Puhemies. Esityslistalla on seuraavana keskustelu neuvoston ja komission julkilausumista Brysselissä 4. ja 5. marraskuuta kokoontuvan Eurooppa-neuvoston valmistelusta. Ensimmäisenä puhuu neuvoston edustaja, ministeri Nicolaï. Nicolaï, . Arvoisa puhemies, Alankomaiden puheenjohtajakauden ensimmäinen Eurooppa-neuvoston kokous pidetään 5. marraskuuta. Edellinen Alankomaiden puheenjohtajakaudella pidetty Eurooppa-neuvoston kokous järjestettiin Amsterdamissa kesäkuussa 1997, ja – kuten tiedätte – tuolloin tehtiin Amsterdamin sopimus. Tällä kertaa tavoitteet eivät ole yhtä kunnianhimoisia. Ei ole kuitenkaan yllättävää, että tulevan Eurooppa-neuvoston tärkeimmät asiat ovat osittain samoja, joista keskusteltiin seitsemän vuotta sitten. Muutamissa jäsenvaltioissa ongelmia aiheuttaneiden Maastrichtin sopimuksen hyväksymismenettelyjen takia asialistalle lisättiin vuonna 1997 unionin tuominen lähemmäs kansalaisia. Kysymys on nyt aivan yhtä ajankohtainen. Tulevassakin kokouksessa keskustellaan kansalaisten ottamisesta mukaan Euroopan unionin toimintaan. Muita tärkeitä aiheita Eurooppa-neuvostossa ovat ensinnäkin uusi oikeus- ja sisäasioiden alan monivuotinen ohjelma, toiseksi Lissabonin strategian välitarkistuksen valmistelu ja Luxemburgin puheenjohtajakausi ensi vuonna sekä kolmanneksi ulkosuhteet. Puhun ensin oikeus- ja sisäasioiden alan yhteistyöstä. Aihe on erittäin tärkeä tälle Eurooppa-neuvostolle. Tampereen Eurooppa-neuvoston antaman ohjelman pohjalta on viiden viime vuoden ajan tehty paljon työtä eurooppalaisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi. Euroopan unioni on vahvistanut yhteistyötä jäsenvaltioiden oikeus- ja poliisiviranomaisten välillä ja kehittänyt yhteistä turvapaikka-, maahanmuutto- ja ulkorajapolitiikkaa. Työ ei ole kuitenkaan vielä tehty. Unionin ongelmat ovat pitkälti rajat ylittäviä: terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus ja turvapaikanhakijoiden sekä laittomien maahanmuuttajien jatkuvat virrat. Lisäksi New Yorkissa 11. syyskuuta 2001 ja Madridissa 11. maaliskuuta 2004 tehdyt iskut osoittivat selvästi, että kansalaisten turvallisuuden parantaminen on valtava haaste. Samalla unionin on varmistettava, että kansalaiset voivat edelleen nauttia perusoikeuksistaan ja matkustaa vapaasti unionin sisällä. Neuvosto on näin ollen laatinut viideksi seuraavaksi vuodeksi ohjelman komission kesäkuisen arvion perusteella. Uusi monivuotinen ohjelma, jota kutsutaan myös Haagin ohjelmaksi, perustuu Tampereen ohjelmaan. Parin viime päivän ajan oikeus- ja sisäasiain ministerit ovat keskustelleet hankkeesta tarkemmin Luxemburgissa. Neuvostossa on saatu laajalti sovittua ohjelman sisällöstä. Määräenemmistöpäätöksenteon ja yhteispäätösmenettelyn käyttämisestä turvapaikka- ja maahanmuuttoasioissa saatetaan kuitenkin keskustella vielä yleisten asioiden neuvostossa. Keskusteluissa käsiteltiin myös yhteistä turvapaikkajärjestelmää. Asiassa on ilmeisesti löytynyt kohtuullinen kompromissi. Eurooppa-neuvoston olisi tarkoitus antaa monivuotinen ohjelma. Haagin ohjelma perustuu perustuslakisopimukseen, mutta siinä ei silti kiirehditä asioiden edelle. Puheenjohtajavaltion tavoitteena on, että monivuotisessa ohjelmassa hyödynnetään mahdollisimman pitkälle nykyisessä perustamissopimuksessa suotuja mahdollisuuksia. Uuden monivuotisen ohjelman muita näkökohtia ovat laittoman maahanmuuton torjunta, kolmansien maiden kanssa solmittujen kumppanuuksien vahvistaminen ja yhteinen viisumipolitiikka, maahanmuuttajien kotouttamista koskevien perusperiaatteiden laatiminen, tehokas rajanvalvonta, nopea tietojenvaihto oikeusviranomaisten sekä poliisi- ja turvallisuusviranomaisten välillä, terrorismin torjunta ja todellisen Euroopan oikeusalueen kehittäminen. Nämä ovat turvallisemman Euroopan olennaisia tekijöitä: tällaisessa Euroopassa vallitsevat oikeusvaltion periaatteet ja jokainen henkilö tietää oikeuksiensa toteutuvan. Eurooppa-neuvoston on tarkoitus pyytää komissiota laatimaan vuonna 2005 toimintasuunnitelma monivuotisen ohjelman täytäntöönpanoa koskevista toimenpiteistä ja määräajoista. Toinen aihe on Lissabonin strategian välitarkistuksen valmistelu. Kuten hyvin tiedätte, Luxemburgin puheenjohtajakaudella keskustellaan Lissabonin strategiaa koskevista tärkeistä kysymyksistä. Maaliskuussa 2005 järjestettävässä kevään Eurooppa-neuvostossa on käsiteltävä Lissabonin strategian välitarkistusta. Puheenjohtajavaltio Alankomaat haluaa omalta osaltaan auttaa kevään tärkeää Eurooppa-neuvostoa onnistumaan. Eurooppa-neuvosto tarkastelee Wim Kokin työryhmän raporttia 4. marraskuuta. Eurooppa-neuvosto voikin pyytää komissiota ja neuvostoa käyttämään Kokin raporttia lähtökohtana kevään Eurooppa-neuvoston valmisteluissa. Valtioiden ja hallitusten päämiesten illallisella keskustellaan epävirallisesti aiheesta "Kuinka hallita muutosta". Tuolloin pohditaan, kuinka jäsenvaltioiden talousuudistuksille saadaan kansalaisten tuki. Alustajina ovat Saksan liittokansleri, Suomen pääministeri ja Slovakian pääministeri. He kertovat tämän alan kokemuksistaan Eurooppa-neuvoston muille jäsenille. Komission uusi puheenjohtaja selvittää tämän jälkeen lyhyesti, mikä on hänen näkemyksensä Lissabonin strategian tulevaisuudesta. Työmarkkinaosapuolten asema Lissabonin strategian täytäntöönpanossa on myös Eurooppa-neuvoston asialistalla. Ennen Eurooppa-neuvoston kokousta pidetään Euroopan laajuinen työnantajien ja työntekijöiden kolmikantakonferenssi. Kuten sanoin alkajaisiksi, keskitymme myös siihen, että kansalaiset saadaan mukaan Euroopan unionin toimintaan. Edellisten Euroopan parlamentin vaalien äänestysprosentti oli pettymys, ja niinpä kesäkuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että asiaan olisi syytä palata. Valmistellakseen Eurooppa-neuvostossa käytäviä keskusteluja puheenjohtajavaltio järjesti 5. lokakuuta Eurooppa-ministerien epävirallisen kokouksen, jossa käsiteltiin pelkästään kansalaisten osallistumisen lisäämistä Euroopan unionissa. Kokouksessa keskityttiin tuleviin ratifiointimenettelyihin jäsenvaltioissa, joista ainakin kymmenessä järjestetään kansanäänestys. Eurooppa-neuvostossa keskustellaan asiasta tämän kokouksen tulosten pohjalta. Kolmas tärkeä asiakokonaisuus Eurooppa-neuvostossa ovat ulkosuhteet. Keskustelua käydään neljästä aiheesta, joista ensimmäinen on Irakin tilanne. Eurooppa-neuvosto tutkii Irakin väliaikaishallinnolle suunnattuja tukitoimenpiteitä. Tukitoimenpidepaketti esitellään virallisesti työlounaalla, johon Irakin pääministeri Allawi osallistuu. Pakettiin sisältyy toivoakseni poliittinen julkilausuma, jossa ilmaistaan aikomus luoda suhteet Euroopan unionin ja Irakin välille, sekä erityisiä toimenpiteitä Irakin väliaikaishallinnon tueksi. Tarkoitan tässä unionin tukea ensi vuoden alussa järjestettäville vaaleille, siviilikriisinhallintaan liittyvälle toiminnalle – esimerkiksi poliisien kouluttamiselle – ja tuomiovallan valmiuksien vahvistamiselle. Näin ei osoitettaisi pelkästään Euroopan unionin yhtenäisyyttä, jota tarvitaan niin kipeästi edellisen puolentoista vuoden aikana sattuneiden tapahtumien takia, vaan näin unioni pystyisi myös edistämään aktiivisesti Irakin tilanteen todellista paranemista. Eurooppa-neuvosto käsittelee myös Lähi-idän tilannetta. Tarkastelemme sitä, miten Euroopan unioni voi edistää rauhanprosessia lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä nyt, kun Israelissa on tehty poliittinen päätös suunnitelmasta vetäytyä Gazan alueelta. En osaa vielä sanoa, millaiseksi keskustelu muodostuu. Maaliskuun Eurooppa-neuvostossa laaditut viisi avainkohtaa pätevät mielestäni edelleen. Eurooppa-neuvosto keskustelee lyhyesti myös Iranista. Kansainvälisen yhteisön, siis myös Euroopan unionin, on painostettava Irania edelleen yksituumaisesti, jotta se lopettaisi täysin uraanin rikastamisen ja kohentaisi ihmisoikeustilannettaan. Tältä osin IAEA:n hallintoneuvoston kokous 25. marraskuuta on tärkeä virstanpylväs. Lopuksi tarkastellaan tilannetta Sudanissa ja erityisesti Darfurissa. Meidän on painostettava kaikkia osapuolia edistämään eri rauhanprosesseja. Lähtökohtana on edelleen, että jos asiassa ei edistytä riittävästi, asianmukaiset toimenpiteet – myös sanktiot – ovat todella yksi vaihtoehto. Neuvostossa keskustellaan myös myönteisistä toimista, kuten tuesta, jota Euroopan unioni voi antaa Afrikan unionin Darfurin operaatiolle, jonka jatkamisesta sovittiin äskettäin. Tässä oli katsaus tulevasta Eurooppa-neuvostosta, jota valmistellaan parhaillaan täyttä häkää. Puheenjohtajavaltio kertoo teille huippukokouksen tuloksista marraskuun istuntojaksolla. Verheugen, . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, halusin itse asiassa aloittaa puheeni sanomalla: "Ensi viikolla meillä on uusi komissio", mutta jätän sen nyt teidän päätettäväksenne... ... ja totean, että tapahtuipa tänään mitä tahansa, uudet henkilöt astuvat virkaan. Nykyisen komission toimikausi on päättymässä ja uuden komission toimikausi alkamassa. Se ei kuitenkaan tarkoita, että toimintatavat olisivat vastedes täysin uudet. Päinvastoin. Päätittepä mitä tahansa, Euroopan unionin politiikka säilyy pääpiirteittäin entisenlaisena. On tärkeää tuoda esiin, ettei nykyisin Euroopan unionia koskevista tärkeimmistä aiheista ole kiistelty ja että Euroopan unionin politiikka on edelleen luotettavaa, vakaata ja jatkuvaa, vaikka uudet henkilöt astuvatkin virkaan. Teidän valitsemanne tuleva komission puheenjohtaja Barroso vahvisti tämä mielessään eilen aamulla, että tuleva komissio sitoutuisi aivan yhtä vahvasti kuin nykyinenkin komissio tekemään Euroopasta kilpailukykyisen ja parantamaan Euroopan talouden kilpailukykyä. Toimien ytimessä on ollut ja on edelleen Lissabonin strategia. Sen on myös pysyttävä ytimessä eikä sen tärkeimpiin osiin saa puuttua. Muutos on kuitenkin yhdeltä kannalta välttämätön: emme voi tyytyä suunnitelmien laatimiseen tai kunnianhimoisten päämäärien asettamiseen, vaan meidän on tehtävä todella lujasti töitä, jotta suunnitelmat ja päämäärät saadaan toteutettua. Tällä tarkoitan sitä, että Lissabonin strategia on todella herätettävä henkiin. Valittu puheenjohtaja painotti myös toista tärkeää seikkaa: on luotava turvallinen Eurooppa, jossa keskitytään kansalaisten tarpeisiin. Haluamme Euroopan unionin vahvistavan ulkosuhteitaan kaikkien tärkeiden kumppaneiden ja erityisesti mahdollisten tulevien jäsenvaltioiden sekä yleisesti naapurivaltioiden kanssa. Aiheet, joita Eurooppa-neuvosto aikoo ensi viikolla käsitellä, liittyvät hyvin tiiviisti näihin kysymyksiin. Haluan tuoda esiin tärkeimmät asiat ja puhua erityisesti Lissabonin strategiasta sekä uudesta ohjelmasta, jolla vahvistetaan oikeutta, vapautta ja turvallisuutta. Komissio on erittäin tyytyväinen Lissabonin strategian välitarkistukseen, joka on nyt ratkaisevassa vaiheessa, kun Alankomaiden pääministerin Wim Kokin johtama korkean tason työryhmä esittelee raporttinsa ensi viikolla. Komissio lähtee siitä, että kertomuksen pohjalta sille annetaan tehtäväksi laatia konkreettisia ehdotuksia välitarkistusta varten kevään Eurooppa-neuvostoa valmisteltaessa. Tämä on se aikaikkuna, se hetki, jolloin meillä on mahdollisuus saada Lissabonin strategia takaisin raiteilleen. Tätä ei pidä ymmärtää niin, ettei mitään olisi tapahtunut viiden viime vuoden aikana, mutta ei ole mitään järkeä väistää sitä tosiseikkaa, että toimet eivät ole olleet riittäviä. Komissio on erittäin huolissaan huomattuaan, että jäsenvaltio toisensa jälkeen on epäonnistunut ennen kaikkea kokoamaan riittävästi energiaa voidakseen toteuttaa lupauksensa käytännössä. Tähän on nyt tultava muutos. Komissio on edelleen halukas miettimään tarkkaan kaikkia vaihtoehtoja, joilla prosessi saadaan todella etenemään ja joilla sitä voidaan valvoa paremmin. Komission mielestä Euroopan unionin täytyy nyt todella keskittyä kasvuun. On selvää, että unioni tarvitsee dynaamista ja kestävää kasvua, jotta voidaan luoda lisää työpaikkoja ja vahvistaa tällä tavoin kunnolla sosiaalista malliamme. Jotta näin kävisi, tarvitaan lisää yritysaloitteita, tahtoa kehittää innovatiivisuutta ja enemmän investointeja tutkimukseen ja koulutukseen. Euroopan unionin on pantava täytäntöön ne uudistukset, joiden avulla taloudesta saadaan dynaamisempaa. Jotta Euroopasta tulisi todella tietoon perustuva talousalue, joka pysyy alati kovenevan kansainvälisen kilpailun vauhdissa, unionin on lyötävä pöytään valttinsa koulutuksen, asiantuntijuuden ja teknisen kehityksen aloilla. Haluan toistaa selvin sanoin, että Euroopasta on tehtävä dynaamisempi ja kilpailukykyisempi siten, että samaan aikaan säilytetään Euroopan sosiaalinen malli. Malli voidaan säilyttää vain dynaamisemmassa ja kilpailukykyisemmässä Euroopassa. Ei saa unohtaa, että osa jäsenvaltiosta ei pysty edelleenkään tarjoamaan lähimainkaan riittävää sosiaaliturvaa. Kilpailukykyä, yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuuta on edistettävä rinta rinnan. Niitä on siis vietävä eteenpäin samassa tahdissa. Lissabonin välitarkistus antaa meille mahdollisuuden saavuttaa nämä tavoitteet. Haluan tuoda tässä yhteydessä esiin, ettei komissio aio vähentää lainsäädännön parantamiseksi tekemiään toimia. Lainsäädännöstä tehdään siis yksikertaisempaa ja ymmärrettävämpää, ja eritoten kiinnitetään enemmän huomiota mahdollisimman kattavaan vaikutustenarviointiin. Haluamme tehdä selväksi, mitä tapahtuu niillä yhteiskunnan aloilla, erityisesti taloudessa ja yritysmaailmassa, joihin lakimme vaikuttavat. Puheenjohtajavaltio on asettanut etusijalle yksinkertaistamiseen, vaikutustenarvioinnin kehittämiseen ja hallintomenojen mittaamiseen tähtäävät toimenpiteet, joita komissio tukee varauksetta. Osallistumme näitä toimenpiteitä koskevaan työhön ja olemme tyytyväisiä parlamenttia, komissiota ja neuvostoa edustavan lainsäädännön parantamista käsittelevän korkean tason työryhmän toimintaan. Käsittelen nyt vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta. Eurooppa-neuvosto antaa Tampereen ohjelmien jatkoksi monivuotisen ohjelman, jossa määritetään, mitä unioni tekee tällä alalla lähivuosina. Tampereen kokouksen jälkeen on luotu perusta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalle yhteiselle alueelle. Uudessa Haagin ohjelmassa näitä toimia jatketaan samaan päämäärään pyrkien. Samalla yhteistyöhalua on virvoitettu uudelleen henkiin laajentuneessa ja laajentuvassa unionissa, joka perustuu kaikille Euroopan kansalaisille kuuluvien oikeuden, vapauden ja turvallisuuden yhteisille perusarvoille. Tampereen kokouksen jälkeen olemme mukauttaneet painopistealueita siten, että huomioon on otettu ne traagiset tapahtumat ja epäinhimilliset julmuudet, joita viime vuosina on nähty. Nyt ollaan yleisesti sitä mieltä, etteivät jäsenvaltiot voi vastata näihin haasteisiin yksin. Jos haluamme voittaa, meidän on jatkettava yhteisiä toimia Euroopan unionissa. Merkittävä seikka on ollut myös uuden perusoikeuksia koskevan politiikan asteittainen kehittäminen. Perusoikeuskirjan lisääminen perustuslakisopimukseen, tuleva liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen, 7 artiklan mukaisten mekanismien kehittäminen ja syrjinnän vastaisten direktiivien antaminen – kaikki tämä on vaikuttanut Euroopan unioniin, ja se näkyy unionin politiikan kaikilla aloilla. Samalla tavoin kuin ilmoitamme pyrkivämme talouspolitiikassa omin neuvoin maailman vahvimmaksi talousalueeksi, meiltä pitäisi löytyä tarpeeksi kunnianhimoa pyrkiä kaikin keinoin alueeksi, jossa ihmisoikeuksista annetaan vahvimmat takeet koko maailmassa. Nämä seikat muistuttavat meille, että meidän on löydettävä oikea tie tarpeiden ja oikeuksien välillä. Vapautta on punnittava turvallisuusnäkökohtiin verrattuna. Turvallisuuden alalla viime vuosien tapahtumat ovat pakottaneet meidät asettamaan terrorismin torjunnan ensisijaiseksi toimeksi. Vaikka meidän ei pidä poiketa tästä, emme saa kuitenkaan unohtaa, että kaikkea järjestäytynyttä rikollisuutta on ehkäistävä ja torjuttava edelleen tehokkaasti, mikä näkyykin uudessa ohjelmassa. Käytännön toteutuksen osalta komissio on tyytyväinen neuvoston päätökseen ottaa käyttöön yhteispäätösmenettely Nizzan sopimuksen IV osastoon kuuluvilla aloilla. Komissio laatii vuosittain edistymiskertomuksen tuloksista sekä siitä, miten tämä toimii käytännössä. Ensi viikolla Eurooppa-neuvosto käsittelee myös sitä, miten Eurooppaa koskevista asioista voidaan tiedottaa kansalaisille. Täällä parlamentissa minun ei tarvitse käsitellä tätä tehtävää laajemmin, sillä juuri tätähän jokainen teistä tekee joka päivä. Olen varma, että olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että tiedottamista voidaan parantaa ja että siitä on tehtävä yksi tärkeimmistä painopistealueista. Euroopan unionin toimielinten ja kansalaisten välillä on selvä kuilu, joka on kurottava umpeen. Mielestäni perustuslakisopimuksen ratifiointi kaikissa jäsenvaltioissa tarjoaa oivallisen tilaisuuden keskustella Eurooppaa koskevista asioista kansalaisten kanssa ja ottaa kansalaiset mukaan politiikan tekoon. Ratifiointi kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle, mutta komissio aikoo olla tiiviimmin yhteydessä kansalaisiin ratifioinnin aikana, jotta komissio pystyisi olemaan avuksi aina, kun kansalaiset haluavat tietoa perustuslaista tai selvitystä perustuslain eduista unionille. On tietenkin itsestään selvää, että tällainen "tiedottamisrynnäkkö" voidaan toteuttaa vain tiiviissä yhteistyössä ja yhteistoiminnassa Euroopan parlamentin kanssa. Lopuksi sanoisin muutaman sanan laajentumisesta. Eurooppa-neuvosto ei tee lähiviikkoina päätöksiä komission uusimmista kertomuksista, mutta ne esitellään ja niistä keskustellaan. Parlamentti on jo saanut kuun alussa annetut komission ehdotukset, ja mielestäni laajentumisessa ollaan nyt erittäin tärkeässä vaiheessa. Jo nyt on mahdollista ennustaa melko suurella todennäköisyydellä, että viides laajentuminen toteutuu suunnitelmien mukaisesti ja että Romania ja Bulgaria liittyvät unioniin vuonna 2007. Melko paikkansa pitävä on myös se ennustus, jonka mukaan Kroatian kanssa aloitetaan neuvottelut ensi vuoden alussa. Tiedämme myös, että tämän vuoden lopussa täytyy tehdä suuri ja kauaskantoinen päätös siitä, aloitetaanko neuvottelut Turkin kanssa. Tässä kohtaa haluan sanoa, että komissio on pyrkinyt laatimaan yksimielisyyteen perustuvan ehdotuksen, jossa on otettu tarkasti huomioon jäsenvaltioissa ja parlamentissa käydyt keskustelut – myös jokaisessa poliittisessa ryhmässä