3. Burma
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandlingen om seks beslutningsforslag om Burma.
Véronique De Keyser
forslagsstiller. - (FR) Hr. formand! Situation i Burma bliver værre og værre. Vi behøver blot at minde om den burmesiske regerings seneste overgreb på sin befolkning, den endeløse indespærring af vinderen af Sakharovprisen Aung San Suu Kyi og fjernelsen af hende med den falske begrundelse, at hun havde fordømt det kommende valg.
Den burmesiske regering har givet løfte om overgang til demokrati i syv trin med afholdelsen af valg som det sidste. Men hvis dette valg afholdes i henhold til en forfatning, der er udformet af hæren, hvilket tilsyneladende er tilfældet, vil det kun legitimere fem årtier med militærstyre og give hæren 25 % af pladserne i parlamentet. Vi opfordrer det internationale samfund, inklusive Kina, Indien og Rusland, til fortsat at arbejde sammen og lægge pres på den burmesiske regering, både for at få den til at indstille de alvorlige menneskerettighedskrænkelser, der begås i landet, og for at den annoncerede overgang til demokrati ikke ender som en politisk farce.
Filip Kaczmarek
forslagsstiller. - (PL) Hr. formand! Når et hvilket som helst land meddeler, at man vil afholde det første valg i 20 år, fylder det os normalt med optimisme. Det vækker håb om forandring og demokrati. Men desværre tror ikke mange af os og ikke mange blandt Burmas befolkning, at det valg, der skal afholdes sidst på året, bliver demokratisk og ærligt, eller at det vil medføre reelle forandringer. Det burmesiske regime er et problem, vi har kæmpet med i årevis. I vores beslutningsforslag fordømmer vi de utallige krænkelser af menneskerettighederne og de borgerlige frihedsrettigheder, som er hverdagsforeteelser i Burma. Vi ved stadig ikke, hvad vi skal sige til Burmas befolkning om, hvordan vi kan sætte en stopper for regimets skrupelløse gerninger. Efter min mening er det kun en fælles indsats, der kan skabe resultater. Hvem mener jeg, når jeg siger fælles? Hvem skal gribe ind? Nabolandene? De lande, der har en høj grad af samhandel og udveksling med regimet, og som indirekte finansierer det, med andre ord Rusland og Kina? EU naturligvis, USA og FN. Med denne gruppe af partnere kan vi skabe forandringer.
Marie-Christine Vergiat
forslagsstiller. - (FR) Hr. formand! Siden 1962 har Burma levet under en militærjuntas åg i et af de mest repressive regimer i verden. De sidste demokratisk valgte medlemmer af parlamentet blev valgt i 1990. De er alle blevet arresteret eller tvunget til at gå af. Der findes 2 000 registrerede politiske fanger, herunder mere end 230 buddhistiske munke, der deltog i fredelige demonstrationer i september 2008, og som har siddet fængslet lige siden.
Titusinder eller snarere hundredtusinder af burmesiske immigranter bor i Thailand, Indien, Bangladesh og Malaysia under forhold, der ofte er mere end usikre, og er ofre for menneskehandel. Titusinder af personer er blevet fordrevet mod deres vilje. I disse situationer er journalister særligt udsatte. Mindst 14 journalister sidder i øjeblikket i fængsel, og her vil jeg nævne sagen med Hla Hla Win, en ung 25-årig journalist, der er blevet idømt 27 års fængsel for at have importeret en motorcykel ulovligt, fordi hun vovede at besøge et buddhistisk kloster.
Juntaen har ganske rigtigt annonceret nyvalg. Ligesom fru De Keyser tror jeg, at deres eneste formål er at legitimere den siddende regering. Vi kan ikke være andet end skeptiske over for resultatet.
