma izginili v tem procesu, je treba sektorje, ki se nikakor ne morejo izogniti obdavčitvi ali pa jim to le stežka uspeva, obdavčiti še bolj, skoraj kot nadomestilo. Davki se zato prenesejo z dobička pravnih oseb na zasebne prihodke, nato pa z dohodka od investicij na prihodke od dejavnosti, ki so še manj mobilni, znotraj dohodka od visoko plačanih zaposlitev na slabše plačane uslužbence, ki so temu ustrezno tudi manj mobilni, in na splošno s prihodkov in premoženja na porabo. Dejstvo, da ta proces poteka že leta in desetletja, lahko zelo jasno prikažemo s podatki o davčnih prihodkih in davčnih stopnjah v EU. Ne le uradne davčne stopnje, temveč tudi dejanske davčne stopnje v zvezi z dobički pravnih oseb v EU so v zadnjem desetletju padle za več kot 10 odstotnih točk. To potrjujejo vse raziskave, ki so bile opravljene v zvezi s tem.
Najvišje davčne stopnje so bile zmanjšane v skoraj vseh državah članicah EU. V vse več državah članicah je veliko bolj priljubljen zasebni dohodek od investicij kot pa dohodek iz zaposlitve zaradi prenosa dvojnih davčnih sistemov. Trošarina še bolj narašča - na eni strani zaradi ekoloških davkov, ki pogosto nimajo nikakršnega učinka ekološkega usmerjanja celo takrat, ko ni nadomestnih možnosti, in ki odkrito rečeno izkoriščajo proračun, na drugi strani pa zaradi dejstva, da se davki na dodano vrednost stalno višajo in se v vse več državah približujejo najvišji dogovorjeni vrednosti.
Tak razvoj ni naključen. Je neposreden rezultat nenadzorovane davčne konkurence na enotnem notranjem trgu. Morali bi že verjeti, da je naraščajoči trend obdavčitev pravnih oseb znotraj EU množično zasenčil tiste v vsej Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj. To pomeni, da so se davčne stopnje tu očitno znižale bolj kot v celotni Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj.
To jasno kaže tudi, da mnogi pritiski globalizacije, glede katerih se je množično in veselo pritoževalo, tu niso prišli do izraza, vseeno pa obstajajo domači pritiski, ustvarjeni znotraj EU, in posledično tudi pritiski, ki bi jih lahko preprosto diskretno premagali, če bi obstajala želja po tem. Zelo primerno je moje prvotno poročilo vključevalo poziv ne le k skupni konsolidirani davčni osnovi za pravne osebe, ki ga seveda podpira, ampak tudi k minimalnim davčnim stopnjam za dobiček pravnih oseb, ki jih nato ne bi smela več preseči nobena država. Le tovrstne minimalne davčne stopnje dejansko ponujajo možnost ustavitve naraščajočega trenda v obdavčitvi pravnih oseb.
Moje poročilo je vsebovalo poziv k večji obdavčitvi premoženja in finančnih transakcij, poziv k razbremenitvi prihodkov od dejavnosti zlasti v nižjih in srednjih razredih ter končno tudi poziv k obrnitvi usodnega trenda vse večjega prenosa neposrednih davkov na posredne davke in vzpodbujanju obratnega trenda.
Žal se je ohranil le del teh pozivov po glasovanju v odboru za ekonomske in monetarne zadeve. Namesto tega moje poročilo nadvse hvali davčno konkurenco in popolnoma spregleda usodne posledice te domnevno zdrave davčne konkurence za prihodke proračunov EU in zatorej za položaj, v katerem je na milijone Evropejcev. Take spremembe poročila žal zelo jasno kažejo, čigavi interesi so pravzaprav blizu večini članov odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter zlasti članom skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo ter skupini Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) in Evropskih demokratov, ker je zelo očitno, kdo bo pridobil s prevladujočimi davčnimi sistemi v EU.
Zdaj smo ponovno izpostavili naše najpomembnejše zahteve kot predloge sprememb na plenarnem zasedanju. Če jim ne bi uspelo zagotoviti glasov večine tudi tam, bo moja skupina glasovala proti temu poročilu. Še ena davčna politika v EU, ki zmanjšuje socialna nasprotja, namesto da bi jih stalno poudarjala, kot to počne sedanja davčna politika, bi bila zares možna in nujno potrebna. To pa bi pomenilo, da je prevladujoča politika v Evropski komisiji in tudi v posameznih državah članicah sestavljena iz upoštevanja interesov večine Evropejcev glede na njihovo vodilno načelo namesto služenja kot izvrševalka interesa družbene elite, kar je počela do zdaj. To bo vodilo v le še večji parlamentarni in izvenparlamentarni pritisk.
Nadaljevali bomo z bojem prav proti temu pritisku, da neizrekljiva retorika socialno nesprejemljivih razmerij, ki je značilna za večino poročil in ki je tudi zdaj značilna za to poročilo o obdavčevanju, sčasoma ne bi bila več sposobna pridobiti večine v tem parlamentu.
László Kovács
komisar. - Gospod predsednik, zelo sem vesel, da lahko z vami razpravljam o prispevku davčne in carinske politike k lizbonski strategiji.