käydyt keskustelut. Ehdotuksessa oli tarkoituksena myös ottaa mahdollisimman kattavasti huomioon kansalaisten ajatuksia ja ideoita sekä pelkoja ja huolenaiheita, jotka mekin jaamme. Komissio on näin ollen vakuuttunut siitä, että sen antamat ehdotukset ovat luja perusta, jonka pohjalta tarvittavat päätökset tulee tehdä. Komissio uskoo, että ensi viikolla Eurooppa-neuvostossa tarjoutuu erinomainen tilaisuus osoittaa Euroopan unionin politiikan olevan sekä jatkuvaa että uudella tavalla dynaamista. Thyssen (PPE-DE ), . – Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, yksi ensi viikon Eurooppa-neuvoston tärkeimmistä aiheista on tietenkin Lissabonin prosessin välitarkistus. Lähes jokainen tuntee tuon ohjelman avainsanat: kasvu, kilpailukyky, tieto, talous, työllisyys ja kestävä kehitys. Kaikki puhuvat niistä, kaikki kannattavat niitä, mutta tuloksia ei ole saatu tai ne ovat kokonaisuudessaan aivan liian heppoisia. Maailma on tietenkin muuttunut paljon Lissabonin kokouksen jälkeen. Muutamat Aasian maat kasvavat hurjaa vauhtia, ja Euroopan unionista on tullut paljon laajempi. Unioniin on liittynyt kymmenen uutta maata, mikä ei tee tilanteesta yhtään helpompaa. Saimme myös tietää – meille esitettiin keväällä asiasta oikein mustaa valkoisella – että vaikka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet Lissabonia koskevat direktiivit, ne eivät todellisuudessa saata niitä lainkaan yhtä innokkaasti osaksi kansallista lainsäädäntöä. On myös huomattu, ettei tarvittavia rakenteellisia toimia ole toteutettu jäsenvaltioissa ainakaan kaikilta osin eikä ainakaan kaikissa tapauksissa riittävästi. Pitäisikö Lissabonin tavoitteista tinkiä siksi, etteivät ne ole saavutettavissa? Ei, on tehtävä juuri päinvastoin: pikemminkin on vaihdettava suuremmalle vaihteelle. Toivon siis, että puheenjohtajavaltio Alankomaat onnistuu sysäämään neuvottelut alkuun niin, että ne etenevät oikeaan suuntaan. On selvästi kuitenkin kysyttävä, miten teemme sen, mitä meidän tarvitsee tehdä. Mielestäni ainakaan vakaus- ja kasvusopimusta ei saa nyt missään nimessä vesittää, emmekä saa missään nimessä kutistaa omaa liikkumavaraamme niin, ettemme voisi tehdä tosiasiassa mitään rahoitusnäkymiä koskevassa keskustelussa. Euroopan unionin on siis edistettävä Lissabonin kehittämistä. Monia asioita tarvitaan ja monet asiat ovat mahdollisia tämän tekemiseksi. Olen aina pohtinut, pystyisivätkö jäsenvaltiot sitoutumaan toisiinsa niin, että ne voisivat käyttää tätä sitoumusta sellaisena ulkoisena tekijänä, johon voidaan vedota silloin, kun niillä ei ole tarpeeksi rohkeutta tehdä valtion sisällä sitä, mitä niiden täytyy tehdä, ja kun niillä on jälleen kiusaus siirtää tarvittavia toimia ihan vain yhdellä vuodella. Tämä auttoi talous- ja rahaliittoa perustettaessa, ja tämä voi auttaa myös nyt. Eikö meidän pitäisi pyrkiä puhumaan Lissabonin prosessista toisellakin tavalla ja kertoa siitä ihmisille toisin? Jopa sanojen vaihtaminen toisiin voisi auttaa asiaa suuresti eteenpäin. Olemme aina puhuneet kasvusta ja kilpailukyvystä. Voisimme puhua yhtä hyvin useampien ihmisten hyvinvoinnista ja paremmista mahdollisuuksista saada hyviä työpaikkoja. Puhumme väestön ikääntymisestä. Voisimme puhua myös pidemmästä ja paremmasta elämästä. Meidän on hiottava sanomaamme, mutta meillä on myös oltava hyvä sanansaattaja, joka meiltä on todella viime vuosina puuttunut. Toivottavasti uusi komission puheenjohtaja hoitaa myös tämän osan tehtävistään, koska sitä tarvitaan kipeästi. Lissabonin kaltaiset prosessit voisivat saada tästä uutta potkua. Se on meidän tehtävämme, ja meidän jokaisen on tehtävä oma osuutemme. Hyvät kollegat, jos aiotte äänestää ehdotettua komissiota vastaan, kannattaa muistaa, että näin viivästytettäisiin jälleen huomattavasti Lissabonin prosessin kehittymistä, ja sitä kansalaiset eivät todellakaan kaipaa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivotan teille mitä parhainta menestystä. Van den Berg (PSE ), . – Arvoisa puhemies, puheenjohtajavaltio Alankomaat aiheuttaa huolta Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattiselle ryhmälle. Pelkäämme teidän vievän Euroopan unionia yhä lähemmäs konservatiivien nurkkakuntaa ja vaihtavan näin Lissabonin ohjelman itse asiassa oikeistolaiseen ohjelmaan. Tämä tarkoittaisi kovempaa työtä ja pitempiä päiviä samalla palkalla eikä sitä, että maailmanlaajuiseen kilpailuun otettaisiin osaa säilyttämällä suojelun taso, kehittämällä älykkäämpiä tuotantomenetelmiä, investoimalla enemmän ihmisiin ja osaamisverkostoihin sekä osoittamalla tähän myös julkisia varoja – lakkaisitte siis toteuttamasta sosiaalista Eurooppaa. Ei siis ole ihme, että kuningatar Beatrix totesi eilen täällä parlamentissa, että valitettavasti Euroopalta puuttuu innostusta. Olemme huolissamme myös siitä, että näytätte vain vetäytyvän hiljaa takavasemmalle kriittisellä hetkellä tässä poliittisessa draamassa, jonka on määrä huipentua tänään aamupäivällä. Vaikka valtioiden tai hallitusten päämiehet, esimerkiksi Belgian Verhofstadt ja Ruotsin Persson, ovat järkkymättömästi sitä mieltä, etteivät halua Buttiglionen kaltaisia henkilöitä sen enempää omiin hallituksiinsa kuin unionin hallintoon, kieltäydytte vihjaamasta komission puheenjohtajalle Barrosolle, että hänen olisi syytä perääntyä ja täyttää Euroopan parlamentin enemmistön selvä toive. Lisäksi Alankomaiden ministeri Bot on jopa sanonut seisovansa suoraan Buttiglionen takana. Esitätte hyvin vapaasti mielipiteitä verovähennyksistä ja säästämisestä, mutta puheenjohtajavaltiona vetäydytte vain hiljaa syrjään silloin, kun on kyse komission jäsenehdokkaan mielipiteistä, jos tämä uhkaa niitä eurooppalaisia arvoja, joita te itse puolustatte niin hartaasti. Kun poliittinen kiihko näyttää täyttävän kansalaisten mielet, vetäytyy puheenjohtajavaltio Alankomaat vain hiljaa syrjään. Eilen aamulla se ei ollut edes fyysisesti läsnä. Olivatpa puheenjohtajavaltio Alankomaiden tekniset kyvyt miten hyviä tahansa, se on poliittisesti jakautunut, ja näin siitä jää valju kuva. Euroopan unioni ansaitsee jotain parempaa, jotain enemmän sosiaalisiin kysymyksiin keskittynyttä, jotain vahvempaa ja ennen kaikkea demokraattisempaa. Puheenjohtajavaltio Alankomaat, haastamme teidät kehittämään profiilianne ja poliittista kuvaanne. Euroopan kansalaisilla on tähän oikeus. Ensimmäiseksi neuvoston on annettava selkeä julkilausuma, jossa Barrosoa pyydetään noudattamaan Euroopan parlamentin vaatimuksia. Vai ovatko puheenne vahvasta Euroopan parlamentista vain pelkkää pintakiiltoa? Voitte itse valita. Watson (ALDE ), . Arvoisa puhemies, nykyisten tapahtumien valossa parlamentin liberaalidemokraatit nauttivat taatusti tämän hetkisen puheenjohtajavaltion ilmeettömästä puheenvuorosta, jossa esiteltiin lähes barokkityyliin laadittu neuvoston asialista. Puheen pitäminen 33 kierroksen minuuttivauhdilla oli oikein erinomaista. Eurooppa-neuvosto käsittelee Kokin raportin tuloksia Lissabonin ohjelman elvyttämisestä. Etukäteiskatsaus raporttiin antaa viitteitä yllättävän yhtenäisestä työstä. Ryhmäni on tyytyväinen suunnitelmaan, jonka mukaan Lissabonin ohjelma suunnataan uudelleen kapea-alaisesti ja keskitetysti. Panin sattumalta merkille, että Kokin raportissa hieman lievennetään käytettyä retoriikkaa: siinä ei puhuta "maailman kilpailukykyisimmästä tietoon perustuvasta taloudesta" vaan "yhdestä maailman parhaista talouksista". En pidä tätä kunnianhimon vähenemisenä. Lissabonin ohjelmassa ei pitäisi keskittyä kansainväliseen vertailuun. Päämääränä on tarjota Euroopan kansalaisille kestävää hyvinvointia ja parempaa elämänlaatua tavalla, joka vastaa eurooppalaiselle elintavalle ominaista potentiaalia ja ainutlaatuista dynamiikkaa. Tarkoituksena ei ole ylittää kuvitteellista maalilinjaa ennen Kiinaa tai Yhdysvaltoja. Kokin raportissa painotetaan aiheellisesti sitä, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden on koordinoitava toimiaan tehokkaammin. Yhtenäismarkkinat eivät toimi ilman yhtenäistä ajatusmallia. Moniko jäsenvaltio laatii kansallisen talousohjelmansa Lissabonin ohjelman mukaisesti? Ei monikaan. Ei tarpeeksi moni. Tänä viikonloppuna on tärkeää, ettei Kokin raportilla korvata neuvoston yhtenäistä toimintaa. Neuvosto saa olla raporttiin tyytyväinen, hyväksyä sen ja vahvistaa sitoutuvansa siihen, mutta Euroopan unionin parhaaksi se on toteutettava myös käytännössä. Neuvosto käsittelee myös oikeus- ja sisäasioita koskevaa monivuotista "Tampere-plus-ohjelmaa", josta komission jäsen Verheugen puhui. Tavoitteena on lähestyä uudella tavalla oikeus- ja sisäasioita Euroopan unionissa. Liberaalidemokraatit ovat siihen tyytyväisiä, mutta Euroopan unioni on muuttunut Tampereen kokouksesta, ja uuden ohjelman on vastattava tätä. Unioni ei ole vielä koskaan tarvinnut yhtä kipeästi tasapuolista ja liberaalia lähestymistapaa maahanmuutto- ja turvapaikka-asioissa. Osa jäsenvaltioiden pääkaupungeista haluaa selvästikin ulkoistaa pakolaisia ja turvapaikanhakijoita koskevat kansainväliset velvoitteemme käyttämällä rajojen ulkopuolisia puskurivaltioita. Tätä täytyy vastustaa. "Tampere-plus" tarkoittaa myös Madridin jälkeistä. Terrorismin torjunta sekä oikeus- ja poliisiviranomaisten yhteistyön parantaminen täytyy asettaa etusijalle. Liberaalidemokraatit seuraavat erityisen tarkkaan, ettei Euroopan turvallisuuden parantamiseksi tehdyillä toimenpiteillä varmasti heikennetä perusoikeuksia. Unionilla on pian uutta lainsäädäntöä menettelytakeista ja syytetyn oikeuksista, ja muistutamme neuvostolle, ettei noista oikeuksista voida neuvotella. Haluamme lisäksi sitoumuksen uudesta kolmannen pilarin tietosuojavälineestä, jolla taataan Euroopan laajuinen tietosuoja Euroopan kansalaisille. Näiden oikeuksien on oltava keskeisinä uudessa ohjelmassa. Eilen vertasin neuvostoa näkymättömään elefanttiin. Nyt elefantti on täällä, ja toivon sen kuuntelevan, mitä parlamentilla on tänään sanottavana, sekä pohtivan oikeuksiamme ja sitä tapaa, jolla niitä käytämme. Toivottavasti se kunnioittaa parlamentin oikeuksia, tapahtuipa tämän päivän äänestyksessä mitä tahansa. Frassoni (Verts/ALE ), . