Годишен доклад за 2007 г. относно главните аспекти и основните решения в ОВППС - Европейска стратегия за сигурност и ЕПСО - Ролята на НАТО в архитектурата на сигурността на ЕС (разискване) Председател Следващата точка е общото разискване относно: доклад на Jacek Saryusz-Wolski, от името на Комисията по външните работи, годишния доклад за 2007 г. относно главните аспекти и основните решения в областта на общата външна политика и политиката на сигурност (ОВППС), представен на Европейския парламент в изпълнение на точка Ж, параграф 43 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г.; доклад на Karl von Wogau, от името на Комисията по външните работи, относно Европейската стратегия за сигурност и Европейската политика за сигурност и отбрана (ЕПСО); доклад на Ari Vatanen, от името на Комисията по външни работи, относно ролята на НАТО в архитектурата на сигурността на ЕС. Госпожи и господа, докладчикът ни отправи съвсем основателна молба - ако не проявявате интерес към нашите разисквания и от уважение към нашата работа, моля тихо да напуснете залата. Jacek Saryusz-Wolski Благодаря ви, гн Председател. Наистина смятам, че външната политика на Съюза заслужава внимание. Гн Председател, днес ще проведем специално разискване по три важни доклада, свързани с външната политика, сигурността и отбраната, както и с отношенията между ЕС и НАТО. Нашият годишен доклад за общата външна политика и политиката на сигурност (ОВППС) се превърна в значимо средство, чрез което Парламентът изразява стратегическата си позиция относно външната политика на ЕС. В тазгодишния ни доклад, решихме да се съсредоточим върху създаването и оформянето на политиката. Съсредоточихме се върху нуждата от установяване на истински диалог със Съвета по отношение на главните цели на общата външна политика и политиката на сигурност. Признаваме, че той е в процес на развитие, а именно, че за първи път доклад на Съвета систематично се позовава на резолюции, приети от Европейския парламент. Благодарни сме: това е истинско постижение. Въпреки това изразихме също и съжалението си, че Съветът не се ангажира с цялостен диалог във връзка с възгледите, изразени от Парламента, нито се позовава на тези резолюции в оперативните документи като съвместни действия или общи позиции. Нашите очаквания са, че годишният доклад на Съвета ще предостави възможности за установяване на диалог с Парламента, насочен към развитие на един постратегически подход към общата външна политика и политиката на сигурност. Ние отново посочихме найважните принципи в доклада си, които би следвало да са в основата на външната ни политика. Според нас ОВППС трябва да бъде подкрепена и ръководена от ценностите, които Европейския съюз и неговите държавичленки високо ценят, особено демокрацията, властта на закона, зачитането на човешкото достойнство, правата на човека и основните свободи, насърчаването на мира и ефективни двустранни отношения. Смятаме, че Европейският съюз може оказва въздействие, но само ако говори с един глас и ако разполага с подходящите средства като онези, които произтичат от Договора от Лисабон и един пощедър бюджет. Можем да предприемем ефективно действие, само ако то е легитимирано едновременно и от Европейския и националните парламенти, действащи на техните съответните нива и в съответствие с техните мандати. За да бъдем правдоподобни и да отговорим на очакванията на гражданите - и казвам това в зората на предстоящи нови парламентарни избори - за ОВППС трябва да бъдат отделени ресурси, съответстващи на нейните общи и конкретни цели. Във връзка с това изразяваме съжаление, че в предишни години бюджетът на ОВППС беше сериозно ограничен. В доклада си засягаме хоризонтални и географски аспекти. Относно хоризонталните аспекти, позволете ми само да изброя найважните, които споменаваме: първо - поддържането на човешките права и насърчаването на мира и сигурността в съседните на Европа страни и на световно равнище; второ - подкрепа за ефективните многостранни отношения и зачитането на международното право; трето - борбата срещу тероризма, четвърто - неразпространението на оръжия за масово унищожение и разоръжаването; пето - изменението на климата, енергийната сигурност и въпроси като сигурността на киберпространството. В този доклад ние сме преднамерено избирателни. Ето защо се концентрираме върху някои стратегически и приоритетни географски зони, като Западните Балкани, Близкият изток и широкият Близък изток, Южен Кавказ, Африка и Азия и очевидно отношенията със стратегическия ни партньор - САЩ, както и с Русия. Този доклад трябва да се разглежда заедно с поподробните доклади на Парламента и като тяхно допълнение. Той не би следвало да се опитва да ги дублира. Бих искал да благодаря на колегите си от различните политически групи в залата за проявеното разбиране и отличното сътрудничество. Опитахме се да засегнем повечето от важните проблеми и се надяваме, че докладът ще бъде одобрен от мнозинството в нашата залата. И накрая, обръщам се към партньорите ни от Съвета и Комисията, като бих искал да кажа, че се надяваме този повод да ни помогне да развием по-дълбок стратегически диалог между Парламента, Съвета и Комисията, което ще допринесе за подемократична легитимност на упоритата работа, която извършвате, гн Solana и гжо Ferrero-Waldner, за да има поголямо сътрудничество в нашия триъгълник. Надявам се, че ще приемете това като възможност за развитие на повече полезно взаимодействие, за утвърждаване на нашия общ глас - гласът на всичките трима участници - и предоставяне на повече демократична и парламентарна легитимност на общата ни цел, която е: външна политика; един глас; Европейски съюз. Karl von Wogau Гн Председател, Върховен представител, Комисар, този доклад следва да ни предостави възможност да отчетем колко далеч сме стигнали с политиката на сигурност и отбрана на Европейския съюз, къде се намираме в момента и каква роля трябва да изпълнява Европейския парламент в това отношение. За тази цел трябва да обърнем внимание, че към момента са проведени 22 мисии в рамките на Европейската политика на сигурност и отбрана, от които 16 са с граждански характер и само 6 - с военен. Това означава, че сериозно се набляга на гражданската страна на нещата. Този аспект, разбира се, е придружен от функционален демократичен контрол, тъй като гражданските операции на ЕПСО са финансирани от европейския бюджет и затова са контролирани от страна на Европейския парламент. Има други компоненти, които се финансират от бюджета на Европейския съюз, директно свързани с политиката на сигурност. Примерите включват изследователска дейност в областта на сигурността - 1,3 милиарда EUR за седем