Puhemies. Julistan Euroopan parlamentin torstaina 16. joulukuuta 2004 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. Puhemies. Hyvät parlamentin jäsenet, kuten tiedätte, edellisen istuntomme jälkeen on tapahtunut hirveä katastrofi. Pyydän, että kunnioitamme yhdessä Intian valtameren hyökyaallon uhreja ja heidän perheitään. Pyydän viettämään minuutin hiljaisuuden. Hyvät parlamentin jäsenet, ennen kuin siirrymme esityslistalla oleviin asioihin, haluan kiinnittää huomionne seikkaan, josta olemme uskoakseni kaikki täysin tietoisia: toimiemme avulla voimme mahdollisesti saada aikaan jotakin myönteistä tästä hirvittävästä tuhosta. Yksittäisten henkilöiden toiminnan lisäksi voimme tehdä paljon Euroopan parlamenttina. Ilmoitan, että komission puheenjohtaja Barroso soitti minulle viime viikolla tiedottaakseen tapahtumista ja aikeistaan ehdottaa Jakartan huippukokouksessa tämänkaltaisten katastrofitilanteiden käsittelemiseen tarkoitettujen talousarviovarojemme käyttöönottoa. Puheenjohtaja Barroso painotti Jakartassa, että Euroopan parlamentin on toisena budjettivallan käyttäjänä hyväksyttävä komission ehdotukset. Olen parlamentin puolesta lähettänyt Jakartan huippukokoukselle viestin, jossa toimielimemme lupasi tehdä kaikkensa varmistaakseen, etteivät tämän katastrofin vaikutuksia lieventävät Euroopan unionin välittömät hätäavustustoimet viivästy työjärjestyksessämme määrättyjen menettelyjen takia. Ilmoitan, että budjettivaliokunta antaa huomenna lausuntonsa hätäapuvarauksesta tehtävästä 100 miljoonan euron määrärahasiirrosta. Myös parlamentti tarkastelee komission ehdotuksia jälleenrakentamista koskevista avustustoimista heti, kun ne toimitetaan meille. Parlamentin on kuitenkin mielestäni tehtävä heti täysin selväksi, että tämä on uusi ongelma, jonka käsittelemiseen tarvitaan uusia varoja. Emme voi toisin sanoen antaa yhdelle riistämällä toisen puille paljaille. Emme voi käyttää tämän katastrofin käsittelyyn varoja, jotka on aiemmin osoitettu johonkin muuhun tarkoitukseen. Lisäksi pyysin viime viikolla puheenjohtaja Barrosoa hyväksymään kaksi parlamentin jäsentä komission valtuuskuntaan, joka osallistuu Genevessä järjestettävään lahjoittajamaiden konferenssiin. Komission puheenjohtaja suhtautui myönteisesti pyyntöömme, ja näin ollen kaksi jäsentämme otetaan mukaan kyseiseen valtuuskuntaan. Tämän ansiosta voimme seurata tarkasti siellä tehtäviä päätöksiä ja siellä käytäviä keskusteluja. Hyvät parlamentin jäsenet, Jakartan huippukokoukselle lähettämässäni viestissä totesin, että nyt, kun koko maailman huomio on kohdistunut tähän katastrofiin, meidän on määritettävä, missä määrin sitoudumme jällenrakentamiseen sekä varhaisvaroitusjärjestelmän perustamisen edistämiseen. Puhemies. Esityslistalla on seuraavana käsittelyjärjestyksen vahvistaminen. Tämän istuntojakson ja 26.–27. tammikuuta pidettävien istuntojen lopulliset esityslistaluonnokset, jotka puheenjohtajakokous on laatinut 6. päivä pitämässään kokouksessa työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti, on jaettu. Tiistain istunnon osalta olen vastaanottanut Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmältä pyynnön siirtää Euroopan oikeusasiamiehen vaalit seuraavalle istuntojaksolle. Tatarella (UEN ). Arvoisa puhemies, parlamenttia pyydetään valitsemaan huomenna järjestettävässä äänestyksessä Euroopan oikeusasiamies tulevalle toimikaudelle. Me kaikki tiedämme, että vetoomusvaliokunta on tehnyt kiitettävää työtä ja toimittanut parlamentille listan, jossa on vain kaksi nimeä. Viime viikolla saimme kaikki tärkeitä, erittäin yksityiskohtaisia kirjeitä, joissa esitettiin hyvin vakavia väitteitä vasta valiokunnan järjestämien kuulemisten jälkeen ilmenneistä seikoista, jotka ilman muuta kyseenalaistavat toisen ehdokkaan soveltuvuuden Euroopan oikeusasiamieheksi. Vaikuttaa todennäköiseltä, että tässä tapauksessa on rikottu perustamissopimuksen 195 artiklan 3 kohtaa, jossa todetaan, että oikeusasiamies ei saa harjoittaa muuta palkallista tai palkatonta ammattitoimintaa. Kirjeissä tuotiin esiin myös kysymyksiä, jotka liittyvät yhteen kyseisen ehdokkaan ansioon, ja lisäksi ehdokas näyttää osallistumalla eturyhmän toimintaan rikkoneen määräystä, jonka mukaan oikeusasiamiehen on hoidettava tehtäväänsä täysin riippumattomana. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyyntömme ansiosta vetoomusvaliokunta voisi tutkia vielä asiaa ja parlamentti voisi sen jälkeen äänestää levollisin mielin: kumpaankaan ehdokkaaseen ei saa liittyä mitään epäilyjä eikä varauksia. Hammerstein Mintz (Verts/ALE ). Arvoisa puhemies, parlamentin ei pidä mielestäni sallia tällaista jarruttelua. Vetoomusvaliokunta on noudattanut avointa menettelyä. Parlamentin oikeudellisen yksikön mukaan asiaan ei liity minkäänlaista oikeudellista ongelmaa. Kaikkia ehdokkaita koskevat tiedot ovat nähtävissä Internet-sivustolla julkaistuissa ansioluetteloissa. Meidän on mielestäni jatkettava tätä vetoomusvaliokunnassa todellakin yksimielisesti hyväksyttyä menettelyä ja äänestettävä nyt asiasta. Batzeli (PSE ). Arvoisa puhemies, äskettäin julkaistussa maailmanlaajuista elintarviketurvaa koskevassa FAO:n raportissa todetaan, että tähän mennessä toteutetuilla koko maailman nälkäkuolemien ja nälänhädän vähentämistoimilla niitä ei ole onnistuttu missään läheskään poistamaan, mikä oli vuodeksi 2005 asetettu tavoite. Tämän tavoitteen saavutti ainoastaan neljännes niistä 30 valtiosta, joissa 2,5 miljardia ihmistä kärsii aliravitsemuksesta. Tällä on sekä keskipitkän että pitkän aikavälin seurauksia, koska kehitys on estynyt näissä valtioissa, eivätkä ne voi siksi saavuttaa kelvollista elintasoa. Köyhyys ei synny tyhjästä, eikä aids leviä itsestään. Emme ilmeisesti ole toistaiseksi onnistuneet täyttämään velvoitettamme lapsia kohtaan emmekä velvoitettamme torjua köyhyyttä. Euroopan unionin on nyt todellakin sisällytettävä kaikki nämä valtiot, joiden elintarviketurva on uhattuna, muun muassa itse taannoin esittämäänne suunnitelmaan komission ja Euroopan parlamentin toimien koordinoinnista. Piotrowski (IND/DEM ). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti on kaikkein demokraattisin Euroopan unionin toimielin. Sen puhemies valitaan puolueiden välisten neuvottelujen jälkeen. Puhemiehen on kuitenkin edustettava ulospäin kaikkia 25 jäsenvaltion EU:n parlamentin jäseniä. Parlamentin puhemiehen Borrellin eri kansainvälisissä elimissä esittämät julkiset lausunnot ovat siksi kummastuttaneet meitä. Nämä valitettavat ja paheksuttavat huomautukset ovat järkyttäneet Puolan kansaa. On suorastaan häpeällistä, että parlamentin puhemies menee näin pitkälle ja esittää äärimmäisen voimakkaita ja puolueellisia näkemyksiä, jotka loukkaavat ja halventavat Puolaa, joka on suvereeni EU:n jäsenvaltio. Puolan hallituksen osastoilta olemme kuulleet, että puhemies Borrell on esittänyt samanlaisia huomautuksia monta kertaa aiemminkin. Uskon, että puhemies Borrellin esittämät toteamukset ovat hänen henkilökohtaisia näkemyksiään eivätkä koko Euroopan parlamentin näkemyksiä. Pyydän häntä siksi eroamaan puhemiehen virasta. Puhemies. Jos kuulin tulkkauksen oikein, pyydätte minua eroamaan virastani. Viittaatte ilmeisesti Puolan lehdistössä viime viikolla julkaistuihin kommentteihin, jotka koskivat Madridissa 10. joulukuuta järjestetyssä Eurooppa-keskustelussa esittämiäni huomautuksia. Hyvä jäsen Piotrowski, teidän, kuten kaikkien muidenkin parlamentin puolalaisten jäsenten, on täytynyt saada teille viime perjantaina lähettämäni kirje, jossa selvitin erittäin yksityiskohtaisesti, mitä kyseisessä keskustelussa tosiasiassa tapahtui ja mitä sanoin siellä. Näytän teille todisteeksi videokasetin, johon on nauhoitettu koko kyseisessä keskustelussa pitämäni puhe. Teille voidaan tietenkin toimittaa puolankielinen käännös puheestani, ja huomaatte, että 80 prosentissa tapauksista Puolan Madridin suurlähetystöä koskeva huomautus on keksitty juttu. Olen pyytänyt Puolan ulkoasianministeriöltä julkista oikaisua, koska en sanonut mitään sellaista, mitä minun väitetään sanoneen, ja tässä on todiste siitä. Joskus sanomme väärinkäsitysten johtuvan tulkkaus- tai käännösongelmista, mutta minun ei tarvitse tehdä sitä, koska en yksinkertaisesti ole sanonut, mitä minun väitetään sanoneen – en edes mitään sen tapaista. Teidän ei kuitenkaan tarvitse pelkästään luottaa sanaani, sillä saatte totuuden itse selville tällä videolla olevan puheen transkriptiosta ja sen puolankielisestä käännöksestä. Jäsen Piotrowski, jos jonkun on erottava työtehtävistään, se en ole missään tapauksessa minä vaan ehkä joku Puolan Madridin suurlähetystöstä. Haluaisin sanoa vielä yhden asian: meillä on niin paljon todellisia ongelmia, ettemme voi taistella tuulimyllyjä vastaan, ja meillä on niin paljon tärkeitä asioita käsiteltävänämme, ettemme voi puuttua kuviteltuihin ongelmiin, joilla on ainoastaan tarkoitus synnyttää eripuraa keskuudessamme. Toivon, että videonauhan transkriptio poistaa huolenne. Oikein paljon kiitoksia. Tzampazi (PSE ). Arvoisa puhemies, matkustaessani viimeksi Strasbourgista Ateenaan Strasbourgin lentoaseman poliisi pyysi saada tarkastaa pyörätuolini ilman minua, ikään