Stav transatlantických vzťahov po voľbách v USA (rozprava) Predsedajúci Ďalším bodom programu je správa pána Millána Mona v mene Výboru pre zahraničné veci o stave transatlantických vzťahov po voľbách v USA. Francisco José Millán Mon spravodajca. - (FR) Vážený pán predsedajúci, najprv by som sa chcel poďakovať tieňovým spravodajcom, najmä pánovi Severinovi, pánovi Lambsdorffovi a pánovi Lagendijkovi, Výboru pre zahraničné veci a spravodajcom výboru požiadaného o stanovisko pánovi Garcíovi-Margallovi a pani Quisthoudtovej-Rowohlovej. Ďakujem im za spoluprácu pri vypracúvaní tejto správy o vzťahoch Európskej únie a Spojených štátov. Podarilo sa nám vypracovať správu so širokým konsenzom o dôležitej téme. Správa, o ktorej budeme zajtra hlasovať, preto predstavuje výrazný a presvedčivý odkaz Európskeho parlamentu, ktorý prichádza v mimoriadne správnom čase. Hovorím, že ide o dôležitú tému, lebo je jasné, že Európska únia a Spojené štáty ako dvaja veľmi významní hráči na svetovej scéne musia spolupracovať ako subjekty s rovnakými zásadami a hodnotami a mnohými spoločnými záujmami. Ústredným vyjadrením správy je, že teraz je vhodný čas na posilnenie transatlantických vzťahov, a to z troch dôvodov. Prvým je nová vláda Spojených štátov, ktorá je pragmatická, ktorá vie, že žiadna krajina nemôže sama vyriešiť globálne problémy, a ktorá vzbudila veľké očakávania verejnosti v Európe a aj na celom svete. Druhým dôvodom je silnejšia Európska únia, ktorá vie v oblasti vonkajších vzťahov konať lepšie než EÚ z roku 1995, kedy sa schvaľovala Nová transatlantická agenda. Na dôvažok bude EÚ teraz mať podporu v podobe Lisabonskej zmluvy a jej nástrojov v oblasti zahraničnej politiky. Tretím dôvodom je nový kontext s celosvetovými problémami ako hospodárska kríza a zmeny klímy namiesto pôvodných výlučne vojenských problémov. Pri riešení nových problémov bude spolupráca s Európskou úniou Spojeným štátom veľmi osožná. Tento transatlantický vzťah by mal byť posilnený v dvoch dimenziách: v dimenzii inštitucionálnej a v dimenzii fyzickej vrátane spolupráce v praxi. Lisabonskú zmluvu by sme mali využiť na posilnenie inštitucionálnych štruktúr: namiesto jedného samitu dva samity ročne, na ktorých sa zúčastní nový stály predseda Európskej rady, vytvorenie Transatlantickej politickej rady, na ktorej sa štvrťročne budú stretávať vysoký predstaviteľ (a podpredseda Komisie) a americký minister zahraničných vecí, rozvinutie dialógu zákonodarcov vytvorením transatlantického zhromaždenia a zlepšenie Transatlantickej hospodárskej rady. Všetky tieto zlepšenia by mali umožniť intenzívnejšiu a účinnejšiu spoluprácu a mali by sa spojiť v novej transatlantickej asociačnej dohode, o ktorej by sa malo začať rokovať, keď Lisabonská zmluva nadobudne účinnosť. Druhým cieľom správy je posilnenie praktickej spolupráce. Znamená to vytvorenie agendy na spoločné riešenie mnohých problémov, konfliktov aj bilaterálnych záležitostí. Rada a Komisia zintenzívnia v nasledujúcich mesiacoch svoje kontakty s novou vládou vo Washingtone s cieľom vytvoriť takúto spoločnú agendu. Preto sa teším, že sa 5. apríla bude konať pražský samit s prezidentom Obamom, ako sa uvádza v pozmeňujúcom a doplňujúcom návrhu predloženom mojou skupinou. Správa vymenúva niekoľko závažných globálnych problémov, pri ktorých by Spojené štáty a Európska únia mali voliť jednotný prístup, ako napríklad hospodárska kríza, efektívny multilateralizmus s cieľom začleniť rozvíjajúce sa mocnosti, rozvojové ciele tisícročia, zmena klímy, podpora ľudských práv atď. Správa spomína aj rôzne regionálne otázky, pri ktorých by sme mali postupovať koordinovane, ako v prípade konfliktov napríklad na Blízkom východe, jadrových programov v Iráne a Afganistane, a spomína aj vzťahy s Ruskom a krajinami Latinskej Ameriky. Odzbrojenie a bezpečnosť a aj boj proti vážnej hrozbe terorizmu, ktorý sa musí viesť pri úplnom dodržiavaní medzinárodného práva a rešpektovaní ľudských práv, sú ďalšími oblasťami vyžadujúcimi lepšiu koordináciu. Dámy a páni, správa sa zmieňuje aj o určitých bilaterálnych otázkach v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí vrátane otázky víz. Zdôrazňuje, že transatlantické partnerstvo potrebuje širokú podporu občianskej spoločnosti, najmä mladých ľudí. Správa sa zaoberá aj hospodárskymi a obchodnými vzťahmi a zdôrazňuje potrebu pokroku v integrácii transatlantického trhu. V tejto oblasti som, samozrejme, zapracoval mnohé pripomienky Výboru pre hospodárske a menové veci a Výboru pre zahraničné veci. Dámy a páni, na záver chcem povedať, že verím, že ak bude táto správa zajtra prijatá, bude predstavovať jasný odkaz zo strany Parlamentu. Žiadame užšie vzťahy Európskej únie a Spojených štátov aj na inštitucionálnej úrovni. Dúfam, že užšie vzťahy budú prínosom pre obe strany a aj pre celé medzinárodné spoločenstvo. Alexandr Vondra úradujúci predseda Rady. - Vážený pán predsedajúci, ospravedlňujem sa za malé meškanie. Bol som na konferencii predsedov výborov. Iba dnes ráno som sa vrátil z Washingtonu. Chcem vám poďakovať za pozvanie na túto dôležitú a včasnú rozpravu o transatlantických vzťahoch a najmä by som rád poďakoval spravodajcovi pánovi Millánovi Monovi za cennú a obsiahlu správu, ktorú som počas cesty čítal s veľkým záujmom. Predsedníctvo a Rada súhlasia s mnohými bodmi správy. Bez ohľadu na naše politické pozadie všetci dobre vieme, že transatlantický vzťah je pre našu budúcnosť, budúcnosť Európy, veľmi dôležitý. Dobré transatlantické partnerstvo je už šesť desaťročí hlavným faktorom mieru, stability a prosperity v Európe, v Severnej Amerike a na celom svete. Nechcem, aby to bola iba minulosť, je to totiž tá najlepšia možná agenda aj pre 21. storočie. Vzťah s USA nám umožňuje spoločne dosiahnuť výsledky, aké by ani jeden z partnerov samostatne nevedel dosiahnuť. Počas prvej cesty do Mníchova povedal americký viceprezident Joe Biden, že Amerika potrebuje Európu a Európa potrebuje Ameriku. Myslím, že takého vyjadrenie plne chápeme. Ak sa dohodneme, môžeme stanoviť podmienky globálnej agendy. Ak sa nedohodneme, nebudeme vedieť presadiť žiadnu agendu. Takže vzťah s USA nám umožňuje spoločne dosiahnuť výsledky, ktoré samostatne dosiahnuť nedokážeme. Americké prezidentské voľby v novembri minulého roka vyvolali v Európe nevídanú vlnu nadšenia, očakávania a záujmu. Európanom totiž na voľbe amerického prezidenta záleží. Prezident Obama už naznačil nový spôsob riešenia problémov, ktorým čelíme. Táto zmena a duch zmeny priťahuje mnohých obyvateľov Európy. Očakávania sú na oboch stranách Atlantiku veľké a sú príležitosťou pre vzájomnú spoluprácu v čase, keď to najviac potrebujeme. Musíme s nimi však zaobchádzať opatrne, lebo sklamané nádeje by mohli náš vzťah poškodiť najviac. A čím sú nádeje väčšie, tým ťažšie ich možno uspokojiť. Nová americká vláda začala pracovať energicky. Ako sme očakávali, veľká časť programu prezidenta Obamu sa sústreďuje na hospodársku a finančnú krízu. Povzbudzujúce boli prvé rozhodnutia o Guantáname, o ktorom sme tu hovorili pred niekoľkými týždňami, obnovený záväzok rokovať