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensinnäkin haluaisin esittää neuvoston puheenjohtajalle kaksi kysymystä, joista ensimmäinen koskee eilistä istuntoa. Haluaisin tietää, mitä niin tärkeää tekemistä puheenjohtajalla oli, ettei hän voinut osallistua istuntoon. Hänen olisi mielestäni ollut tärkeää ja erittäin toivottavaa olla läsnä eilisessä keskustelussa. Toinen kysymykseni koskee Lissabonin strategiaa. Ennen kuin käsittelen sitä tarkemmin, haluaisin tietää, miten puheenjohtajavaltio aikoo järjestellä vastikään laaditut kolme korkean tason raporttia suhteessa toisiinsa: Strauss-Kahnin raportin, Sapirin raportin ja uusimman Kokin raportin. Suurin osa näissä raporteissa esitetyistä seikoista vastaa suurin piirtein toisiaan, mutta sitten ei olekaan selvää, mikä on näiden välinen suhde, ja ennen kaikkea, miten niiden perusteella toimitaan. Olisin kiitollinen, jos neuvoston puheenjohtaja voisi kertoa meille jotain näistä kahdesta seikasta. Haluaisin esittää kolme huomiota Kokin raportista sekä siitä, miten voisimme viedä Lissabonin strategiaa eteenpäin. Ensinnäkin kun Euroopan sosiaalinen malli mainitaan – ainakin näissä raporteissa, kun käsitellään Lissabonin strategiaa – keskitytään yleensä yksinomaan elin- ja tulotasoon, jotka olisi taattava. Mielestämme tämä on kuitenkin erittäin suppea näkemys Euroopan sosiaalisesta mallista, johon liittyy myös se, miten ihmiset elävät, eli Euroopassa olevat sosiaalisen yhteenkuuluvuuden mallit, ja se, miten ihmiset kuluttavat, eli ympäristön kunnioittaminen, ja se, miten ihmiset tuottavat. Näin yritetään soveltaa avoimuuden ja osallistumisen kriteerejä myönteisellä tavalla. Toiseksi mielestämme on todella suuri virhe – erityisesti asiantuntijaryhmältä – olla sitä mieltä, että ainoastaan työmarkkinoita uudistamalla ja sääntöjä ja rajoitteita poistamalla voidaan tulla todella kilpailukykyiseksi. Tässä ei ole mielestämme pohdittu lainkaan tarvittavia makrotalouden uudistuksia eikä sitä, miten voitaisiin päästä kysyntäpuolen heikkouksista. Kolmanneksi tässäkin raportissa ympäristönäkökohtien sisällyttäminen Lissabonin strategiaan vaikuttaa todella pelkältä nimelliseltä eleeltä. Kukaan ei oikein usko siihen, mutta silti tuntuu siltä, että se on edes mainittava konformismin ja poliittisen korrektiuden tähden. Se on sysätty taustalle ja jätetty todellisen kasvukäsityksen ulkopuolelle. Haluaisin tietää, mitä puheenjohtajavaltio aikoo tehdä tässä asiassa. Meillä on kaksi oikeus- ja sisäasioihin liittyvää huolta aiheista, joista keskustelette. Vaikka yhtäältä on totta, että viisi jäsenvaltiota hylkäsi olennaisilta osin ajatuksen Euroopan unionin ulkopuolella olevista leireistä, toisaalta on totta, että käsiteltäväksenne tulevassa raportissa mainitaan turvapaikkahakemusten käsittely Euroopan unionin ulkopuolella yhteistyössä kolmansien maiden kanssa. Emme tietenkään vastusta tällaista yhteistyötä – haluamme vain nähdä, kuinka se toimisi käytännössä. Raportissa mainitaan lisäksi kolmansien maiden turvapaikkavalmiuksien lisääminen, mikä on minusta erityisen tunteetonta, kun puhutaan kehitysmaista. Olisin kiitollinen, jos kertoisitte meille, miksi nämä yleisesti vastustetut leirit on otettu uudelleen esille raportissa ja miten puheenjohtajavaltio aikoo suhtautua asiaan. Toinen ongelma on selvästikin yhteispäätösmenettely, epäsuosittu "yhdyskäytävä", jota vastustetaan paljon. Mikä on puheenjohtajavaltio Alankomaiden strategia? Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lopuksi esittäisin kysymyksen laajentumisesta tai pikemminkin tästä laajentumiskaudesta ja uusien jäsenvaltioiden liittymisestä. Haluaisin tietää, aikooko puheenjohtajavaltio tehdä jotain Kyproksen turkkilaisia koskevassa kysymyksessä. Kuten tiedätte, Kyproksen turkkilaisen yhteisön johtaja on menettänyt enemmistön kannatuksen. Olisin kiitollinen kuullessani, mitä aiotte tehdä, sillä Euroopan unioni ei voi selvästikään hylätä Kyproksen turkkilaisia, niin kuin se tällä hetkellä tekee. Meijer (GUE/NGL ), . – Arvoisa puhemies, tämän keskustelun jälkeen parlamentilla on tilaisuus osoittaa, ettei se ole neuvoston ja komission sätkynukke. Jos uusi Euroopan komissio äänestetään nurin Alankomaiden puheenjohtajakaudella, tapaus jää historiaan hetkenä, jona eurooppalainen demokratia otti askeleen eteenpäin. Myöhemmin päätettävä komission uusi kokoonpano ei muutu poliittisesti, mutta on jokaisen edun mukaista poistaa kaikkein eniten kiistaa aiheuttaneet ehdokkaat. Tämä pätee yhtälailla niihin ehdokkaisiin, jotka ovat asettaneet aiemmin omat liiketoiminnalliset etunsa etusijalle, kuin niihin, jotka haluavat säilyttää naiset ja homoseksuaalit edelleen toisen luokan kansalaisina. Merkittävä uutinen on, että tiedotusvälineet ovat raportoineet, että Prodi ja Kok tunnustavat viimein, ettei vuonna 2000 annetun Lissabonin ohjelman tärkeintä tavoitetta saavuteta. Valituilla toimenpiteillä, joiden tarkoituksena oli antaa suurille monikansallisille yrityksille enemmän liikkumavaraa ja vapauksia, ei saada aikaan kilpailukykyisintä taloutta. Lissabonin ohjelman epäonnistumisen tunnustaminen tarjoaa Euroopalle uusia mahdollisuuksia. On aika asettaa uusi tavoite: Euroopasta maailman sosiaalipainotteisin talous. Tämä oli alkuperäinen tavoite vuonna 2000. Teimme myöhemmin virheen sekoittaessamme sosiaalisen Euroopan pitkäaikaisen tavoittelun siihen, että tavoitellaan mahdollisimman monta kaupallisen alan työpaikkaa. Virhe johti siihen, että nyt on annettu ehdotus palveludirektiiviksi, jossa sallitaan kansallisen lainsäädännön ja työehtosopimusten kilpailla keskenään, sekä laajamittaisempaan yksityistämiseen, jolloin laatu vain heikkenee ja kustannukset kasvavat. Lisäksi on laadittu satamadirektiivi, joka tuhoaisi satamatyöläisten työpaikat. Asumme maailman rikkaimmassa osassa. Ongelmiamme ovat yhteiskunnan rapautuminen ja ympäristön saastuminen. Näitä ongelmia ei ratkaista lisäämällä koko ajan talouden kasvua hintaan mihin hyvänsä. Kasvun sijaan on kiinnitettävä enemmän huomiota olemassa olevan hyvinvoinnin tehokkaampaan jakoon. Sen sijaan, että säilytettäisiin ahdas vakaus- ja kasvusopimus, jossa kyseenalaistetaan vakavalla tavalla demokraattisesti valitun hallituksen asema ongelmien ratkojana, voitaisiin keskittyä parempiin julkisiin palveluihin, kaikille tarkoitettuun sosiaaliturvaan ja saatavilla olevien työpaikkojen oikeudenmukaiseen jakautumiseen. Meillä on kyllä keinot torjua aktiivisesti köyhyyttä, välinpitämättömyyttä, rikollisuutta, luonnolle aiheutettuja vahinkoja ja ympäristön pilaantumista. Nämä ovat uusia haasteita Lissabonin epäonnistuttua. Piotrowski (IND/DEM ), . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionin viestintästrategia on laadittu vastikään. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että strategia on ollut ja on edelleen riittämätön ja jopa epäasianmukainen. Komission jäsen Verheugen oli yksi monista, joka on sanonut tänään samaa. Sekä Euroopan unionin jäsenvaltioissa että unionin ulkopuolella on viety eteenpäin ainoastaan yhtä keskitettyä näkemystä Euroopan yhteisen tulevaisuuden rakentamisesta. Monet parlamentin jäsenistä suhtautuvat tosiasiassa epäillen tällaiseen yhdentymiseen, joka on loppujen lopuksi vain yksi monista mahdollisista vaihtoehdoista. Lukuisat parlamentin jäsenet vastustavat esimerkiksi Turkin hyväksymistä Euroopan unioniin, ja heidän esittämänsä perusteet ovat järkeenkäypiä. Kun etsimme tapoja, joilla Euroopan unionin voi pitää kansalaisiinsa yhteyttä tehokkaammin, korostaisin, että on tärkeää ottaa huomioon ne asenteet ja ajatukset, jotka ovat toistaiseksi vain vähemmistön mielipiteitä mutta jotka leviävät koko ajan laajemmalle ja ovat näin yhtälailla päteviä. Vain tällä tavalla demokratia ja moniarvoisuus saavat jalansijaa parlamentissa, unionin jäsenvaltioissa ja ehdokasvaltioissa. Kiitos. Libicki (UEN ), . Kiitos, arvoisa puhemies. Parlamentissa on kuultu paljon Lissabonin strategiasta, jonka haluaisimme tietenkin onnistuvan. Jotta näin kävisi, sitä ei kuitenkaan saa pitää minään ihmelääkkeenä, joka ratkaisee kaikki ongelmat itsestään. Komission jäsen Verheugen totesi, että Euroopan on oltava kilpailukykyinen, ja olemme yhtä mieltä siitä, että sen on oltava kilpailukykyinen suhteessa maailman muihin alueisiin. Samaan aikaan on kuitenkin todettu, että meidän on luotava Euroopan sosiaalinen malli, joka mielestäni tarkoittaa ylihuolehtivaa hyvinvointivaltiota tai valtiota, joka vie kansalaisilta aloitteellisuuden antamalla heille kaikkea, mitä valtio uskoo heidän tarvitsevan. Valinta on selvästikin tehtävä. Joko valitsemme sosiaalisen mallin ja ylihuolehtivan hyvinvointivaltion tai kilpailukyvyn suhteessa Yhdysvaltoihin. Jos valintaa ei tehdä, Euroopan talousmenestyksestä ei tule mitään. Esimerkiksi ministeri Nicolaïn ilmoitus, jonka mukaan työnantajien, työntekijöiden ja ammattiyhdistysten kanssa järjestetään kuulemisia, menee liian pitkälle. Riittää, kun niihin osallistuvat työnantajat ja työntekijät. Jos käy niin, että ammattiliittojen täytyy saada osallistua työntekijöiden rinnalla, sovintoon ei päästä uskoakseni koskaan. Yhteistä oikeusaluetta ei myöskään saa ulottaa tähän mennessä allekirjoitettujen perussopimusten määräysten soveltamisalan ulkopuolelle. Jos niin tehdään, rikotaan perussopimuksia ja hyökätään Euroopan unionin yhteenkuuluvuutta vastaan. Lisäksi on syytä korostaa, että ulkopolitiikan täytyy perustua meille kaikille yhteisiin näkökohtiin, toisin sanoen myönteisiin arvoihin. Yhteinen politiikka on erittäin tärkeää tällä alalla esimerkiksi Darfurin tapauksessa. Kiitos. Czarnecki, Ryszard (NI ). Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Nicolaï, arvoisa komission jäsen, marraskuussa järjestettävässä huippukokouksessa Saksan liittokansleri tulee ehdottamaan Euroopan unionin energiamarkkinoiden täydellistä vapauttamista vuoteen 2007 mennessä, rahoitusmarkkinoiden valvontaa koskevan eurooppalaisen järjestelmän perustamista ja varainsiirtoja koskevien periaatteiden yhdenmukaistamista 25 jäsenvaltiossa. Lisäksi liittokansleri Schröder ehdottaa Euroopan sotatarvikemarkkinoiden lujittamista. Haluaisin tässä yhteydessä lainata sananlaskua "parempi pyy pivossa kuin kymmenen oksalla". Saattaisi siis olla parempi laatia vähemmän mutta realistisempia suunnitelmia. Liittokansleri Schröderin ehdotus yritysverokannan yhtenäistämisestä Euroopan unionissa on kuitenkin todella huolestuttava. Hanketta esiteltiin yksityiskohtaisesti eilen ilmestyneessä saksalaisessa kaupan alan päivälehdessä nimeltä . Hanke on määrä saada päätökseen vuonna 2006, ja tarkoituksena on ottaa yhteiset veroasteikot käyttöön Euroopan unionissa alv-järjestelmän mallin mukaisesti. Liittyykö tämä todella jotenkin kilpailukykyyn, joka on yksi Euroopan unionin lempilapsista? Ei todellakaan. Sen sijaan se liittyy Ranskan valtiovarainministerin Sarkozyn uusimpaan ehdotukseen, jonka toteuttaminen olisi erityisen kova isku uusien jäsenvaltioiden talouksille. Emme hyväksy tätä. Eurlings (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, kiitän ministeri Nicolaïta hänen puheenvuorostaan. Mielestäni hän luetteli neuvoston puolesta kolme hyvin tärkeää asiaa, joista ensimmäinen on Lissabonin ohjelma. Olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, joiden mukaan nyt on aika ryhtyä tuumasta toimeen. Euroopan talouden on todella aika asettua johtavaan asemaan. Mielestäni on hyvä, että mallia on todella muutettu hieman. En tarkoita joidenkuiden suuria suunnitelmia "superkomissaarista" tai vastaavasta henkilöstä, eikä muutos ole lähtöisin yksinomaan ylhäältä vaan se on suuntautunut ennemminkin maihin: Mistä voidaan löytää hyviä esimerkkejä? Miten niitä voidaan tukea? Tarkoitan tässä alhaalta ylöspäin -lähestymistapaa, jossa pitäisi mielestäni kiinnittää erityistä huomiota alueelliseen ulottuvuuteen sekä unionin yhteisen politiikan ja tehokkaan kansallisen politiikan vastaavuuden parantamiseen muun muassa edistämällä teknisesti pidemmälle kehittyneitä alueita. Näitä menestymisen osatekijöitä on tuettava, mutta samalla on selvitettävä tarkemmin, hoitavatko kansalliset parlamentit todella oman osuutensa. Ehkäpä arvoisa ministeri voisi vastata tähän. Toinen asia on terrorismi. Asiasta on puhuttu paljon. Arvoisa puhemies, täällä parlamentissa todettiin hyvin pian kotimaassanne Espanjassa tapahtuneiden valitettavien iskujen jälkeen, että turvallisuusviranomaisten on nyt toden teolla vahvistettava yhteistyötään – kuten todettiin jo vuonna 2001 syyskuun 11.päivän tapahtumien jälkeen. Miten on siis mahdollista, että kaikki tuo energia näyttää jälleen hupenevan ja asiaa pidetään vähemmän tärkeänä? Miten terrorismin torjuntaa koskeva yhteistyö voidaan varmistaa nyt, ennen kuin lisää vahinkoa tapahtuu? Kolmas asia on Tampere. Se on ratkaiseva kysymys, jos haluamme säilyttää sosiaalisen unionin uskottavuuden. Tässä on toimittava rohkeasti. Enää ei voida hyväksyä sitä, että menettelyt poikkeavat toisistaan niin, että ihmiskauppiaille tarjoutuu tilaisuus salakuljettaa satojatuhansia henkilöitä vuodessa karjan tavoin unionin sisärajojen yli. Tästä syystä olen täysin samaa mieltä neuvoston kanssa määräenemmistöpäätöksenteon ja yhteispäätösmenettelyn käyttämisestä. Tältä tieltä ei saa missään nimessä poiketa, koska Euroopan unionin on korkea aika ratkaista näiden ihmisten ongelmat. Haluan sanoa seuraavaa niille, jotka haluavat kaataa komission tänä iltapäivänä: muistakaa, että monet kansalaisista tulevat hämmentymään, sillä he eivät saata ymmärtää, miksi Euroopan unioni tekee itsestään ehdoin tahdoin ramman, vaikka niin paljon olisi vielä tehtävää. De Keyser (PSE ). Arvoisa puhemies, keskityn laajentumista koskeviin ongelmiin ja siihen tärkeään ajankohtaan, jolloin liittymisneuvottelut Turkin kanssa aloitetaan. Haluaisin ensiksi onnitella komission jäsentä Verheugenia erinomaisesta raportista, jonka hän on laatinut Turkista. Mielestäni siitä löytyy kaikki: sekä liittymistä puoltavat perusteet että ne näkökohdat, jotka vain vahvistavat pelkojamme. Aloitimme eilen illalla ulkoasiainvaliokunnassa keskustelun, jossa toisistaan erottui kaksi "klaania". Toinen klaaneista alkoi jo nyt valmistella virallista luetteloa kaikesta siitä, mitä Turkin olisi tehtävä, ennen kuin liittymisneuvotteluja edes aloitettaisiin. Kuten tiedämme hyvin, kyseessä ovat ihmisoikeudet, Kypros ja Kurdien tilanne. Kaikkiin näihin asioihin on puututtava, mutta niihin voidaan kyllä puuttua pitkään kestävien liittymisneuvottelujen aikana. Muut, esimerkiksi ryhmäni, ovat sen sijaan sitä mieltä, että geopoliittisesti ja geostrategisesti Turkki tarjoaa Euroopalle mahdollisuuden. Meidän on tutkittava liittymisen edellytykset hyvin tarkkaan. Meidän ei pidä sanoa jo tässä vaiheessa "kyllä" tai "ei", vaan meidän on alettava toimia täysin puolueettomasti eli samoin kuin olemme toimineet muidenkin maiden kanssa. Arvoisa komission jäsen Verheugen, olen kuitenkin yllättynyt siitä, ettei kertomuksessa ole enempää näkemyksiä tai näkökulmia siitä, mitä seurauksia Turkin liittymisellä voisi olla sosiaaliseen malliimme. Voidaanko esimerkiksi nykyistä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden politiikkaa ja rakennerahastojen toimintaa jatkaa? Ne ovat välttämättömiä Euroopan yhteenkuuluvuuden kannalta. Eivätkö laajentumiset, joissa tätä sosiaalista mallia ei oteta huomioon, pilaa koko mallin? Raportissa on vain muutamia epämääräisiä ajatuksia muutoksista, joita Euroopassa on välttämätöntä tehdä tulevan laajentumisen yhteydessä, ja minusta ne ovat täysin riittämättömiä. Turkin liittymisessä on kyse ennen kaikkea Euroopan unionista. Osaammeko laajentua siten, että yhteisvastuuseen perustuva mallimme säilyy? Seuraamme tätä erityisen tarkkaan Turkin ihmisoikeustilanteen ohella. Bourlanges (ALDE ). Arvoisa puhemies, Euroopan kansalaiset odottavat Eurooppa-neuvostolta kolmea asiaa. Ensinnäkin neuvoston on edistyttävä selvästi terrorismin torjunnassa. Madridin iskut muistuttivat meille, että erityisesti poliisiviranomaisten välisessä yhteistyössä, Europolin organisoinnissa ja rikosoikeudellisessa yhteistyössä on päästävä kiireesti eteenpäin. Toiseksi teiltä odotetaan, että ette anna periksi perusoikeuksien suojaamisessa, olipa kyse tietojen vaihdosta – jonka lainmukaisuutta on tiukasti valvottava – tai ennen kaikkea turvapaikka- ja maahanmuuttoasioista, joissa ei voida päätyä ratkaisuihin, joissa ihmisoikeuksia lyödään laimin. Kolmanneksi teiltä odotetaan, että saavutatte tärkeän virstanpylvään ja otatte käyttöön yhteispäätösmenettelyn ja määräenemmistöpäätöksenteon kaikissa EY:n perustamissopimuksen IV osastoon kuuluvissa asioissa. Olemmekin tyytyväisiä siihen, että puheenjohtajavaltio Alankomaat pyrkii tähän. Yhteispäätösmenettely takaa demokratian, ja määräenemmistöpäätökset takaavat tehokkuuden. Catania (GUE/NGL ). – Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja puhui tänään paljon siitä, että Euroopasta on tehtävä turvallisempi. Meidän mielestämme Euroopasta pitää tehdä turvallisempi vasta sitten, kun siitä on tullut demokraattisempi, vapaampi ja vastaanottavampi. Mitä tulee turvapaikkaoikeuden takaamiseen, viime aikoina on tullut julki monia väärinkäytöksiä ja laittomia toimia Cap Anamur -aluksen tapauksesta Lampedusan karkotuksiin ja viimeisimpään kohuun, joka nousi Augustan satamaan saapuneista 13 kurdista. Palauttamiskieltoa koskevaa Geneven yleissopimusta on rikottu aivan liian usein, turvapaikanhakijoita on tunnistettu hätiköidyllä tavalla ja väärinkäytöksiä on tapahtunut – jopa käsirautoja on käytetty, kuten vähän aikaa sitten nähtiin. Ensi