Glavna prednostna naloga Evropske unije je izboljšati svojo konkurenčnost in pri tem ohraniti svoj socialni model. Davčna politika ima pomembno vlogo pri doseganju ciljev rasti in zaposlovanja. V vašem poročilu pozdravljam bistveno sporočilo, ki izraža podporo pobudam Komisije na področju davkov. Zlasti podpira večja prizadevanja za določitev skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe (CCCTB), predlog osnutka pilotnega programa obdavčevanja po pravilih matične države, strategijo za zagotavljanje boljšega usklajevanja davčnih sistemov držav članic, zlasti na področju izstopnega obdavčevanja in čezmejne davčne olajšave, delo, ki ga opravlja združeni forum za transferne cene, strategijo za preprečevanje davčnih goljufij, t. i. DDV-sveženj, nižje stopnje DDV za delovno intenzivne storitve in okoljsko obdavčitev.
Vsa ta vprašanja so izredno pomembna. So jedro pristopa Komisije k davčni politiki in veliko jih je bilo tema razprav v več odborih Evropskega parlamenta. Jasno je, da je treba evropskim podjetjem omogočiti sistem obdavčevanja pravnih oseb, ki je prilagojen stopnji njihove dejanske in potencialne ekonomske integracije v obsegu njihove čezmejne dejavnosti v Evropi. To je eden od ključnih dejavnikov za njihovo konkurenčnost v prihodnosti. Prav tako je bistveno, da se za druge neposredne davčne ovire poiščejo rešitve z usklajevanjem in ne le z dragimi tožbami.
Samo na enem področju vam ne morem slediti. Gre za odstavek 17 trenutnega poročila gospe Wagenknecht, v katerem poziva k zavrnitvi najnižje trošarinske stopnje in sprejetju kodeksa ravnanja namesto sedanje zakonodaje Skupnosti na tem področju. V Parlamentu smo o teh elementih razpravljali, ko smo obravnavali predlog o obdavčevanju alkohola in, z vsem spoštovanjem, moram povedati, da si Komisija ni premislila.
Zakonodaja Skupnosti o trošarinah na splošno ima pomembno vlogo preprečevanja izkrivljanja notranjega trga, zaščite javnega zdravja in prilagajanja vzorcev porab bolj okoljsko trajnostnemu ravnanju. Komisija trdno verjame, da so minimalne stopnje potrebne za pravilno delovanje notranjega trga, ker omogočajo varnostno mrežo za države članice, ki zagotavlja, da vse te države dejansko določijo trošarine in da so njihove stopnje smiselne. Upam, da bo vložen predlog spremembe odstavka 17 podprla večina poslancev.
Naj zaključim s tremi sporočili. Prvič, vsi veste, da moje službe trdo delajo, da bi vložile zakonodajni predlog o skupni konsolidirani davčni osnovi za pravne osebe, ki vam ga nameravam predstaviti po koncu poletnih počitnic leta 2008. Drugič, Komisija popolnoma podpira prizadevanja portugalskega predsedstva na področju DDV, da doseže sporazum o DDV-svežnju in pred koncem leta bistveno spodbudi širšo razpravo o stopnjah DDV. Lahko si prav tako prizadevamo zagotoviti sprejetje predloga za podaljševanje nekaterih odstopanj v zvezi z nižjimi stopnjami DDV v novih državah članicah. Poleg tega si bomo še naprej dejavno prizadevali za preprečevanje goljufij v zvezi z DDV in bomo kmalu predstavili predlog o obravnavi finančnih storitev v zvezi z DDV, ki bo temu sektorju zagotovila večjo pravno varnost in posodobljene predpise. Tretjič, še naprej podpiramo sistem minimalnih trošarinskih stopenj, da se zmanjša izkrivljenost in spodbuja poštena konkurenca na notranjem trgu, kar bo prispevalo k zaščiti javnega zdravja in okolja.
Piia-Noora Kauppi
v imenu skupine PPE-DE. - Gospod predsednik, včasih v tej dvorani dejansko ne vidimo političnih razlik med skupinami, vendar pa je pri tem vprašanju razlika zelo jasna, ker se nikakor ne strinjam s poročevalko glede nekaterih točk, ki jih je ravnokar navedla. Spoštujem delo, ki ga je opravila v zvezi s tem poročilom, vendar imava pri tem vprašanju popolnoma različni stališči o tem, kaj bi morala storiti Komisija.
Prvič, to poročilo zadeva lizbonsko strategijo in kaj moramo storiti, da ponovno vzpostavimo svetovno konkurenčnost Evrope. To je dejansko edini način za zagotavljanje evropske blaginje in blaginje naših državljanov. To brez obdavčevanja ni mogoče. Obdavčevanje ima pri tem ključno vlogo, ker Evropi prinaša konkurenčnost.
Ne smemo pozabiti, da so splošne davčne stopnje v Evropi še vedno nad povprečjem Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj. Da bi v Evropi dosegli nižjo stopnjo obdavčevanja, moramo ustvariti okolje, ki je privlačno za naložbe. Potrebujemo več naložb, večjo rast in več uspešnih podjetij v Evropi.
Zdrava davčna konkurenca je v tem pogledu koristna. To je gospodarski tržni mehanizem za nadzor, ki preprečuje hitre politične odločitve. Če imamo v Evropi uspešno davčno konkurenco, vlade ne morejo ovirati enotnega trga. Želimo naslednje: pravi enotni trg brez ovir v zvezi z davki. Na drugi strani ni nobenih dokazov, da bi uspešna davčna konkurenca ogrozila davčne osnove. Celotni davčni prihodki ostajajo izredno stabilni, za kar je zaslužna povečana gospodarska dejavnost.