o otázke Blízkeho východu a zvolanie konferencie o Afganistane, ktorá sa bude konať 31. mája v Haagu. Všetky tieto iniciatívy predstavujú to, čo žiadali mnohí Európania. Dialóg so Spojenými štátmi bol oživený. Z mojich kontaktov s novou americkou vládou vrátane stretnutí s viceprezidentom Joeom Bidenom a ministerkou zahraničných vecí Hillary Clintonovou tu v Bruseli je zrejmé, že Spojené štáty chcú s Európou a našimi partnermi hovoriť novým tónom. Vítam pragmatický prístup, ktorý je pre tieto nové kontakty charakteristický. Zmena tónu síce je potrebná, ale táto zmena samotná neprináša konkrétne výsledky. Konštruktívna spolupráca je podmienená revíziou priorít našej politiky a prehodnotením spôsobu fungovania transatlantického partnerstva. Vaša správa je hodnotným príspevkom k tomuto procesu. Je to, samozrejme, proces, ktorý začal minulý rok na strane EÚ, keď ministri zahraničných vecí diskutovali o vzťahoch s USA na dvoch neformálnych stretnutiach v Avignone a v Marseille. Myslím, že istá vďaka patrí aj francúzskemu predsedníctvu, ktoré to iniciovalo, a Portugalsku, ktoré tiež zohralo istú úlohu. Tento proces bude treba v nasledujúcich mesiacoch rozvíjať. Vynikajúcu príležitosť predstavuje neformálne stretnutie hláv štátov a predsedov vlád s americkým prezidentom na budúci týždeň v Prahe. Vzťahy s USA sú bohaté a rôznorodé a obsahujú množstvo oblastí politiky. Nemôžem sa teraz venovať všetkým, ale rád by som spomenul tie, ktorými sa chceme zaoberať najmä počas blížiaceho sa stretnutia v Prahe. Po prvé, energetická bezpečnosť a zmena klímy. O tieto prepojené témy sa zaujímajú mnohí Európania. Energetická bezpečnosť je zásadná priorita, ktorú treba riešiť komplexnou stratégiou pokrývajúcou energetickú účinnosť, podporu obnoviteľných zdrojov energie a diverzifikáciu dodávok energie, jej zdrojov a trás. Vo všetkých prípadoch, keď to je možné a potrebné, by EÚ a USA mali v týchto oblastiach spolupracovať a podporovať spoločnú agendu. Tento rok bude pre oblasť klímy rozhodujúci. Konferencia OSN o zmene klímy, ktorá sa bude konať v decembri v Kodani, je historickou príležitosťou na revíziu a rozšírenie uplatňovania záväzných medzinárodných cieľov boja proti zmene klímy. EÚ vypracovala pred konferenciou ambiciózne záväzky v oblasti energetiky a zmeny klímy. Vyhlásenia a stretnutia prezidenta Obamu v súvislosti so zmenami klímy naznačujú dôležitú zmenu postoja, čaká nás však ešte množstvo intenzívnej práce. Podpora zo strany Spojených štátov je síce životne dôležitá, iba ona samotná však nie je dostatočná. Musíme zabezpečiť aj podporu zo strany pokročilých rozvojových krajín ako Čína. Po druhé, hospodárska a finančná kríza. Súčasná závažná celosvetová kríza vyžaduje silnú strategickú reakciu na všetkých úrovniach a na celom svete. V tejto súvislosti majú zvláštnu zodpovednosť EÚ a USA, a to v oblasti opatrení, ktoré prijmú doma, aj v oblasti medzinárodnej koordinácie. Musíme so Spojenými štátmi spolupracovať, aby sme vedeli zabezpečiť koordinovanú reakciu na súčasnú globálnu krízu a finančné problémy. Musíme spolupracovať, aby sme vedeli zareagovať vo veci dohľadu nad finančnými systémami a vo veci reformy medzinárodných finančných inštitúcií. Musíme skoordinovať naše politiky podpory rastu a zamestnanosti. Musíme zabezpečiť, aby spôsoby riešenia, ktoré zvolíme, boli kompatibilné a nemali za následok deformáciu konkurencie na transatlantickom trhu. Mnohé z uvedených činností sa budú odohrávať v skupinách ako G8 a G20, najmä na samite skupiny G20 v Londýne, na ktorom sa začne návšteva prezidenta Obamu v Európe. Je však jasné, že tento transatlantický vzťah bude pre tvorbu širšej globálnej agendy kľúčový. Po tretie, Afganistan je zásadnou záležitosťou pre Európu aj pre USA. Je to náš spoločný problém, keďže v tejto oblasti majú korene teroristické útoky v USA aj v Európe. Všetkých vedúcich politických predstaviteľov Európy čaká dôležitá a neľahká úloha vysvetliť občanom, že ich bezpečnosť treba ochraňovať v Kábule. Afganistan bol aj hlavnou témou neformálneho stretnutia európskej trojky s viceprezidentom Bidenom dňa 10. marca v Bruseli. Viceprezident vyjadril nádej, že Afganistan zostane na čele agendy EÚ. Jasne povedal, že Spojené štáty nežiadajú iba našu podporu všeobecnej stratégie v Afganistane, ale aj záväzok, že podporu doplníme aj konkrétnymi zdrojmi. Keďže vieme, že bezpečnosť afganských občanov je hlavnou prioritou, podnikli sme kroky na rozšírenie našej policajnej misie v krajine. Okrem civilnej misie EUPOL je potrebná aj vojenská polícia, tzv. žandári, o ktorých hovoríme. V tejto súvislosti je vyslanie žandárskych školiteľov priamo do oblasti ako príspevok EÚ k misii NATO možnosťou, o ktorej predsedníctvo rokuje s čerstvo vymenovaným osobitným vyslancom pre oblasť Pakistanu a Afganistanu medzi členskými štátmi EÚ. Stretol som sa napríklad s pánom Pierrom Lelloucheom z Francúzska a diskutujeme o veci aj s pánom Dickom Holbrookom. Musíme zabezpečiť podmienky na úspešný priebeh prezidentských volieb v Afganistane a musíme myslieť aj na regionálne hľadisko, najmä poskytovaním ďalšej pomoci v oblasti rozvoja udržateľnej občianskej vlády v Pakistane. Táto regionálna oblasť je teda veľmi dôležitá a zaoberáme sa ňou súčasne s národnou a globálnou oblasťou. Po štvrté, riziko šírenia zbraní hromadného ničenia bude vyžadovať multilaterálnu reakciu. EÚ a USA vyjadrili rastúce obavy z jadrových aktivít najmä Iránu a nedodržiavania medzinárodných záväzkov Iránu v tejto oblasti. EÚ a USA musia spoločne zabezpečiť, aby bol vývoj jadrových technológií obmedzený na legitímne občianske účely. Najlepším spôsobom, ako to dosiahnuť, je zaviesť silné, medzinárodne záväzné pravidlá podporené spoľahlivými overovacími mechanizmami. EÚ a USA sú zároveň pripravené rokovať s Iránom o konštruktívnych spôsoboch riešenia tohto problému a iných problémov v regióne. Ďalším problémom, pred ktorým stojíme, je otázka spôsobu spolupráce na posilnení praktického uplatnenia multilateralizmu založeného na pravidlách a našich spoločných hodnotách. V tejto oblasti môžeme spoločne veľa dosiahnuť. Súhlasím s myšlienkou prezidenta Obamu, ktorú podporili ministerka Clintonová aj viceprezident Biden, že každá voľba medzi bezpečnosťou a ideálmi je nesprávna. V tejto súvislosti vítam zámer prezidenta Obamu zatvoriť väzenské zariadenie v Guantáname. Vítame aj včasnú snahu prezidenta Obamu o riešenie arabsko-izraelského konfliktu a vymenovanie pána Georgea Mitchella za osobitného vyslanca pre túto oblasť. Trvalý mier, ktorý by splnil predstavy Izraelčanov aj Palestínčanov, je pre obyvateľov oblasti mimoriadne dôležitý a je naďalej prioritným cieľom EÚ aj USA. Mierová dohoda by mohla priniesť aj ďalšie výhody, v neposlednom rade aj väčšie porozumenie medzi Západom a širším islamským svetom. So záujmom som si prečítal všetky odporúčania vo vašej správe týkajúce sa inštitucionálnej štruktúry vzťahu s USA. Úplne súhlasím s tým, že inštitucionálne väzby medzi EÚ a Spojenými štátmi by mali odzrkadľovať dôležitosť nášho vzťahu. Iniciatívy českého predsedníctva slúžia