I dag vil vi endnu en gang energisk fordømme de systematiske menneskerettighedskrænkelser i Burma og opfordre den burmesiske regering til dialog og til straks at indstille sin praksis med at rekruttere børnesoldater. Vi beder igen den kinesiske, indiske og russiske regering om at bruge deres indflydelse. Men jeg opfordrer Dem til at være vores talerør over for Kommissionen og Rådet, fru kommissær, således at EU opretholder restriktive foranstaltninger over for den burmesiske regering, for ud over ordene har vi ikke det mindste konkrete bevis for en demokratisk debat. Vi opfordrer Dem til at vurdere effektiviteten af de indførte foranstaltninger og til at gøre alt for at sikre, at civilbefolkningen ...
(Formanden afbrød taleren)
Charles Tannock
forslagsstiller. - (EN) Hr. formand! Jeg kan ikke længere holde tal på, hvor mange gange vi i årenes løb har diskuteret den alvorlige og stadig værre menneskerettighedssituation i Burma her i Parlamentet, men hvis vi nogensinde skulle føle os fristede til at bløde op på vores retorik over for den brutale militærjunta, behøver vi kun kigge os omkring i vores eget Parlament for at huske på, hvorfor vi skal opretholde og øge presset på generalerne. Jeg henviser naturligvis til Aung San Suu Kyi, oppositionslederen og nobelprismodtageren, hvis billede hænger på fremtrædende steder i Parlamentets bygninger i både Bruxelles og Strasbourg. Hun er konsekvent blevet nægtet retten til at udtale sig, og det samme gælder hendes tilhængere. Så det mindste, vi kan gøre, er at tale for dem her og love dem vores uforbeholdne støtte i deres mission for at skabe permanente demokratiske forandringer i Burma.
Vi har også været inde på skæbnen for rohingya-mindretallet, som endnu en gang er mål for en ondsindet kampagne med forskelsbehandling og forfølgelse fra hærens side, og mange har måttet flygte til nabolandet Bangladesh. Generalerne ignorerer ganske enkelt vores bønner, men det gør dem ikke mindre værdifulde, for som demokrater har vi en ædel pligt til at sige fra over for den slags brutalitet, uanset hvor i verden vi støder på den.
Raül Romeva i Rueda
forslagsstiller. - (ES) Hr. formand! For et par måneder siden havde jeg lejlighed til at besøge nogle af de tusindvis af flygtninge ved grænsen mellem Thailand og Burma, som i øjeblikket håber på at få lov til at vende hjem. I nogle tilfælde håber de simpelthen på at få lov til at leve en dag mere.
Mens vi var der, mødtes vi også med nogle af oppositionsgrupperne, blandt andet National League for Democracy, hvis leder jo er vinderen af Sakharovprisen Aung San Suu Kyi.
Ved flere lejligheder måtte jeg gøre mine iagttagelser med stor forsigtighed og ikke støtte valget, der er baseret på en forfatningsreform gennemført af militærjuntaen selv under forhold, der svarer til de nuværende, hvor de grundlæggende rettigheder vedrørende ytringsfrihed og forsamlingsfrihed utvivlsomt overtrædes, hvilket også truer forandringerne og de demokratiske reformer i landet.
Det er korrekt, at visse ting er blevet ændret. Det er korrekt, at hundreder af fanger blev løsladt sidste år i 2009, men meget få af dem var rent faktisk politiske fanger.
Det store problem er, at der stadig er mere end 2 100 politiske fanger i Burma. På denne baggrund er det umuligt at forestille sig frie, retfærdige og demokratiske valg.
Derfor må man sige, at der først skal skabes en hensigtsmæssig situation, før valget kan gennemføres. Enhver dialog, som kan give os mulighed for at forbedre situationen, vil være glædelig, men forudsat at disse personer løslades betingelsesløst, og at flygtningene får garanti for at kunne vende tilbage. I denne henseende har jeg en udtrykkelig appel til Kommissionen. Det vækker dyb bekymring, at man skærer i midlerne til dette område og disse flygtninge. Der findes tvingende behov. Vi taler om hundredtusinder af mennesker, der har brug for vores hjælp. Derfor mener jeg, at det ville være en dårlig idé at skære i disse budgetter.