години; "Galileo", за която твърдим, че притежава аспекти на сигурност - 3,4 милиарда EUR; и GMES/Copernicus, един проект, за който са определени още над 1 милиард EUR. Също така сега разполагаме- това е ново развитие - със законодателство в Европейския парламент в областта на сигурността и отбраната. Приехме директива на Европейския парламент и Съвета относно прехвърляне в рамките на Общността на отбранителна техника и относно участието в търгове в сферата на сигурността и отбраната. Това е важна първа стъпка по пътя. От особена важност обаче е информацията за Европейския парламент. Във връзка с това нашата специална комисия, която има достъп и до засекретена информация, е от съществено значение, както са и редовните разисквания, които провеждаме в нея със специалния представител по тези въпроси. Бих искал да се възползвам от възможността да благодаря на Върховния представител и неговите колеги за конструктивното сътрудничество, което се осъществи. Сега ще се върна към отделните точки на този доклад. Докладът призовава Европейският съюз да определи поясно собствените си интереси в областта на сигурността. Ние винаги говорим за интересите в областта на сигурността на отделните държави, но всъщност имаме общи интереси в тази област. Защитата на гражданите ни в рамките на Съюза, както и извън него, мирът в съседните ни страни, защитата на външните ни граници, опазването на жизненоважните ни инфраструктури, енергийната сигурност, сигурността на търговските ни маршрути, сигурността на придобивките ни на световно равнище и много други неща в действителност представляват индивидуални интереси в областта на сигурността и интереси на Европейския съюз в областта на общата сигурност. Необходимо е също така да разгледаме какви в действителност са амбициите на Европейския съюз в областта на сигурността и отбраната. От проектодокладът става ясно, че ние нямаме амбицията да се превърнем в суперсила като Съединените щати. Също така е изложено съвсем ясно, че трябва да се съсредоточим върху географското обкръжение на Европейския съюз. Нашият приоритети са Балканите - основните задачи на Европейския съюз - Северна Африка, замразените конфликти в Изтока и нашия принос за решаване на конфликта в Палестина. Трябва да наблегнем категорично на тези райони. Няма как да не отбележа, че в края на френското председателство Съветът постави много амбициозни цели, а именно - получаване на възможност да се провеждат успоредно определени операции. Ако това е, което искаме, ще имаме нужда от финансиранията, за да го осъществим. Това ще включва създаването на самостоятелен и постоянен щаб в Брюксел. Това е основно и много ясно изискване от Парламента. В комисията имаше голямо мнозинство в подкрепа на този въпрос. Второ, необходимо е да не забравяме, че 27те държави-членки имат 2 милиона войници на разположение. Три процента от тези войници трябва да са на постоянно разположение на Европейския съюз. Това прави около 60 000 войници. Ето защо докладът призовава и за това Eurocorps да бъде назначен за постоянно към Европейския съюз. Този призив е насочен към шестте държави-членки, които са в състава на Eurocorps. След това правим ясни изявления за способностите, които е необходимо да развием. 27те държави-членки на Европейския съюз изразходват по 200 милиарда EUR на година за отбрана, а тези 200 милиарда EUR трябва се изразходват поразумно, отколкото в миналото. Не можем да си позволим да откриваме топлата вода 27 пъти и затова ви молим днес да гарантирате, че в бъдеще парите на Европейския съюз и на данъкоплатците, които се изразходват за отбрана, ще се бъдат изразходвани по-разумно, отколкото преди. Благодаря ви много. Ari Vatanen Гн Председател, преди 70 години, гн Chamberlain се върна от Мюнхен, размахвайки парче хартия с думите "мир за нашето време". Е, знаем колко грешеше той; знаем също, че самозалъгването е гибелен заместител на реализма. Днес трябва да бъдем болезнено откровени по този въпрос. ЕС имаше изключителен успех в изграждането на мир. Събитията от Втората световна война бяха причината за създаването на ЕС. Много съм щастлив, че гн Solana е тук днес, защото най-накрая се сдобихме с телефонния номер за ЕС. Гн Solana има този номер, който гн Кисинджър поиска преди години. Но какви средства даваме ние - държавите-членки и политиците - на гн Solana? Това е въпросът. Понастоящем сме във финансова криза, която не е паднала от небето. До голяма степен сами я предизвикахме. Говорим за "токсичните" активи на банките и как да ги почистим. Вероятно сега е моментът да попитам: какво представляват "токсичните" активи и какви са пречките за изграждането на мир от наша страна, нашата причина за съществуване? Трябва да продължим напред - ЕС трябва да продължи със своето изграждане на мир. Светът около нас се променя толкова бързо. Най-сериозната пречка е, че просто не сме далновидни. Ние сме политици, които живеят ден за ден и са с ограничен поглед върху нещата. Неподвижността е големият ни проблем. Светът около нас се променя побързо, отколкото можем да реагираме. Какъв е резултатът от неефективната и отслабваща политика на сигурност? Човешко страдание, мъртви тела, осакатени хора и жестокости. Дори ако тези хора не гласуват за нас, ние трябва да се погрижим за тях, защото те са наши братя и сестри в човешкото семейство. На 2 април 1917 г. президентът Уилсън казва, че трайното единодушие за мир може да бъде поддържано единствено чрез партньорство на демократичните нации. Президентът Уилсън е награден с Нобелова награда, която е заслужавал много повече от Ал Гор. Ние в ЕС не осъзнаваме с какви средства разполагаме в мозаичната композиция на 27 държави. Това ни дава уникален инструмент за миротворчество. Може би някои хора не харесват французите, други не харесват германците, а вероятно някои хора не харесват дори финландците - според мен всички харесват финландците! - но когато сме заедно, 27 държави, никой не е в състояние да каже, че мрази ЕС. Точно поради тази причина, уникалният капацитет, която имаме, ни позволява да отидем на всяка кризисна точка и да бъдем лекари или съдии. Без военен капацитет обаче, без военна възможност, ние сме като куче, което лае повече, отколкото хапе. Притежаваме идеализъм, но не се снабдяваме със средствата, за да достигнем тези цели. Сега е моментът да ударим, докато желязото е горещо, или Il faut battre le fer tant qu'il est chaud [желязото се кове, докато е горещо], както казват французите. Сега гн Обама е новият президент на Съединените американски щати и той цени Европа - твърди, че ние сме важни съюзници. Какво следва да направим? Трябва да действаме заедно. Вече 94 % от европейското население е в