na zdôraznenie tohto bodu. So Spojenými štátmi a ich novou vládou sme začali rokovať na všetkých úrovniach hneď po voľbách. O desať dní privíta predsedníctvo prezidenta Obamu na pražskom neformálnom samite s hlavami štátov a predsedami vlád EÚ. Ako som už povedal, tento samit nám poskytne príležitosť zhodnotiť množstvo oblastí transatlantického vzťahu a potvrdiť náš záujem o spoluprácu. Tieto rozhovory budú pokračovať napríklad v podobe pravidelných neformálnych stretnutí ministrov zahraničných vecí EÚ a USA. Myslím si tiež, že častejšie a užšie kontakty Európskeho parlamentu a amerického Kongresu prinesú ovocie. Som vďačný tomuto Parlamentu za trvajúcu podporu rozvoja transatlantického vzťahu a najmä za podporu vašej správy. Tento rok nám poskytuje možnosť rozvoja vzťahu. České predsedníctvo a Rada vždy pripisovali transatlantickému partnerstvu strategický význam pre Európu ako celok. Môžem vás ubezpečiť, že české predsedníctvo je odhodlané zabezpečiť, aby transatlantické partnerstvo bolo aj naďalej na čele našej širšej zahraničnej stratégie a zohrávalo rozhodujúcu úlohu pri riešení mnohých kríz a problémov, ktorým v súčasnosti čelíme. Benita Ferrero-Waldner členka Komisie. - Vážený pán predsedajúci, nástup novej vlády prezidenta Obamu priniesol vzťahom EÚ a USA pozitívnu zmenu. Všetci v Komisii intenzívne pracujeme, aby sme k našej spoločnej oživenej agende prispeli spravodlivým dielom. Aj preto oceňujem túto rozpravu, ktorá prichádza v správny čas. Som rada, že sa zdá, že Parlament a Komisia majú na mnohé priority rovnaký názor. Tešíme sa na časté kontakty EÚ a Spojených štátov. Moje úvodné poznámky sa budú týkať vecí, ktoré treba podľa nás urobiť okamžite, ale na začiatku by som rada zdôraznila dva body v súvislosti s inštitucionálnymi štruktúrami EÚ a USA. Po prvé si myslím, že užšie vzťahy zákonodarcov EÚ a USA sú pre úspešné transatlantické partnerstvo rozhodujúce. Po druhé sa budem venovať odporúčaniam správy týkajúcim sa úplnej revízie Novej transatlantickej agendy z roku 1995. Rovnako ako mnohí iní som sa už aj ja pri rôznych príležitostiach stretla s ministerkou zahraničných vecí pani Clintonovou a rozprávala som sa s viceprezidentom pánom Bidenom pri jeho nedávnej návšteve Bruselu. Jedno je isté: táto americká vláda bude pri riešení globálnych a regionálnych problémov hľadať spoľahlivých partnerov a Európu považuje za spoľahlivého partnera. Túto príležitosť musíme využiť. Zároveň však bude od nás očakávať konkrétny prínos k rokovaniam, okrem iného aj v zložitých otázkach ako Afganistan a Guantánamo. Preto musíme zaujať jasný postoj založený na vlastných spoločných záujmoch a hovoriť jedným hlasom. Poviem to jasne: toto dôležité transatlantické priateľstvo nie je jednosmerné. Európa aj Európska únia musia prispieť svojím dielom. Silná EÚ je preto dôležitým partnerom Spojených štátov v oblasti riešenia globálnych problémov. Myslím si, že na začiatku by sme sa mali sústrediť na obmedzené množstvo priorít. Všetky naše činnosti sa budú odohrávať na pozadí mimoriadne zložitého stavu svetového hospodárstva. Základným cieľom je širšia spolupráca Európskej únie, Spojených štátov a ostatných hlavných aktérov na makroekonomickej stratégii a reforme regulácie finančného sektora. Musíme sa lepšie zladiť v záujme podpory obnovy dopytu a zamestnanosti a musíme zabezpečiť, aby sa naše stratégie dopĺňali a nie aby deformovali obchod. Musíme odolať protekcionistickým snahám na oboch stranách Atlantiku. Európska únia a Spojené štáty by mali úzko spolupracovať s cieľom presadiť výsledok samitu skupiny G20, ktorý sa bude konať budúci týždeň, vrátane rozvoja kompatibilných prístupov k reforme regulácie finančného sektora. Posledné zasadnutie Európskej rady v Bruseli v tomto smere veľmi pokročilo. Musíme tiež dohliadať na transatlantické hospodárstvo, ktoré predstavuje polovicu svetového HDP a objemu obchodu. Vaša správa veľmi správne kladie veľký dôraz na túto vec. Mali by sme podporiť Transatlantickú hospodársku radu (TEC) s cieľom zvýšiť jej účinnosť pri odstraňovaní regulačných bariér a podpore rastu a zároveň zväčšiť jej strategický rozmer v budúcnosti. TEC, ako túto radu skrátene nazývame, by mala byť schopná diskutovať napríklad aj o tom, ako sa v národných plánoch obnovy vyhnúť snahe získať výhody pre seba na úkor druhých. K zmene klímy: po prvýkrát za posledných desať rokov sa stratégie EÚ a Spojených štátov začínajú k sebe približovať. Mali by sme sa sústrediť na dosiahnutie dohody na decembrovej konferencii v Kodani. Náš spoločný postup musí byť príkladom, aby sme dosiahli multilaterálnu dohodu s Čínou a Indiou a vytvorili integrovaný trh s uhlíkom ako súčasť budúceho globálneho trhu. Spolu s USA musíme podporovať myšlienku, že účinné technológie a "ekologické pracovné miesta" môžu zohrávať svoju úlohu v obnove hospodárstva. Prezident Obama tento bod už veľmi správne vyzdvihol. Znamená to tiež, ako sa vyjadril aj predseda Komisie, že musíme zabezpečiť užšiu spoluprácu v oblasti programov pre výskum energetiky a zintenzívniť náš dialóg o energetickej bezpečnosti. K zahraničnej pomoci a rozvojovej politike: prezident Obama aj ministerka zahraničných vecí Clintonová zdôraznili ich význam ako súčasti plnohodnotnej zahraničnej politiky. Toto nahráva výhode EÚ ako najväčšieho darcu pomoci na svete. Mali by sme sa snažiť o obnovenie záväzkov USA v oblasti rozvojových cieľov tisícročia a otvorenie rokovaní medzi EÚ a USA o rozvojovej spolupráci, stredobodom ktorých by boli témy ako účinnosť pomoci a koherentnosť politík. Na čele programu prezidenta Obamu sa síce nachádza hospodárstvo, Spojené štáty sa však poponáhľali aj s revíziou hlavných záležitostí v oblasti zahraničnej politiky. K Afganistanu a Pakistanu: nová americká vláda súhlasí s tým, že je potrebná komplexnejšia politika v záujme pokroku v oblasti občianskej paralelne s pokrokom v oblasti vojenskej. Nový dôraz Spojených štátov na budovanie občianskych kapacít a regionálny prístup sústredený na Pakistan sa približuje k dlhodobej politike EÚ. Úsilie Komisie v Afganistane obsahuje podporu školení policajných zložiek, reformu súdnictva a podporu alternatívnych spôsobov zabezpečenia živobytia na vidieku, napríklad bojom proti pestovaniu rastlín na výrobu drog. Zo strany Spojených štátov vrátane samotného viceprezidenta Joea Bidena som dostala jasné signály podpory našej aktívnej práce na príprave možnej pozorovateľskej misie EÚ v Afganistane pod podmienkou splnenia bezpečnostných kritérií. Momentálne aktívne zisťujem, či môžeme získať dodatočné financovanie vo všetkých uvedených oblastiach. Pred pár dňami som o tom diskutovala s Richardom Holbrookom, osobitným vyslancom pre oblasť Afganistanu a Pakistanu. Tešíme sa na regionálnu konferenciu v Haagu a na konferenciu o Pakistane, ktorá sa bude konať v Tokiu. Aj v oblasti Blízkeho východu od začiatku žiadame väčšiu angažovanosť Spojených štátov. Prítomnosť ministerky Clintonovej na konferencii v Šarm Al-Šajchu a jej aktívna účasť počas prvého kvarteta nás veľmi povzbudili. Mali by sme diskutovať o tom, ako čo najlepšie