Thomas Mann
for PPE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Menneskerettighedssituationen i Burma er blevet kraftigt forværret med politisk undertrykkelse ledsaget af militær magtanvendelse og seksuel vold, systematisk rekruttering af børnesoldater og 2 000 politiske fanger. Det første såkaldt frie valg til efteråret er en total farce. Oppositionspartierne gør helt rigtigt i at boykotte det. Situationen for rohingya-folket, hvoraf mere end 200 000 lever i flygtningelejre, vækker særlig bekymring. Mange er flygtet til nabolandet Bangladesh og er blevet brutalt forfulgt på rejsen.
Jeg glæder mig i høj grad over Bangladesh' vilje til at lade vores EP-delegation for det sydlige Asien komme ind i landet på en undersøgelsesmission. Vi flyver til Dhaka i morgen for at indsamle førstehåndsoplysninger om situationen i Cox's Bazar og Bandarban-regionen. Men det står allerede klart, at hvis de forfulgte rohingyaer skal overleve, kræver det omfattende international beskyttelse. EU skal fastholde sin fordømmelse af den burmesiske regerings adfærd, indtil der begynder at komme tegn i retning af demokrati.
Justas Vincas Paleckis
for S&D-Gruppen. - (LT) Hr. formand! Som min kollega hr. Tannock vil jeg gerne sige her i salen, der desværre altid er halvtom på dette tidspunkt, at det ikke er første gang, vi har diskuteret den forfærdelige menneskerettighedssituation i Burma. Det er ikke længe siden, at jeg selv talte om den.
Jeg vil gerne tro, at Europa-Parlamentets og EU's stemme vil få større virkning efter dagens forhandling. Hvorfor? Fordi vi her for første gang taler om menneskerettigheder i verden under Lissabontraktaten og de poster, der følger med, blandt andet den høje repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Catherine Ashton, som Parlamentet har godkendt. EU har nu en mere effektiv mulighed for at øve direkte indflydelse på både situationen i Burma og på situationen i andre lande, hvor rettigheder krænkes.
Forud for valget i Burma tror jeg kun, at vi vil kunne opnå resultater, hvis vi koordinerer vores indsats med store lande som Kina, Indien, USA og Rusland.
Tomasz Piotr Poręba
for ECR-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Indtil videre har det internationale samfunds appeller om, at menneskerettighederne skal overholdes i Burma, faktisk overhovedet ikke givet resultater. Der sidder stadig tusindvis af politiske fanger i burmesiske fængsler, og hæren begår fortsat drab, anvender tortur og foretager arrestationer. Lederen af den burmesiske opposition, nobelprismodtageren Aung San Suu Kyi, har siddet i husarrest i mange år og har også fået en fængselsstraf på tre år. På denne måde ønsker juntaen at forhindre hende i at stille op til det kommende valg.
Burma står også øverst på den skændige liste over lande, hvor der forekommer hyppige forfølgelser af repræsentanter for religiøse mindretal, herunder kristne. I henhold til juntaens idéer skal karenerne, som er kristne, forsvinde fuldstændig fra burmesisk område. Sidste år flygtede karenere til Thailand for at slippe væk fra forfølgelserne. I dag forbereder den thailandske regering trods internationale protester tvangshjemsendelse og massedeportation af mere end 4 000 karenere, som så vil blive udsat for yderligere ydmygelser. Det er vores pligt her i Europa-Parlamentet at kræve de religiøse mindretals rettigheder overholdt, herunder for kristne overalt i verden.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Hr. formand! På menneskerettighedsområdet er Burma et af verdens skrøbeligste lande. Listen over menneskerettighedskrænkelser er endeløs, og situationen bliver tilsyneladende ikke bedre.
I vores beslutningsforslag har vi blot taget et par emner op. Jeg mener, at hovedformålet er at slå det fast, at vi kender til og stadig holder øje med, hvad der sker i Burma.