kuin se olisi jonkinlainen rikostoveri. Tutkittuaan sen poliisit kieltäytyivät antamasta sitä minulle takaisin, vaikka minulla olisi ollut mukavampi odottaa lentoa pyörätuolissa. Minulta siis riistettiin vapaus: en voinut edes käydä leposaleissa, koska minut olisi pitänyt saattaa sinne. Nämä ovat poliisin estotoimia, jotka vähentävät ihmisarvoani. Tällaista ei ole tapahtunut millään lentoasemalla koko maailmassa, ei edes Ranskassa. Olen matkustanut eri puolilla maailmaa vammaisten yhteisillä matkoilla enkä ole missään törmännyt tällaiseen käytäntöön. Kun olin hyväksynyt, ettei pyörätuoliani palauteta minulle vaan pakataan mukaan matkatavarana, halusin työntää itseni käsieni avulla metallinpaljastimen ohitse, jotta en joutuisi käyttämään vierasta pyörätuolia oman tutun pyörätuolin sijasta, mutta en saanut tehdä sitä. Ympärilleni kerääntyneet 15 poliisia uhkasivat pidättää minut. He pyysivät passini ja lähettivät viestin saadakseen matkatavarani takaisin, jotta en voisi matkustaa, ja 10 kollegaani ja toimittajaa yritti pysäyttää heidän toimensa. Tällainen menettely on mielestäni sopimatonta. Katson, että minulla on luovuttamaton oikeus matkustaa vapaasti ja turvallisesti tarpeisiini sovitetussa pyörätuolissa tietenkin estämättä turvatarkastuksia. Pyydän teitä ottamaan yhteyttä viranomaisiin, jotta jatkossa voidaan estää tällainen toiminta, jota voidaan sanoa lähestulkoon yksittäisen kaupungin lentoasemalla harjoitetuksi rasismiksi. Puhemies. Olen pahoillani tapahtuneesta. Parlamentti soveltaa kiireellistä menettelyä ja ottaa välittömästi yhteyttä lentoaseman viranomaisiin. Deva (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, palasin juuri Sri Lankasta ja haluaisin, että pöytäkirjaan merkitään kiitollisuuteni Euroopan kansalaisille ja kotimaani, Yhdistyneen kuningaskunnan, kansalaisille siitä valtavasta avokätisyydestä ja hyväntahtoisuudesta, joita he ovat osoittaneet viime viikkojen aikana. Näin ollen pyytäisin teitä harkitsemaan ehdotusta, joka ei sisälly jättämämme päätöslauselman varsinaiseen tekstiin mutta jota myös jäsen Tajani kannattaa: ehdotusta siitä, että meidän parlamentin jäsenten olisi avustettava hyökyaallon uhreja. Voisimme lahjoittaa osan omista tuloistamme – esimerkiksi yhden päivän tulot – ja kehottaa Euroopan kansalaisia lahjoittamaan vaikkapa viiden tai yhden tunnin tai yhden päivän tulonsa, jotta voisimme auttaa tuhoutuneiden alueiden jälleenrakentamisessa. Tämä on ihmiskunnan tuhoisin katastrofi toisen maailmansodan jälkeen. Viisi miljoonaa ihmistä on kodittomana, ja meidänkin on tehtävä osuutemme vastataksemme Euroopan kansalaisten valtavaan avokätisyyteen. Tajani (PPE-DE ). – Arvoisa puhemies, jäsen Deva esitti jo ehdotukseni pääpiirteittäin. Kirjoitin 3. tammikuuta kirjeen, jossa kehotin kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä lahjoittamaan yhden päivän palkkionsa maanjäristyksen ja hyökyaallon uhrien hyväksi. Me kaikki tiedämme, ettei 250 euroa ole tietenkään valtava rahamäärä meille, mutta näille ihmisille, jotka ovat kenties tottuneet elämään yhdellä eurolla kuukaudessa, 250 euroa kerrottuna parlamentin jäsenten lukumäärällä voi varmistaa heidän selviytymisensä joksikin aikaa. Arvoisa puhemies, ystävällisessä vastauksessanne ilmoititte esittäneenne ajatukseni puheenjohtajakokoukselle: siellä tietenkin päätettiin, ettei kaikkia jäseniä voida pakottaa lahjoittamaan yhden päivän päivärahaansa. Arvoisa puhemies, otan kuitenkin vapauden kehottaa kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä kaikissa poliittisissa ryhmissä lahjoittamaan tämän päivän päivärahansa tehdäkseen paitsi poliitikkoina myös yksittäisinä henkilöinä jonkin konkreettisen avustusteon, koska budjettivaliokunta huolehtii poliittisella tasolla annettavasta avusta. Osoitan, että jokainen meistä – lukemattomia Euroopan kansalaisia edustavista – on valmis tekemään pienen uhrauksen auttaakseen niitä, jotka tarvitsevat apua ja elämän pieniä asioita. Tällä teolla saatamme pelastaa henkiä. Arvoisa puhemies, esitän vain seuraavan pyynnön: luovuttakaamme tämän päivän päivärahamme määrittämänne menettelyn mukaisesti ja lahjoittakaamme se Kaakkois-Aasian hyökyaallon uhreille. Puhemies. Ehdotukseenne on syytä vastata. Vastaan yhdellä kertaa useaan ehdotukseen. Hyvä jäsen Deva, te ja jotkut muut parlamentin jäsenet olette esittäneet puheenjohtajistolle joukon ehdotuksia kannustaaksenne parlamentin jäseniä avokätisyyteen tämän murheellisen tapahtuman uhrien auttamisessa, ja nämä ehdotukset on toimitettu eteenpäin puheenjohtajakokouksen harkittavaksi. Te ja kaikki muutkin varmasti tiedätte, ettemme voi kannustaa ihmisiä vapaaehtoisten lahjoitusten sijasta pakollisiin lahjoituksiin. Emme voi tehdä sitä: budjettikohdat ovat sitä varten, ja olemme kaikki aikuisia ja tiedämme riittävän hyvin, mitä on tapahtunut, varmistaaksemme myötätunnon osoituksemme. Kun puhemiehistö kokoontuu, pyydän budjettivaliokuntaa tekemään jotakin mahdollisesti vieläkin tehokkaampaa: arvioimaan uudelleen parlamentin vuoden 2005 talousarviota ja katsomaan, minkä verran siellä on liikkumavaraa ja mitä maksusitoumuksia on vielä lopullisesti tehtävä, jotta parlamentti voi toimielimenä, joka ei tee päätöksiään yksittäisten henkilöiden toimien perusteella, tarkistaa talousarviotaan ja tarjota varoja, jos vain saamme niitä käyttöön. Sekä puhemiehistö että budjettivaliokunta käsittelevät tätä asiaa. Moraes (PSE ). – Arvoisa puhemies, kuten jäsen Devalla, minullakin on lähiomaisia Etelä-Intian tuhoalueella, ja omaiseni auttavat aluetta selviytymään katastrofista. He pyysivät minua lähettämään Euroopan parlamentille sellaisen viestin, että voimme tehdä aivan konkreettisia asioita auttaaksemme kurjissa oloissa eläviä ihmisiä. Voimme esimerkiksi myöntää, että EU:ssa oleskelee kirjaimellisesti satojatuhansia srilankalaista, intialaista, indonesialaista tai thaimaalaista alkuperää olevia ihmisiä, jotka odottavat EU:n kansalaisuuden myöntämistä koskevaa päätöstä ja jotka ovat niin peloissaan, etteivät voi matkustaa takaisin kotimaihinsa. Monet näistä tapaamistani ihmisistä ovat menettäneet omaisiaan, ja heidän omaisuutensa on tuhoutunut, mutta he eivät tiedä, että he voivat poistua EU:n jäsenvaltiosta odottaessaan päätöstä maahanmuuttajan asemastaan. Monet muutkin parlamentin jäsenet ovat tavanneet tällaisessa tilanteessa olevia henkilöitä. Pyydän, että parlamentti kehottaa neuvostoa varmistamaan, että EU:n jäsenvaltioiden sisäasiainministeriöt suhtautuvat näihin ihmisiin erittäin myötämielisesti ja että nämä voivat palata Euroopan unioniin ja rakentaa elämänsä uudelleen. Emme saa lisätä heidän kurjuuttaan olemalla piittaamatta heidän ahdingostaan. E. Gentvilas (ALDE ). Arvoisa puhemies, haluan henkilökohtaisesti esittää teille saman kysymyksen kuin puolalainen kollegani. Puolan lehdistössä julkaistiin tietoja puheestanne, jossa mainitsitte Liettuan roolin Ukrainan oranssissa vallankumouksessa. Olen kiinnostunut vastauksesta, jonka annoitte puolalaiselle kollegalleni. Pyydän, että Madridissa pitämänne puheen sisältävä videonauha asetetaan 13 liettualaisen Euroopan parlamentin jäsenen saataville. Koska luotan teihin, en pyydä teitä eroamaan ja haluaisin todellakin puhua mainitsemistanne vakavammista ongelmista. Ukrainassa on tapahtunut vallankumous ja muutoksia. Meidän ja teidän on parlamentin johtajina alettava keskustella Euroopan unionin ja Ukrainan välisistä suhteista. Meidän on alettava valmistella realistista ohjelmaa siitä, miten Euroopan olisi suhtauduttava uuteen Ukrainaan ja mitä tarjoamme Ukrainan kansalle, jolla on suuret odotukset. Meidän on oltava iloisia siitä, että ukrainalaiset seurasivat puolalaisten ja liettualaisten esimerkkiä ja toivat maahansa muutoksen rauhanomaisesti ilman aseita tai pakkokeinoja. Meidän – koko Euroopan unionin ja kaikkien kansakuntien – on nyt sanottava ukrainalaisille, että tarvitsemme heitä, että tarjoamme heille seuraavat askeleet ja että heidän on suoritettava seuraavat tehtävät. Ajattelitte luultavasti juuri tätä, kun sanoitte, että on paljon tärkeämpiäkin ongelmia kuin eroamisehdotus. Puhemies. En voi muuta kuin toistaa, mitä olen jo aiemmin sanonut. Kaikkien ryhmien puheenjohtajat ovat saaneet saman kirjeen kuin puolalaiset parlamentin jäsenet. Minulle sopii mainiosti, että tämä kirje käännetään myös liettuaksi, jotta ymmärrätte tarkalleen, mitä sanoin. Joskus meidän on puolustettava itseämme ja vedottava huonoon tulkkaukseen tai käännökseen. Nyt esillä olevassa tapauksessa tämä ei ole kuitenkaan tarpeen, koska puheeni trsanskriptiossa ei yksinkertaisesti ole minun sanoneeksi väitettyä järjetöntä huomautusta, etteivät Puola ja Liettua toimi yhdessä muun unionin kanssa Ukrainan kysymyksessä, koska ne ovat Yhdysvaltojen vaikutuspiirissä, tai edes mitään sen tapaista. Jos parlamentin puhemies olisi sanonut tällaista, se olisi ilman muuta antanut aihetta kritiikkiin. Sanonkin teille, ettei minulla ole mitään syytä pyytää anteeksi. Odotan anteeksipyyntöä Puolan ulkoasiainministeriltä. Saatte liettuankielisen käännöksen puheestani, ja kaikki muutkin jäsenet saavat siitä halutessaan omankielisensä käännöksen. Olen kansanne