zapojiť novú izraelskú vládu a dúfame, že aj palestínsku vládu národnej jednoty, v záujme vytvorenia riešenia dvoch štátov. Sme radi, že vláda prezidenta Obamu chce rokovať aj s ostatnými krajinami v regióne vrátane Sýrie. So Spojenými štátmi by sme mali spolupracovať aj pri rokovaniach vo veci Iránu, ako už bolo povedané, ako súčasť zabránenia rozširovania jadrových zbraní v regióne, a zintenzívniť našu prácu v oblasti stimulov aj sankcií. EÚ zohráva dôležitú úlohu aj u východných susedov. So Spojenými štátmi budeme udržiavať tesné vzťahy pri práci na podpore demokratických a trhovo orientovaných reforiem v regióne aj prostredníctvom Východného partnerstva, ktorého cieľom je politické pridruženie a hospodárska integrácia so šiestimi východnými susedmi EÚ. Viac než doteraz budeme so Spojenými štátmi hovoriť o spôsobe rokovania so strategickými partnermi ako Rusko, Čína a Latinská Amerika. Teraz chcem čo najskôr zabezpečiť, aby stretnutie EÚ s prezidentom Obamom, ktoré sa bude konať dňa 5. apríla v Prahe, skutočne posunulo náš vzťah vpred a bolo sústredené na konkrétne výsledky. Vytvoria sa tak podmienky na úspešný samit EÚ a USA vo Washingtone, ktorý sa pravdepodobne bude konať v júni. Jún bude aj mesiacom, v ktorom sa bude pripravovať obnovená transatlantická agenda a udržateľný program praktickej spolupráce EÚ a USA. Albert Deß Vážený pán predsedajúci, pán úradujúci predseda Rady, pani komisárka, dámy a páni, rád by som začal poďakovaním spravodajcovi pánovi Millánovi Monovi za predloženie výbornej správy, ktorá obsahuje všetky body dôležité pre spravodlivé transatlantické vzťahy. Tento návrh uznesenia o stave transatlantických vzťahov po voľbách v USA ukazuje, aké dôležité sú tieto vzťahy. Podľa údajov Komisie závisí od transatlantických hospodárskych a investičných vzťahov takmer 14 miliónov pracovných miest v Európskej únii a v Spojených štátoch. Dúfam, že nový prezident Spojených štátov bude týmto vzťahom pripisovať veľkú dôležitosť, ako povedal vo svojom predvolebnom prejave v júli 2008 v Berlíne. Vtedy povedal, že Amerika nemá lepšieho partnera než Európu. Všimli sme si, že v návrhu uznesenia sa uvádza, že toto partnerstvo je najdôležitejším strategickým partnerstvom aj pre Európu. Toto partnerstvo je najmä v čase súčasnej celosvetovej hospodárskej a finančnej krízy predpokladom riešenia globálnych problémov. Predpokladom fungujúceho transatlantického partnerstva však je, aby Američania uznali oprávnené záujmy Európy v oblasti transatlantického obchodu. Európska únia má mimoriadne prísne normy napríklad v oblasti ochrany spotrebiteľov, životných podmienok zvierat a ochrany životného prostredia. Chceme, aby tieto normy spĺňali aj výrobky, ktoré do Európy dodávajú Spojené štáty. Dúfam, že nový prezident a jeho vláda sa budú snažiť zaviesť tieto normy aj v Spojených štátoch. Potom s tým už nebudeme mať problém. Som presvedčený, že tento návrh uznesenia bude zajtra prijatý, lebo podľa mňa obsahuje všetko potrebné pre dobré vzťahy. José Manuel García-Margallo y Marfil Vážený pán predsedajúci, chcel by som najprv poďakovať pánovi spravodajcovi za jeho prácu na tejto komplexnej, svedomito vypracovanej a v mimoriadne vhodnom čase pripravenej správe, ktorú dnes predložil Parlamentu. Pán úradujúci predseda Rady a pani komisárka spomenuli naše najbližšie schôdzky, počínajúc stretnutím v Londýne, po ktorom nasleduje stretnutie v Prahe, na ktorých Európska únia a Spojené štáty vstúpia do nového vzťahu nasledujúceho po zvolení pána Baracka Obamu za prezidenta USA. Chcel by som sa sústrediť na dobre vypracovanú správu Výboru pre hospodárske a menové veci, ktorá bola jednohlasne prijatá a ktorá sleduje nasledujúce ciele. Prvým cieľom je zotavenie sa z krízy. Buď sa zotavíme spoločne, alebo sa nezotavíme vôbec. V súčasnosti sme svedkami poskytovania najväčších fiškálnych balíkov, aké naša generácia zažila od krízy v roku 1929. Ich účinok bude väčší a daňové zaťaženie občanov menšie, ak sa nám podarí zosúladiť naše úsilie. Druhým cieľom je reforma inštitucionálnych finančných štruktúr, čo sa nám zatiaľ počas tejto krízy nepodarilo, a obnovenie transparentnosti výrobkov, subjektov a trhov. Buď budeme postupovať spoločne, alebo sa nám to nepodarí. Ako nám pani komisárka pripomenula, spolu tvoríme najväčší hospodársky blok na svete, a ako povedal pán spravodajca, máme spoločné hodnoty, ktoré nám umožňujú obnovenie vzájomných priateľských vzťahov. Tretím cieľom je integrácia finančných trhov s cieľom odolať konkurencii rozvíjajúcich sa trhov. Preto je dôležité zblíženie regulačných trhov, aby bolo možné uplatniť v praxi zásadu vzájomného uznávania a lepšieho dohľadu zo strany úradov na oboch stranách Atlantiku. Štvrtý cieľ už spomenula pani komisárka a vyjadrila ho lepšie než ja: spoločne musíme odolať pokušeniu protekcionizmu a bolo by dobré prijať spoločné stanovisko v rámci rokovaní v Dauhe. Posledný, ale nemenej dôležitý bod je, pani komisárka, že spoločne musíme vyriešiť globálnu nerovnováhu, ktorá z veľkej časti zapríčinila súčasnú krízu. Musíme vytvoriť nový medzinárodný menový systém a bola by hanba, ak by náš hlas v globálnej diskusii zanikol iba preto, že nebudeme vedieť dosiahnuť dohodu s naším hlavným spojencom. José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra v mene skupiny PPE-DE. - (ES) Vážený pán predsedajúci, partnerstvo Spojených štátov a Európskej únie sa zakladá na hodnotách a obrovskom hospodárskom potenciáli. HDP EÚ a USA dosahuje 23 miliárd EUR, čo predstavuje 60 % celosvetového HDP. Objem obchodu EÚ a USA predstavuje 60 % objemu celosvetového obchodu a tieto dva regióny dokázali zmobilizovať 75 % čistých celosvetových investícií. Táto dôkladná a vyvážená správa, ktorú nám predložil pán spravodajca Millán Mon, prichádza v pravý čas, ako povedal, v čase, keď nedávno zvolený prezident USA prichádza na prvú návštevu Európy, počas ktorej sa zúčastní stretnutia skupiny G20, osláv 60. výročia založenia NATO a mimoriadneho samitu Európskej únie a Spojených štátov. Európska únia a Spojené štáty musia byť schopné konať tak, aby upevnili svoje vedúce postavenie, ktorého tri aspekty je podľa mňa potrebné obnoviť. Po prvé by sme mali zabezpečiť zásady a hodnoty posilňujúce túto transatlantickú alianciu. Po druhé potrebujeme väčšie ambície v transatlantickom dialógu vo vzťahu k témam, ktoré spomenuli pán spravodajca aj pani komisárka: Irán, Irak, Blízky východ, Afganistan a pod. Po tretie by sme sa mali pokúsiť otvoriť nový dialóg o strategických aspektoch týkajúcich sa globálnych tém ako boj proti chudobe, potravinová a energetická bezpečnosť, boj proti zmene klímy a pod. Vážený pán predsedajúci, je jasné, že Európa, ktorú chceme ustanoviť ako "mocnosť", sa nebude môcť opierať o Spojené štáty, ale bude existovať po ich boku, a že budú partnermi s rovnakým pohľadom na svet a s čiastočne rovnakými hodnotami, partneri, ktorí sa navzájom rešpektujú. Vážený pán predsedajúci, to neznamená, že by Európska únia mala vypísať bianko šek - keď je to potrebné, musí obhajovať svoj postoj, napríklad v otázke trestu