Vendar obstoj 27 različnih davčnih ureditev povzroča težave, zlasti za evropska mala in srednje velika podjetja, ki so za to rast zelo pomembna. Glede na davčno raziskavo ES iz leta 2004 stane uskladitev za manjša mala in srednje velika podjetja okrog 2,6 % njihove prodaje in 31 % plačanih davkov. Torej se ena tretjina vseh davkov nameni za usklajevanje. Velika sorazmerna količina davčne skladnosti za majhna podjetja je velika ovira in zato moramo narediti vse, kar je v naši moči, da zahtevamo čezmejno davčno olajšavo, preprostejše carinske postopke, sistem "vse na enem mestu" za DDV, pilotne projekte obdavčenja po pravilih matične države in tako naprej. Podpiramo vse, kar je Komisija naredila v tej smeri.
Nazadnje, industrija potrebuje dobro upravljan in preprost sistem davčne uprave. Rešiti moramo težave s transfernimi cenami, izravnavami izgub po celotni EU in izogibanjem dvojni obdavčitvi, ter znižati naše stroške usklajevanja. Pozdravljamo predlog o skupni konsolidirani davčni osnovi za pravne osebe in dejstvo, da je Komisija pri tem neomajna ter nam je pripravila ta predlog, ker je davčna olajšava za izgube le začasna. Konec koncev potrebujemo konsolidirano davčno osnovo za pravne osebe.
Katerina Batzeli
v imenu skupine PSE. - (EL) Gospod predsednik, komisar, gospa Wagenknecht je imela pobudo za sestavo poročila, ki je dokaz političnega poguma, ki je potreben za izpostavljanje prerazporeditvene in socialne razsežnosti davčne politike. Ta dokument je eden od pomembnejših dokazov, ki kažejo na to, da se razprava o davčni politiki lahko razširi po vsej Evropi.
Zaveza k izpolnjevanju lizbonskih ciljev, pravila pakta stabilnosti in rasti, obvezno upravljanje in prerazporeditev davčnih prihodkov, da ustrezajo ciljem kohezije in zaposlovanja, in vzpostavitev notranjega trga so zadostni dokazi političnega cilja. Davčne politike držav članic ne morejo več temeljiti izključno in le na nacionalnih merilih: dialog v zvezi z obdavčevanjem postaja nujen za spodbujanje večje davčne uskladitve po Evropi.
Ob takem dialogu, ki je omogočil tehtno sodelovanje med poročevalci v senci vseh političnih skupin, smo se osredotočili na naslednje temeljne točke. Prvič, kar zadeva davčno konkurenco, ne verjamemo, da bi moral biti predmet omejitev načela davčne konkurence, saj bi bilo to enako zavračanju politik določenih držav članic. Zaradi pomanjkanja skupnih pravil glede vprašanj davčne politike davčna konkurenca s svojimi ponudbami in protiponudbami nizkih davčnih stopenj ustvarja težave. Kot velja tudi za druge sektorje notranjega trga, lahko davčna konkurenca zagotovi konkurenčnost in izboljša storilnost nacionalnih gospodarstev, pa tudi gospodarstva cele Evrope, ob pogoju, da veljajo pravila za omejevanje rasti škodljive konkurence.
Druga točka, na katero smo se osredotočili, je povezava med neposrednimi in posrednimi davki. Nedavno se je v državah članicah začel kazati trend višanja posrednih davkov, v večini primerov z namenom, da bi pokrili davčni primanjkljaj. Vendar je to breme za potrošnike, trg pa ostaja nenadzorovan.
Cilj tega poročila je poiskati varnostne ukrepe, ki bi omogočili uravnoteženo kombinacijo neposrednih in posrednih davkov. Zavzemamo se za revizijo sistema DDV in posebnih davkov na porabo. To ne bi smelo pomeniti, da ga je nadomestil kodeks ravnanja, ki ni zavezujoč za vse države članice.
Komisar, zavedamo se prizadevanja Komisije in težav Ekonomsko-finančnega sveta. Vseeno pa moramo kot poslanci Evropskega parlamenta predvsem tesno sodelovati z nacionalnimi parlamenti, da bi razpravljali o tej pomembni davčni politiki.
Margarita Starkevičiūtė
Tudi jaz bi rada poudarila pomembnost tega poročila kot strateške niti, ki bi ji morali slediti v izvajanju reform v gospodarstvih Evropske unije. Žal danes ni z nami predstavnikov Portugalske, ko govorimo o tem zelo pomembnem vprašanju.
Katere so glavne točke našega poročila? Glavna točka je, da moramo v luči sprememb v gospodarskem okolju izvesti pregled ne le naših obratov in podjetij, temveč tudi instrumentov naše davčne politike. Ko je govora o lizbonski strategiji, ponavadi govorimo o politiki porabe; zelo redko upoštevamo davčno politiko. Brez zadostnega upoštevanja davčne politike ne bi mogli doseči lizbonskih ciljev.
O katerih vprašanjih naj razmislimo? Prvič, potrebno si je ogledati načine razporeditve davčnega bremena med proizvajalcem in potrošnikom. Še več, ne moremo prezreti dejstva, da obstaja še ena skupina ljudi, ki živi od dohodkov od kapitala. To je znano kot zasebni kapital.
Kako naj razporedimo davčno breme? To je eden od izzivov novega gospodarskega okolja. Še eno zelo pomembno vprašanje je: kako naj spodbudimo strukturne reforme? Strukturne reforme se ne morejo izvajati brez vpeljave novih podjetij, ker ljudje niso sposobni zapustiti obstoječih služb zaradi novih delovnih mest, kar bi lahko povzročilo socialno nezadovoljstvo. Nova podjetja so lahko ustanovljena le v ugodnih davčnih razmerah. To je ena od glavnih točk našega dokumenta.