viikolla kokoontuvan, vapautta, turvallisuutta ja oikeutta käsittelevän Eurooppa-neuvoston on selvästikin pakko noudattaa päätöstä, jonka viisi jäsenvaltiota teki Firenzessä viime viikolla. Tässä yhteydessä haluaisin kysyä, mitä mieltä neuvoston puheenjohtaja on biotunnisteiden käytöstä passeissa ja viisumeissa ja mikä on neuvoston kanta vastaanottoleirien perustamiseen Euroopan unionin alueen ulkopuolelle. Sinnott (IND/DEM ). Arvoisa puhemies, nyt viisi vuotta Lissabonin kokouksen jälkeen Irlannissa – ja kysyn vain, missä muualla – köyhyys, syrjintä ja kodittomuus voivat suorastaan paksusti. Lissabonin valikoiva tulkinta antoi valtion talouden suunnittelijoille tekosyyn lypsää voittoa, vaikka sitten kansalaisten selkänahasta. Irlannissa sosiaalimenoja leikataan, ja näillä rahoilla edistetään talouskasvua. Vaikka tuloja on virrannut ovista ja ikkunoista, Lissabonin strategiaa on käytetty johtajiemme tulkintatavan mukaan tekosyynä – eräänlaisena mantrana – jonka varjolla uusia, runsaita varoja käytetään kaikkeen muuhun paitsi niitä eniten tarvitseviin kansalaisiin. Huimia summia on ohjattu esimerkiksi yliopisto-opiskelijoille, mutta penniäkään ei ole annettu oppimisvaikeuksista kärsivien lasten tukemiseen varhaisessa vaiheessa, jotta tällaisilla lapsilla olisi toivoa päästä jatko-opintoihin ja saada töitä, eikä heidän tarvitsisi elää yhteiskunnan huollettavina. Vaadin, että Lissabonin tarkistuksen yhteydessä korjataan kaikki väärät – tai jopa oikeat – tulkinnat, jotka ovat valitettavasti kasvattaneet kuilua rikkaiden ja köyhien, kykenevien ja kykenemättömien, vahvojen ja heikkojen välillä. Ó Neachtain (UEN ). Arvoisa puhemies, on selvää, että enemmän aloitteita tarvitaan, jos Euroopan unionista halutaan tehdä maailman suurin tietoon perustuva talous vuoteen 2010 mennessä. EU 2005 -ohjelma on pantava täysimääräisesti täytäntöön, jotta laajakaistayhteyksien määrää kouluissa ja kirjastoissa lisätään ja jotta varmistetaan, että nuorilla on varmasti mahdollisuus käyttää nopean yhteyden Internet-palveluja ja kehittää taitojaan. Täydelliset laajakaistavalmiudet on saatava kaikkialle, niin maaseudulle kuin kaupunkeihin ja etenkin Euroopan unionin syrjäisimmille alueille. Euroopan unionin on pantava myös rahoituspalveluiden toimintasuunnitelma täytäntöön ensi vuoden loppuun mennessä. Näin varmistetaan, että pankit, varainhoitajat ja vakuuttajat voivat toimia Euroopan unionin laajuisesti. Samoin on toteutettava uusi palvelujen puitedirektiivi, joka on välttämätön sisämarkkinoiden loppuun saattamiseksi. Olen lisäksi sitä mieltä, että Euroopan unionin on toteutettava Euroopan työllisyystyöryhmän suositukset. Työllisyystyöryhmä pyrkii edistämään joustavuutta ammatillisessa ja muussa koulutuksessa sekä innovaatioissa, rohkaisemaan työntekijöitä ja yhtiöitä lisäämään joustavuutta ja poistamaan työllisyyden lannistimia. Meidän on lisäksi investoitava enemmän tutkimus- ja kehittämispolitiikkaan. Odotamme Eurooppa-neuvoston pohtivan myös sitä, miten Euroopan kansalaisten tietämystä Euroopan unionin työstä ja Euroopan unionin merkityksestä arkipäivän elämässä voitaisiin lisätä. Eurooppa-neuvosto aikoo pyytää Euroopan komissiota laatimaan laajemman viestintästrategian. Siitä huolehtisi komission jäsen Wallström. Hänellä on tärkeä tehtävä selittää, miten Euroopan unioni tekee päätöksensä ja miksi näitä päätöksiä tehdään. Battilocchio (NI ). – Arvoisa puhemies, puhun Italian uuden sosialistipuolueen puolesta, jota edustamme täällä parlamentissa jäsen De Michelisin kanssa. Välitarkistuksen pitäisi tarjota tilaisuus selkeään ja rauhalliseen analyysiin ja tilannekatsaukseen. Kun annetaan tunnustus tähän mennessä tärkeimmille saavutuksille, on tärkeää tuoda esiin myös ne alat ja toiminta-alueet, joilla yhteisön toimet ovat olleet riittämättömiä tai liian hitaita Lissabonin strategiassa asetettujen parametrien perusteella. Uudistusmielisinä haluamme korostaa jälleen, miten tärkeää on, etteivät kasvu ja talouden kehitys tapahdu eurooppalaiseen yhteisvastuullisuuteen perustuvan sosiaalisen mallin kustannuksella. Mallia voidaan kyllä ajantasaistaa, mutta sen suuntaviivoja ja periaatteita ei saa tuhota. Loppujen lopuksi olemme sitä mieltä, että tärkein tavoite on kansalaisten Euroopan toteuttaminen. Meidän on määritettävä ne menetelmät, joilla voidaan tiedottaa ja pitää yhteyttä kansalaisiin ja joilla Euroopan unioni pääsee lähemmäs Euroopan kansalaisia, sillä yhteisön toimielimet on nähty valitettavasti aivan liian usein abstrakteina ja etäisinä. Tähän on saatava muutos. Buzek (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Verheugen, Lissabonin strategia on erittäin tärkeä, vaikka nyt onkin tunnustettava, että siinä on edistytty liian vähän. On tärkeää muistaa, ettei Lissabonin strategian määräyksissä ja päämäärissä otettu huomioon unionin laajentumista eikä niissä myöskään hyödynnetty täysin laajentumista kehitystä edistävänä tekijänä. Todennäköisesti painopistealueita asetettiin myös liian monta. Tällä hetkellä strategian toteutuminen ei etene toivotulla tavalla. Tärkeät talousuudistukset on myös lyöty laimin, minkä takia kasvu on hidastunut. Samalla muutamat hallitukset yrittävät jakaa ongelmansa muiden kanssa ehdottamalla esimerkiksi verotuksen yhtenäistämistä tai tekemällä aloitteita eurooppalaisten suuryritysten tukemisesta paljon tärkeämpien pienten ja keskisuurten yritysten sijaan. Lopulta tässä pelissä häviävät kaikki. Miten tilanne voidaan korjata? Ensinnäkin Lissabonin strategian painopistealueita on vähennettävä välttämättömimpään minimiin, ja talouskasvuun liittyvät painopistealueet on asetettava ohjelman kärkeen. Mitä painopistealueita nämä olisivat? Yhteismarkkinoiden toteutus on ensinnäkin saatettava loppuun. Tähän liittyvät esimerkiksi palvelujen markkinat ja ristiriidat hallitusten julistusten ja todellisten tekojen välillä, kuten puolalaisille palveluntarjoajille asetetut kiintiöt Saksan markkinoilla. Tilanne on tosiasiassa vieläpä pahentunut 1. toukokuuta 2004 jälkeen. Toiseksi pieniä ja keskisuuria yrityksiä on tuettava ennen kaikkea lainsäädäntöä yksinkertaistamalla. Kolmanneksi työmarkkinoita on uudistettava, sillä työntekijöiden täytyy voida liikkua, jos kilpailukyky halutaan taata. Meidän on siis lähdettävä olettamasta, jonka mukaan kaksi vuotta laajentumisen jälkeen eli 1. toukokuuta 2006 Euroopan unionissa ei ole enää henkilöiden liikkumista koskevia rajoituksia. Neljänneksi Euroopan unionin seitsemännessä puiteohjelmassa täytyy tehdä loppu vanhojen jäsenvaltioiden tutkimuskeskusten tosiasiallisesta suosimisesta uusien jäsenvaltioiden tutkimuskeskuksiin verrattuna. Viidenneksi Euroopan unionin kilpailukykyä pitäisi lisätä tehokkaasti toteutetulla koheesiopolitiikalla, jossa otetaan huomioon, että uudet jäsenvaltiot tuovat lisäpontta kehitykseen. Lisäksi Euroopan komission asemaa olisi vahvistettava siten, että sen tehtävänä olisi pitää hallitukset tilivelvollisina toimien riittävyyden suhteen. Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä Euroopan parlamentille pitäisi kertoa Lissabonin strategiaan liittyvistä päätöksistä, ja lisäksi parlamentin pitäisi pystyä vaikuttamaan näihin päätöksiin, sillä tämä helpottaisi yhteisymmärrykseen pääsyä jäsenvaltioissa. Kiitos. Sacconi (PSE ). – Arvoisa puhemies, minun oli hämmästyksekseni pakko huomata, ettei kummassakaan johdantopuheenvuorossa käytetty sanoja "ympäristö" tai "kestävä kehitys" Lissabonin välitarkistuksen yhteydessä. Arvoisa komission jäsen Verheugen, minua eivät muodolliset tunnustukset eivätkä ainaiset kunniamaininnat kiinnosta, mutta ihmettelen, onko tämä sitä jatkuvuutta, jota tarkoititte. Edellisen lisäksi on kuitenkin kolme hyvää syytä olla sitä mieltä, että Lissabonin strategian kolmas pilari on edelleen oleellisen tärkeä. Ensinnäkin pari päivää sitten tapahtui jotain kansainvälisesti erittäin merkittävää ja hyvin myönteistä: duuma ratifioi Kioton pöytäkirjan, jonka alalla Euroopan unioni on ollut johtavassa asemassa maailmassa. Toiseksi ympäristö on sattumalta juuri se ala, jolla jäsenvaltiot ovat kaikkein eniten jäljessä aikataulusta yhteisön politiikkojen toteutuksessa. On kuitenkin vielä tärkeämpi syy: kilpailukyky, josta hallintovirastot ympäri Eurooppaa ovat aivan aiheellisesti – ja melko pakkomielteenomaisesti – huolissaan tällä hetkellä. Miten Euroopan unioni saa kilpailukykynsä takaisin maailmanmarkkinoilla, jos se ei sitoudu uuteen teknologiaan tai jos se ei ota johtavaa asemaa myös teknologisesti ympäristötekniikan alalla? Tämän kysymyksen haluan esittää ja toivon, että tästä tulee tärkeä osa strategian välitarkistusta. Sbarbati (ALDE ). – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ensiksi haluaisin kiittää raportista. Haluaisin puhua kahdesta asiasta, joista ensimmäinen koskee Lissabonia. Euroopan sosiaalinen malli voidaan taatusti yhdistää kilpailukykyyn, yhteenkuuluvuuteen ja yhteisvastuuseen, jotka eivät ole pelkkiä hienoja termejä vaan joiden pohjalta on toteutettava todellisia poliittisia toimia. Tuloksia täytyy siis arvioida käytännön kannalta, eikä suurista tavoitteista pidä luopua. Haluan painottaa, että pääväylän on johdettava tiukasti kohti koulutusta, kouluja ja tutkimusta, jotta