smrti, Medzinárodného trestného súdu, Kjótskeho protokolu, Guantánama a zákonov s extrateritoriálnym účinkom, a USA budú musieť rešpektovať Európsku úniu ako faktor stability a rovnováhy vo svete. Vážený pán predsedajúci, záverom chcem povedať, že nová ministerka zahraničných vecí Hillary Clintonová to veľmi dobre vyjadrila vo Výbore pre zahraničné veci Senátu, keď povedala: "Amerika nemôže vyriešiť najpálčivejšie problémy sama a svet ich nedokáže vyriešiť bez Ameriky". Adrian Severin v mene skupiny PSE. - Vážený pán predsedajúci, Spojené štáty americké potrebujú silné Spojené štáty európske. Európska únia potrebuje silnú Americkú úniu. Spojené štáty americké a Európska únia môžu byť spoločne zárukou bezpečnosti a stability vo svete a môžu ponúknuť model globálneho poriadku. Táto správa nie je iba o podpore transatlantických vzťahov, ale aj o ich vyvážení. Medzi dvoma stranami Atlantiku sú asymetrie, ktoré negatívne vplývajú na transatlantickú spoluprácu. Preto je posilnenie politickej dimenzie Európskej únie nevyhnutné pre budúcu spoluprácu so Spojenými štátmi. Umožní totiž lepšie rozloženie záťaže pri dodržiavaní medzinárodných záväzkov oboch strán. Medzi týmito dvoma objektívnymi strategickými partnermi sú potrebné hlbšie vzťahy s lepšou štruktúrou a ich inštitucionalizácia. Správa, ktorá je predmetom dnešnej rozpravy, odporúča posilnené strategické partnerstvo a proces, ktorý k nemu vedie. V tomto zmysle by sme sa mali snažiť o vytvorenie skutočného konfederačného transatlantického telesa Európskej únie a Spojených štátov. Upevnenie transatlantického strategického partnerstva by malo zároveň ponúknuť novú príležitosť pokročiť v spolupráci s Ruskom, tretím významným hráčom severnej hemisféry. Vzťahy Spojených štátov a Európskej únie by sa nemali považovať za transatlantické spojenie proti Rusku, ale za východiskový bod pri vytváraní modelu trojstrannej spolupráce s cieľom udržať bezpečnosť a stabilitu vo svete. Na záver by som chcel povedať, že našou prioritou nie je vyjadriť očakávania spôsobom, ktorým budeme klamať sami seba, ale stavať na realistických predpokladoch prínosu Európskej únie a Spojených štátov a súčasne tento prínos zvyšovať. V tejto súvislosti podporujeme odporúčanie správy. Dovoľte mi prosím súkromnú poznámku. Chcel by som pánovi Millánovi Monovi poďakovať za výbornú a milú spoluprácu, ktorú nám poskytol v záujme vypracovania týchto odporúčaní. Sarah Ludford v mene skupiny ALDE. - Vážený pán predsedajúci, chcela by som hovoriť o veciach týkajúcich sa spravodlivosti a bezpečnosti spomenutých v správe. Nie je to tým, že by som sa nezaujímala o hospodárske záležitosti, ale mám iba tri minúty. Transatlantická spolupráca je zjavne potrebná v záujme boja proti terorizmu a závažnej trestnej činnosti, ktorý však musí prebiehať pri plnom dodržiavaní vnútroštátnych aj medzinárodných zásad právneho štátu a pri dodržiavaní základných práv. Spoločný prístup k informáciám vyžaduje pevný a záväzný právny rámec na ochranu údajov. Najlepším prejavom zmeny prístupu USA je zámer prezidenta Obamu zatvoriť väzenské zariadenie v zálive Guantánamo. Tento krok veľmi vítame a Parlament vyzval členské štáty, aby kladne reagovali na formálnu žiadosť USA o presídlenie 60 málo rizikových alebo nerizikových bývalých väzňov, proti ktorým nebude vznesená obžaloba. Žiadosť bola oficiálne doručená minulý týždeň pri príležitosti návštevy podpredsedu Barrota a ministra Langera a dúfam, že čoskoro uvidíme výsledok. Vyrozumela som, že pomáha aj vôľa Američanov, ktorí sú teraz sami ochotní presídliť určitý počet väzňov vrátane 17 Ujgurov. Bolo by dobré, keby prezident Obama prekonal svoje januárové nariadenia a ohlásil zatvorenie všetkých väzenských zariadení CIA a ukončenie mimoriadneho vydávania osôb. Úplné odhalenie všetkých udalostí za posledných sedem a pol roka včítane hanebného využívania outsourcingu mučenia je potrebné na zabezpečenie toho, aby sa takéto udalosti už neopakovali, a už vôbec nie na základe tajných dohôd s Európou. V správe bol prijatý jeden pozmeňujúci a doplňujúci návrh, ktorý som predložila a ktorý naliehavo žiada vládu USA, aby ratifikovala Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu a pristúpila k nemu. Toto by jednoznačne posilnilo tento súd. Aj zrušenie trestu smrti v Spojených štátoch by potvrdilo pozíciu celosvetového vodcu. Urýchlený vstup dohôd EÚ a USA o vydávaní osôb a právnej pomoci do platnosti by zlepšil spoluprácu v oblasti trestného práva a odstránil neprehľadnú sféru, ktorá umožňovala lety s mimoriadne vydanými osobami. Takúto spoluprácu však možno podporovať iba vtedy, keď zaručuje spravodlivé zaobchádzanie. Jednému občanovi z môjho volebného obvodu hrozí vydanie a desiatky rokov vo väzení s najvyšším stupňom stráženia, pretože vnikol do počítača Pentagonu. Je alarmujúce, že sa mu to podarilo, on však nie je terorista, ale počítačový maniak, ktorý navyše trpí Aspergerovým syndrómom. Spojené štáty by mali zrušiť žiadosť o jeho vydanie a dovoliť jeho stíhanie, ak ho vôbec treba stíhať, v Spojenom kráľovstve. Na záver by som chcela spomenúť pozmeňujúce a doplňujúce návrhy skupiny ALDE o internetových hazardných hrách. Treba nájsť rýchle riešenie tohto sporu vrátane zákazov a stíhania zo strany Spojených štátov, ktoré sa ilegálnym selektívnym stíhaním dotýka iba európskych prevádzkovateľov internetových hazardných hier. Spojené štáty síce pred WTO vyhlasujú, že sú u nich všetky internetové hazardné hry zakázané, ale nie je to pravda. Internetové stávky na konské dostihy a aj oficiálne štátne lotérie sa tolerujú a stíhajú sa iba zahraniční poskytovatelia. Nemám mimoriadnu záľubu v internetových hazardných hrách, práve naopak, ale diskriminačný prístup a otvorené porušovanie pravidiel WTO nemá v zdravom transatlantickom vzťahu žiadne miesto. Len tak mimochodom, platí to aj pre víza, takže dúfam, že sa onedlho dočkáme zrušenia vízovej povinnosti pre všetkých občanov EÚ. Konrad Szymański Vážený pán predsedajúci, žiaden závažný medzinárodný problém by sme pravdepodobne nevedeli vyriešiť sami. Nehovorím pritom o Iráne, Iraku alebo Afganistane. Medzinárodný terorizmus otriasa základnými zásadami medzinárodného poriadku. Bude potrebné reformovať Ženevský dohovor s cieľom umožniť lepšiu reakciu na hrozby, ktoré sa nespájajú s konkrétnym štátom. Napriek optimistickým vyhláseniam je budúcnosť NATO v súčasnosti neistá. Ak má Aliancia naďalej zabezpečovať našu bezpečnosť, musia európske štáty oživiť svoje politické a vojenské záväzky. Naša spolupráca by však mala byť pragmatická, mali by sme uznať, že Amerika predstavuje iný, zato však rovnako platný model demokracie, a rady o medzinárodnom práve, Medzinárodnom trestnom súde či treste smrti dávať iba striedmo. Joost Lagendijk Vážený pán predsedajúci, sme na začiatku nových vzťahov Európskej únie a Spojených štátov. Všetci vieme, ako sa naše vzťahy počas ôsmich rokov vlády prezidenta Georgea W. Busha v Bielom dome poškodili. Preto sa mnohí Európania potešili zvoleniu pána Baracka Obamu a jeho prísľubu, že bude k množstvu oblastí pristupovať úplne