Treba je upoštevati naslednje vprašanje: kakšna stopnja usklajevanja davčne politike je potrebna med državami članicami? Strinjamo se s konkurenčnimi davki in ne podpiramo ideje, da se vpelje minimalne stopnje. To je zato, ker ima vsaka država svojo posebno gospodarsko strukturo in nacionalno politiko porabe. Davčna politika mora biti usklajena s politiko porabe, a se nedvomno strinjamo z usklajevanjem politike davčne osnove in v zvezi s tem podpiramo Komisijo.
Heide Rühle
v imenu skupine Verts/ALE. - (DE) Gospod predsednik, popolnoma se strinjam z gospo Kauppi. Nesoglasja med skupinami tu v Evropskem parlamentu v zvezi z davčno politiko postajajo vse jasnejša. Tej razpravi se moramo v naslednjih mesecih posvetiti veliko bolj resno. Zahvaljujem se poročevalki in poročevalcu v senci za veliko vloženega truda, da bi to poročilo pripeljala do dobrega zaključka.
Do dobrega zaključka - a ne za nas. Kot skupina ne bomo mogli sprejeti tega poročila v njegovi končni obliki. Ima nekaj prijetnih vidikov, na primer opisuje in zahteva pomemben korak h konsolidirani davčni osnovi za pravne osebe. To je pomemben prvi korak. Vseeno pa ga morajo spremljati podobno jasne izjave, kar zadeva usklajevanje minimalnih davčnih stopenj, ker bo to sicer vodilo v nenadzorovano davčno konkurenco, zlasti na tem področju.
Težave vidimo tudi pod členom 17, kjer je odbor žal jasno izrazil nasprotovanje minimalnim davčnim stopnjam za trošarino. Tudi to je žal v skladu z glasovanji v prejšnjih tednih, kar močno obžalujemo. Podpiramo skupino tu. Verjamemo, da moramo doseči usklajenost v evropskih trošarinskih stopnjah in da je treba to usklajevanje okrepiti, če sploh kaj, ker bo sicer prišlo do nenadzorovane davčne konkurence v trošarinskih stopnjah.
Mislimo tudi, da je težava v tem, da se odločno premalo govori o področju podnebnih sprememb in ekoloških davkov. Tudi jaz se glede tega ne strinjam s poročevalko. Menim, da so ekološki davki pomemben instrument za obvladovanje izzivov podnebnih sprememb. V tem oziru moramo narediti mnogo več.
Vseeno pa mislim, da je pristop osredotočenja na jedrsko energijo ali na "čiste" oblike energije napačen. Pomembno je, da se jasno osredotočimo na varčevanje z energijo in energetsko učinkovitost. To so pomembni odgovori. Ko si ogledamo izzive pred nami v obnovi zgradb in na področju prevoza, je videti, da lahko resnično dosežemo cilj iz kjotskega protokola o varčevanju z energijo, če na tem področju napravimo še veliko več.
Davčna politika lahko pomembno prispeva k doseganju večjih energetskih prihrankov in učinkovitosti ter premagovanju izzivov podnebnih sprememb. Žal to poročilo ne odraža tega položaja. Kot sem že povedala, iz tega razloga ne bomo glasovali za to poročilo.
Esko Seppänen
v imenu skupine GUE/NGL. - (FI) Gospod predsednik, komisar, naša skupina podpira poglede gospe Wagenknecht v tej zadevi, pa čeprav so v nasprotju z interesi večine odbora.
Evropska unija leta 2010 ne bo vodilno gospodarstvo na svetu, ki temelji na znanju in tehnologiji. Da je cilj iz lizbonske strategije neuresničljiv, ni posledica davčnih sistemov, ki so bili večkrat prenovljeni na načine, ki ustrezajo velikim podjetjem. Za velika podjetja so transferne cene in iskanje doma za njihov kapital možnosti, ki jim omogočajo izogibanje davkom. Pri tem jim pomagajo davčni raji in zunanji finančni centri, ki delujejo v državah članicah EU in so madeži moralne pokrajine EU.
Poročevalka trdi, da Komisija v svojem sporočilu ne upošteva vplivov obdavčevanja na razporeditev prihodka. Sistem enotnega davka, ki velja v nekaterih državah članicah, podpira tiste z visokimi prihodki, medtem ko progresivni davek na dohodek spodbuja socialno enakost. Lizbonska strategija se ne more izvajati na način, ki bi spodkopal finančni temelj družbe blaginje in ki bi bil skrajno nepošten.
Derek Roland Clark
v imenu skupine IND/DEM. - Gospod predsednik, piše, da je to prispevek, vendar je bolj podobno receptu, receptu za usklajevanje še več obdavčevanja, kar citiram neposredno iz zadevnega poročila: "27 različnih davčnih sistemov" je "ovira"; "usklajevanje davčne politike v državah članicah"; "poziva države članice, da ... zagotovijo pravičnejšo razporeditev davčnega bremena"; "podpira" Komisijo pri usmerjanju "davčne politike v ... okoljske cilje"; "višji davki na gorivo"; "določiti vseevropsko ... davčno osnovo za pravne osebe". Skratka, to je vrnitev k neuspešnim politikam sedemdesetih let 20. stoletja.