Vi skal også sige tak til Thailand, som ophævede sin bekymrende beslutning om at sende flygtninge tilbage til Burma. I sidste uge var jeg flere gange i kontakt med Thailand, efter at landet havde givet meddelelse om sine planer om at sende disse mennesker tilbage. Karen-flygtninge blev truet med tvangsarbejde, tortur, mulig tvangsudskrivning til hæren og udlægning af landminer i det område, som de var flygtet fra. Det var med stor lettelse, at jeg hørte, at Thailand havde besluttet at opgive sine planer om at sende flygtningene tilbage efter samtaler med menneskerettighedsorganisationer og det internationale samfund i løbet af weekenden. Jeg håber, at EU sammen med resten af det internationale samfund hurtigst muligt vil kunne yde bistand til Thailand og finde en alternativ løsning på problemet med de karenske flygtninge.
Marc Tarabella
(FR) Hr. formand, fru kommissær! Burma er igen i centrum for beslutningsforslag fra Europa-Parlamentet vedrørende menneskerettighedskrænkelser. Endnu en gang fordømmer vi situationen i dette land, som tilsyneladende ikke bliver bedre til at passe på sine borgere, og som har stort behov for et praktisk fungerende demokrati.
Mens andre lande har gjort fremskridt i årene løb, krænker Burma fortsat borgernes grundlæggende rettigheder. Aung San Suu Kyi, sindbilledet på en oppositionsleder, sidder stadig i husarrest, hele befolkningsgrupper er blevet fordrevet, børn tvinges ind i hæren som børnesoldater, og modstandere af det siddende regime arresteres. Man kunne nævne mange andre eksempler her.
Vi håber, at det kommende valg bliver frit, og at oppositionspartierne og alle, der ønsker at stille op til valget, kan udøve denne grundlæggende rettighed. Vi håber også, at observatører vil kunne kontrollere, at valget bliver frit og ikke besudles af ulovligheder, således at militærjuntaen bruger stemmeurnerne til at legitimere sig selv.
Monica Luisa Macovei
(EN) Hr. formand! Militærjuntaen har regeret landet gennem undertrykkelse og ved at begå grove og systematiske menneskerettighedskrænkelser. Som folkevalgt repræsentant for borgerne kræver jeg et frit og retfærdigt parlamentsvalg i 2010 for at få en legitim regering i Burma. Det nuværende krav om, at mindst 25 % af parlamentet skal komme fra hæren og udpeges af forsvarschefen, falder ved siden af enhver almindelig opfattelse af, hvad en legitim regering er.
For det andet bemærker jeg, at militærjuntaens regering underskrev FN's konvention mod korruption i 2005, men undlod at ratificere den. Ratificeringen skal imidlertid kun opfattes som et første skridt, idet gennemførelsen er det centrale med hensyn til at bekæmpe korruption. Korruption skaber fattigdom og straffrihed.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Hr. formand! Hvis Burma har besluttet at afholde parlamentsvalg for første gang i 20 år, kan det betyde et skridt i retning af demokratisering, hvis valget, som efter planen skal afholdes til efteråret, afvikles korrekt. Det skal med andre ord være et almindeligt valg, og alle voksne borgere skal have mulighed for at stemme eller stille op til valget, inklusive nobelprismodtageren Aung San Suu Kyi og 2 000 andre oppositionsaktivister, som i øjeblikket sidder fængslet som politiske fanger. For det andet skal valget også omfatte de adskillige millioner burmesere, der af angst for tortur og død er flygtet til Thailand, Bangladesh eller Indien. De skal have mulighed for at stemme i deres oprindelige opholdssted. For det tredje skal medlemmerne af den burmesiske hær ikke have garanti for 25 % af pladserne i parlamentet, for det strider mod en grundlæggende demokratisk mekanisme og forvansker valgresultatet allerede fra starten. Endelig skal den burmesiske regering respektere reglen om hemmelig afstemning og give tilladelse til, at valget overvåges af internationale observatører og burmesiske medier.