НАТО, а само 6 % са извън нея. Защо да не я използваме поползотворно? Дължим това на хората, защото наш дълг е да облекчим човешкото страдание, това е наш дълг от етична гледна точка и представлява дългосрочен интерес за нас. Единствено следвайки стъпките на нашите предци, можем да останем верни на наследството на ЕС и да направим неизбежното немислимо - това е смисълът на миротворчеството. Javier Solana Гн Председател, благодаря ви, че ме поканихте отново на това важно разискване за ОВППС. Смятам, че се превръща в традиция това разискване да се провежда веднъж годишно и съм щастлив да участвам. Бих желал да благодаря на тримата докладчици, гн Saryusz-Wolski, гн von Wogau и на гн Vatanen за докладите им. В тях открих много неща, които съответстват на разсъжденията и действията ни. Взех си бележка за много от нещата, споменати в докладите, и силно се надявам, че с ваше съдействие те ще повлияят за промяната в нашето мислене. Говорейки днес в началото на 2009 г. в Европейския парламент, си спомням къде бяхме преди 10 години, през 1999 г. В действителност тогава започнахме да работим по ЕПСО. И когато погледна къде сме днес и правя сравнение с това къде бяхме в деня, когато започнахме работа по ЕПСО, напредъкът е наистина е голям. Всеки може да види какво е постигнато. Както беше споменато, повече от 20 граждански и военни операции се провеждат или са били проведени на всеки континент - от Европа до Азия, от Близкия изток до Африка. Хиляди европейски мъже и жени са ангажирани в тези операции, като обхватът се простира от военните до полицията, от митничари до съветници, от съдии до прокурори, много хора в различни области, които вършат добро за световната стабилност. Смятам, че това е европейският начин на действие. Един широкообхватен подход за предотвратяване и управление на кризи, голяма и разнообразна кутия с инструменти, от която можем да извадим необходимото, капацитет за бърз отговор, опит да бъдем това, което заслужаваме да бъдем, един глобален участник, както се изисква от нас от трети страни. Очевидно, ако Договорът от Лисабон се ратифицира и аз се надявам, че това ще стане, ние несъмнено ще бъдем много поефективни. Бих искал да благодаря на Парламента за подкрепата, която получихме през последните години, за доброто сътрудничество, на което аз винаги съм се радвал, с вас, представителите на гражданите на Европейския съюз. Без ангажиментът, без разбирането, без тази подкрепа, не само членовете в тази забележителна зала, но също и гражданите на Европейския съюз чрез други механизми - техните парламенти - би било много трудно да изпълняваме ролята, която се опитваме да изпълняваме с редицата операции, които имаме и с големия брой граждани на Европейския съюз, които участват в тях. ОВППС е повече от обикновен инструмент. ОВППС има отношение към нашите ценности, към вашите ценности, към ценностите на народите ни. Наистина се чувствам свързан с тези ценности, които са представени в ядрото на всичките 27 държавиۭчленки на Европейския съюз - правата на човека, принципът на правовата държава, международното право и ефективните многостранни отношения; всички тези думи и концепции вероятно са градивна презентация на това, което сме. Но ОВППС спомага също за оформяне на международното сътрудничество между държавитечленки на Европейския съюз. Като работим заедно, като си сътрудничим, ние определяме кои сме. Така че ОВППС е също и начин, по който Европейският съюз продължава да се отъждествява всеки ден. Мисля, че това, което казах, ще срещне съгласие от страна на председателя на Комисията по външни работи. Ето какво правим в действителност и с какво сме ангажирани: ценности, действие и същевременно изграждането на Европейския съюз. Ние действаме заради онова, което сме, а това кои сме се оформя от действията ни. Смятам, че това е важна концепция, която не трябва да забравяме. Стратегията за сигурност от 2003 г. беше основен документ, който ни позволи да начертаем пътя занапред. Трите доклада споменават този документ. Както знаете, ние го обновихме в сътрудничество с Комисията и Парламента през 2008 г. Този документ не заменя документа от 2003 г., но определено го утвърждава и осъвременява, включвайки заплахите и предизвикателствата, с които се изправяме в света, в който живеем днес, от изменението на климата до тероризма, от енергийната сигурност до пиратството. Позволете ми да кажа няколко думи за пиратството, което има връзка с нашата най-стара операция - Atalanta. Искам да подчертая, че това е първият път, когато ЕПСО се ангажира с морска операция. Този род операция е голяма стъпка напред, голяма стъпка в правилната посока. Тази морска операция срещу пиратството е проведена от европейския щаб на операцията в Обединеното кралство. Тя включва значителен брой държави и значителен брой трети страни искат да се присъединят към нея. Днес обядвах с министъра на външните работи на Швейцария и те искат да участват в тази операция, защото споделят загрижеността ни относно пиратството. Това е много важно. Вероятно мислите и аз съм съгласен с вас, че тази морска операция е много важна, но и проблемите на брега трябва да бъдат решени, също както тези в морето. Нека да кажа две думи за структурите - вътрешните структури, свързани с ЕПСО. Както знаете, през последния месец на френското председателство работихме върху документ, който да реорганизира и уреди нещо особено важно за мен. Опитвах се да го направя от самото начало и сега имаме подкрепата да го изпълним, а именно - да развием капацитет за стратегическо планиране, която в същото време е едновременно гражданска и военна. Това е съвременният подход за управление на кризи. Смятам, че сме относително нови в тези дейности и поради това можем да бъдем дори поефективни, погъвкави и поумели да се приспособяваме към нови ситуации от останалите. И затова смятам, че това, което правим - разполагайки с военно и цивилно сътрудничество на ниво стратегическо планиране - е много важно. Трябва да кажа и се надявам, че ще се съгласите с мен, че конфликтите днес не могат да се решат само военни действия. Гражданските действия са невъзможни без сигурна заобикаляща среда. Това е равновесието, което трябва да намерим и това е, което виждаме навсякъде - в Близкия изток, в Афганистан, накъдето и да се обърнем. Това е много важна концепция за симбиоза между политическите и гражданските, политическите и аспектите на сигурност в нашия живот. Както много красноречиво беше казано от тримата докладчици, имаме нужда от капацитет. Без такъв имаме единствено документи, а само с документи не се разрешават конфликти. Това беше силно подчертано от Европейския съвет през декември и бих искал