jokaisella on mahdollisuus kasvaa ja ottaa aktiivisesti osaa yhteiskuntaan, niin ettei sosiaaliturvasta pyrittäisi hyötymään perusteetta. Toinen seikka koskee kansalaisten Eurooppaa, jossa on ollut käynnistysvaikeuksia ja joka edellyttää meiltä taatusti lisää toimia tiedotuksen alalla. Jos emme halua sen jäävän pelkäksi aikeeksi, meidän on tuettava sitä myöntämällä talousarviosta tarpeeksi varoja. Perustuslakisopimus tarjoaa varmasti arvokasta vetoapua. Figueiredo (GUE/NGL ). – Arvoisa puhemies, olemme erittäin huolestuneita maaliskuussa 2000 hyväksytyn Lissabonin ohjelman toteuttamisesta ja tarkistamisesta. Toisin kuin lupailtiin, työttömiä on tänä päivänä 20 miljoonaa ja lähes 70 miljoonaa ihmistä on vaarassa joutua elämään köyhyydessä. Nämä luvut ovat kauheita. Jos Lissabonin ohjelmassa tosiaan epäonnistuttiin, kuten puheenjohtaja Prodi totesi äskettäin toimikautensa päätteeksi, näin kävi vain sosiaalialan odotuksille ja lupauksille eli täystyöllisyydelle, sosiaaliselle osallisuudelle sekä osaamiselle ja tutkimukselle. Suuria talous- ja rahoitusryhmiä kiinnostavilla aloilla näin ei käynyt. Energia-alan, postipalveluiden, viestintäpalveluiden, keskeisten julkisten palvelujen ja rahoitusalan vapauttaminen ja yksityistäminen etenee nopeasti. Lainsäädäntöehdotuksia annetaan entistä enemmän aloilla, joilla perusihmisoikeudet ja työntekijöiden oikeudet asetetaan kyseenalaisiksi. Joukosta erottuvat muun muassa direktiiviehdotus, jolla on tarkoitus luoda palveluiden sisämarkkinat eli jatkaa yksityistämistä, sekä työaikoja koskeva direktiiviehdotus, joka vain huonontaa tilannetta ja jota ei voi mitenkään hyväksyä. Lissabonin ohjelmaa on siis tarkistettava ja sen sisältöä muutettava, jotta etusijan saavat työpaikat ja välttämätön sosiaalinen osallisuus. Borghezio (IND/DEM ). – Arvoisa puhemies, jos puhutaan Euroopan turvallisuusongelmista ja jätetään huomiotta muslimiterrorismin vaarat, kuten keskustelun alussa käsitellyissä raporteissa on laajalti tehty, ollaan erittäin heikoilla jäillä. Se vain osoittaa, että asiaan on totuttu – ehkä osittain maltillisesta islamista levitetyn propagandan takia ja osittain myös siksi, että Euroopan unionin politiikkaan, yksittäisiin jäsenvaltioihin ja tiedotusvälineisiin kohdistuu erittäin voimakasta, öljydollarein höystettyä muslimilobbausta. Turvapaikkoja koskevassa tärkeässä ja arkaluonteisessa ongelmassa meidän olisi kuitenkin mielestäni edistettävä ehkäpä hieman myöhäiseksi jääneitä toimia turvapaikanhakijoiden tietojen ja tilanteen käsittelyn siirtämiseksi kolmansien maiden alueelle, jossa poliittinen ja sosiaalinen toimivalta on siis kyseisillä mailla. Tarkoitan tässä Afrikan valtioita. Ehkäpä Afrikan johtajilla on selkeämpiä ajatuksia asiasta, sillä he ovat kertoneet meille, että tätä menettelyä – kikkaa – käytetään monesti vilpillisin mielin ja turvapaikkaa haetaan väärin perustein. He ovat kehottaneet meitä avaamaan silmät. Jotta Afrikan maat saadaan osallistumaan, meidän on kuitenkin muutettava avustuspolitiikkaa ja tehtävä siitä läpinäkyvämpää ja antoisampaa Afrikan kansoille. Mote (NI ). Arvoisa puhemies, Eurooppa-neuvoston pitäisi ymmärtää, etteivät Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset ole koskaan äänestäneet sen puolesta, että heitä hallitsisivat entiset kommunistit – etenkään ne, jotka tukivat Neuvostoliittoa Itä-Euroopan miehittämisessä. Emme halua myöskään sellaisia komission jäseniä, joita ei ole valittu äänestämällä ja jotka peittelevät salakähmäisesti osallisuuttaan julkisten varojen korruptiokäyttöön, veronkiertoon ja lahjuksiin. Vaadimme hallituksiltamme huolenpitoa, ja siksi annoin viime viikolla yksityiskohtaiset tiedot Lontoon petostentutkintavirastolle (Serious Fraud Office) täällä esiintyvästä institutionalisoituneesta korruptiosta. Pyysin Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta kieltäytymään antamasta jatkossa yhtään rahoitusta Euroopan unionille Wienin yleissopimuksen mukaisesti. Yksikään Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti ei ole koskaan päättänyt luovuttaa Yhdistyneen kuningaskunnan veronmaksajien varoja kolmansille osapuolille, joihin ei voida luottaa. Evans, Jonathan (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän keskusteluun, joka käydään vain kaksi viikkoa ennen, kuin Eurooppa-neuvosto keskustelee Wim Kokin laatimasta Lissabonin ohjelmaa käsittelevästä raportista. Se on tämän hetken kuumin kysymys Euroopan unionissa. Euroopan talouden tila huolestuttaa syvästi miljoonia kansalaisia, jotka ovat edelleen vailla työtä. Se on oleellinen tekijä tulevan kilpailukyvyn kannalta, jota Eurooppa tarvitsee pystyäkseen vastaamaan kahteen suureen haasteeseen: suureen väestörakenteen muutokseen sekä Kiinan, Intian ja muiden nousevan talouden maiden alati lisääntyvään kilpailuun. Kun pääministeri Balkenende puhui heinäkuussa parlamentissa, hän totesi, että Euroopan taloudella on jäykät liikkeet, ja se käyttää liian vähän päätä. Sen vuoksi kilpailijamme ovat liian nopeita ja liian älykkäitä meille. Kun kehitystä tarkastellaan objektiivisesti, nähdään Euroopan menettävän jalansijaansa jopa talouden elpyessä. Tuo oli hyvin sanottu, ja olenkin tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltio kiinnittää tahmeaan talouskasvuun erityisen paljon huomiota, sillä se vaikuttaa lähes koko maanosaamme. Jos taloutta ei uudisteta radikaalisti, epäonnistuminen uhkaa Eurooppaa. Tämä ei päde pelkästään nykyiseen sukupolveen: epäonnistuminen siirtyy perintönä tuleville sukupolville. Puheenjohtaja Prodi väitti aiemmin tällä viikolla, että Lissabonin prosessin epäonnistumisen syynä olisi määräenemmistöpäätöksenteon puute Euroopan unionissa. Se on silkkaa soopaa! Epäonnistuminen johtuu siitä, ettei löydy poliittista tahtoa selvästi välttämättömien uudistusten tekemiseen. Jotkut yrittävät muotoilla Lissabonin uudelleen korostaakseen enemmän sosiaalisia ja ympäristöllisiä päämääriä tilanteen edellyttämien kovien talouspäätösten kustannuksella. En ole lainkaan yllättynyt siitä, että ne Euroopan maat, joiden talous kasvaa, ovat vieneet tarvittavat uudistukset läpi. Kukaan ei yritä kieltää, etteivätkö uudistukset olisi olleet tuskallisia, mutta ne on ollut pakko tehdä. Minusta vaikuttaa siltä, että parlamentti, komissio ja Kokin työryhmä ovat kaikki yhtä mieltä siitä, että asiassa on todella edistyttävä. Kysymys kuuluu, onko Euroopalla rohkeutta ryhtyä tuumasta toimeen vai jatkaako se edelleen pelkkiä puheita. Puhemies. Ajateltuani asiaa parin minuutin ajan haluaisin todeta, että jäsen Mote vaatii jotain, joka on tietenkin Euroopan unionin lakien vastaista. Totean tämän, jotta jäsen Moten parlamentissa esittämä vaatimus merkitään pöytäkirjaan lainvastaisena. Hughes (PSE ). Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että sekä neuvoston puheenjohtaja että komission jäsen Verheugen painottivat, ettei Kokin raportti ole päätepiste vaan lähtökohta Lissabonin välitarkistukselle, joka saatetaan päätökseen ensi kevään huippukokouksessa. Olen iloinen, sillä Kokin raportista näkemäni alustavat luonnokset olisivat epäasiallinen loppuyhteenveto välitarkistuksesta, koska tasapaino ei ole niissä kohdallaan. Olen jäsen Evansin kanssa tästä eri mieltä. Raportissa käsitellään aivan aiheellisesti paljon kasvun ja kilpailukyvyn parantamista, mutta sitä on tarkasteltava hyvin tarkkaan, ennen kuin näkee ajatuksen siitä, että sosiaalipolitiikka voisi olla tuottava tekijä. Se on tuottava tekijä. Kilpailukyvyn täytyy kasvaa, jotta Euroopan sosiaalinen malli säilyy, mutta malli on itsessään tuottava tekijä kilpailukykyä lisättäessä. Hienojen termien sijasta haluan antaa yhden esimerkin. Luin äskettäin, että uusissa jäsenvaltioissa jopa 40 prosenttia työntekijöistä kärsii työnsä takia heikosta terveydestä tai työssä aiheutuneesta vammasta. Vastaava luku on vanhoissa 15 jäsenvaltiossa paljon alhaisempi, 25 prosenttia. Uskon tämän olevan suureksi osaksi sen ansiota, että Euroopan unionissa on ollut kattava työterveys- ja -turvallisuuslainsäädäntö jo yli kymmenen vuotta. Tämä on syytä pitää mielessä. Sosiaalipolitiikka on siis tuottava tekijä, joka edistää kilpailukykyä, työn laatua, työpaikkojen laatua ja ihmisten pysymistä pidempään aktiivisina työmarkkinoilla. Lissabonin ohjelman kokonaistasapaino on säilytettävä. Mayor Oreja (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, kukaan ei kiistä Tampere I -ohjelman merkitystä: sillä näytettiin suuntaa ja tehtiin tilaa toiminnalle, joten kaikilla aloilla saatiin alkuun monia erilaisia toimia. Me, jotka osallistuimme aktiivisesti Tampere I -ohjelmaan ja edistimme sitä, tiedämme, että Tampere II -ohjelman on oltava täysin toisenlainen. Se ei voi olla vain monivuotinen ohjelma, jolla on samat ominaisuudet kuin edeltäjällään. Nyt on valittava, seulottava, tarkennettava, korostettava ja ennen kaikkea asetettava asiat tärkeysjärjestykseen. Nämä eivät ole ainoat verbit, joilla voidaan kuvata niitä tavoitteita, joihin Tampere II -ohjelmalla on päästävä. Yleisestä terrorismin torjunnasta on päästävä Euroopan laajuiseen poliittiseen hankkeeseen, jolla voidaan torjua muslimiterrorismia. Yleisten terrorismin vastaisten suunnitelmien sijaan on selvitettävä, mitä konkreettisia