odlišným spôsobom. Všetky tieto oblasti sa spomínajú v správe pána Millána Mona. Ako príklady možno uviesť spoločný prístup k zmene klímy a k hospodárskej a finančnej kríze. Príkladov je viac, napríklad potreba plnenia novej stratégie v Afganistane a Pakistane a zatvorenie väzenského zariadenia v zálive Guantánamo. Práve Guantánamo je jedným z faktorov, ktoré najviac poškodili morálnu autoritu Spojených štátov vo svete. K ďalším patria mučenie a vydávanie osôb. Prezident Obama plánuje ukončiť takéto praktiky a moja skupina to vrelo uvítala. Ešte je jedno rozhodnutie, ktoré možno nie je až také očividné, ale ktoré je podľa mňa tiež hanebné a musí byť zrušené čo najskôr. Mám na mysli rozhodnutie Spojených štátov nespolupracovať s Medzinárodným trestným súdom v Haagu. Americký Kongres sa dokonca mesiac po vytvorení Medzinárodného trestného súdu v júli 2002 pomstil schválením zákona o ochrane príslušníkov americkej armády. Čo presne sa v zákone uvádza? Zákon zakazuje americkým inštitúciám a občanom, aby spolupracovali s Medzinárodným trestným súdom a aby mu poskytovali informácie. Zaväzuje Američanov k získaniu medzinárodnej záruky imunity pred vstupom do operácií Organizácie Spojených národov, čiže znemožňuje ich trestné stíhanie. Umožňuje trestanie krajín za spoluprácu s Medzinárodným trestným súdom a USA ich skutočne aj trestajú. Najviac rozruchu v mojej krajine, Holandsku, spôsobila časť zákona, ktorá poskytuje prezidentovi Spojených štátov všetky potrebné prostriedky - možnosť využiť všetky potrebné prostriedky - na vybavenie prepustenia akéhokoľvek občana Spojených štátov zadržiavaného Medzinárodným trestným súdom. Z tohto dôvodu je uvedený zákon v Holandsku známy ako "Zákon o invázii do Haagu". Mohli by sme o tom rozprávať množstvo vtipov a aj sme si ich hovorili, a nie neprávom. Mohlo by to však viesť k podceneniu problému. Tento zákon bol mimoriadne antagonistickou a veľmi príznačnou reakciou prezidenta Busha na vytvorenie Medzinárodného trestného súdu. Teraz potrebujeme rovnako príznačnú, a dúfam, že aj veľmi priateľskú, reakciu prezidenta Obamu. Naliehavo ho žiadam o zrušenie tohto zákona a o spoluprácu s Medzinárodným trestným súdom a vyzývam Komisiu a Radu, aby ho na túto vec upozornili na stretnutí, ktoré sa bude konať budúci týždeň. Jiří Maštálka v mene skupiny GUE/NGL. - (CS) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, s veľkým záujmom som sa zoznámil s prerokovávanou správou a musím úprimne povedať, že vo mne vyvolala určité rozpaky. Správa je členená do 61 bodov, je vyčerpávajúca, ale, povedal by som, veľmi neprehľadná. Úplne sa v nej strácajú alebo dokonca chýbajú otázky, ktoré najviac hýbu európskou a českou verejnosťou. Chýba mi jednoznačné stanovisko k súčasnej globálnej hospodárskej kríze a postupu Európskej únie a Spojených štátov. Chýba mi postoj k vojne, ktorú veľmi neúspešne vedú niektoré štáty Európskej únie po boku Spojených štátov v Afganistane. Tento postoj je v správe nezodpovedne opatrný. Čo znamená výzva "predložiť novú strategickú koncepciu"? Alebo tvrdiť, že "vítame nomináciu Richarda Holbrooka ako jediného osobitného vyslanca pre oblasť Pakistanu a Afganistanu" je v správe tohto typu veľmi nevhodné a je to obyčajný prejav vzájomnej podpory skupinky politikov, ktorí sa podieľali na rozhodnutí o bombardovaní Juhoslávie pred 10 rokmi. A jasné stanovisko k plánovanej výstavbe prvkov Národnej protiraketovej obrany Spojených štátov v strednej Európe, ktorá sa, mimochodom, stala jablkom sváru v medzinárodných vzťahoch a štartuje program zbrojenia v kozme, tu úplne chýba. Aj keď je v správe zrejmý posun od politiky dvojakého metra vo vzťahu k východnej Európe a väčší dôraz na medzinárodné právo, celkovo správa vyzerá ako obhajovací spis vysokého predstaviteľa Európskej únie Javiera Solanu. Všetko sa robilo dobre, zásadné zmeny nie sú potrebné. Materiál obsahuje výzvy a návrh na vytvorenie dvoch nových spoločných orgánov EU - USA. Domnievam sa, že nabudúce by sa nemali plénu Európskeho parlamentu predkladať takéto literárne výtvory. Namiesto toho potrebujeme uznesenie, ako postupovať v zásadných otázkach, ktoré dnes hýbu svetom. Bastiaan Belder Vážený pán predsedajúci, rovnako ako vy cítim atmosféru, ktorou je preniknutá správa pána Millána Mona v otázke zásadného významu dobrých transatlantických vzťahov pre Európsku úniu. Oprávnene sa odvoláva na skutočne spoločné politické a sociálne hodnoty. Zároveň s touto pochvalou mám aj určité kritické pripomienky. Považujem za hanebné, že spravodajca iba mimochodom, v odseku 35, odporúča spoločný transatlantický prístup k Číne. Nie sú tam žiadne konkrétne návrhy, a to v tejto dobe celosvetovej krízy a blížiacej sa schôdzky G20 v Londýne, kde sa všetky pohľady budú upierať na finančné rezervy a moc Pekingu. Je pravdou, že v odseku 47 spravodajca zdôrazňuje spoločné transatlantické obchodné záujmy, ako je posilnenie práva duševného vlastníctva. Pán Millán Mon, a čo Čína ako spoločná oblasť obáv? Moja druhá pripomienka sa týka zasadenia do perspektívy multilateralizmu; myšlienky, ktorej sa v tomto Parlamente venujeme tak často. Iba Spojené štáty sú na základe svojej politickej vôle a vojenskej sily ochotné a schopné zabezpečiť celosvetovú stabilitu a bezpečnosť. Urobme si rýchle porovnanie s Európou. Úlohou Európy je jednoducho iba podporovať Washington, zodpovedne a spoľahlivo. Podľa mňa je to tá skutočná transatlantická spolupráca, keďže Spojené štáty síce potrebujú Európu, ale musíme si uvedomiť, že Európa potrebuje Američanov oveľa viac než oni potrebujú nás. Prijmime túto skutočnosť. Jana Bobošíková (CS) Vážené dámy a páni, blahoželám kolegovi Millánovi Monovi k užitočnej a inšpiratívnej správe o stave transatlantických vzťahov. Vzhľadom na to, že na podrobnú analýzu tu nie je časový priestor, dovoľte aspoň niekoľko poznámok. Po prvé v texte uznesenia v bode B by sa nemalo tak jednoznačne uvádzať, že Lisabonská zmluva nadobudne platnosť. To totiž ešte nevieme. Po druhé v častiach, kde sa správne hovorí o potrebe reformovať medzinárodný finančný systém, Svetovú banku a Medzinárodný menový fond, chýba požiadavka reformovať a tvrdo kontrolovať ratingové agentúry. Tie totiž dávali bankám a poisťovniam najvyššie možné kladné ohodnotenia, tzv. Triple A, aj vo chvíľach, keď boli plné toxických aktív, de facto krachovali a ich vedenie si pritom vyplácalo miliardy. Po tretie v bode 24 sa hovorí o správe amerického výboru 16 spravodajských služieb o globálnych trendoch do roku 2025. Mimochodom, podobné analýzy vypracovali aj v Rusku a Číne. Správa ale neberie tieto analýzy dostatočne na vedomie. Čína si beztak zasluhuje väčšiu pozornosť. Upozorňujem, že podľa Financial Times z minulého týždňa sú najväčšie tri banky na svete, merané trhovou kapitalizáciou, práve čínske. HDP Číny dobieha HDP USA. Tomu by mala Európska únia prispôsobiť svoje kroky. A po štvrté v bodoch 31 a 32 je rad správnych plánov voči Rusku. Hovorí sa o nutnosti konštruktívnej spolupráce, ale už v bode 33 sa Európska únia a Spojené štáty vyzývajú na vypracovanie spoločnej