да благодаря на тримата докладчици за изясняването на тази точка. Понякога имаме проблеми със сформирането на сили и това е особено важно да се знае. Без по-бързо сформиране на сили - били те полицейски, прокурорски или военни - ще бъде много трудно да действаме съобразно ритъма и скоростта, които се изискват в управлението на криза. Нека кажа няколко думи за отношенията между НАТО и Европейския съюз, защото те са засегнати в доклада на гн Vatanen. Както знаете, имаме рамка за сътрудничество, която наричаме "Берлин плюс”. Въпреки това, не всички операции, които провеждаме от името на Европейския съюз попадат в тази програма за сътрудничество със Северноатлантическия алианс. Все още имаме проблеми, както знаете, защото тези отношения не успяха да превъзмогнат някои от трудностите, които имаме в действителното сътрудничество в операциите с НАТО, попадащи извън рамките на "Берлин Плюс”. Имаме проблеми в Косово, които все още не са разрешени, имаме проблеми и в Афганистан. Много силно се надявам, че на подготвителната среща с НАТО на високо равнище, ще успеем да разрешим тези проблеми. Позволете ми да кажа няколко думи и за Афганистан. Без никакво съмнение, това ще бъде един от най-трудните въпроси, който ни предстои през 2009г. Видяхте позицията на президента Обама относно този театър - Афганистан-Пакистан - и назначаването на специален представител. Ние трябва да действаме и то по разумен начин. Ще бъде необходим по-голям ангажимент. Това не означава обезателно военен ангажимент, но трябва да се ангажираме по-ефективно и координирано помежду си и с останалите - Съединените Щати, международната общност в голям мащаб, ООН. Имах възможността да се срещна няколко пъти с Richard Holbrooke и с генерал Petraeus. През следващите седмици ще преразгледаме тази идея и ще бъде чудесно, ако дотогава имаме готовност да отговорим по един конструктивен начин на този много важен проблем, с който сме ангажирани, с който е ангажиран Европейския съюз, ангажирани са и страните-членки и смятам, че трябва да поддържаме този ангажимент. Можем да говорим с часове по много въпроси - енергетиката, ограничаването на разпространението на оръжие, само го назовете, но мисля, че важното е да имаме това основно споразумение в трите доклада, които бяха представени днес относно това какво сме направили през последния период от време. Бих искал да завърша и да ви благодаря много за съдействието. Моите благодарности за онези, които работят с мен по-интензивно по някои от конкретните досиета, с които сме ангажирани. Както вече казах, мисля, че начинът, по който играем на международната арена от името на Европейския съюз също ще определи кои сме. На този етап е много важно да се справим по-добре, защото искаме да бъдем по-добри. Benita Ferrero-Waldner Гн Председател, оценявам възможността отново да участвам в това широкообхватно разискване относно въпросите на външната политика и политиката на сигурността. Позволете ми да благодаря на авторите на трите доклада, които са в основата на днешното разискване. Бих искала да заявя, че сътрудниците на Javier Solana и моите сътрудници работиха много добре съвместно върху доклада за Европейската стратегия за сигурност (ЕСС) и смятам, че резултатът е показателен. Докладът отразява добре новите предизвикателства, пред които се изправя ЕС, и предлага широко определение на сигурността. Нека първо кажа няколко думи за общата външна политика и политиката на сигурност (ОВППС). Докладите, които са пред нас днес и докладът за Европейската стратегия за сигурност, всички заключват, че Европейския съюз може да направи нещата различни, ако всички работят заедно, за да гарантират, че разполагаме с напълно последователна политика - такава, която обхваща ОВППС, общностното измерение и, разбира се, действията на държавите-членки. Не само трябва да говорим с един глас, но и да действаме заедно по един последователен и координиран начин. За тази цел се изисква да направим найподходящото съчетание от инструменти за политика на ЕС, като от операциите на ЕПСО до предотвратяването на конфликти и мерките за действие в кризисни ситуации с помощта на Инструмента за стабилност, помощ за развитие, хуманитарната помощ или инструментите за демокрация и правата на човека. Нека дам няколко примера - Афганистан, Грузия, Косово и Чад могат да ни покажат как да приложим това на практика. В Афганистан определихме важно място за реформата в сектора на сигурността и управлението в рамките на цялостната ни стратегия за подпомагане. От 2007 г. Комисията предприе нова програма, реформираща сектора на правосъдието. Във връзка с изработването на политики, мисията EUPOL на Съвета извършва наставничество и наземно обучение, а Комисията подкрепя афганистанската национална полиция чрез Доверителния фонд за Афганистан (LOTFA). Комисията е и главният ковчежник за оперативните разходи на афганистанската полиция - над 200 милиона EUR от 2002 г. до днес. В Грузия от ЕС се осигурява допълнителна финансова подкрепа след конфликта. До момента общо 120 милиона EUR - от пакет с 500 милиона EUR за периода 2008 г. до 2010 г. - е предоставен от правителството. Тази изключителна помощ на ЕС е допринесла за предотвратяване на сериозна хуманитарна криза. В Косово Комисията изпълни своята роля в навременното екипиране и снабдяване с персонал на мисията EULEX. В допълнение на съществуващото подпомагане, тази година ще подготвим проучване, което трябва да идентифицира средствата за засилване на политическото и социалноикономическо развитие на Косово и неговият напредък към интегриране в Европейския съюз. В Чад изплатихме общо 311 милиона EUR по десетия Европейски фонд за развитие. Там целта ни е да допринесем за намаляване на бедността и да подпомогнем икономическото развитие. Нашите приоритети са доброто управление, включително съдебната система и полицията, инфраструктурата и развитието на селските райони. Освен това подпомагаме обучението на 850 чадски полицаи от мисията MINURCAT на ООН чрез Инструмента за стабилност с 10 милиона EUR. Също така спомагаме за улесняване на доброволното завръщане на чадските вътрешно разселени лица и бежанците и предоставяме 30 милиона EUR за хуманитарно подпомагане. Смятам, че това е правилния подход и той трябва да бъде следван систематично всеки път, когато ЕС се изправя пред нова криза. Тази гъвкавост на нашето съчетание от политики е подчертана в доклада за Европейската стратегия за сигурност от миналия декември и е засегната в трите доклада, които имаме пред нас. В доклада за ЕСС с право е казано, че връзките между вътрешните и външни политики на ЕС са станали поясно изразени, което е от съществена важност, при обсъждане на