täysin samaa mieltä Puolan ja Liettuan tärkeästä roolista sekä siitä, että huolenne Ukrainan tapahtumista on luonnollista. Nicholson (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, annan ensinnäkin täyden tukeni jäsen Devalle, joka oli kanssanne samaa mieltä siitä, että meidän olisi toimittava toimielimenä, ja joka lisäksi totesi, että me parlamentin jäsenet haluaisimme antaa kukin oman panoksemme. Vaikka tämä onkin vapaaehtoista toimintaa, ehkäpä voisimme käsitellä tätä ehdotusta myöhemmin puhemiehistössä. Joulu tuli viime vuonna Pohjois-Irlannissa todella varhain eräälle ryhmälle, joka ryösti Northern Bankista 26,5 miljoonaa Englannin puntaa, joka on käsittääkseni 36,5 miljoonaa euroa. Kyseessä on näin ollen yksi Britteinsaarten kaikkien aikojen suurimmista pankkiryöstöistä. Pohjois-Irlannin poliisiyksikön päällikkö on syyttänyt erittäin selkeästi ja yksiselitteisesti Sinn Féiniä / IRA:a tästä ryöstöstä. On erittäin mielenkiintoista, että Sinn Féin / IRA suunnitteli Britteinsaarten kaikkien aikojen suurinta pankkiryöstöä samaan aikaan kun se oli neuvottelemassa Pohjois-Irlannin rauhasta ja uuden hallituksen perustamisesta. Tuomitsen jyrkästi tämän teon ja sen, että ryöstäjät pitivät panttivankinaan kahta perhettä yli vuorokauden ajan. Ryöstäjät ovat romuttaneet kaikki mahdollisuudet ratkaista Pohjois-Irlannin konflikti rauhanomaisesti lyhyellä aikavälillä. Sinn Féin ei sovi kenenkään muun kanssa samaan hallitukseen. Se on osoittanut tämän monta kertaa – Kolumbiassa ja lukuisilla muilla alueilla – hyvinkin demokraattisista toimistaan huolimatta. En hyväksy sitä, että joku on yhtenä päivänä demokraatti ja toisena päivänä roisto ja rikollinen. Vastustan tällaista toimintaa. Miksi Sinn Féin / IRA teki tämän? Se teki tämän, koska sen edustajat tiesivät, ettei kukaan tekisi heille mitään – ettei Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus sen enempää kuin Irlannin tasavallan hallituskaan uskalla sanoa heille, että aika on kulunut umpeen ja että sen on noudatettava demokratian periaatteita, jos se mielii hallitukseen. De Brún (GUE/NGL ). Jäsen Nicholson esittelee tällä viikolla mietintönsä Peace-ohjelman voimassaolon jatkamisesta vuoteen 2006, ja kehotan kollegojani kannattamaan sitä. Arvoisa puhemies, pyydän teitä välittämään neuvostolle ja komissiolle toiveemme siitä, että tätä asiaa käsitellään ripeästi, kun parlamentin hyväksyntä on varmistettu. Tällä asialla on välitön myönteinen vaikutus ihmisiin ja hankkeisiin Irlannin rauhanrakennuksen käytännön toteutuksessa. Peace-ohjelmasta ei tietenkään voida myöntää rahoitusta uskonnollisen tai poliittisen suuntautumisen vaan ainoastaan tarpeen perusteella. Haluan kiittää Euroopan unionia sen antamasta tuesta. Olen hieman pettynyt jäsen Nicholsonin tämänpäiväisiin toteamuksiin. Ne eivät mielestäni edistä rauhanprosessia millään tavoin. Puhemies. Hyvä jäsen de Brún, epävirallisella kielellä puhumianne lauseita ei tulkattu eikä niitä näin ollen myöskään merkitä istunnon pöytäkirjaan. Golik (PSE ). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Suhteista Etelä-Aasian maihin ja Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon (SAARC) vastaavan valtuuskunnan jäsenenä minäkin haluan sanoa muutaman sanan Aasian maiden äskettäin kokemasta ennennäkemättömästä tragediasta. Yhdyn täysin edellisten puhujien esittämään näkemykseen siitä, että Euroopan parlamentin, joka on tänään ensimmäistä kertaa koolla tämän katastrofin jälkeen, on kerättävä paljon rahaa ja että näiden varojen on mentävä niille, jotka niitä eniten tarvitsevat. On kuitenkin vaikeaa määritellä, kuka on nyt suurimmassa tarpeessa ja mitkä laitokset tai järjestöt kaipaavat kiireimmin apua. Jotkut puolalaisten aluelehtien toimittajat ottivat minuun viime viikolla yhteyttä, sillä he tiesivät, että kuulun SAARC-valtuuskuntaan ja että tiedän useimpia muita paremmin, missä tarve on suurin ja kenelle apua pitäisi lähettää. Kysynkin nyt, kenelle apua todellakin olisi parasta lähettää. Kannatan erittäin voimakkaasti Saksan lehdistössä esitettyä ajatusta, nimittäin sellaisten verkostojen perustamista, jotka koostuvat tietääksemme eniten apua tarvitsevista kaupungeista, alueista ja kouluista. Voisimme sitten välittää nämä tiedot kotialueidemme äänestäjille ja instituutioille ja päästä näin läheisempään kontaktiin katastrofista kärsivissä valtioissa eniten apua tarvitseviin sekä ilmaista myötätuntomme heitä kohtaan. Voisimme myös määrittää tarkasti kaikki avun tarpeessa olevat. Doyle (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, haluan ottaa esiin asian, joka ei liene kovinkaan kiinnostava tarkasteltaessa kokonaisvaltaisesti nykymaailman ongelmia, mutta joka on kuitenkin erittäin tärkeä niille, joita se koskee. Haluan korostaa, miten neuvoston 22.–23. marraskuuta aikaansaama poliittinen yhteisymmärrys eläinten suojelusta kuljetuksen aikana vaikuttaa kilpailukäyttöön ja jalostukseen tarkoitettujen rekisteröityjen hevosten kuljetukseen. Kannatan ilman muuta asetuksen yleisiä säännöksiä, mutta minusta on valitettavaa, ettei neuvosto soveltanut tieteellisesti parhaita käytänteitä tähän nimenomaiseen luokkaan kuuluvien hevosten kuljetusta koskevissa yksityiskohtaisissa vaatimuksissa. Asetuksen nykyisessä versiossa on joitakin epäjohdonmukaisuuksia ja vaarallisia säännöksiä, joita on muutettava, jotta se voidaan panna täytäntöön ja jotta se saavuttaa tavoitteensa, joka on näiden hevosten suojeleminen eikä niiden vaarantaminen. Esimerkiksi lattiapintojen ja kuivikkeiden avulla olisi varmistettava virtsan ja ulosteen riittävä valvonta eikä välttämättä niiden imeytyminen. Liukastumista estävä kumimatto on nykyään hygieenisin lattiavaihtoehto. Veden vapaa saatavuus on epätarkoituksenmukaista, epäkäytännöllistä ja mahdollisesti jopa vaarallista näille hevosille. Tilaa koskevien vaatimusten on oltava oikeasuhteisia kuljetettavan hevosen luonteeseen ja kokoon nähden. Ne eivät saa perustua johonkin tiukkaan ja käsittämättömään taulukkoon, jonka määräyksiä ei voida panna täytäntöön. Lyhyen matkan kuljetusten enimmäiskestoa koskeva rajoitus ei ole johdonmukainen kaikkialla tekstissä, ja enimmäiskesto on joka tapauksessa aivan liian lyhyt. Koska asetustekstiä ei enää toimiteta takaisin parlamenttiin toista käsittelyä varten, kehotan neuvostoa tarkistamaan kantaansa ja poistamaan nämä epäkohdat, ennen kuin asetus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Czarnecki, Ryszard (NI ). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen, että minulla on jotakin yhteistä puhemiehen kanssa: pidämme molemmat videoiden katselusta. Aion kuitenkin puhua nyt muusta asiasta. Suurimuotoista sikataloutta harjoittavien yritysten kasvusta on tulossa Puolassa suuri ongelma, jonka ovat tuoneet esiin sekä asukkaat että ympäristöjärjestöt. Tämä ongelma koskee jo neljännestä Puolan maakunnista, ja tällaisten yritysten kasvu merkitsee usein terveys-, eläinlääkintä- ja ympäristönormien rikkomista. Edellisellä vaalikaudella neljä Puolan Samoobrona-puolueen jäsentä pyysi, että tälle asialle tehtäisiin jotain, mutta asiasta vastaavalta parlamentin valiokunnalta ei ole saatu vielä minkäänlaista vastausta. Tämä ongelma ei esiinny vain Puolassa vaan myös muutamassa muussa uudessa jäsenvaltiossa. On valitettavaa, että tällaista kasvua tapahtuu Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin tuella. Arvoisa puhemies, pyydän teitä ottamaan tämän asian uudestaan esiin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan kanssa, joka on tällä hetkellä kuuro ja sokea. Siitä, ettemme pysty kunnolla käsittelemään asiaa, voi olla hyötyä joillekin suuryrityksille, myös Euroopan ulkopuolella toimiville yrityksille, mutta se ei missään tapauksessa edistä maanosamme ympäristön ja talouden tasapainoista kehitystä. Hudacký (PPE-DE ). Hyvät parlamentin jäsenet, kestää kauan, ennen kuin maailma toipuu maanjäristyksestä, joka tuhosi kaksi viikkoa sitten laajoja alueita Kaakkois-Aasiassa. Valtava hyökyaalto jätti jälkeensä hirvittävän tuhon: kymmeniätuhansia kuolleita, miljoonia loukkaantuneita, perhetragedioita ja sanoin kuvaamatonta kärsimystä. Ymmärrämme tai meidän ainakin pitäisi ymmärtää ihmiselämän arvo nyt ehkä paremmin kuin koskaan. Tässä yhteydessä minusta on mahdotonta olla reagoimatta ihmishenkien menetykseen vetoamalla "ihmisoikeuksiin". Miljoonilla syntymättömillä lapsilla ei ole ollut koskaan mahdollisuutta elää yhtäkään päivää, ja olemme valmiita auttamaan tuhansia vanhuksia ja sairaita tekemään itsemurhan eutanasian avulla. Viimeisimmät Alankomaissa tehdyt aloitteet ovat yksinkertaisesti hämmästyttäviä: eutanasia – elävien vammaisten lasten murhaaminen. Nämä ovat eurooppalaisen hyökyaallon – kuoleman kulttuurin – seurauksia. Eivätkö Kaakkois-Aasian uhreja kohtaan osoittamamme myötätunnon sanat ole pelkkää hurskastelua? Vastatkoon kukin meistä itsekseen tähän kysymykseen. Kiitos. Rutowicz (NI ). Arvoisa puhemies, olette Euroopa parlamentin tärkein edustaja – toimielimen, jonka jäsenet tulevat eri puolilta yhteisöä ja edustavat erilaisia poliittisia näkemyksiä. Me kaikki haluamme Euroopan, jossa ei ole konflikteja ja jossa kansalaiset