toimenpiteitä edellyttää tietyn organisaation vastainen toiminta. Haluan mainita, että kollegamme Alain Lamassoure on juuri esittänyt parlamentin talousarvioon eurooppalaista pilottihanketta muslimiterrorismin torjumiseksi. Eurooppa-neuvoston on mielestäni oltava samoilla linjoilla. Luxemburgin pääministeristä tulee seuraava Euroopan unionin puheenjohtaja, ja hän on todennut terrorismin torjunnan olevan yksi painopistealueista Euroopassa, sillä Madridissa, Filippiineillä ja Aasiassa tehdyt iskut osoittavat, että ongelma koskee meitä kaikkia. Kyse ei ole kuitenkaan vain ulkopolitiikasta, vaan asia on otettava huomioon myös sisäpolitiikassa. Euroopan unionin yhteisestä ulkopolitiikasta ei tule mitään ennen, kuin Euroopan unionilla on yhteinen sisäpolitiikka. Euroopassa ei ole yhteistä ulkopolitiikkaa, ellei ensin ole vapauteen perustuvaa aluetta, jossa pystytään torjumaan terrorismia. Roure (PSE ). Arvoisa puhemies, etenkin sekä Euroopan kansalaisten että kolmansien maiden kansalaisten perusoikeuksien edistämistä ja suojelua täytyy vastaisuudessa pitää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen ensisijaisina kysymyksinä. Tämä tavoite saavutetaan vain, jos alueen kehittämiseksi tehtyjä toimenpiteitä ei rajoiteta siihen, että Euroopasta pyritään tekemään linnake. Turvapaikoista käytävässä keskustelussa pitää keskittyä jälleen Euroopan humanitaarisen velvollisuuteen. Oikeus turvapaikkaan on säilytettävä. Kaikkien vaarassa olevien täytyy voida paeta Eurooppaan. Tavoitteenamme on edelleen yhtenäistää jäsenvaltioiden käytäntöjä riittävästi. Näyttää siltä, ettei yhtenäistymistä tapahtunut ensimmäisessä vaiheessa toivotulla tavalla. Yhtenäistymistä on tapahtunut ennen kaikkea alhaalta käsin. On siis välttämätöntä saada mahdollisimman pian uutta lainsäädäntöä. Meillä on oltava kokonaisvaltainen lähestymistapa muuttoliikkeiden ja rajojen hallintaan. Olen iloinen puheenjohtajavaltion päätöksestä siirtyä 1. huhtikuuta 2005 määräenemmistöpäätöksentekoon ja yhteispäätösmenettelyyn turvapaikkaa, maahanmuuttoa ja ulkorajoja koskevassa luvussa. Kehotan epäluuloisesti suhtautuvia jäsenvaltioita ottamaan yhteispäätösmenettelyn käyttöön mahdollisimman pian kaikilla aloilla perustamissopimuksen 67 artiklan mukaisesti. Lisäksi on jatkettava Euroopan laajuisen terrorismin vastaisen yhteistyön vahvistamista ja edistettävä eritoten tietojenvaihtoa asianosaisten kansallisten yksikköjen ja terrorismin torjunnasta vastaavien yksikköjen välillä. Europolin ja Eurojustin asemaa pitää samalla vahvistaa. Kehotammekin jäsenvaltioita noudattamaan Tampereen henkeä, jotta näihin haasteisiin voidaan vastata. Silva Peneda (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa ministeri Nicolaï, arvoisa komission jäsen, Jacques Delors antoi 1980-luvulla Euroopan yhdentymiselle uutta pontta ja uuden vision esittämällä sisämarkkinoita ja yhteistä valuuttaa. Lissabonin huippukokouksessa vuonna 2000 Euroopan unioni asetti itselleen jälleen haasteen seuraavalle vuosikymmenelle: unionista tulisi maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin talous. Nyt vuoden 2005 vaihteessa ollaan jo puolivälissä aikataulua, eivätkä tulokset juuri anna aihetta hymyyn. Edistyminen on ollut niukkaa, ja muutaman päivän päästä Kok antaa välitarkistusta koskevan raportin, joka on marraskuussa järjestettävän Eurooppa-neuvoston asialistan pääkohta. Vielä emme pysty kommentoimaan välikertomuksen johtopäätöksiä täällä parlamentissa. Haluan kuitenkin ottaa esille kaksi erittäin tärkeänä pitämääni kohtaa. Ensimmäinen liittyy siihen, että kun strategialla pyritään vaikuttamaan kaikkeen, sillä ei tavallisesti vaikuteta mihinkään. Siksi selkeässä strategiassa on asetettava selvät painopistealueet. Ei ole mitään järkeä asettaa strategian taloudellisia näkökohtia ensisijaisiksi sosiaali- ja ympäristöasioiden kustannuksella tai päinvastoin. Sen sijaan poliittiset painopistealueet on määritettävä kaikista näkökohdista. Valinta on vaikea, mutta sitä ei voida enää lykätä. Toiseksi haluan korostaa, ettei Lissabonin strategiaa voida pitää pelkästään Euroopan unionin vastuulle kuuluvana. Onnistuminen riippuu jäsenvaltioiden kyvystä tehdä tarvittavat rakenteelliset muutokset, eli niiden täytyy asettua johtavaan asemaan maailmassa. Olen edelleen sitä mieltä, etteivät Lissabonin strategian tavoitteet ole utopistisia tai mahdottomia toteuttaa. Kuka muuten olisi uskonut 80-luvulla, että yli 300 miljoonaa eurooppalaista käyttää tänä päivänä yhteistä valuuttaa? Kuten Kohl on sanonut, visionääreistä tulee realisteja. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, lopuksi haluaisin ilmoittaa olevani iloinen Euroopan komission – toivottavasti – tulevan puheenjohtajan puolustamasta kannasta, jonka mukaan Lissabonin strategia on hänen toimikautensa ensisijaisia kysymyksiä. Nicolaï, Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa korostamalla painokkaasti, miten suuri ilo minulla on olla täällä joukossanne erityisesti, kun otetaan huomioon eiliset kysymykset, joita esitettiin komissiosta käydyssä hyvin tärkeässä keskustelussa, johon otin osaa. Yksi kysymys koski juuri sitä, miksi en ollut paikalla. Vastaus on yksinkertainen: tehtävänäni oli pitää seuraa Alankomaiden kuningattarelle ja olla läsnä hänen puheensa ajan. Tärkeintä on kuitenkin, että voitte olla varmoja siitä, että seuraamme erityisen tarkasti kaikkea, mitä täällä sanotaan uutta komissiota koskevasta erittäin tärkeästä parlamentin päätöksestä. Puheenjohtajavaltio pitää tiiviisti yhteyttä kaikkiin osapuoliin, eikä siltä mene sanaakaan ohi korvien. Siitä voitte olla varmoja. Puheenjohtajavaltio ei kuitenkaan osallistu tähän tärkeään keskusteluun parlamentin ja komission uuden puheenjohtajan välillä. Tunsimmepa itsemme miten osallisiksi tahansa, täysin toimivan demokratian mukaan parlamentti keskustelee komission uuden puheenjohtajan kanssa. Haluaisin korostaa tässä, ettei kukaan, ei myöskään puheenjohtajavaltio, kiellä teiltä parlamenttina oikeutta tehdä päätöstä oman harkintanne mukaan. Sekin on täysin toimivan Euroopan demokratian periaatteiden mukaista. Se on teidän oikeutenne, ja pidän itsestään selvänä sitä, että teette parlamenttina nyt järkevän ja harkitun päätöksen. Sitten haluaisin esittää kiitokseni rohkaisevista sanoista, joita moni on esittänyt puheenjohtajavaltiolle tulevasta Eurooppa-neuvostosta. Kiitän myös tuestanne monissa asioissa ja niistä tavoista, joilla asioista on keskusteltu. Voitte tietenkin myöhemmin olla eri mieltä käsiteltävästä aiheesta, ja niin pitää ollakin. Itse asiassa olen kuullut yleistä arvostelua puheenjohtajavaltion asemasta ainoastaan Alankomaista kotoisin olevalta, Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattista ryhmää edustavalta jäsen van den Bergiltä. Suhtaudun kuitenkin muuten yleisesti vakain mielin puheenjohtajavaltiona valitsemaamme linjaan. Tulevaa Eurooppa-neuvostoa käsiteltäessä monet teistä kiinnittivät huomiota Lissabonin strategiaan. Haluaisin siis kiinnittää virallisesti huomionne siihen, että – kuten tiedätte – kevään Eurooppa-neuvosto on ratkaiseva, koska siellä tehdään päätös koko Lissabonin strategiasta. Marraskuun Eurooppa-neuvosto olisi näin ollen nähtävä puheenjohtajavaltio Luxemburgin johdolla pidettävän Eurooppa-neuvoston valmisteluna. Paljon on kuitenkin pelissä, ja olen aivan samaa mieltä kaikkien kanssa siitä – komission jäsen Verheugen painotti tätä ensimmäisenä – että on erittäin tärkeää antaa uutta vauhtia Lissabonin strategialle ja näin ollen kehittymiselle maailman kilpailukykyisimmäksi tietoon perustuvaksi taloudeksi. Olen myös aivan samaa mieltä kuin jäsen Eurlings ja jäsen Jonathan Evans sekä muutamat muut, jotka vaativat ryhtymään tuumasta toimeen. Teorian pohjalta on toteutettava konkreettisia toimia. Olen samaa mieltä myös monien sellaisten kanssa, jotka puoltavat huomion kiinnittämistä jäsenvaltioiden hallitusten toimintaan ja pyrkivät estämään vastuun siirtämisen Brysseliin. On syytä muistaa, että Lissabonin ohjelma on pääasiassa jäsenvaltioiden hallitusten vastuulla ja että niiden on siirryttävä sanoista tekoihin. Jäsen Thyssen painotti tätä ensimmäisten joukossa, mutta jäsen Watson, jäsen Eurlings ja muut korostivat samoin, että on tärkeää uskaltaa toteuttaa rakenteelliset uudistukset jäsenvaltioissa. Juuri tästä keskustellaan valtioiden tai hallitusten päämiesten epävirallisella illallisella. Kipeästi tarvittavien uudistusten toteuttaminen edellyttää kokemusten vaihtoa valtioiden kesken. Osa teistä oli sitä mieltä, että puheenjohtajavaltion esittämä Lissabonin strategia ei ole tasapainoinen sellaisena, kuin se aiotaan esittää Eurooppa-neuvostossa keskusteltavaksi, vaan siinä kiinnitetään liian vähän huomiota muihin asioihin kuin talouskasvuun, esimerkiksi sosiaali- ja ympäristöasioihin. Vakuutan jäsen van den Bergille, jäsen Frassonille ja muille, jotka kiinnittivät asiaan huomiota, että tämä tasapaino kyllä säilyy. Neuvostolla on tietenkin oma sanansa sanottavana, ja sen on totta kai tehtävä omat johtopäätöksensä, mutta neuvostossa puheenjohtajavaltio pitää nimenomaan kiinni Lissabonin strategian kolmesta pilarista, jotka on säilytettävä myös jatkossa. En ole siis lainkaan
{'language': 'fi'}