въпроси като енергийната сигурност и изменението на климата или фокуса върху причинно-следствената връзка между сигурността и развитието и признаването на значението на дългосрочното намаляване на бедността като средство за намаляване на заплахите за сигурността. Докладът признава нуждата от подобра комуникация с нашите граждани във всички аспекти на сигурност, които са от особена важност за тях, така че да можем да поддържаме подкрепата за световния ни ангажимент и подчертава, че всичко, направено от страна на ЕС в сферата на сигурността е въз основа на ценностите и принципите ни има връзка с целите на ООН. Трябва да продължим да предаваме това послание на хората, включително и по въпроси като тероризма, като трябва да кажем, че е сериозно основано на зачитането на правата на човека и международното право. Признаваме също ролята на гражданското общество и неправителствените организации и на жените в изграждането на мира, като по този начин следваме един истински европейски подход. Със задоволство установих, че доклада на Европейския парламент за ЕСС подчертава нуждата от понататъшно изпълнение на резолюции 1325 и 1820 на Съвета на сигурност на ООН относно жените и конфликтите. По въпроса за енергетиката, газовата криза, която порази ЕС тази година, имаше непознат досега ефект. Що се отнася до енергийната сигурност, ясно е, че имаме какво да научим. Например нуждата от функциониращ вътрешен енергиен пазар на ЕС, от проекти са взаимосвързаност и инфраструктура, от развитието на механизми за управление на кризи на доставките и от силна външна енергийна политика на ЕС сега е ясна и ние поддържаме този широк подход. Докладът призовава за поголяма роля на Европейския съюз в съседните за него страни, но сега няма да говоря за това. Нашите отношения с Русия, които напоследък бяха подложени на изпитание, изпълняват значима роля и имат сериозно влияние върху сигурността. Трансатлантическата връзка продължава да е от основно значение за общата сигурност и скоро ще работим с президента Обама по приоритетни въпроси в това отношение. Нека завърша с няколко думи за конкретен елемент от приноса на Комисията за действията на ЕС в отговор на кризата, а именно - Инструмента за стабилност. Първите две години от новия инструмент бяха успешни от гледна точка както на изпълнението на бюджета, така и на оперативното качество и политическата координация със Съвета и Парламента. Дотук са вложени 220 милиона EUR за 59 акции по целия свят през 2007 г. и 2008 г., като основната част са в Африка, следвана от Азия и Близкия изток, и в допълнение Косово и Грузия. Нашите приоритети за 2009 г. със сигурност ще включват, както Javier Solana вече каза, Афганистан, Пакистан и Близкия изток. Позволете ми да кажа, че ние, с помощта на Инструмента за стабилност и в тясно сътрудничество със секретариата на Съвета, сме ангажирани с редица дейности и изпълняваме все поважна роля в осигуряването на обучение на персонала на мисията за възлагане на обществени поръчки и финансова администрация, както и за обучение във връзка с ЕПСО на гражданските групи за спешно реагиране. Обучихме 600 полицейски експерти за гражданско управление на кризисни ситуации по линия на стандартите за обучение на ООН, така че са усъвършенствани здравината, гъвкавостта и оперативната съвместимост на полицейските елементи в ЕС. Бих искала да добавя и смятам, че е това е много важен момент за Афганистан например, че имаме нужда също да се уверим, че условията за назначаване на служба на командирования личен състав от държавитечленки и наетият персонал са задоволително атрактивни, така че да привличат достатъчен брой квалифицирани кандидати за мисиите ни. Смятам, че ще трябва работим в тази посока. Това означава, че има голямо търсене на нашия принос в управлението на кризи, а очакванията към това, което може да предостави ЕС, са високи. Но ние ще се опитаме да се отзовем и да изпълним това, което тези очаквания изискват от нас. Valdis Dombrovskis Гн Председател, госпожи и господа, във връзка с годишния доклад за 2007 г. по главните аспекти и основните решения на общата външна политика и политиката на сигурност, бих искал да наблегна на някои важни въпроси от гледна точка на Комисията по бюджети. Първо, искам да говоря за прозрачността на изразходването на бюджета по общата външна политика и политиката на сигурност. Практиката, изпълнявана от Европейската комисия да се прехвърлят неизползваните кредити към следващата година от главата за общата външна политика и политиката на сигурност, който Европейската комисия счита за разпределен приход, предизвиква известно безпокойство. Комисията по бюджети помоли Комисията да предостави информация за тази финансова практика и препоръчва този въпрос да бъде разгледан на някое от следващите редовни заседания по външната политика и политиката на сигурност. Второ, бих искал да обсъдим прехвърлянето на кредити между различните бюджетни редове на законопроекта в рамките на външната политика и политиката на сигурност. Несъмнено е необходимо да има определена гъвкавост за да сме в състояние да реагираме бързо на кризи в държави извън ЕС. Комисията обаче, би могла да подобри прозрачността, а така и демократичния контрол в областта на общата външна политика и политиката на сигурност, като своевременно информира Парламента за вътрешните трансфери. Това е особено важно, защото мнозинството мисии на общата външна политика и политиката на сигурност, като например мисията на Европейския съюз за мониторинг в Грузия и EULEX в Косово, са от деликатно политическо естество. Трето, във връзка с редовните заседания по обща външна политика и политика на сигурност, проведени съгласно Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление - Комисията по бюджети смята, че тези заседания може имат много поефективно приложение, ако включват оценяване на планирани мерки в сферата на общата външна политика и политиката на сигурност и средносрочните и дългосрочни стратегии на Европейския съюз в държавите извън ЕС, и също така, като подготвя авторитетна бюджетна позиция преди срещата за съгласуване. Много благодаря за вниманието. José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra Гн Председател, искам да благодаря на тримата докладчици на Европейския парламент - гн Saryusz-Wolski, гн von Wogau и гн Vatanen - за докладите им и да подчертая, както направиха гжа Ferrero-Waldner и гн Solana, че те са забележителен принос от страна на Парламента към задачата да се развие силна, видима и ефективна външна политика и политика на сигурност. Тази политика трябва да гарантира защитата на нашите интереси в света, да предпазва и осигурява сигурност на гражданите