otetaan hyvin huomioon. Ukrainan tilanne olisi voinut aiheuttaa poliittisen kriisin ja horjuttaa maan vakautta, mikä olisi ollut uhka EU:n jäsenvaltiolle Puolalle sekä koko Euroopan unionille. Niiden joukossa, jotka auttoivat estämään kriisin, oli Puolan entinen ja nykyinen presidentti, eurooppalaisia diplomaatteja, parlamentaarikkoja ja Euroopan parlamentin jäseniä, joista valtaosa oli puolalaisia. He kaikki edistivät osaltaan demokratian toteutumista Ukrainassa. Näistä edistystoimista on valitettavasti esitetty sellaisia huomautuksia, jotka ovat saattaneet Puolan ja sen kansan huonoon valoon. Meidän tulkintamme mukaan nämä huomautukset johtuvat halusta heikentää Euroopan yhteenkuuluvuutta. Haluaisin siksi esittää erään tulevaisuuteen liittyvän kysymyksen. Arvoisa puhemies, onko Euroopan parlamenttia edustavilla yksittäisillä henkilöillä oikeus tuoda julki vastenmielisyytensä tiettyä valtiota tai yhteisöä kohtaan? Puhemies. Hyvä jäsen Rutowicz, jos viittaatte moneen kertaan vatvottuun asiaan, josta on esitetty jo useita kysymyksiä, en voi muuta kuin toistaa, mitä olen sanonut. Allister (NI ). Arvoisa puhemies, parlamentin jäsenet panivat varmasti merkille, että IRA:a edustava parlamentin jäsen de Brún ei tuominnut puheessaan sitä, että hänen kollegansa ryöstivät Belfastissa 26 miljoonaa puntaa. Kun otetaan huomioon hänen puolueensa yhteys tähän ryöstöön, hän sortui äärimmäiseen tekopyhyyteen pyytämällä Euroopan unionilta rahoitusta. Jos jäsen de Brún haluaa puhua rahoituksesta, puhukoon ensin omaisuudesta, jonka hänen puolueensa hankki laittomin keinoin Northern Bankista. Olen erittäin pettynyt myös sen vuoksi, että aikana, jona tavalliset ihmiset kaikkialla maailmaa kaivelevat taskunpohjiaan, EU aikoo tällä viikolla tuhlata miljoonia euroja uuden perustuslain juhlimiseen. Se osoittaa häpeällisen huonoa makua, kun maailmassa on tällainen tilanne. Minusta on erittäin valitettavaa, että meille lähettämässänne juhlallisuuksia koskevassa ilmoituksessa mainitaan huomenna ja keskiviikkona television ja lehdistön kanssa käytävät "keskustelut" Euroopan perustuslaista. Keskustelu tarkoittaa mielestäni sitä, että molemmilla osapuolilla on mahdollisuus esittää näkemyksensä. Puhemies. Hyvä jäsen Allister, vastaukseni on sama kuin aiemmin vastaavanlaisiin huomautuksiin antamani vastaus. Wynn (PSE ). Arvoisa puhemies, vietimme tämän istuntojakson alussa aivan aiheellisesti minuutin hiljaisuuden Aasiassa tapahtuneiden hirveiden menetysten vuoksi. Tällaisina valtavan tuhon aikoina pienemmät murheelliset tapahtumat jäävät tavallisesti huomaamatta. Ankara myrsky aiheutti viime viikonloppuna Carlislen kaupungissa ja Cumberlandin alueella valtavan tulvan, ja useita vanhuksia kuoli. Arvoisa puhemies, pyydän teitä lähettämään Carlislen kaupunginjohtajalle kirjeen, jossa ilmaistaan myötätuntomme kaupungin ja alueen asukkaita kohtaan, ja lisäksi kysyn komissiolta, voiko se tarjota apua asianosaisille tässä hätätilanteessa. Puhemies. Hyvä jäsen Wynn, otamme tietenkin yhteyttä tästä ongelmasta kärsivän kaupungin viranomaisiin ehdottamallanne tavalla. Manders (ALDE ). Arvoisa puhemies, yhdyn jäsenten Deva ja Tajani esittämään pyyntöön. Olen lähettänyt teille samantapaisen kirjeen, jossa olen pyytänyt, että välttämättömyydestä tehdään hyve ja että pyrimme tehostamaan toimiamme tämän katastrofin vuoksi. Mehän päätimme vuoden 2004 täällä Strasbourgissa pidettyyn täysistuntoon ja aloitamme tämän vuoden taas täysistunnolla siten, ettei tällä välin ole ollut yhtään kokousta. Pidän tätä tehokkaiden toimien sijaan menetettynä mahdollisuutena, ja meidän olisi mielestäni tarkasteltava Euroopan parlamentin tehokkuutta ja täysistuntoja. Olisimme varsin helposti voineet tiivistää asioita. En ole saanut teiltä vielä vastausta, mutta esityslistan perusteella oletan sen olevan kielteinen, koska varotte luultavasti asettamasta ennakkotapausta. Teidän olisi mielestäni kuitenkin tartuttava jokaiseen tilaisuuteen tehostaa kokouksia tarvittaessa, jotta kokouksia ei pidetä vain muodon vuoksi ainoastaan siksi, että perustamissopimuksessa satutaan niin määräämään. Puhemies. Sanotte, ettette ole saanut minulta mitään vastausta. Olen yrittänyt vastata kirjallisesti kaikkiin ehdotuksiin, jotka minulle on toimitettu kirjallisina ja joita puheenjohtajakokous on käsitellyt, ja puheenjohtajakokous on katsonut asianmukaiseksi tehdä mainitsemani päätöksen. Puhemies. Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Buenos Airesissa pidetyn Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen osapuolten kymmenennen konferenssin tuloksista. Dimas, . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan todeta, että olen täysin samaa mieltä kaikesta, mitä puhemies totesi Kaakkois-Aasiassa tapahtuneesta ennennäkemättömästä tuhosta, ja haluan onnitella Euroopan parlamenttia siitä, että se vastasi viipymättä kysymykseen avusta, jota Euroopan unioni aikoo siis tarjota. Täytyy sanoa, että Euroopan unioni on ollut avokätinen ja lisäksi reagoinut nopeasti ja tehokkaasti tässä ennennäkemättömässä katastrofissa. Se aloitti toimet välittömästi. Katastrofin jälkeisenä päivänä Sri Lankassa ja Thaimaassa oli humanitaarisen avun toimiston ECHO:n ja pelastuspalvelualan komitean asiantuntijoita auttamassa koordinoimaan toimia, määrittämään ongelmat, arvioimaan vahingot ja tiettyjen tarviketoimitusten tarpeen sekä parantamaan tällaisten toimitusten koordinointia. He jäävät sinne varmasti pitkäksi aikaa, koska alueen kunnostamis- ja jälleenrakentamistoimet ovat vielä laajempia, ja Euroopan unionin on tarjottava jatkuvasti tukea. Aivan ensimmäiseksi haluan kiittää teitä siitä, että annoitte minulle tilaisuuden keskustella kanssanne tänä iltana Buenos Airesissa viime kuussa pidetyn Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen osapuolten kymmenennen konferenssin tuloksista. Minun on ensinnäkin todettava, että tässä konferenssissa olivat läsnä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtaja Florenz ja seitsemän muuta jäsentä, joiden osallistuminen oli äärimmäisen tärkeää. Täytyy sanoa, että he tukivat ja auttoivat meitä sekä neuvoivat meitä neuvottelujen aikana aivan loppuun saakka. Varsinkin viimeisenä päivänä olimme jatkuvasti tekemisissä konferenssissa käydyissä erittäin tiukoissa neuvotteluissa. On todettava, etteivät tulokset olleet häävejä. Ne olivat kuitenkin parempia kuin odotimme – ne ylittivät ennen kaikkea ne odotukset, joita meillä oli, ennen kuin Venäjä ratifioi Kioton pöytäkirjan, toisin sanoen ennen kuin Kioton pöytäkirjan voimaantulo vahvistettiin. Tuloksia voidaan näin ollen pitää kaiken kaikkiaan myönteisinä. Voin mainita joitakin seikkoja, jotka osoittavat tämän. Ensimmäinen ja ehkä kaikkein tärkein asia oli keskustelu siitä, mitä tapahtuu Kioton sopimuksen jälkeen, joka tulee Kioton pöytäkirjan mukaan voimaan vuonna 2005. Tähän reagoitiin varsin voimakkaasti; Yhdysvallat ja jotkin kehitysmaat halusivat tuskin edes puhua asiasta. Ne eivät tarkalleen ottaen halunneet edes keskustella mahdollisuudesta aloittaa keskustelut vuonna 2005. Kuten aikaisemmin totesin, erittäin vaikeiden neuvottelujen jälkeen pääsimme asiasta yhteisymmärrykseen, kun Argentiinan suurlähettiläs Estrada ehdotti, että toukokuussa järjestettäisiin seminaari kahdesta oleellisesta asiasta: ensimmäinen asia koskee nykytilannetta ja toinen, meidän vaatimamme asia koskee tulevaa kehitystä. Tämä on ensimmäinen, vaikkakin mielestäni epävarma askel, mutta joka tapauksessa ensimmäinen askel kohti neuvotteluja ja keskusteluja siitä, mitä ilmastonmuutosten seurauksissa tapahtuu vuoden 2012 jälkeen. Täytyy sanoa, että meillä oli liittolaisia näissä neuvotteluissa, mikä on tärkeä edistysaskel. Liittolaisinamme olivat monet kehitysmaat, kuten Brasilia, Etelä-Afrikka ja lukuisat Afrikan valtiot, jotka suhtautuivat aiemmin epäilevästi mutta tukivat tällä kertaa pyrkimyksiämme aloittaa neuvottelut. Toinen erittäin tärkeä asia on sopimus viisivuotisesta ohjelmasta, jolla kehitysmaat saatetaan ilmastonmuutoksen vaatimusten tasalle. Voin sanoa, että kyseiset valtiot antoivat meille merkittävää tukea, ja niillä on myös mahdollisuus hyötyä tästä ohjelmasta. Kolmas tärkeä seikka koskee joitakin puhtaan kehityksen mekanismiin liittyviä selvennyksiä. Se on yksi niistä mekanismeista, joista määrätään Kioton pöytäkirjassa, ja siitä on tullut erittäin tärkeä, kun pöytäkirjaa aletaan soveltaa ja kun Euroopan unionissa on otettu käyttöön hiilidioksidipäästökauppaa koskeva järjestelmä. Bonnissa sijaitsevaan toimeenpanovirastoon tulee varmasti suuri määrä lupahakemuksia, minkä vuoksi sitä on vahvistettava. Sen toiminnasta on tultava aiempaa avoimempaa. Tarvitaan lisää rahaa, jotta se voi toimia tehokkaasti ja edistää Kioton pöytäkirjaan perustuvien mekanismien soveltamista. Toinen puhtaan kehityksen mekanismiin liittyvä seikka on rekisterijärjestelmä, jota koko suunnitellun kauppajärjestelmän toiminta edellyttää. Tähän liittyy muitakin erittäin tärkeitä teknisiä seikkoja, mutta niitä ei ole viety eteenpäin niin innokkaasti. Keskustelimme kaikista näistä asioista, ja saimme aikaan ratkaisuja ja sopimuksia. Euroopan unioni antoi mielestäni