Hvis den burmesiske regering ser stort på disse krav, vil det efter min mening være nødvendigt at fortsætte de restriktive foranstaltninger over for regimet i henhold til punkt 16 i beslutningsforslaget.
Csaba Sógor
(HU) Hr. formand! Militærjuntaen har lovet frie, demokratiske valg i 2010. Det er vigtigt for det internationale samfund og naturligvis for EU at opretholde presset på juntaen, så overgangen til demokrati rent faktisk bliver gennemført. Vi skal også sørge for, at de talrige etniske mindretal, der lever i Burma, repræsenteres korrekt ved valget. Dette kan bringe de tilbagevendende etniske konflikter til ophør. Kina er formentlig bedst egnet til at forsvare det kinesiske mindretal, men landet skal først sørge for sine egne mindretal, tibetanerne og uighurerne. EU kan kun udøve pres troværdigt og effektivt, hvis man sørger for, at mindretallenes rettigheder respekteres i alle medlemsstaterne. Så længe der findes sproglove på EU's område, og her tænker jeg ikke kun på Slovakiet, så længe loven om kollektiv skyld stadig anvendes på EU's område i strid med situationen i forbindelse med Anden Verdenskrig, og så længe man nægter selve mindretallenes eksistens og anvendelsen af deres modersmål og rettigheder inden for EU's område, kan EU ikke optræde troværdigt, når vi forsøger at udøve pres, og det vil heller ikke lykkes.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Den dramatiske forværring af menneskerettighedssituationen i Burma, som militærjuntaen har afstedkommet, fører til stadig mere brutale blodsudgydelser. Forfølgelsen af religiøse grupper, etnisk udrensning og udvisninger, fængslingen af tusinder af politiske fanger og tortur, bortførelser og fængsling af politiske modstandere af regimet er dagens orden. Den nye forfatning og nu det pseudovalg, der efter planen skal finde sted, vil naturligvis på ingen måde forbedre situationen.
EU's delegationer og Parlamentets selvretfærdige beslutninger vil heller ikke føre til noget. Hvis vi virkelig ønsker at gøre en realpolitisk forskel, skal vi mønstre al EU's magt og udøve indflydelse på Kina, Indien og Rusland for at føje deres politiske vægt til presset på den burmesiske regering for at få den til at forbedre menneskerettighedssituationen i landet. EU skal også opfordre Burmas nabolande til at gøre deres indflydelse gældende for at sikre en forbedring af menneskerettighedssituationen.
Cristian Dan Preda
(RO) Hr. formand! Vi har allerede hørt tidligere, at det ikke er første gang, at vi diskuterer Burma her i Parlamentet. Jeg mener, at vi er nødt til at blive ved med at diskutere Burma, for det er stadig et af de mest repressive og lukkede samfund i verden. Som forskellige FN-agenturer og organisationer, der er forkæmpere for menneskerettighederne, har påvist, er de systematiske krænkelser af den enkeltes rettigheder dagligdag her.
Den nuværende tendens går på at arrestere folk for at udtrykke politiske holdninger. Der rapporteres også om voldelig undertrykkelse af oppositionen, både fra studenterbevægelsen og fra buddhistiske munkesamfund.
Jeg mener ikke, at man kan overveje at afholde valg i øjeblikket, for der er først og fremmest behov for en høringsproces, som skal omfatte alle politiske partier. Ellers vil demokratiet i Burma uden en fri, gennemsigtig og integrerende proces forblive en farce, som militæret spiller videre.