stratégie pre šesť krajín bývalého Sovietskeho zväzu, kde sa veľa hovorí rusky a žijú tam tiež Rusi. Dámy a páni, táto stratégia sa má podľa správy realizovať bez Ruskej federácie. Pokiaľ áno, obávam sa, že nejde o konštruktívnu spoluprácu, ale, bohužiaľ, o zárodok množstva konfliktov, a to dúfam nechceme. Elmar Brok (DE) Vážený pán predsedajúci, pani komisárka, pán úradujúci predseda Rady, dámy a páni, Európska únia a jej členské štáty a Spojené štáty americké sú silami slobody a demokracie. Vážia si tieto hodnoty viac než takmer ktorýkoľvek zo spoločenstva štátov na tejto planéte. Spojené štáty počas posledných volieb opäť ukázali, že majú schopnosť obnovy a oživenia v tomto procese, založenom na hodnotách a demokracii. V tomto globálnom poriadku, ako opäť ukázala úverová kríza, je prvoradé, aby sme my, Európania, užšie spolupracovali s Američanmi a zladili svoje záujmy, pretože iba vtedy môžeme určovať normy a prehlbovať vzťahy medzi našimi štátmi. Preto považujem správu pána Millána Mona za mimoriadne dôležitú v tejto kritickej situácii. Musíme sa snažiť presadiť Transatlantickú hospodársku radu a realizovať politiku, ktorá odstráni necolné obchodné prekážky, aby sme tak mohli zabezpečiť zladenie našich záujmov, vytvorenie transatlantického trhu a tým aj neustále prehlbovanie politických vzťahov. Musíme si uvedomiť, že sa to podarí, iba ak sa do toho zapoja parlamenty, pretože väčšina nariadení sa dá primerane prijať iba prostredníctvom parlamentov, a že tento proces a návrhy v súvislosti s Transatlantickým dialógom zákonodarcov a transatlantickým zhromaždením majú zásadný význam. Okrem toho rozhodujúci význam má fakt, že dnes pripravujeme dlhodobé stratégie, že sme v situácii, keď pripravujeme spoločné plány a že obe strany vedia, aké budú naše spoločné záujmy o 10 alebo 20 rokov, takže na nich môžeme založiť svoju praktickú politiku. Verím tiež, že toto poskytne českému predsedníctvu východiskový bod na zdôraznenie týchto faktov na schôdzke s Američanmi 5. apríla, aby sme mohli dosiahnuť pevnejšie prepojenie našich spoločných záujmov. Ešte posledná poznámka: toto všetko bude fungovať, iba ak bude Európska únia silnejším a solídnejším partnerom, ak bude mať niečo ako Lisabonskú zmluvu a ak získa slobodu konania v zahraničnej politike. Preto by som tiež chcel požiadať, aby sme v tejto chvíli chránili naše záujmy a aby sme nezabúdali, že musíme podniknúť tieto kroky, aby sme mohli so Spojenými štátmi americkými uzavrieť skutočné partnerstvo na základe zhody. Erika Mann - Vážený pán predsedajúci, chcela by som povedať pár slov o našich hospodárskych vzťahoch. Rada by som poďakovala svojmu kolegovi pánovi Millánovi Monovi za jeho skvelú správu. Musíme si pripomínať, čo vlastne chceme dosiahnuť. Mám na mysli to, že práve Európsky parlament, s oveľa neskoršou podporou Rady a Komisie, prišiel s myšlienkou vybudovania pevnejších hospodárskych vzťahov a vytvorenia transatlantického trhu. Po tejto myšlienke transatlantického trhu nasledovala Transatlantická hospodárska rada (TEC). Každá z týchto iniciatív môže prežiť, iba ak má silnú podporu z oboch strán. Nová vláda v Spojených štátoch neznamená automaticky, že budeme mať silnú podporu pre hospodársku radu, pretože čelíme obrovskej hospodárskej a finančnej kríze. Preto naliehavo žiadam Komisiu a Radu, aby zabezpečili, že Transatlantická hospodárska rada dostane všetku potrebnú podporu, pretože to nie je automaticky zaručené. Rada by som vám pripomenula tri otázky, ktoré sú veľmi dôležité a ktoré musíme nejako vyriešiť. Prvou je otázka obchodných sporov. Táto problematika je veľmi široká, ale ja by som sa chcela sústrediť na jednu dôležitú záležitosť, a to prípad Airbus - Boeing, ktorý bol predložený Svetovej obchodnej organizácii (WTO) a neustále sa odsúva. Naliehavo žiadam, aby sa našlo riešenie. Nie je to záležitosť pre TEC, ale musíme nájsť riešenie čo najskôr, inak budeme mať problémy v dôležitom odvetví. Mojou druhou požiadavkou je, aby ste zabezpečili, že nakoniec budeme mať plán a že nám bude jasné, o akých okruhoch problémov má rokovať TEC. Žiadali sme o to už veľakrát. Viem, že Rada na tom pracuje, ale zatiaľ sme nijako významne nepokročili. Radi by sme čo najskôr mali na oboch stranách vypočutie o bezpečnosti kontajnerov. Dohodli sme sa o tom na našom poslednom stretnutí TEC, ale bude treba pokračovať. Mojím posledným bodom je: zabezpečte, aby ste pri energeticky náročných odvetviach upozornili TEC na myšlienku spoločného stanovenia referenčných hodnôt. To je jediný spôsob, ako vyriešiť problémy energeticky náročných odvetví. Anneli Jäätteenmäki - Vážený pán predsedajúci, na budúci týždeň pricestuje prezident Spojených štátov Barack Obama do Európy na svoju prvú zámorskú návštevu, aby ukázal svoju oddanosť transatlantickej aliancii a dialógu. Svojím zvolením za prezidenta priniesol nádej a zmenu nielen Spojeným štátom, ale aj celému svetu a tiež Európe. Je nevyhnutné, aby EÚ vytvorila komunikačné siete na udržanie intenzívneho dialógu so Spojenými štátmi o mnohých otázkach, ako je konflikt na Blízkom východe, hospodárska kríza a zmena klímy. Tieto problémy sú globálne a preto o nich treba diskutovať v rámci medzinárodnej spolupráce Spojených štátov, Európskej únie, európskych štátov, Číny, Indie a všetkých štátov sveta. Bogusław Rogalski - (PL) Vážený pán predsedajúci, prezidentské voľby v Spojených štátoch priniesli novú éru v histórii vzťahov s touto krajinou a novú éru v krajine samotnej. Dúfam, že pre Spojené štáty to bude evolučná zmena a nie revolučná. Som však plný obáv zo zvláštnych, silnejúcich vzťahov medzi Spojenými štátmi a Ruskom na úkor medzinárodných dohôd uzavretých s niektorými krajinami v Európe, ako sú Poľsko alebo Česká republika, napríklad o výstavbe protiraketového štítu, kde Spojené štáty ustupujú od predchádzajúcich záväzkov voči týmto krajinám. Spomeňme si aj na víza, ktoré Spojené štáty stále vyžadujú vo vzťahu k niektorým členským štátom. To by sa nemalo diať v transatlantických vzťahoch medzi EÚ a USA. Posilňovanie transatlantickej spolupráce musí byť otázkou mimoriadneho významu v boji proti terorizmu, ktorý musí byť predovšetkým založený na rešpektovaní medzinárodného práva. Ako Barack Obama povedal: "Žiaden národ, akokoľvek veľký alebo silný, nemôže čeliť takýmto výzvam osamotene". Pripomeňme si to aj v tomto Parlamente, keďže sa mi často zdá, že si myslíme, že Európska únia bude schopná čeliť tomuto globálnemu problému sama. Zbigniew Zaleski - (PL) Vážený pán predsedajúci, náš kolega pán Millán Mon a aj pani komisárka a pán minister predložili možné riešenia, stratégie a ciele, ktoré by nás mali viesť v našej spolupráci s Amerikou. Rád by som sa vrátil k inej myšlienke a podelil sa s vami o ňu. Myslím si, že volebné heslo Baracka Obamu "Potrebujeme zmenu" sa týka aj nás, Európanov. Myslím na zmenu nášho prístupu k USA. Na jednej strane obdivujeme bohatstvo, hospodárstvo, vedu, film, hudbu a slobodu spoločnosti, ktorá je historicky mladá. Na druhej strane je tu nechuť a dokonca nepriateľstvo, najmä zo strany mnohých ľavicových