tärkeää näyttöä hiilidioksidipäästökauppaa koskevasta järjestelmästä, joka on ollut virallisesti käytössä 1. tammikuuta alkaen. Tämä osoitti ja tavallaan varmisti Euroopan unionin johtavan aseman ilmastonmuutoskysymyksessä sekä herätti kovasti kiinnostusta. Kauppaa koskevaa keskustelua oli seuraamassa ministereitä lähes jokaisesta maasta, ja yhteistyöhalukkuutensa ilmaisseiden valtioiden kanssa järjestettiin lisäksi lukuisia kahdenvälisiä kokouksia. Tällaisia valtioita olivat esimerkiksi Norja, joka on soveltanut kauppajärjestelmää 1. tammikuuta alkaen, Japani ja Kanada, ja jopa Yhdysvallat olivat kiinnostuneita asiasta, mutta ne eivät voineet osallistua, koska ne eivät ole allekirjoittaneet Kioton pöytäkirjaa. Tämä on rajoitettu järjestelmä, jota sovelletaan Kioton pöytäkirjan allekirjoittaneiden valtioiden välillä. Lisäksi haluan sanoa, että kaikkein tärkeintä oli, että verkotuimme kahdenvälisten kontaktien kautta, joita sekä meillä että Euroopan parlamentin jäsenillä oli joko kansallisten parlamenttien jäsenten tai muiden valtuuskuntien kanssa. Tämä antaa meille mahdollisuuden suostutella hankkeeseen ne valtiot, jotka vielä tarvitaan mukaan, jotta voimme edistää vuoden 2012 jälkeiselle ajalle asetettujen tavoitteiden saavuttamista, etenkin Yhdysvallat, Kiina ja Intia – näiden valtioiden kanssa meidän on ehdottomasti päästävä sopimukseen jollain keinolla. Lopuksi totean, että Buenos Airesissa käymämme keskustelu ja sen kaiken kaikkiaan myönteiset tulokset antoivat meille mahdollisuuden vauhdittaa Euroopan unionin sisäistä vuoropuhelua siitä, mitä vuoden 2012 jälkeen tapahtuu. Meillä on kaksi mahdollisuutta: toinen oli 20. joulukuuta pidetty ministerineuvoston kokous, jossa todettiin uudelleen, että Euroopan unioni sitoutuu rajoittamaan maapallon keskilämpötilan nousun kahteen asteeseen tulevina vuosina ja että hiilidioksidipäästöjen ja muiden kasvihuonekaasujen lisääntymiselle on määriteltävä tavoitteena olevat prosenttiosuudet. Toinen mahdollisuus on kevään Eurooppa-neuvosto, jota varten komissio laatii kaksi asiakirjaa: työraportin kustannuksista ja hyödyistä, joita toimien toteuttamisesta tai toteuttamatta jättämisestä koituu ilmastonmuutoksen yhteydessä, ja komission tiedonannon vuoden 2012 jälkeistä kautta koskevien strategioiden arvioinnista ja siihen mennessä toteutettavista toimista. Odotamme tietenkin myös Euroopan parlamentin osallistuvan asian käsittelyyn. Haluan todeta, että Buenos Airesissa pidetyn konferenssin tulokset, joista ei annettu kovin myönteistä kuvaa lehdistössä ja tiedotusvälineissä, olivat parempia kuin tiedotusvälineissä esitetyt tulokset. Toistan, että ne eivät olleet sellaisia kuin halusimme, mutta ne olivat parempia kuin etukäteen odotimme, joten tuloksia voidaan sinänsä pitää kaiken kaikkiaan myönteisinä. Florenz (PPE-DE ), . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhdyn mielelläni siihen, mitä te, arvoisa komission jäsen juuri totesitte. Kun kaikki seikat otetaan huomioon, konferenssi oli mielestäni onnistunut, vaikka emme ehkä aivan saavuttaneetkaan haluamiamme lukuja ja tavoitteita. Haluan tässä yhteydessä esittää vielä kiitokset puheenjohtajavaltio Alankomaiden edustajalle, joka todellakin komission jäsenen avustuksella yhdisti nämä kolme Euroopan unionin toimielintä tiimiksi, minkä vuoksi Euroopalla voi olla jatkossa tärkeä kansainvälinen asema paitsi euron myös ympäristö- ja ilmastopolitiikan ansiosta. Siinä meillä on nähdäkseni johtoaseman lisäksi myös suunnan määrääjän asema. Pyrimme osallistumaan päätöksiin, jotka koskevat menetelmiä, joilla saavutamme tavoitteemme sekä Euroopassa että koko maailmassa. Kööpenhaminassa sijaitseva Euroopan ympäristökeskus totesi muutama viikko sitten selvästi, että käytössämme olevat välineet ovat oikeansuuntaisia, ja te puhuitte äsken niiden täytäntöönpanosta. Oli siksi loogista, että kolme toimielintämme vaikuttivat Buenos Airesissa päätöksiin siitä, mitä tapahtuu vuoden 2012 jälkeen, jolloin tulee kuluneeksi kymmenen vuotta siitä, kun ratifioimme Kioton pöytäkirjan, sillä teollisuutemme tarvitsee tietoja, joiden perusteella se voi laskea, onko sen vuoden 2012 jälkeisillä investoinneilla oikeudellinen perusta. Tämän vuoksi myös Euroopan parlamentin on tärkeää ottaa uusia askelia, jotta pääsemme lähemmäs itsellemme asettamiamme tavoitteita. Tämä ei ole tietenkään vain Euroopan ja koko maailman teollisuuden tehtävä, vaan meidän on myös uskallettava laajentaa tämä tehtävä liikenteen ja kuljetuksen sekä kotitalouksien lämmityksen aloille. Tiedän varsin hyvin, ettei tätä kaikkea ole helppo toteuttaa poliittisesti, mutta jos teollisuuden on tulevaisuudessa pantava yksin täytäntöön Kioton pöytäkirjaan perustuvat tavoitteet, sekä Euroopan että koko maailman teollisuudelle koituu valtavat kustannukset. Tarvitsemme muitakin osapuolia jakamaan tätä taakkaa. Arvoisa komission jäsen, teitte näin ollen oikein, kun mainitsitte Euroopan energiansäästötoimet. Haluatte aiheellisesti parantaa energiatehokkuutta, ja meidän on tietenkin oltava maltillisia edistäessämme uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Olen itse täysin tätä mieltä ja toivon, että edistymme tässä asiassa. Buenos Airesin konferenssissa oli tietenkin myös synkät puolensa, ja koska olen avoimesti tunnustautunut Yhdysvaltojen ystäväksi, yhdysvaltalaisten todella epärakentava lähestymistapa tuntui minusta pahalta, ja olin hyvin pettynyt. Toivoakin tosin on vielä – se ei ehkä kohdistu Yhdysvaltain hallitukseen vaan kymmeneen Yhdysvaltain osavaltioon, jotka ovat alkaneet toteuttaa kasvihuonekaasupäästöjä koskevaa aloitetta hallituksen kannasta huolimatta, ja esimerkiksi Kanadan vastaisella rajalla on merkkejä todella lupaavasta kehityksestä. Rohkenen jopa sanoa, että Euroopalla on liikennepolitiikan alalla opittavaa näiltä osavaltiolta, esimerkiksi Kalifornialta. Uskon, että myös Yhdysvalloissa alhaalta ylöspäin toteutuva demokratia vauhdittaa asioita tällä alalla, ja voin vain tukea tätä kehitystä. Haluan vielä esittää lämpimät kiitokset komission jäsenelle Dimasille ja neuvoston puheenjohtajalle Van Geelille siitä, että he heittivät Euroopan panoksen vaakakuppiin. Ei ollut meidän ongelmamme, ettei vaa'an osoitin heilahtanut haluamaamme suuntaan. Jatkamme kuitenkin taistelua, koska olemme vakuuttuneita, että kynnämme oikeaa peltoa. Olen itse maanviljelijä ja käytän siksi mielelläni tätä esimerkkiä. Arvoisa puhemies, kiitän kärsivällisyydestänne. Corbey (PSE ), . Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi kiittää jäsen Florenzia valtuuskunnan johtamisesta sekä komission jäsentä Dimasia ja puheenjohtajavaltio Alankomaita miellyttävästä yhteistyöstä. Puhun ensimmäiseksi pohjoisnavasta, joka lämpenee odotettua nopeammin: jäätiköt sulavat, ikirouta sulaa ja puurajat siirtyvät. Pohjoisnapa-alueen väestön on nyt sopeutettava elämäntapansa ilmaston lämpenemiseen. Pohjoisnavalla elävien yhteisöjen tilanne osoittaa pienessä mittakaavassa sen, minkä koko maailma joutuu pian kohtaamaan. Meillä on kaksi tehtävää: meidän on sopeuduttava ilmastonmuutokseen ja samalla pidettävä se mahdollisimman vähäisenä. Kun otetaan huomioon tämä valtava haaste, Buenos Airesissa pidetyn ilmastokonferenssin tulokset ovat erityisen valitettavia. On tietenkin hyvä, että Kioton prosessi voitiin seminaarin ansiosta pitää raiteillaan. On tietenkin hyvä, että Euroopan unionilla on oma tiensä ja että tulokset voidaan ennakoida seminaarissa, mutta tämä kaikki on surullisen vähäpätöistä. Meidän on myös todettava, että EU toimii yhä enemmän yksin. Jotkin Yhdysvaltain osavaltiot ovat luonnollisesti valmiita vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä, ja päästökauppajärjestelmämme todellakin herätti kiinnostusta. Pitää lisäksi paikkansa, että jotkut tutkijat kiistävät nykyään, että ihmisillä on vaikutusta ilmastoon. Meidän on oltava tyytyväisiä näihin vähäisiin saavutuksiin, mutta Buenos Airesin konferenssin tärkein sisältö on, että Eurooppa pitää asiaa kiireellisenä mutta muu maailma ei. Ihmettelen, mistä tämä johtuu. Eikö Yhdysvaltain hallinnolla ole vastuuntuntoa? Eikö muu maailma ymmärrä tilannetta vai eikö meillä ole tarpeeksi diplomaattisia kykyjä? Pettävätkö suostuttelutaitomme? Joudumme valitettavasti toteamaan, ettei EU pystynyt vaikuttamaan tarpeeksi. Vuoden 2012 jälkeiselle kaudelle asetut sitovat tavoitteet ovat tavoittelemisen arvoisia, mutta niistä on valitettavasti tullut Euroopan keppihevonen. EU:n on valmistauduttava erittäin huolellisesti keväällä pidettävään seminaariin. Tarvitsemme myös käytännöllisiä ehdotuksia, jotka edellyttävät johtajuutta ja suostuttelutaitoa mutta ennen kaikkea rohkeutta. On esitettävä viipymättä järkeviä, rakentavia ja hyvin perusteltuja ehdotuksia. EU:n on myös oltava avoin muiden maiden lähestymistavoille. Voin esittää ainakin kolme ratkaisua, joita meidän kaikkien on tarkasteltava. Meidän on ensinnäkin keskityttävä aiempaa enemmän sopeutustoimiin ja kehitysmaiden auttamiseen nimenomaan sopeutustoimissa. Kaikki Afrikan ja Väli-Amerikan valtioiden valtuuskunnat aloittivat osuutensa Buenos Airesissa selvityksellä ilmastonmuutoksen kielteisistä