Kakor koli, niti Britanci tega ne morejo v celoti pravilno urediti v naši državi. Na severu ni isto kot na jugu, v Walesu in na Škotskem je drugače kot na jugovzhodu, in pri tem je bil 10 let finančni minister Gordon Brown. Gotovo ste ga poslušali, konec koncev ste ga poslušali prejšnji teden v Lizboni, ko ste mu kot predsedniku vlade dovolili obdržati omejitve, ali niste? Ali ste?
V nadaljevanju to poročilo obravnava "usklajevanje na področju neposrednih davkov na ravni EU". V Združenem kraljestvu smo menili, da so nam obljubili, da nikoli ne bodo uvedeni usklajeni davki, zlasti ne davek na dohodek. Zdaj pa so navedeni v tem poročilu. To je nekoliko podobno reformni pogodbi. Gordon Brown še naprej trdi, da ne gre za ustavo, medtem ko vsi voditelji EU pravijo drugače: Valéry Giscard d'Estaing, José Luis Rodriguez Zapatero, Angela Merkel, celo naš predsednik je nedavno v tej dvorani dejal, da je tako.
Zakaj torej od Gordona Browna ne zahtevate, da Britancem pove resnico? Uskladite to sporočilo. Takšno uskladitev pa bi podprl. Vendar si tega Britancem ne upate storiti, ker bodo, ko bodo izvedeli pravo in kruto resnico, glasovali tako, da bodo zapustili EU in vzeli svoje letne prispevke lastnega davkoplačevalskega denarja za EU v višini 18 milijard evrov s seboj. Kaj bo določalo ceno usklajevanim davkom potem?
Petre Popeangă
v imenu skupine ITS. - (RO) Ne moremo dvomiti v pomembnost pregleda prispevka, ki bi ga lahko davčna in carinska politika imeli za razvoj lizbonske strategije. Iz tega razloga, ki pa ni edini, je cilj dokumenta, ki ga danes pregledujemo, t.j. poročilo Wagenknechtove, da bi ocenili prispevek politik, uporabljenih na določenih področjih za doseganje ciljev lizbonske strategije, koristen. Drugače ne bi moglo biti, saj lizbonska strategija predlaga velikodušne cilje, kot so spodbujanje gospodarske rasti in oblikovanje politik, ki bi evropskim podjetjem dovolile, da ustvarijo več in boljša delovna mesta. Vseeno pa sem bil med branjem poročila kot državljan nedavno pridružene države presenečen nad vtisom, da nagovarja Unijo, ki je sestavljena le iz držav z razvitimi gospodarstvi, ali raje, z enako razvitimi gospodarstvi, kar pa ne drži. Zelo verjetno je, da nekateri predlagani ukrepi ne bodo koristili manj razvitim gospodarstvom, če upoštevamo dejstvo, da splošni zakoni enotnega konkurenčnega trga podpirajo močna gospodarstva na škodo šibkejših. Zaradi pomanjkanja časa ne bom nadaljeval s to temo, vendar pa menim, da če hočemo, da bi cilji poročila koristili gospodarstvom v vseh 27 državah, ne 25, kot je napisano v besedilu, je potrebno izvesti primerjalni pregled njihovih gospodarstev in glede na rezultat sprejeti sklop ukrepov, ki bi ustvarili enake pogoje za razvoj učinkov, ki jih predlaga projekt.
Eoin Ryan
v imenu skupine UEN. - Gospod predsednik, današnje poročilo ponovno ponazarja neusmiljen napad na države članice, ki imajo uspešne ureditve nizke obdavčitve dohodkov pravnih oseb. Ne strinjam se, da nizka obdavčitev dohodkov pravnih oseb povzroča nepošteno davčno konkurenco. Menim, da je zagotavljanje konkurenčnosti zelo pomemben element mešanice davčnih politik v celoti delujočega enotnega trga.
Kako Komisija dokazuje, da skupna konsolidirana davčna osnova za pravne osebe ne bo ogrožala konkurenčnosti EU? Kje je dokaz, da bo ta skupna konsolidirana osnova koristna za konkurenčnost EU? Zakaj Komisija obsoja države z nizkimi davki, nizko brezposelnostjo in visoko rastjo? Tega ne razumem. Izjava Komisije, da uvajanje davčne osnove ne bo sčasoma pomenilo tudi uvajanja davčne stopnje, je absurdna, ker so večje države članice že takšnega mnenja. Ne nasprotuje nobeni obliki nadzora.
Večjih držav članic pri poskušanju, da bi olepšale davčno usklajevanje s pomočjo skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe, Irska in ostale države članice ne bodo podprle. Dejstvo je, da Irska ali katera koli druga država članica nima pravice sodelovati pri določanju davčne stopnje druge države članice. Enotnost Evrope ni ogrožena z raznolikostjo davčnih politik, vendar pa napačne davčne politike ovirajo konkurenčnost EU. Trdno sem prepričan, da je za EU najboljše spodbujanje davčne konkurence in ne davčnega usklajevanja.
Kako je mogoče, da se državo, kot je Irska, in druge države članice, ki so korenito spremenile svoje davčne politike in postale uspešna gospodarstva, obsoja? V čem bo privlačnost države, kot je Irska, komisar, če se uvede takšen sistem in sčasoma še davčno usklajevanje? Ker točno tako je, in davki se bodo samo še povečevali. Nekateri člani Komisije so že izjavili, da želijo davčno ureditev, ki bo nekje na sredini trenutnega stanja, se pravi na slabih 20 %. Kaj bi bila privlačnost Irske ali drugih obrobnih držav? Privlačnosti ne bi bilo, le visoka stopnja brezposelnosti na dolgi ...