ни. Тя трябва да допринася за създаване на Европейски съюз, който играе своята роля в една ефективна система на многостранни отношения и найвече, гн Председател, тя трябва да помогне за осигуряването на това, че навсякъде по света преобладава зачитането на правата на човека и демократичните ценности. Смятам, че можем да видим от Договора от Лисабон и новините, които достигат до нас днес от Ирландия - където анкетите сочат 60 % подкрепа за Договора - и Чешката република - с ратифицирането на Договора от чешкия парламент - че Европейския съюз се приближава до зрелостта си що се отнася до неговата външна политика и политиката на сигурност. Преди всичко, това трябва да накара нашите правителства да мислят по един поевропейски начин, когато се сблъскват с кризи. Смятам, че Европейският съюз трябва да развие собствено стратегическо отношение - това е очевидно и се обхваща от новата стратегия за сигурност, но без да забравя, че трансатлантическата връзка е записана в генетичния код на Европейския съюз. Съединените щати, чрез Организацията на Северноатлантическия договор, беше гарант за сигурността на Европа и до момента все още няма алтернатива на тази връзка. Нещо повече, смятам, че ще бъде възможно да утвърдим Европа като "сила", ако това се направи, като утвърди себе си, но не спрямо Съединените щати, а рамо до рамо със Съединените щати. Нещо повече - като двама партньори, които споделят едно и също виждане за света и взаимно се уважават. Разбира се, това не означава, че Европейският съюз трябва да даде на Съединените щати карт бланш - ние трябва да защитаваме интересите и ценностите си, когато сметнем за необходимо. Съединените щати трябва също да се научат да уважават позициите на Европейския съюз, защото, както предполага работата на гжа Ferrero-Waldner и гн Solana, ние сме институция, която може да се радва на международно уважение и има значителен потенциал като събеседник във всяка точка по света. Helmut Kuhne Гн Председател, това не се отнася за Съвета, но ние тук в Парламента, а в резултат също и Комисията, се приближаваме към финалната права на този изборен мандат. Поради тази причина, мисля, че е разумно да не действаме просто като счетоводител, който проверява баланса на прогреса на Европейската политика на сигурност и отбрана, а по един много посъществен начин. Трябва да призная, че съм абсолютно раздвоен между двата начина, по които може да се гледа на това. Започвам да си скубя косата, когато трябва да се справим с ежедневните необходимости, когато мисия заплашва да се провали заради нуждата от шест хеликоптера, когато няма политическа воля в различните столици или когато има разделения относно технологични проекти. Когато погледна на нещата от историческа перспектива обаче, всичко изглежда различно и гн Solana действително заслужава голяма похвала в това отношение. Да не забравяме, че Европейската политика за сигурност и отбрана съществува само от около десет години, а документът за стратегията за сигурност е съставен едва през 2003 г. Въз основа на това, постигнатият напредък от историческа гледна точка действително е много голям. Като исторически оптимист, в случай на съмнение избирам последната гледна точка. Втората тема, на която аз, като социалдемократ, бих искал да обърна внимание, е свързана с нещо, за което нито Европейския съюз, нито НАТО носят отговорност, но което рефлектира върху всички нас като европейци. То е свързано с разработките във връзка със системата за ракетна отбрана в Полша и Чешката република. Ние, като социалдемократи, сме изключително доволни да разберем, че нещата, които предлагахме сега се изпълняват във връзка с промените в Съединените щати. Винаги сме твърдели, че няма смисъл да се прибързва с решението за разполагане на снаряжение, тъй като към момента няма никаква заплаха например от Иран. Миналата седмица Hillary Clinton каза, че последващи решения от страна на САЩ ще бъдат предприети в зависимост от това какво стане в Иран. Joe Biden каза, че това зависи от техническите възможности и финансовите съображения. Ние одобряваме това. Поне няма сме последната обречена бригада, оставена да развява знамето на тази система за ракетна отбрана. Annemie Neyts-Uyttebroeck Днешното разискване въз основа на трите доклада доказва, обратно на онова, което много европесимисти и евроскептици твърдят, че Европейската политика за сигурност и отбрана и Европейската външна политика действително се оформят все поуспешно и показват повече признаци на последователност. Това беше щедро демонстрирано от изказалите се преди мен. Найнапред бих искал да благодаря на тримата докладчици за начина, по който са взели предвид позицията на либералните докладчици в сянка при написването на докладите. Доволни сме, че много от нашите позиции са отразени в тези доклади. Според мен до известна степен е жалко, че за доклада за НАТО на гн Vatanen, който се е отклонил от посоката си, за да вземе предвид колкото е възможно повече различни позиции и подходи, измененията са внесени от групата на Европейската народна партия (Християндемократи) и Европейските демократи и Групата на социалистите в Европейския парламент в последния момент, като че ли тези две групи просто са искали да се разпишат в доклада. Въпреки всичко ние ще го одобрим, защото вярваме, - и това е по отношение на доклада - че той подчертава правилните аспекти и показва също задоволителен реализъм. Например, признава се, макар и елегантно, че определено има съревнование между Европейския съюз и НАТО. Подобни неща обикновено се пренебрегват напълно, въпреки че именно така стоят нещата. Второ - изменението, предложено от гн Duff и мен, в което ние недвусмислено излагаме трудностите, причинени от съответното отношение на Турция, Гърция и Кипър в НАТО и Европейския съюз, беше прието. Обикновено не стигаме подалеч от фини намеци. В заключение, има претекст за допълване на стратегиите на Европейския съюз и НАТО във връзка с отбраната и сигурността, който, госпожи и господа, е наистина жизненоважен. Konrad Szymański Гн Председател, либералният край на историята, предречена през деветдесетте години, се оказа фантазия. Имаме право да се чувстваме извънредно изолирани. Поради тази причина няма алтернатива на сътрудничеството между Европейския съюз и НАТО. Няма алтернатива на по-голям ангажимент на Европа и САЩ по въпросите на международната сигурност. В противен случай принципите на международния ред de facto ще бъдат диктувани от Корея, Иран или терористите на Хамас. Енергетиката, суровините, пиратството и сигурността в интернет изискват специално внимание. Наскоро в Полша научихме, че подобрата координация при спасяването на заложници също е