vaikutuksista. Sopeutustoimet eivät ole helppoja, mutta niiden olisi tietenkin käsitettävä muutakin kuin pelkät avustustoimet suurten tuhojen yhteydessä. Elämäntavan muuttaminen on oleellista, ja tätä varten on laadittava uskottavia ohjelmia. Toinen asia on teknologian siirto, jota meidän on edistettävä kaikin keinoin, ja meidän on luovuttava ideologisista epäilyistämme puhtaan kehityksen mekanismia kohtaan. Kolmanneksi meidän on käytettävä paljon aiempaa vähemmän energiaa kansallisiin lähestymistapoihin ja kansallisiin tavoitteisiin ja keskityttävä niiden sijasta kunkin sektorin tavoitteisiin. Valtuuskuntamme käymissä keskusteluissa alakohtaista lähestymistapaa pidettiin toteuttamiskelpoisena menetelmänä. Meidän on lyötävä päämme yhteen teräs-, sementti- ja paperiteollisuuden edustajien kanssa. Näillä aloilla kilpailu on maailmanlaajuista, ja asiassa on selvästikin edettävä asettamalla sopivimpaan teknologiaan perustuvia maailmanlaajuisia tavoitteita. WTO:lla voi olla tässä merkitystä. Davies (ALDE ), . Arvoisa puhemies, jos Buenos Airesissa pidetyn osapuolten konferenssin tulokset ovat odotettua parempia, komission odotusten on täytynyt olla erittäin matalalla konferenssin alkaessa. Komission jäsen on nyt saanut esimakua ilmastonmuutosta koskevien neuvottelujen kovasta maailmasta. Toivon, että tämä on saanut hänet kannattamaan ongelmien ratkaisemista ja koko maailman saattamista yhteisen päämäärän taakse. Carlislen asukkaiden on nyt selviydyttävä kaikkien aikojen pahimmista tulvista, jotka johtuvat viime päivien ennätyksellisen rankoista sateista. Toivon parlamentin yhtyvän kiitoksiini, jotka osoitan pelastusyksiköille, vapaaehtoisjärjestöille ja monille yksittäisille henkilöille siitä työstä, jota he ovat tehneet tilanteen helpottamiseksi, ja etenkin toimista vanhusten ja muiden äärimmäisen vaikeassa tilanteessa olevien auttamiseksi. Ei voida varmasti väittää, että nämä tulvat johtuvat maapallon keskilämpötilan noususta, mutta äärimmäisen voimakkaiden sääilmiöiden on sanottu olevan yksi ilmastonmuutoksen seurauksista. Carlislen tapahtumat ovat yksi esimerkki siitä, miksi EU:n on niin tärkeää jatkossakin johtaa maailman kehitysyhteistyöpolitiikkaa näiden maapallon keskilämpötilan nousun vaikutusten torjumiseksi. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on viime viikkoina ilmoittanut huolehtivansa päättäväisesti siitä, että ilmastonmuutos on tärkeällä sijalla maan puheenjohtajakauden ohjelmassa, joten on suoraan sanoen hämmästyttävää, että tämä sama hallitus vaarantaa päästökauppajärjestelmän käyttöönoton onnistumisen, sillä se on Euroopan tärkeimpiä välineitä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esitti kansallisen jakosuunnitelman, jonka komissio hyväksyi viime heinäkuussa. Kolme kuukautta myöhemmin Yhdistynyt kuningaskunta esitti tarkistetun suunnitelman, jossa vaaditaan aiempaa suurempia ja avokätisempiä päästöoikeuksia – nämä vaatimukset ovat paljon suurempia kuin minkään muun hallituksen. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus uhkaa oikeudellisilla toimilla, ellei suunnitelmia hyväksytä. Tämä on mielestäni harvinainen osoitus joko epäpätevyydestä tai vilpillisistä tarkoitusperistä. Se saa Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen hienot sanat kuulostamaan täysin tyhjiltä. Ennen kuin komission jäsen päättää tämän keskustelun, haluaisin hänen kertovan parlamentille, mikä on tämänhetkinen tilanne. Onko Yhdistynyt kuningaskunta tällä hetkellä mukana päästökauppajärjestelmässä vai ei? Arvoisa komission jäsen, vahvistaako oikeudellinen yksikkönne Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksen vai hyväksyykö komissio lopullisesti päästökauppajärjestelmään kuuluvan päästöoikeuksien jaon, kuten direktiivissä säädetään? Aiheuttavatko tämänhetkinen kanta ja tapahtuneet viivästykset tosiasiallisia ongelmia päästökauppajärjestelmän onnistumiselle pitkällä aikavälillä? Toivon, että komission jäsen voi vastata näihin kysymyksiin. Toivon hänen ymmärtävän, etteivät kaikki Yhdistyneen kuningaskunnan edustajat moiti häntä, jos hän esittää hyvin määrätietoisen näkemyksen asiasta. Frassoni (Verts/ALE ). Arvoisa puhemies, osapuolten kymmenennes konferenssi (COP-10) merkitsi sitä, että ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen voimaantulosta on kulunut kymmenen vuotta, ja osapuolten konferenssissa tiedettiin nyt ensimmäistä kertaa varmasti, että Kioton pöytäkirja tulee voimaan. Eräs tarkkailija kuvaili, että tässä kokouksessa "puhuttiin tulevaisuudesta puhumisesta". Emme voi peitellä niitä hyvin ilmeisiä vaikeuksia, joita vuoden 2012 jälkeistä aikaa koskevan keskustelun aloittamiseen liittyy. Tämä ei ole mitenkään yllättävää, koska neuvosto ei pystynyt myöskään sopimaan asetettavista luvuista, ja on aina vaikeaa puhua tulevaisuudesta, kun vallitseva tilanne on vielä niin epätyydyttävä, kuten nyt. COP-10 tarjosi samalla tapahtumapaikan sadoille oheistapahtumille, lehdistötilaisuuksille, kokouksille, kansalaisjärjestöille ja sidosryhmille, mitä pidämme erittäin tärkeänä, koska Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon tarvitaan paljon muitakin tahoja kuin hallituksia. Haluan korostaa kahta osapuolten kymmenennen konferenssin tulosta. Ensimmäinen niistä on Yhdysvaltojen aivan selkeä ja avoin jarruttelu. Arvoisa komission jäsen, ette puhunut tästä asiasta, mutta teidän olisi mielestäni puhuttava siitä. Teidän pitäisi myös kertoa meille, mitä aiotte tehdä asialle. Tämä oli paitsi suuri pettymys myös suuri este – strategian muutos. Yhdysvallat ei enää sano, ettei se aio allekirjoittaa vaan ettei se aio olla esteenä. Se kuitenkin nimenomaan on esteenä – sekä nyt että tulevaisuudessa. Arvoisa komission jäsen, haluaisimme tietää, mitä ajattelette siitä, että EU:n on oltava valmis etenemään Kioton pöytäkirjan kehyksen neuvottelussa ilman, että Yhdysvallat pyytää niiden valtioiden jättämistä ulkopuolelle, jotka eivät ole allekirjoittaneet pöytäkirjaa. Meidän on alettava keskustella tästä asiasta. Toinen asiani, joka jo mainittiinkin, on päätös kutsua koolle kansallisten asiantuntijoiden seminaari. Kuten monet ovat todenneet, valtuutus on erittäin heikko, mutta tämä voi onnistua poliittisella tahdolla, ja voimme aloittaa – halukkaiden kanssa – yksityiskohtaisen keskustelun vuoden 2012 jälkeisistä sitoumuksista. Mitä odotamme komissiolta ja neuvostolta? Niiden olisi nähdäksemme valmistauduttava toukokuussa Bonnissa pidettävään kokoukseen laatimalla tulevaa ilmastopolitiikkaa koskeva kokonaisvaltainen ehdotus, joka vastaa EU:n sitoumusta rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu alle kahteen asteeseen teollistumista edeltävään tasoon verrattuna, sekä huolehdittava siitä, että maapallon kasvihuonepäästöt ovat korkeimmillaan kahden seuraavan vuosikymmenen aikana. Toiseksi, EU:n troikan on asianmukaisin diplomaattisin toimin pyrittävä ottamaan huomioon kehitysmaiden oikeutetut huolenaiheet. Tästä ei pitäisi olla minkäänlaisia harhakuvitelmia. Emme saa kehitysmaita mukaan, ellei sopeutumistoimiin tarjota asianmukaisia resursseja, ja haluamme niiden taistelevan rinnallamme. Kolmanneksi totean, että EU:n on kaksinkertaistettava toimensa, jotta se voi täyttää Kioton pöytäkirjaan perustuvat velvoitteet ja vielä sitäkin tiukemmat tavoitteet. Elleivät omat jäsenvaltiomme pysty nyt noudattamaan Kioton pöytäkirjaa, olemme epäilemättä menettäneet uskottavuutemme tulevaisuudessa. Arvoisa komission jäsen, jätitte mainitsematta erään toisen asian, jota on mielestäni tärkeää korostaa tässä keskustelussa: italialaisen ministerin Matteolin asenteen – hänhän oli eri mieltä muiden Euroopan unionin valtuuskunnan jäsenten kanssa. Teidän ei mielestäni pitäisi olla diplomaattinen tässä asiassa, koska me kaikki edustamme Euroopan unionin kantaa, kun taas ministeri Matteoli toimi väärin ja lähti sopimattomasti täysin eri linjoille sekä aiheutti siten hämmennystä teille ja muille Euroopan unionin valtuuskunnan jäsenille. Tapahtuneeseen on hyvin yksinkertainen syy: ministeri Matteoli ja hänen hallituksensa eivät pidä Kioton pöytäkirjaan perustuvia ilmastonmuutoksen vaikutuksia vähentäviä toimia ensisijaisen tärkeinä nyt eivätkä myöskään vuoden 2012 jälkeen. Komission, neuvoston ja parlamentin on alettava pohtia, miten Euroopan valtiot, jotka eivät vielä täytä Kioton pöytäkirjan velvoitteita, saataisiin etenemään oikeaan suuntaan. Musacchio (GUE/NGL ), . – Arvoisa puhemies, myös taannoinen hyökyaaltokatastrofi osoittaa, miten tärkeä ihmisten ja luonnon välinen suhde on ihmisten ja sivilisaatioiden selviytymisen kannalta. Ilmastonmuutos uhkaa nimenomaan niiden selviytymistä, minkä vuoksi hiilidioksidipäästöjen huomattavasta vähentämisestä on tultava ehdoton ja ensisijainen tavoite sekä tekijä, joka pitäisi ottaa huomioon jokaisessa talous- ja sosiaaliasioita koskevassa päätöksessä. Eurooppa on sitoutunut Kioton pöytäkirjaan perustuviin sekä sen jälkeisiin velvoitteisiin, ja tämä kohdistaa valokeilan sitäkin voimakkaammin Yhdysvaltain hallinnon raskaaseen vastuuseen, mutta Yhdysvaltain hallinto vastustaa myös Kioton pöytäkirjan ratifiointia ja pöytäkirjan jälkeisestä kaudesta neuvottelemista, kuten