(Predsednik je prekinil govornika.)
Gay Mitchell
Gospod predsednik, to poročilo, ki ga danes obravnavamo v Parlamentu, pravilno navaja, da je davčna konkurenca v EU z dinamičnim okoljem za pravne osebe omogočila in še naprej omogoča gospodarske dobičke v celotni EU.
Podobno bi lahko skupna konsolidirana davčna osnova za pravne osebe povzročila manjšo konkurenčnost EU, in menim, da se je ne sme podpreti. EU se mora prilagajati svetovnemu gospodarstvu, ki se stalno spreminja. Sodobna konkurenčna gospodarstva morajo biti prožna, da bi lahko izpolnjevala spreminjajoče se zahteve novih izdelkov in storitev. Skupna konsolidirana davčna osnova za pravne osebe bo to prožnost ovirala zaradi več razlogov. Vseevropska davčna osnova za pravne osebe ne bo prožna in bo posamezni državi preprečevala, da bi lahko sama določala pravno davčno strategijo glede na svoje okoliščine. Zagovorniki skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe trdijo, da bo vsaka država članica ohranila svojo avtonomnost pri določanju nacionalne davčne stopnje, vendar ali bo to res? Ali ni ta davčna osnova slab začetek?
Če je neobvezna, le poveča število osnov, ki so na voljo podjetjem, pri čemer postane ta sistem še bolj zapleten. Nacionalna davčna zakonodaja podjetjem nudi gotovost. Sistem, ki ga imajo številne države članice, lahko povzroči, da se bodo določbe različno razlagale, kar bo za podjetja pomenilo negotovost.
V času, ki mi je še ostal, lahko omenim le še nekaj zaporednih točk. Prvič, obdavčevanje je stvar nacionalne suverenosti vsake države članice. Pravica do izbire ravni javne porabe in financiranja takšnih izdatkov je osnovna funkcija nacionalnega demokratičnega procesa. Potrebno je zaščititi prožnost davčne politike pri nagrajevanju podjetij in ustvarjanju delovnih mest ter gospodarske rasti. Enotna osnova bi onemogočila to prožnost. Nobenih dokazov ni, da bi skupna konsolidirana davčna osnova za pravne osebe vplivala na vprašanja, kot so konkurenčnost, stroški usklajevanja za podjetja, transferne cene in podobno. Davčnih vprašanj EU ne bi poenostavila, ker bi t. i. "sistem izbire", ki je predlagan, povzročil dodatne težave, kar sem ravnokar dejal.
Usklajevanje davčne osnove bi povzročilo pritisk na nacionalne davčne stopnje. Takšno usklajevanje bo le povečalo privlačnost lokacij za podjetja izven EU. Kodeks ravnanja za obdavčitve podjetij je obravnaval škodljivo davčno konkurenco. Različne davčne stopnje v državah članicah EU pa niso škodljive.
Komisarja prosim, naj ima to v mislih, ko bo naslednje leto predložil predloge, kot pravi. Države članice, kot je Irska, so že dale ...
(Predsednik je prekinil govornika.)
Pervenche Berès
(FR) Gospod predsednik, komisar, gospe in gospodje, najprej se zahvaljujem naši poročevalki za kakovostno delo, ki ga je opravila, in prizadevanje, da je sestavila besedilo, s katerim pa žal ni videti najbolj zadovoljna.
Obdavčevanje je očitno bistveno dopolnilo oblikovanju pravega notranjega trga, če hočete, da je ta trg več kot le območje proste trgovine, kjer je dovoljena katera koli oblika davka in socialnega dampinga. Vzpostavitev notranjega trga zato zahteva usklajevanje določenih pravil o obdavčevanju in najprej zahteva oblikovanje skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe. Poročilo, ki je danes pred nami, temu odpira vrata, kar me veseli. Opažam, da se številni kolegi poslanci zelo aktivno borijo proti temu načrtu v imenu tega, kar opisujejo kot "poštena" konkurenca.
Jaz osebno verjamem, da prosta in neizkrivljena konkurenca, pri čemer nisem goreča zagovornica tovrstne konkurence, zahteva določeno stopnjo preglednosti, kar zadeva pravila. Presenečena sem, da države, ki so pridobile z obsežnimi prispevki Evropske unije v imenu solidarnosti, danes zavračajo ta korak, ki bi bil pomemben korak naprej, kar zadeva solidarnost, konkurenco in preglednost.
Tudi obdavčevanje je krasno orodje, ki ga mora EU uporabljati, če hoče izvajati izbrane strategije, ker nima tako veliko orodij. Lahko ima pozitiven učinek na najčistejše energije ali za dosego ...
(Predsednik je prekinil govornika.)
Olle Schmidt
(SV) Gospod predsednik, na to poročilo je močno vplival kompromis med skupinama PPE-DE in ALDE. Menim, da gre za večinoma uravnoteženo poročilo. Odgovornost držav članic za davčne politike je določena, medtem pa obstajajo številni davki, ki bi imeli korist od večjega usklajevanja EU. V prvotnem predlogu poročevalke je obstajalo temeljito usklajevanje z velikim poudarkom na višjih ravneh prerazporeditve. To ne more biti način, na katerega bo Evropa zrasla ali ustvarila nova delovna mesta. V globaliziranem svetu, v katerem živimo, Evropa ne potrebuje višjih davkov. Namesto tega mislim, da bi se mi, ki živimo v državah z visokimi davki, morali obrniti k drugim modelom, kot so nižji davki. Na splošno bi se morali davki znižati na področju dela ter zvišati na področju škodljive porabe. Na primer, vpeljati bi morali specifične okoljske davke, pa tudi razumne trošarinske stopnje, na primer za alkohol in tobak, kot pravi komisar.