огромен проблем. Въпреки това, фактът, че решенията се взимат съвместно съвсем не означава, че са добри. Ето защо не бих надценявал ролята на Договора от Лисабон. Ограниченията на ефективността ни се крият в европейските столици. Там трябва да търсим политическа воля за преследване на съвместна световна политика, а не в процедурите. Angelika Beer Гн Председател, госпожи и господа, ситуацията е такава, че в последните години се наблюдава бързо развитие в Европейската външна политика и политиката на сигурност. Въпреки това трябва да сме сигурни, че има същото бързо развитие и промяна във връзка със заплахите и кризите от всякакъв вид. Моята група е против това да правим критични забележки относно собствената ни работа. Поради тази причина, аз съответно не съм подготвена да говоря за докладите, които са пред нас днес. Гн Saryusz-Wolski е разработил чудесен доклад и ние ще подкрепим именно него. Представена по този начин стратегическата дилема е ясна. Гн Solana, вие сте напълно прав. Току що казахте, че европейското сътрудничество трябва да бъде засилено на стратегическо ниво. Найважното нещо обаче, към което трябва да се стремим и да постигнем, е Европейската стратегия за външна политика и политика на сигурност - нещо, с което ние все още не разполагаме. Казвам това, защото сме изправени пред исторически критичен момент. Тези доклади - особено този на гн Vatanen - за НАТО, изостават в сянката на новото американско правителство. В този доклад гн Vatanen отказа да се занимава с въпроса за ядреното разоръжаване - по което ние утре отново ще гласуваме. Тогава за какво говорим изобщо? Сега ще се върна на доклада на гн von Wogau. Този доклад разисква нова концепция: "SAFE”. Това е хубава игра на думи - Синхронизирани военни сили на Европа - но тази концепция просто не съществува. Нещо повече, ние не виждаме защо да подкрепяме това, след като концепцията просто не е поставена ясно. Гн von Wogau пренебрегна обсъждането на човешката сигурност в доклада си. Моята група настоява ние, като Европейски съюз, ясно да определим тази цел в международната политика. Той пропусна да увери, че говорим за партньорство за изграждане на мир или за развитието на граждански корпус за мир. Поради тези причини имам право да кажа, че този доклад е напълно неадекватен, ако смятаме, че Европа трябва да започне да действа сега, в следващите няколко месеца, от днес, а това е нещо, което стана ясно на конференцията за сигурност в Мюнхен. Има прозорец за възможност след изборите в Съединените щати. Не зная колко дълго ще стои отворен той. Като европейци, сега ние трябва да формулираме стратегическите си интереси и да ги въплътим в алианса - НАТО - и трябва да договорим дефинициите си за сигурност, както отбеляза гжа Ferrero-Waldner, що се отнася до Русия. В противен случай, това, което ще се случи в рамките на няколко месеца е, че американската администрация ще бъде попредвидлива от нас в Европейския съюз и в двустранни разговори с Русия ще решава стратегически позиции за сигурност без европейска власт - политическа власт, власт за разрешаване на конфликти - като ще е в състояние да влияе върху това повторно стабилизиране на трансатлантическата политика за сигурност. Ето защо призовавам вас и останалите, наистина да изоставите старите нагласи от студената война и да изберете единия лагер пред другия, да се придържате към избора си и да продължите напред. Европа има задължение към гражданите си да създаде партньорство за сигурност, което да носи мир, отколкото обратното. Tobias Pflüger Гн Председател, докладите от гн von Wogau и гн Vatanen са категорични и ясни и придвижват още по-далеч милитаризацията на Европейския съюз. Докладите изискват трансформиране de facto на ЕС във военна сила. Докладът на гн von Wogau за Европейската стратегия за сигурност изисква "интегрирани европейски въоръжени сили". Ние не споделяме мнението, че това е пътят напред. Нещо повече - докладът препоръчва, inter alia, оперативен щаб на ЕС и общ пазар на отбранителна техника. Докладът на гн von Wogau дори предлага своята гледаща към миналото подкрепа на ужасно скъпата програма Eurofighter. Докладът твърди, че Договорът от Лисабон, който "ще представи големи нововъведения в областта на ЕПСО" е от ключова важност. Това е основна причина за противопоставянето ни на Договора от Лисабон. Докладът Vatanen призовава за постоянни структури на сътрудничество между ЕС и НАТО. Ние смятаме, че това е погрешно. Всяка нова военна мисия на ЕС е проблематична. НАТО не е алианс за мир, тя е прокурор на войни - в Югославия, а сега и в Афганистан. Кои ще бъдат следващите войни? НАТО означава политика на войната. Докладът окачествява НАТО като "ядрото на европейската сигурност". Не! НАТО означава несигурност! Едно съчетание между НАТО и ЕС би било много проблематично, особено що се отнася до двете стратегии. Ние в Конфедералната група на Обединената европейска левица/Северна зелена левица (GUE/NGL) поддържаме един Европейски съюз на гражданите и се противопоставяме на НАТО. Това, което е необходимо е разпускането на НАТО. НАТО иска да проведе чествания по повод 60години от своето съществуване в Страсбург, БаденБаден и Кел. Аз призовавам оттук днес, в Европейския парламент, за протести срещу тази среща на НАТО! Шестдесет години НАТО са твърде много. Като група, ние сме предали специален доклад в отговор на докладите на господата von Wogau и Vatanen и колегите ми ще предоставят допълнителни данни за специфичните проблеми във връзка с Русия. Както и преди, ние отхвърляме системата за ракетна отбрана и формулировките в този доклад, които споменават Кипър. Ето защо ще гласуваме против тези два доклада. Bastiaan Belder Когато преди помалко от година аз, заедно с делегация на Европейския парламент, научих за действията на полицейската мисия на ЕС в Западния бряг, изпитах зрънце надежда за палестинските органи, които действително прилагаха властта си чрез една ефективна полицейска система и система за безопасност. Затова параграф 25 от този доклад на гн Saryusz-Wolski приветства подновяването на мандата на полицейската мисия на ЕС в палестинските територии. Междувременно, съвсем наскоро видях няколко много неодобрителни доклада за публичната сигурност в Западния бряг, включително практики на изнудване от страна на членове на палестинската система за сигурност, които през нощта се държат като босове на мафията, или дори имената на членове на терористични групи, които са във ведомостта на палестинските органи. Бих искал да попитам Съвета и Комисията дали тези доклади се основават на истината. Измислици ли са? Накратко, какви са последните новини за полицейската мисия на ЕС в палестинските