Viviane Reding
næstformand for Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Som medlemmerne meget klart har understreget, fortsætter de alvorlige menneskerettighedskrænkelser i Burma. Militærregeringen har ikke reageret på internationale opfordringer om at indstille disse krænkelser af menneskerettighederne, og den har ikke løsladt de politiske fanger, heller ikke Aung San Suu Kyi. Man har øget presset på rohingya-mindretallet for at tvinge dem til at forlade landet, og de socioøkonomiske forhold forværres fortsat. Man vurderer, at 80 % af befolkningen bor i landdistrikterne, og der er ved at opstå alvorlige problemer med landbrugs- og fødevareproduktion.
EU har flere gange udsendt erklæringer, hvor man fordømmer krænkelserne af menneskerettighederne. EU har også strammet op på sanktionerne, og sideløbende har vi presset nabolandene til Burma/Myanmar - ASEAN, Kina, Indien - til også at udøve diplomatisk pres, og det er der også nogle af naboerne, der gør. Desuden har EU bakket kraftigt op om FN's bestræbelser. Disse foranstaltninger har skabt problemer for militærregeringen, men har ikke fået den til at ændre adfærd.
Nu har militærregeringen lovet at afholde valg i 2010 som et skridt i dens gradvise afgivelse af magten. Vi kan først vurdere disse valg, når valgloven offentliggøres, og når vi konstaterer, om man har indført tydelige og retfærdige bestemmelser for afstemningen. I mellemtiden er EU indstillet på at tage kontakt til den siddende regering for at overtale den til at benytte valget til at lave om på situationen og indlede en positiv fase i Burmas historie.
Når jeg siger dette, gør jeg det helt klart, at EU ikke ønsker at isolere Burma. Vi er rent faktisk de største donorer af humanitær og tilhørende bistand til landet. Størstedelen af vores bistand går til landdistrikterne, navnlig til deltaet, hvor man stadig prøver at komme sig efter cyklonen Nargis. Der skal også ydes bistand til flygtningelejrene langs grænsen til Thailand. Vi skal være klar over, at man i rapporten fra FN's særlige udsending siger tingene lige ud. Vi støtter FN's særlige udsending og er parate til at hjælpe ham.
Men vi ved også, at det næppe er muligt at øve direkte indflydelse på menneskerettighedssituationen i Burma. EU vil f.eks. ikke blive indbudt som observatører til valget, så vi er nødt til at anvende indirekte foranstaltninger. Derfor har vi indbygget menneskerettigheder i alle vores bistandsprogrammer. For at fremme vores værdier, menneskerettigheder, udvikling og dialog, skal vi udsende et meget klart budskab. I dag har det samlede Parlament udsendt et meget klart budskab, og jeg er sikker på, at det vil blive hørt. Jeg er også sikker på, at vi ikke skal outsource vores opgave med at minde Myanmar om landets forpligtelser til nabolandene. Vi skal fastholde vores eget engagement. Vi skal tage vores menneskerettighedsdagsorden op direkte over for myndighederne, og det vil vi fortsætte med.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet. Afstemningen finder sted efter denne forhandling.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Maria Da Graça Carvalho  
skriftlig. - (PT) Burma oplever fortsat en meget bekymrende situation med hensyn til menneskerettigheder, eftersom de burmesiske myndigheder har prioriteret deres greb om magten højere end deres befolknings overlevelse. Jeg vil gerne udtrykke min solidaritet med den burmesiske befolknings lidelser, for den undertrykkes af en militærjunta, der konstant krænker menneskerettighederne gennem tvangsarbejde, menneskehandel, børnearbejde og seksuel vold. Det er vigtigt, at politiske fanger, herunder lederen af oppositionen og lederen af National League for Democracy, Aung San Suu Kyi, som Europa-Parlamentet tildelte Sakharovprisen i 1990, og som modtog Nobels fredpris i 1991, løslades øjeblikkelig, så hun kan bidrage til afholdelsen af frie, retfærdige og gennemsigtige valg i 2010. Derfor opfordrer jeg EU til at anlægge en sammenhængende strategi og udvikle forbindelser med nabolandene, navnlig Kina og Indien, med henblik på at muliggøre et gennemsigtigt valg i Burma.

{'language': 'da'}