Tu mora biti Evropa sposobna ukrepati bolj ubrano. To je politično občutljivo vprašanje, kar smo slišali tu in česar se dobro zavedam, a je to po mojem mnenju vseeno potrebno. Če hočemo obvladati velike podnebne in energetske izzive, s katerimi se soočamo, bi bilo od nas neodgovorno, da bi izločili nadzorovanje davčnih instrumentov. Možno je doseči visoko rast z visokimi okoljskimi in energetskimi davki, hkrati pa zmanjšati splošno davčno breme. Vsi, ki so v dvomih, si lahko ogledajo politiko desnosredinske vlade moje rodne države Švedske, če mi dovolite, da sem na koncu te razprave malce patriotski.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Gospod predsednik, komisar, med govorom v razpravi, ki zadeva vpliv davčne in carinske politike na izvajanje lizbonske strategije, bi vas rad opozoril na dejstvo, da nekateri vaši predlogi v zvezi z davčnimi sistemi držav članic, ki so zajeti v poročilu gospe Wagenknecht, ne bodo imeli pozitivnega učinka na gospodarsko rast in zaposlovanje v državah EU.
Prvič, odmik od davčne konkurence in poskusi poenotenja rešitev na področju davka na dohodek pravnih oseb so v nasprotju z načelom davčne suverenosti držav članic EU.
Drugič, ne le, da znižanje davčne stopnje za pravne osebe in hkrati odprava katere koli povezane davčne razbremenitve ne bosta zmanjšala proračunskega prihodka od tega davka; pravzaprav ga bosta znatno povečala. To potrjuje položaj v moji državi, na Poljskem, kjer se je davčna stopnja za pravne osebe znatno znižala, davčni prihodki od tega davka pa so vsako leto višji.
Tretjič in zadnjič, v tem položaju menim, da so predlogi poročila, ki zadevajo usklajevanje in davčne sisteme, vključno z neposrednimi davki, tvegani koraki, ki nedvomno ne bodo pomagali pri izvajanju lizbonske strategije.
Zsolt László Becsey
(HU) Hvala, gospod predsednik. O čem govorimo? Eno od ključnih vprašanj je, ali smo v smislu konkurenčnosti dorasli zunanji davčni konkurenci, z drugimi besedami davčni konkurenci, ki prihaja izven Evropske unije, in ne bi smeli iskati grešnega kozla znotraj Evropske unije. V nasprotnem primeru, kot je reklo že nekaj mojih kolegov, bo kapital zapustil celotno EU. S čim se strinjamo v tej davčni politiki? Strinjamo se, da bi morala olajšati ustvarjanje delovnih mest, z drugimi besedami spodbujati delo; strinjamo se, da bi morali pomagati majhnim in srednje velikim podjetjem, saj ta ljudem omogočajo, da ostanejo, kjer so, pomagajo krepiti družine in tudi ustvarjati delovna mesta. Strinjam se tudi z njenimi ukrepi socialne politike, ki bodo pomagali pri reševanju demografskega izziva v Evropski uniji.
S čim se ne strinjamo? Ne strinjamo se s previsokimi davki na področjih, povezanih z zdravjem, okoljem ali socialno politiko, namesto da bi izvajali protiinflacijsko politiko in se skušali primerno odzivati na izzive konkurence. Druga stvar, na katero moramo misliti, je, da se je Evropska unija razširila in postala skrajno heterogena. Od vseh pričakujemo, da bodo ohranjali proračunsko disciplino v svoji neodvisni davčni politiki, hkrati pa hočemo zmanjšati instrumente za dosego tega cilja. Če je konvergenca naš glavni cilj, potem moramo na primer pri posrednih davkih, kot so trošarine, h konvergenci obvezati ne le države, ki delujejo blizu minimalne stopnje, temveč tudi države, ki imajo veliko višje stopnje, če želimo kaj doseči. Zato smo v več primerih predlagali nadomestitev trenutnega pristopa, ki je temeljil izključno na minimalni trošarinski stopnji z neke vrste kodeksom ravnanja, ki države članice usmerja po isti poti. Kar zadeva skupni kapital ali skupno davčno osnovo, bi rad povedal naslednje: bila bi resna težava, če bi to vključevalo kaznovanje konkurenčnih držav, če bi se vpeljala minimalna stopnja. Zaskrbljen sem tudi glede tega, kaj se bo zgodilo v zvezi z gibanjem kapitala, ko bo začela veljati skupna davčna osnova. Mar to ne bo pomenilo, da bo dobiček podružnic v novih državah članicah na primer stalno razvrščen v računovodski evidenci kot dobiček materinskega podjetja in ne bo vložen lokalno? Boj proti goljufijam je tudi zelo pomemben, pri čemer želim Komisiji vso srečo. Je na pravi smeri, saj je najpomembneje urediti sivo ekonomijo in ukrepati v boju proti zločinu. Najlepša hvala, gospod predsednik.