територии? В края на краищата, това е важно. Ако те целят истинска палестинска държава, първо трябва да възстановят реда и закона на Западния бряг. Luca Romagnoli (IT) Гн Председател, госпожи и господа, бих спорил, че Атлантическия алианс е старомоден инструмент за отбрана и че в конкретни скорошни случаи той всъщност не е спомогнал за отношенията, например с Русия. Аз мисля, че трябва да поддържаме отношенията си с Русия и да ги използваме за да подготвим почвата за едно привилегировано сътрудничество. Съгласен съм с изказването на гжа Ferrero-Waldner, че общите политики на сигурност не трябва да пренебрегват факта, че напоследък НАТО не е найполезния инструмент за възпиране и създаване на мир. Смятам, че сега Европа има зрелостта и политическата необходимост да очертае своя собствена стратегия за сигурност. Това не означава да се възприема противоположната позиция. Можем да бъдем един до друг - както други членове се опитаха да докажат - без да продължаваме да бъдем обект на това, което често се оказват неевропейски интереси. Поради тази причина не мога да подкрепя предложения доклад. Javier Solana Върховен представител за Общата външна политика и политиката на сигурност. - (ES) Гн Председател, възможно найбързо и предвид приноса на различните оратори, които общо взето бяха на едно мнение, позволете ми да спомена на залата три или четири неща, които ми хрумнаха, докато слушах тези речи. Като за начало, ще спомена ресурсите и средствата. Докладчиците на различните доклади казаха, че е вярно, че имаме проблеми с ресурсите и средствата и че подоброто използване на националните ресурси би било добър курс за нас. Въпреки това бих казал, че разполагаме и с други средства, които не използваме по найдобрия възможен начин и искам да подчертая това пред вас. Смятам, че беше добра идея да се създаде Европейска агенция по отбрана по споразумение на Европейския съвет, без да има нужда да се прилага или да се приема Договора от Лисабон. Смятам, че Агенцията може да извършва чудесна работа в съгласуването на националните политики, да придаде поголяма стойност на всички политики, които са приведени в действие. Някой спомена хеликоптери. Хеликоптерите са нужни за всички видове мисии: граждански, военни, за всички мисии, за транспорт. Хеликоптерът днес се превърна в съществено важен инструмент за управление на кризи. Подобрата координация от тази, която имаме в момента, що се отнася и до хардуера и до поразумното използване на софтуера за хеликоптерите, би ни позволила да ги използваме подобре и всъщност би ни дала повече, отколкото имаме днес при употребата ден за ден. Искам също да кажа, че през последните седмици нашите стратегически отношения със Съединените щати и Руската федерация имат сериозно развитие. Гн Beer спомена Конференцията по сигурността в Мюнхен, вярвам, че това беше важно събитие, на което беше постигнат напредък в непланирани разговори, тъй като това не беше политически форум за вземане на решения, а изключително важен форум за обсъждане. Смятам, че темата, която ще се обсъжда през следващите години и месеци ще бъде отношенията ни и със Съединените щати, от гледна точка на стратегията в следващите години, и с Русия. Такъв беше случаят в Мюнхен, както и покъсно, когато гжа Ferrero-Waldner и аз бяхме в Москва, дискутирайки основната тема за нови идеи във връзка с европейската сигурност с лидерите на Руската федерация. Европа не желае да бъде военна сила. Вярвам, че Европа - Европейският съюз - е гражданска сила с военни средства, което е много различно от военна сила и смятам, че ситуацията трябва да продължи да бъде такава. Работата и всички документи, които създаваме, които и Парламента и Комисията или самият аз създаваме, работят за тази цел. Няколко думи за полицията в палестинските територии - тема, която разглеждахме на предишното заседание. EUPOL е едно от найважните предимства, които имаме, що се отнася до достоверността и работата в сферата на сигурността с палестинците и в окупираните територии и ще продължи да бъде важно предимство на Европейския съюз, печелейки признание от всички - от палестинците, израелците и заобикалящите ги държави. Затова бъдете сигурни, че ще направим каквото можем, за да продължим да работим в тази посока. Elmar Brok (DE) Гн Председател, Комисар, гн Solana, бих искал да благодаря на тримата докладчици и да направя коментар само върху няколко частични аспекта. Бих искал поспециално да кажа, че 60 години НАТО означават 60 години мир и свобода за моето поколение: това трябва да се отбележи. Ако сега постигнем успех със укрепването на външната политика и политиките на сигурност и отбрана на ЕС във време, когато многостранните отношения отново стават все повече, - както Върховният представител, гн Solana току-що каза - ако успеем да вложим виждането си за превантивни мерки и мека сила в една обща трансатлантическа стратегия в поголяма степен в това време на многостранни отношения, ще ни чака добро бъдеще. В същото време завръщането на Франция към военната интеграция засилва позицията на Европа. Конференцията по сигурността в Мюнхен беше убедителна: последвана от пояснения на премиера Tusk, канцлера Merkel и президента Sarkozy - в присъствието на Joe Biden, вицепрезидент на Съединените щати - един европейски корпус в НАТО остана практически неоспорван. Поне от моя гледна точка беше сензационно, че нямаше протести от страна на американците. В трансатлантическите отношения ние също можем да вдигнем нивото на разработването на общи позиции във военната сфера, така че тогава те да бъдат представени достоверно в рамките на НАТО. Поради тази причина ние трябва да използваме възгледите си за военен капацитет, като се наблегне на меката сила и избягването на нов дневен ред, такъв, какъвто вече съществува, но който стана ясен в Мюнхен, защото политиките на президента Обама дават възможност да навлезем в нова ера на преговори за разоръжаване. Ние, европейците, можем да играем роля със START, с Договора за неразпространение на ядрено оръжие (NPT), който има нужда да бъде отново договорен, и особено с Договора за конвенционалните въоръжени сили в Европа, който е от особено значение в Европа, тъй като имаме и конкретни проблеми с Русия. Ако всичко това се обедини, включително ракетния щит, това ще ни даде нови, подобри възможности за провеждане на обща трансатлантическа политика със Съединените щати като наш съюзник и с Русия като наш стратегически партньор: една политика, насочена към интереса на Европа за мир. Можем да се възползваме от тази възможност само, ако ние самите станем посилни и влиятелни и следователно тази политика отиде в правилна посока. Ioan Mircea
{'language': 'bg'}