Buenos Airesissa ilmeisesti tapahtui. Täytyy myöntää, ettei Eurooppa täytä tehtäväänsä vielä läheskään täysimääräisesti: se antoi Kioton sopimuksen vääristyä ottamalla käyttöön päästökaupan, eikä se ennen kaikkea pysty vielä pitkään aikaan toteuttamaan tavoitteena olevia päästövähennyksiä käytännössä. Päästöt itse asiassa lisääntyvät edelleen, ja joissakin valtioissa, kuten Italiassa, ne lisääntyvät tuntuvasti. Meidän on pohdittava, mistä tämä johtuu. On tosiasia, että Kioton pöytäkirjan tavoitteiden saavuttaminen on jätetty pelkästään markkinamekanismien vastuulle. Ne eivät ole toistaiseksi toimineet, vaan vapaiden markkinoiden maailmanlaajuistuminen on lisännyt vääristäviä tekijöitä. Tuotanto on siirretty valtioihin, joissa on voimassa löyhempi ympäristölainsäädäntö, mikä lisää päästöjä. Rikkaat valtiot tuhlaavat enemmän energiaa liikenteessä ja kotitalouksissa. Energia-alan yksityistäminen ja vapauttaminen on säästöjen ja puhtaiden energialähteiden sijasta johtanut perinteisten, saastuttavien energialähteiden väliseen kilpailuun. Jos haluamme – kuten meidän täytyy – panna Kioton pöytäkirjan määräykset täytäntöön ja mennä vielä pitemmälle, meidän on muutettava oleellisesti lähestymistapaamme: meidän on kohdistettava kaikki tieteelliseen tutkimukseen, energiapolitiikkaan ja infrastruktuuriin liittyvät toimemme tämän tavoitteen saavuttamiseen laajan toimintasuunnitelman avulla, joka on asianmukaisesti jäsennetty, jolle myönnetään riittävät varat ja joka perustuu demokraattisen osallistumiseen. Tarvitsemme jotakin, joka menee paljon entisiä, vanhanaikaisia markkinasääntöjä pitemmälle ja jolla voidaan todellakin vastata kestävän tulevaisuuden haasteeseen: tarvitsemme uuden sosiaali- ja ympäristötalouden, jonka rakenne perustuu demokraattisiin periaatteisiin ja solidaarisuuteen koko maailmaa kohtaan. Kaikki tämä tuntuu sitäkin selvemmältä ja välttämättömämmältä, kun ajattelemme, että Kioton pöytäkirja on vain ensimmäinen pieni askel. Buenos Airesissa Yhdysvaltain hallinto ei antanut kenenkään puhua siitä, mitä Kioton pöytäkirjan voimassaolon päättymisen jälkeen on itse asiassa tehtävä: toisin sanoen välttämättömästä, mullistavasta muutoksesta. Täytyy myöntää, että Italian hallitus yhtyi tähän taantumukselliseen kantaan. Tämä on siis todellinen tehtävä, joka odottaa erilaista Eurooppaa, joka pystyy puhumaan koko maailmalle tähän tapaan ja ennen kaikkea toteuttamaan konkreettisia toimia muuttaakseen tällä hetkellä valitettavasti vallitsevaa tilannetta. Blokland (IND/DEM ), . Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on keskustellut viime vuosina monesti ilmastopolitiikan tarpeesta. Kioton pöytäkirja tulee tosiasiassa voimaan ensi kuussa, minkä vuoksi on hyvä tarkastella viime vuosina tehtyjä päätöksiä. Olen pannut merkille, että ilmastopolitiikkaan kiinnitetään aiempaa vähemmän huomiota. Välttämättömille toimille on yhä vaikeampaa saada enemmistön kannatus. Tämä johtuu nähdäkseni siitä, ettemme juurikaan havaitse ilmastonmuutosta ja että kielteiset vaikutukset tulevat esiin kaikkein selvimmin kaukaisissa maissa. Joillakin on myös sellainen käsitys, että kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen heikentää talouskasvua. Haluan kiinnittää parlamentin jäsenten huomion Laxenburgissa Itävallassa sijaitsevan sovelletun järjestelmäanalyysin kansainvälisen instituutin IIASA:n tekemään tutkimukseen. Kyseiseen tutkimukseen osallistuneet tutkijat osoittivat, että ilmastopolitiikkaa voidaan harjoittaa huomattavasti nykyistä kustannustehokkaammalla tavalla, mikäli siihen yhdistetään ilman laadun parantamistoimet. Näin nettokustannukset vähenevät tuntuvasti, mutta meidän olisi harkittava hiilidioksidin lisäksi muidenkin kaasujen sääntelyä. Tehokkaiden menettelytapojen ei näin ollen tarvitse välttämättä olla kalliita. Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni kiinnittääkseni komission huomion myös päästökauppajärjestelmään liittyviin ongelmiin. Direktiiviä on tulkittu hyvin eri tavoin, mikä on mahdollisesti aiheuttanut suuria ongelmia. Joissakin valtioissa esimerkiksi kemianteollisuus jätettiin direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Myös muut jäsenvaltiot ovat jättäneet siksi kemianteollisuutensa direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jotta kilpailu ei vääristyisi. Lisäksi päästökiintiönsä ylittäville yrityksille määrätyt rangaistukset ovat joissakin jäsenvaltioissa vähennyskelpoisia verotuksessa. Totean jälleen kerran, etteivät yhdenvertaiset mahdollisuudet toteudu sisämarkkinoilla. Haluaisin kuulla komission jäseneltä Dimasilta, onko hän tietoinen tästä ja voidaanko direktiiviin ehdottaa muutosta tällaisten käytäntöjen estämiseksi. Joissakin jäsenvaltiossa kyseinen teollisuudenala on saanut myös valtiontukea. Kotimaassani Alankomaissa hallitus on ostanut ulkomailta 600 miljoonalla eurolla päästölupia, minkä vuoksi teollisuudelle myönnettiin pieni huojennus. Haluaisin kuulla komission jäsenen kannan myös tästä asiasta. Kun direktiivistä keskusteltiin, parlamentti hyväksyi kaksi tarkistustani, jotka olisivat estäneet tällaisten ongelmien syntymisen. Nyt minun on todettava, että nämä ongelmat kuitenkin syntyivät. Ilmastopolitiikkamme tavoitteena olisi oltava ympäristömme laadun parantaminen. Siitä me olemme sopineet ja siitä meidän on pidettävä kiinni. Emme omista maapalloa; olemme vain väliaikaisia asukkaita. Aylward (UEN ), . Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että Kioton pöytäkirja tulee voimaan 16. helmikuuta ja että 132 maata on ratifioinut sopimuksen määräykset. Se, että Venäjän hallitus ratifioi taannoin Kioton pöytäkirjan, tarkoittaa, että sillä on nyt oikeudellinen asema. Tämän sopimuksen nojalla Euroopan unioni on sitoutunut vuoteen 2012 mennessä vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä 8 prosenttia vuoden 1990 kasvihuonekaasupäästötasoista. Minusta on myönteistä, että EU:n päästökauppadirektiivi pannaan täytäntöön. Se auttaa osaltaan varmistamaan, että Euroopan unioni täyttää Kioton sopimukseen perustuvat merkittävät kansainväliset velvoitteensa. Yksi valitettava seikka on, etteivät jotkin valtiot, esimerkiksi Australia ja Yhdysvallat, ole allekirjoittaneet kyseisen sopimuksen määräyksiä. Kuten kaikki tiedämme, Yhdysvallat aiheuttaa yli 24 prosenttia kaikista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöistä. Kioton sopimus menettää tehoaan, koska Yhdysvallat ei ole allekirjoittanut sitä. Yhdysvaltoja ei voida kuitenkaan täysin tuomita tässä poliittisessa kysymyksessä. Kalifornia – Yhdysvaltojen runsasväkisin osavaltio – on jo ottanut käyttöön niin kutsutun Pavleyn veron, jonka avulla Kaliforniassa on tarkoitus vähentää kasvihuonekaasujen käyttöä 22 prosenttia vuoteen 2012 mennessä. Olen pannut ilokseni merkille, että muut osavaltiot seuraavat Kalifornian esimerkkiä. Tähän mennessä 19 Yhdysvaltain osavaltiota on asettanut kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen tavoitteekseen. On selvää, että yhä useammat yhdysvaltalaiset yritykset ja kansalaiset alkavat suhtautua myönteisesti ilmastonmuutoksen torjumiseen. Euroopan unionin on kaikin mahdollisin diplomaattisin keinoin houkuteltava ja taivuteltava Yhdysvaltojen hallitusta toteuttamaan toimia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Tämä voidaan ja pitääkin tehdä Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisten huippukokousten yhteydessä. Tarvitsemme koordinoidun kansainvälisen lähestymistavan ilmastonmuutoksen torjumiseen. Kioton pöytäkirja on toistaiseksi ainoa käytettävissä oleva kansainvälinen toimintakehys, jonka puitteissa pöytäkirjan ratifioineet valtiot voivat koordinoida lähestymistapojaan tähän asiaan. Euroopan unionin puheenjohtajuus siirtyy myöhemmin tänä vuonna Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle, jolla Yhdysvaltojen nykyisen hallituksen uskollisena liittolaisena on toivottavasti käytettävissään erittäin tehokkaita diplomaattisia keinoja taivutella Yhdysvaltain hallitus etenemään tässä asiassa aiempaa myönteisemmällä tavalla. Gollnisch (NI ). Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esitän vain muutaman kysymyksen maapallon keskilämpötilan noususta, asiasta, johon yhtäältä suhtaudutaan välinpitämättömästi ja josta toisaalta esitetään hyvinkin jyrkkiä mielipiteitä. Kysyn ensinnäkin: nouseeko maapallon keskilämpötila todellakin oleellisesti ja jatkuvasti? Tämä näyttää olevan nyt vakiintunut tosiasia, ja tämän käsityksen muodostumiseen ovat vaikuttaneet etenkin valtamerten laajeneminen ja suurten jäätikköjen tilanne. Toiseksi kysyn, onko maapallon keskilämpötilan nousulla ainoastaan kielteisiä vaikutuksia? Sillä ei välttämättä ole ainoastaan kielteisiä vaikutuksia – esimerkiksi Siperiassa, jossa taiga ja tundra voisivat vaihtua toisenlaisiin maisemiin – mutta Afrikan hirvittävä aavikoituminen tai El Niñon kaltaiset tuhoisat sääilmiöt ovat tietenkin eri asia. Kolmas kysymykseni kuuluu: jos tätä ilmiötä päätetään torjua, onko varmaa, että tämä ilmiö on loppujen lopuksi ihmisten aikaansaannosta? Lämpenemistä ja jäätiköitymistä, joita ei voida katsoa ihmisten aikaansaannokseksi, on tapahtunut ainakin neljä kertaa kvartäärikauden aikana. Neljäs kysymykseni on seuraava: on ilman muuta tehtävä jotain, jos maapallon keskilämpötilan nousu todellakin johtuu siitä, että ilmakehään pääsee kasvihuonekaasuja, kuten hiilidioksidia, koska ihmiset polttavat orgaanisia ja fossiilisia polttoaineita. Kannattaako Länsi-Euroopan kuitenkaan ryhtyä toimiin oman kilpailukykynsä kustannuksella, kun muut merkittävät toimijat, kuten Yhdysvallat ja Kiina – maailman suurin ja toiseksi suurin saastuttaja – pesevät kätensä asiasta ja tietenkin vaarantavat siten hankkeen onnistumisen, vaikka edellinen puhuja kertoikin kannustavia uutisia joistakin Yhdysvaltain osavaltioista? Tulenkin näin viidenteen ja viimeiseen kysymykseeni: järjestelmällistä uudelleenmetsitystä sekä uusiutuvien tai uusien energialähteiden käyttöä on ilman muuta edistettävä. Meidän on kuitenkin oltava realistisia. Joudumme odottamaan kauan, ennen kuin näitä energialähteitä on riittävästi tarpeisiimme nähden. Eikö tällä välin pitäisi hieman miettiä myös ekologian kannalta energialähteiden monipuolistamista ja etenkin mahdollisuuttamme turvautua ydinenergiaan? Ranskan kansallinen rintama oli 25 vuotta sitten ensimmäinen poliittinen taho, joka kohdisti oikeutetusti huomion ydinenergian riskeihin, Tšernobylin katastrofin vuoksi valitettavasti syntyneeseen ennusteeseen. Tiede kuitenkin menee eteenpäin, ja teknologia voi kehittyä. Fuusio olisi prosessi, jossa käytettävästä raaka-aineesta ei syntyisi jätettä, jota syntyy nykyisissä prosesseissa ja joka on vaarallista pitkän aikaa. Odottaessamme tämän alan kehitystä myös fissiossa voitaisiin ehkä käyttää esimerkiksi toriumia, johon liittyy vähemmän riskejä kuin tällä hetkellä tuntemiimme aineisiin. Tiede voi epäilemättä kulkea tähän suuntaan. On tehtävä paljon työtä, eikä siihen saa liittyä minkäänlaisia dogmaattisia asenteita. Doyle (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, sanan "onnistuminen" käyttö tässä yhteydessä riippuu siitä, millaiset odotukset kullakin on ollut. Se tarkoittaa eri asioita eri ihmisille. Jos emme ota huomioon Buenos Airesissa varsinaisten neuvottelujen ulkopuolella syntyneitä vuorovaikutustilanteita ja keskusteluja, minun on vaikeaa käyttää sanaa "onnistuminen". Buenos Airesissa onnistuneita olivat mielestäni muiden kollegojen – etenkin runsain joukoin paikalla olleiden Yhdysvaltojen poliitikkojen ja yritysten sekä muiden yhdysvaltalaisten elinten edustajien – kanssa käydyt keskustelut, havainto siitä, miten paljon meillä on kannatusta sekä Yhdysvalloissa että Australiassa Bushin hallinnon kannasta huolimatta ja todellakin Australian pääministerin kanta Kioton pöytäkirjasta ja ilmastonmuutoksesta. Nämä olivat minun mielestäni onnistuneita Buenos Airesin tuliaisia. Yhdeksässä tai kymmenessä Yhdysvaltain osavaltiossa ja jopa joissakin energia- ja polttoaineyhtiöissä ja yleensäkin yritysmaailmassa asiaa kannatetaan voimakkaasti, ja kannatus vain lisääntyy. Myönteistä oli myös Kiinan edistyminen ja Kiinan viranomaisten asenne – Kiina on kehitysmaa, jolla on valtavia väestörakenteen muutoksesta aiheutuvia paineita. Myös Brasilian asenne on muuttunut, ja se tulee mukaan hankkeeseemme. Nämä ovat minun mielestäni Buenos Airesin todellisia onnistumisia. Ne kielivät edistyksestä, jota on tapahtunut niiden osapuolten konferenssien jälkeen, joihin olen viimeksi osallistunut. Sekoittaakseni asiaa lisää, tämä oli COP-10, ja ensi vuonna järjestetään COP-11. Keskusteluja jatketaan erityiskokouksessa. Emme saa kutsua sitä Kioton jälkeiseksi ajaksi tai vuoden 2012 jälkeiseksi ajaksi, mutta emme voi myöskään jättää huomiotta, että se kuuluu keskustelun alaan. Ensi vuonna meillä on myös MOP-1 – sekoitan nyt lisää asiaan perehtymättömiä! Se tarkoittaa nähdäkseni Kioton pöytäkirjan ratifioineiden osapuolten kokousta erotuksena osapuolten konferenssista, jonka kaikki osanottajat ovat allekirjoittaneet alkuperäisen sopimuksen. Nämä ovat kaksi erilaista – vaikkakin samantapaista – kokousten ryhmää, jotka oletettavasti kulkevat käsi kädessä. Ehkäpä komission jäsen kertoo meille lisää tästä. Haluan kiittää jäsen Florenzia parlamentin valtuuskunnan johtamisesta sekä komission jäsentä parlamentin jäsenten mukaan ottamisesta. Haluaisin parlamentin osallistuvan vieläkin tiiviimmin osapuolten konferensseihin, etenkin MOP-1-vaiheessa. Toivon, että pidätte osallistumistamme antoisana ja hyödyllisenä. Haluaisin siitä vielä nykyistä järjestelmällisempää, vaikka tiedän, että neuvosto on melko vaitonainen asiasta. Tämä on kuitenkin ehdotus, johon neuvoston on ehdottomasti suhtauduttava vakavasti. Meillä ei ole varaa epäonnistua. Kioton pöytäkirja on ainoa mahdollisuus. Painottamalla vielä aiempaa voimakkaammin kustannushyötyraportteja sekä ilmastonmuutoksen ja maapallon keskilämpötilan nousun ympäristövaikutusten avointa hinnoittelua voimme osaltamme auttaa vakuuttamaan Kioton pöytäkirjan taloudellista merkitystä vielä epäilevät markkinat. Se osoittaa, että sekä kehittyneille että kehitysmaille keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä koituva hyöty hyvittää moneen kertaan kaikki lyhyellä aikavälillä koituvat hankaluudet ja kustannukset. Tarand (PSE ). Kahden viime viikon aikana Kaakkois-Aasian katastrofilla on ollut suuri vaikutus koko maailmaan. Hyökyaallon ja maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen syyt eivät tietenkään liity toisiinsa, ellemme mittaa aikaa miljoonissa vuosissa ja ellemme ota huomioon mantereiden ajelehtimista, joka todellakin johtuu maanjäristyksistä ja ilmastonmuutoksesta. Ihmiset eivät voi kuitenkaan havaita miljoonien vuosien ajanjaksoja, eikä niistä keskustelemisesta ole juurikaan hyötyä poliitikoille. Vuonna 2004 havaittiin paljon uusia merkkejä maapallon keskilämpötilan nousun nopeutumisesta. Yksi esimerkki on Grönlannin jäätiköiden yllättävän nopea sulaminen, mikä nostaa valtamerten pintaa kaikkiaan seitsemän metriä. Eräässä viime syyskuussa pitämässään puheessa Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri Tony Blair käsitteli maailmanlaajuista ilmastonmuutosta. Hän totesi puheessaan, että valtamerten pinta nousee 88 senttimetriä vuoteen 2100 mennessä, mikä uhkaisi tämänhetkisen demografisen tilanteen perusteella 100:aa miljoonaa ihmistä. Se on aivan toista suuruusluokkaa kuin taannoisen hyökyaallon uhrien lukumäärä. Valmistautumisaikaakin on tosin paljon enemmän – kahden tunnin sijasta meillä on aikaa lähes vuosisata. Jos alamme laskea aikaa Rion konferenssista, kymmenen prosenttia käytettävissämme olevasta ajasta on kuitenkin jo kulutettu, eikä kaikkein järkevimmällä tavalla. Minun on myönnettävä, että osallistuin Rion konferenssiin ja että toimiessani aiemmin historiaa tutkivana ilmastotieteilijänä rekonstruoin Tallinnan sataman jäätymisen aikasarjoja aina 1500-luvulle saakka. Tallinna sijaitsee Itämeren herkässä kohdassa, jossa meri kohtaa joka vuosi Hamletista tutun kysymyksen: "Ollako vai eikö olla – jäässä?" Täysin jäättömiä talvia oli 1500–1900-luvuilla kuudesta kahdeksaan sadassa vuodessa. 1900-luvulla, pääasiassa 1970-luvulta lähtien, jäättömiä talvia oli 16, ja uudella vuosituhannella viidestä talvesta neljä on ollut jäättömiä. On paradoksaalisen surullista, että useat peräkkäiset Viron hallitukset ovat istuneet talossa, josta on hieno näköala Tallinnan lahdelle, mutta ne eivät ole huomanneet tätä oleellista ilmastonmuutoksen indikaattoria tai eivät ole osanneet tehdä sen perusteella mitään energiapolitiikkaan liittyviä päätelmiä. Viron kansallista energialaitosta johdetaan Yhdysvaltojen öljy- ja hiilimonopolien esimerkin mukaisesti edelleen 50 vuoden takaisen teollistumisen huippukauden hengessä. Öljyliusketta polttamalla tuotettuun sähköön perustuvaa veden käyttöä tuetaan siinä määrin, että se tekee Virosta maailman suurimpia veden kuluttajia aavikkovaltioiden ohella, jotka hyödyntävät maataloudessa keinokastelua. Jos mietimme, että juomavesi maksaa Tallinnan lentoasemalla kolmea euroa litra, on selvää, että Viron energiantuotantoa tuetaan noin kolmella miljardilla eurolla vuodessa. Samalla Viro on uusiutuvien energialähteiden käytössä jäljessä muista Euroopan valtioista, vaikka sillä on hyvät mahdollisuudet käyttää sekä biopolttoaineita että tuulivoimaa. Yritän sanoa, että tunnustan Buenos Airesissa pidetyssä osapuolten kymmenennessä konferenssissa aikaansaadun edistyksen sekä EU:n johtavan aseman maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen torjunnassa, mutta Euroopan komission ja parlamentin on aika ryhtyä yhteistyöhön, jotta hitaasti edistyvät jäsenvaltiot saadaan muuttamaan energiapolitiikkaansa tarvittaessa rakennerahastojen avulla. Schlyter (Verts/ALE ). Arvoisa puhemies, kun keskustelemme nyt Kioton pöytäkirjasta, pienet saarivaltiot valmistautuvat samaan aikaan omaan ilmasto-ongelmia käsittelevään konferenssiinsa, joka pidetään unohduksissa toisella puolella maapalloa, vaikka niiden koko väestöjä uhkaa maanpako ympäristön tuhoutumisen vuoksi. Viisitoista suurta jäävuorta ajelehtii pohjoiseen Uuden-Seelannin suuntaan. Kotikaupungissani talvet ovat 40 päivää lyhyempiä kuin lapsuusaikanani. Lähestulkoon kaikki jäätiköt sulavat
{'language': 'fi'}