Dariusz Rosati
(PL) Gospod predsednik, glavni cilj lizbonske strategije je povečanje konkurenčnosti nacionalnih gospodarstev. Visoka stopnja konkurenčnosti omogoča pospeševanje gospodarske rasti in ustanovitev novih delovnih mest, pa tudi financiranje pomembnih socialnih ciljev. Žal pa sedanji davčni sistem v državah članicah EU ne zagovarja izvajanja lizbonske strategije. Bremena v zvezi z zakonodajo o zaposlovanju in gospodarskimi aktivnostmi so prevelika, davčne stopnje se preveč razlikujejo, uredbe pa so preveč zapletene. Hkrati je davčni sistem obremenjen s prevelikim številom funkcij in nalog - gospodarskih, davčnih, socialnih ali okoljskih.
Da bi davki spodbujali konkurenčnost, morajo predvsem ustvariti pobude za delo, razvoj gospodarskih dejavnosti in inovacije. V ta namen bi morali biti davki, zlasti neposredni davki, določeni na zmerni stopnji, da bi se izognili nepotrebnemu razlikovanju stopenj in pretirani progresivnosti. Ker neposredni davki pomenijo močnejši in negativen učinek na proizvodnjo ter zaposlovanje, moramo bolj izrabiti posredne davke pri načrtovanju proračunskega dohodka.
V zvezi z razpravo, gospod predsednik, želim izraziti zaskrbljenost, da obstaja preveč ideologije in politike ter premalo pravega gospodarskega znanja. Najboljši primer so koncepti, ki so tu uporabljeni, kot sta davčni ali socialni damping. Za obdavčevanje ni objektivnega standarda, zato tistih držav, kjer velja nizka davčna stopnja za pravne osebe, ne moremo obtožiti davčnega dampinga.
Konrad Szymański
(PL) Gospe in gospodje, najprej čestitam odboru za ekonomske in monetarne zadeve za težko in v osnovi uspešno ukrepanje, da bi vpeljali potrebne spremembe prvotnega besedila, ki je bil izvirni nagovor.
Sprva nam je bilo predlagano, da bi bilo treba poleg sodelovanja Evropske unije v določanju načel davka za pravne osebe tudi dvigniti te davke navkljub svetovnim trendom. Dobro, da smo se temu izognili. Iz podobnih razlogov bi morali kritično preučiti podporo uskladitvi davčne osnove v besedilu. Davčna osnova Skupnosti je udarec davčni konkurenci v EU z vsemi povezanimi negativnimi posledicami. Njena vpeljava bi omejila prizadevanja držav članic za optimizacijo obdavčevanja pravnih oseb v nasprotju z lizbonskimi cilji. V političnem smislu bi to obremenilo EU, ki bi se v lastnem primerno zasnovanem interesu morala izogniti poskusom vplivanja na obliko davčnih sistemov v Evropi.
László Kovács
komisar. - Gospod predsednik, ta razprava je zelo zanimiva in večina govorov je bila spodbudnih. Tako kot vi sem prepričan, da je vredno nadaljevati naša prizadevanja za odpravo davčnih ovir na notranjem trgu. Zlasti sem vam hvaležen za podporo v zvezi s pomembnim projektom skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe in z veseljem pričakujem vaše samoiniciativno poročilo o skupni osnovi. V zvezi z nekaterimi kritičnimi pripombami nameravam poslati osebno pismo tistim poslancem, ki so izrazili nasprotovanje, ki ga pozdravljam. Prav bi bilo, da jim odgovorim v pisni obliki, ker vas s tem ne želim preveč zadrževati.
Vesel sem, da se vas večina strinja z mano glede pomembne vloge davčne politike pri doseganju več političnih ciljev EU, zlasti razvoja, zaposlovanja, konkurenčnosti in trajnosti. Hvala za vašo pozornost in podporo.
Predsednik
Ta razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo jutri ob 12.00.
Gospe in gospodje, rad bi se zahvalil mnogim, ki so se držali odmerjenega časa, in tudi vsem za - upam - njihovo razumevanje, kar nam je omogočilo, da smo razpravo zaključili pet minut prej in smo torej lahko poslušali vse govornike - za razliko od primerov, ko pred pomembno razpravo ali glasovanjem nismo mogli poslušati naših kolegov.
Pisne izjave (člen 142)
Gábor Harangozó  
v pisni obliki. - Vsi bi se morali strinjati, da sočasen obstoj 27 nacionalnih sistemov obdavčitve resno ovira razcvet vseh prednosti našega enotnega trga. Poleg tega zares obstaja prava priložnost, ki bi v celotni EU ponovno spodbudila izvajanje lizbonske strategije z davčnimi in carinskimi ukrepi, s katerimi bi Unija postala bolj privlačna za naložbe in zaposlovanje. Za širjenje in poglabljanje konkurenčnejših trgov moramo uporabiti vse možnosti, vključno z davčno in carinsko politiko, ki bosta spodbujali naložbe, da bi povečali stopnjo zaposlovanja, naložbe v raziskave in razvoj ter razvoj okolju prijaznih tehnologij. V zvezi s tem pozdravljamo samoiniciativno poročilo gospe Wagenknecht, katerega cilj je vzpostavitev potrebnega davčnega okvira za spodbujanje tveganja in inovativnih naložb, s čimer bi se dosegli cilji razvoja in zaposlovanja. Prednosti poenostavitve in usklajevanja sistemov obdavčitve v Uniji kot celoti so jasne, ker se bodo z večjimi davčnimi spodbudami za naložbe lažje dosegli lizbonski cilji, prav tako pa se bo z odstranitvijo preostalih ovir pri doseganju enotnega trga lažje izvedlo njegovo povezovanje.
(Seja je bila prekinjena ob 9.55 in se je nadaljevala ob 10.10.)

{'language': 'sl'}