poslancov, voči americkej politike, americkej religiozite a americkému kapitalizmu. Paradoxne je Rusko stále priateľom bez ohľadu na to, čo robí, vrátane najhorších útokov, ako sú napríklad vraždy novinárov. Amerika je pritom partner navlečený do odevu nepriateľa; nepriateľa, ktorý popravde pomohol oslobodiť Európu od nacistov a ktorý nebol povinný prinášať takéto obete, ale urobil to z vlastnej vôle. Je vnímaná ako nepriateľ, ktorý pomohol znovu vybudovať Európu, ale napriek tomu si nezaslúži postavenie stáleho koaličného partnera. Preto hovorím o primeraných normách a hodnoteniach založených na zdravom rozume a nie iba na jedinej správnej a spravodlivej ideológii, ako keby to bola ozvena znejúca z Moskvy. Čo je v USA zlé a nesprávne, treba primerane posúdiť, ale čo je dobré a mohlo by nám to pomôcť dosiahnuť ciele EÚ, treba privítať. Spolupráca musí byť založená na realite a zároveň na stálej ochote riešiť problémy spoločne. Mnoho vyhlásení, potlesku, pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, ako aj celých uznesení, ktoré za posledné štyri roky navrhla ľavica a ktorých som mal tú možnosť byť svedkom, bolo často sprevádzaných negatívnym, zovšeobecňujúcim prístupom, nie vždy založeným na faktoch. Dovoľte mi ešte poslednú vetu, pán predsedajúci. Barack Obama sa stal prezidentom iba na základe vôle národa; národa, s ktorým sa oplatí spolupracovať; národa, ktorý chráni hodnoty dôležité aj pre nás. Libor Rouček (CS) Vážené dámy a páni, Európa a Spojené štáty stoja pred celým radom globálnych problémov a globálnych úloh. Finančná a hospodárska kríza, problémy globálneho otepľovania, problémy terorizmu, šírenia jadrových zbraní, nevyriešené problémy a konflikty na Blízkom východe, v Iraku, v Afganistane a mnoho ďalších problémov. Európska únia ani Spojené štáty žiaden z týchto problémov nevyriešia bez spolupráce, ktorá je tu nutná. Strategická spolupráca, strategické partnerstvo tak, ako tu už o tom bola reč. Partnerstvo založené na spoločných hodnotách slobody, ľudských a občianskych práv, demokracie; hodnotách, ktoré sa za posledných 60 rokov osvedčili. S príchodom novej administratívy v Spojených štátoch prichádza obrovská vôľa spolupracovať. Niekoľkí z nás mali pred niekoľkými týždňami možnosť navštíviť Washington, hovoriť nielen s námestníkmi na ministerstve zahraničných vecí, ale aj s našimi kolegami v Kongrese, v Senáte, v najrôznejších vedeckých inštitúciách. Je tu vôľa spolupracovať, robiť veci spoločne, riešiť veci spoločne. Takže aj ja by som sa chcel pripojiť k výzve, aby sme my tu, v Európskom parlamente, nadviazali oveľa užšiu a intenzívnejšiu spoluprácu s našimi americkými kolegami. Strategická spolupráca Európy a Spojených štátov by sa ale nemala obracať proti tretím krajinám; proti našim partnerom, akými sú Rusko alebo Čína. Napríklad problémy odzbrojovania, kontroly jadrových zbraní nie je možné vyriešiť bez spolupráce s Ruskom. Preto ja napríklad vítam obnovenie rozhovorov o zmluve START, preto vítam diskusiu s našimi ruskými partnermi aj v otázkach americkej protiraketovej obrany v Európe. Toto všetko je dôležité. Na záver by som chcel popriať českému predsedníctvu úspech na nadchádzajúcom summite v Prahe a pánovi Millánovi Monovi poďakovať za túto správu. Ignasi Guardans Cambó - (ES) Vážený pán predsedajúci, pán Gordon Brown nedávno povedal v prejave v Spojených štátoch, vo Washingtone, ako prvý európsky líder, ktorý rečnil v tomto hlavnom meste, že nejestvuje v politickej pamäti doba, keď by Európa bola tak priaznivo naklonená Spojeným štátom. To je rozhodne pravda. V našej spoločnosti ako celku ešte nikdy nevládol taký kladný postoj k Amerike a k Američanom a zjavne ani medzi celými našimi politickými, kultúrnymi a spoločenskými elitami. Mali by sme túto skutočnosť využiť. Toto je spoločný pocit, ktorý presahuje osobné sympatie voči novej vláde a ktorý sa spája so širokým spoločným programom, na ktorom môžeme pracovať a ktorý je tu a je dobre objasnený v správe, o ktorej máme zajtra hlasovať. Je však tiež veľmi dôležité uvedomiť si fakt, že aj keď máme mnoho vecí spoločných, naše záujmy nie sú vždy totožné. Preto v určitých oblastiach, aj keď sme priatelia, ktorí sa teraz rozprávajú tvárou v tvár, pozerajúc si z očí do očí, schopní spolupracovať, sú určité oblasti, v ktorých budeme mať naďalej odlišné názory. To platí najmä preto, že spoločnosti, ktorým slúžime, sú odlišné a hovorím konkrétne o hospodárskych a obchodných sférach. Tu sú nevyriešené problémy, ktoré bude treba riešiť čo najlepšou spoluprácou, ale bez toho, aby sme zabúdali na pozíciu každej zo strán. V tejto súvislosti musí byť Európska únia sebakritická v otázke, čo by mala urobiť a čo by mala zlepšiť, aby bola dôveryhodná. Vieme, že keď sa prijme Lisabonská zmluva, budeme mať prehľadnejšie nástroje a potom budeme schopní ich uplatňovať. Hneď teraz si však musíme uvedomiť, že ak si chceme zaslúžiť rešpekt a objaviť sa na radare Spojených štátov, musíme zreformovať aj svoj spôsob fungovania. James Elles - Vážený pán predsedajúci, myslím si, že správa, ktorú máme pred sebou, je veľmi dôležitá, keďže náš spravodajca pán Francisco Millán Mon bol schopný ju priniesť z Výboru pre zahraničné veci schválenú takmer jednomyseľne. To som v minulosti nezažil: všetky skupiny sa skutočne spájajú v predvádzaní toho, že sú za pevnejšie transatlantické partnerstvo. Naozaj som zaregistroval, že v tejto správe to teraz prvýkrát nazývame najstrategickejším partnerstvom, aké máme. Máme mnoho iných, ale toto je to kľúčové pre nás v Európskej únii. Ako už bolo uvedené predtým, je tu nový tón, ale ja zároveň cítim, že je tu aj tón z Ameriky skúmajúci, čo môže Európa urobiť, aby sa stala partnerom v globálnom systéme, a že musíme premýšľať, čím budeme schopní prispieť k tomuto procesu. Pani komisárka, domnievam sa, že stredobodom tejto rozpravy ste boli vy, svojimi výrokmi, že očakávame strategickejší dialóg, schopnosť sledovať dlhodobé trendy, ako to robí správa Národnej spravodajskej rady (NIC) 2025, aby sme boli schopní pozerať sa ďalej dopredu a vidieť, že môžeme mať spoločné analýzy a následne podnikať spoločné kroky. Mám podozrenie, že si to bude vyžadovať určitý vývoj v rámci Európskej únie, možno našu podporu v rozpočte na rok 2010, aby sme boli schopní sformulovať svoje dlhodobé myslenie. Dlhodobého myslenia je totiž veľmi málo, či už v Komisii alebo, samozrejme, aj v našom Parlamente; myslenia o dlhodobých trendoch, aké sa nachádza v správe NIC. Budeme musieť pritom nájsť spôsob, ako vytvoriť rovnocennejšie podmienky na zapojenie Európanov a Američanov do týchto diskusií. V uplynulých piatich rokoch sme v Bruseli videli obrovský príliv amerických mozgových trustov, ktoré nám radili, čo by sme mali robiť v konkrétnych oblastiach politiky. Je však veľmi málo Európanov vo Washingtone, ktorí by boli schopní Američanom tlmočiť, aké myšlienky ovplyvňujú európsku politiku. Musíme sa na to sústrediť, aby sme na vytvorenie takéhoto vplyvu zabezpečili primerané rozpočtové prostriedky. Tak získame rovnocenný prístup a podporu
{'language': 'sk'}