Swoboda (PSE ), – Herr talman! Det är ganska underligt att vi ombeds anta detta brådskande förfarande. Det är trots allt bara några dagar sedan kommissionen gjorde lämpliga och riktigt viktiga ändringar i förslaget om byrån. För enkelhetens skull kan man säga detsamma om rådets andra begäran om brådskande förfarande när det gäller stöd till den ekonomiska utvecklingen inom den turkcypriotiska befolkningsgruppen, eftersom både rådet och kommissionen i båda fallen nyligen har lagt fram nya viktiga förslag. Utskottet för utrikesfrågor kommer att behandla frågorna i kväll, men i båda fallen och på utskottets vägnar rekommenderar jag att begäran om brådskande förfarande avslås i detta skede. Šťastný (PPE-DE ). – Herr talman! Som ni vet kommer denna omröstning att avgöra begäran om två brådskande förfaranden om makroekonomiskt stöd, det ena till Jugoslavien, det andra till Bosnien och Hercegovina. Dessa två hänskjutningar är förslag till beslut vars syfte enbart är att flytta fram det nuvarande slutdatumet för de ekonomiska paketen, som upphör den 9 november 2004. I går höll utskottet för internationell handel – det utskott som ansvarar för båda hänskjutningarna – ett extraordinarie sammanträde för att besluta om begäran om brådskande förfarande. På utskottets vägnar skulle jag vilja informera er om att utskottet för internationell handel i båda fallen med bred majoritet beslöt att godkänna begäran om brådskande förfarande. Det antog betänkandet om dessa två hänskjutningar genom förenklade förfaranden. Vi anser att Jugoslavien och Bosnien inte bör behöva bli lidande av problem i hanteringen av interna EU-förfaranden. Innan vi går till omröstning skulle jag dock vilja uppmana kommissionen att inte missbruka det brådskande förförandet, utan att utnyttja det som en sista utväg, och att alltid informera parlamentet så snart som möjligt genom lämpliga kanaler. Tyvärr måste jag konstatera att parlamentet i detta fall inte ordentligt informerats om möjligheten av ett brådskande förfarande. Handläggningen av ärendet och kommunikationen med parlamentet ägde rum sent och inte genom rätt kanaler. Jag hoppas att detta inte kommer att upprepas. Med detta sagt vill jag på utskottets vägnar råda mina kolleger att godkänna begäran om brådskande förfaranden så att parlamentet kan anta utskottets yttrande på torsdag och rådets beslut kan ändras för att ge utrymme för tilldelningen av ekonomiskt stöd till Bosnien och Jugoslavien. Swoboda (PSE ). Herr talman! Vi är starkt för detta och stöder begäran om brådskande förfarande. För formens skull vill jag bara påpeka att Förbundsrepubliken Jugoslavien inte finns längre. Det är Serbien och Montenegro – ett litet påpekande men som anses vara mycket viktigt, särskilt i den delen av världen. – Därmed är omröstningen om begäran om brådskande förfarande avslutad. Eftersom kommissionens nominerade ordförande, José Manuel Barroso, inte har kommit än skjuter vi upp sammanträdet en stund. Talmannen. – Nästa punkt på föredragningslistan är uttalandet från José Manuel Barroso, utnämnd till ordförande för kommissionen. Barroso, . – Herr talman, mina damer och herrar! Vi befinner oss i ett avgörande skede av den här demokratiska processen, upprättandet av den nya Europeiska kommissionen. I juni enades stats- och regeringscheferna om att utse mig till kommissionens ordförande. Den 22 juli fick jag parlamentets förtroende med stor majoritet. Jag tackar för detta hedervärda uppdrag. I enighet med rådet och utifrån medlemsstaternas nomineringar satte jag sedan ihop mitt arbetslag. Jag beslutade också hur de olika ansvarsområdena skulle fördelas bland de utnämnda kommissionärerna och hur huvuddragen i den nya kommissionens interna organisation skulle se ut. Under denna perioden höll jag löpande kontakt med parlamentet, och jag fick tillfälle att träffa alla rådets medlemmar utom stats- och regeringscheferna i de länder där man nyligen har hållit val. Mina damer och herrar! Jag framträder inför er i dag för att be er godkänna det blivande kollegiet. Den här kommissionen är ett arbetslag med flera positiva drag. I arbetslaget ingår fler kvinnor än i någon tidigare kommission, representanter för de största politiska inriktningarna i EU – kristdemokrater och folkpartister, socialister och socialdemokrater, liberaler och demokrater – och människor med bred politisk erfarenhet, både på EU-nivå och på nationell nivå. Samtliga ledamöter i den blivande kommissionen är inställda på att försvara och verka för unionens intressen, och de är medvetna om sitt ansvar inför parlamentet. Kommissionen kommer i sin inledande verksamhet helt att styras av kollegialitetsprincipen. Som jag sade till er i juli och i enlighet med era önskemål finns det definitivt inga första eller andra klassens kommissionärer i kollegiet. Faktum är att den kommission som jag nu föreslår för er på det stora hela har blivit mycket väl mottagen av den stora allmänheten i EU. Alla kvinnor och män i denna kommission har deltagit i utfrågningar i parlamentsutskotten. Detta förfarande, som inte har någon motsvarighet i medlemsstaterna, är ett exempel på levande demokrati i hjärtat av EU:s institutioner. Era utfrågningar har uppdagat ett brett samförstånd mellan parlamentet och den blivande kommissionen. I de allra flesta fall har parlamentets utlåtande varit positivt. I några få fall har parlamentet identifierat svagheter och bett mig om en reaktion. Vid talmanskonferensen förra veckan framförde jag mina reaktioner på skrivelserna från parlamentsutskotten. I dag vill jag klargöra mitt ställningstagande på de viktigaste punkterna, utan att i detalj gå in på de utfästelser jag redan har gett, och informera er om de ytterligare steg jag är beredd att ta. I ett visst fall av potentiell intressekonflikt gav jag starkast möjliga garantier för att kommissionens arbete inom konkurrenspolitiken inte kommer att påverkas. Garantierna grundas på allmänt tillgängliga bestämmelser och förfaranden. Kommissionen kommer alltid att fullgöra sina skyldigheter inom konkurrensområdet opartiskt, självständigt, öppet och med nit och duglighet. Vissa tvivel har rests om behärskningen av vissa komplexa och tekniska ansvarsområden, såsom energi. Jag kan försäkra er att jag har absolut förtroende för de nominerade kommissionärerna och deras förmåga att påta sig och försvara sitt uppdrag, hur tekniskt detta än må vara. I fråga om den kritik som riktats mot en av de nominerade kommissionärerna när det gäller hennes tidigare politiska karriär, vill jag påminna er om att detta rör påståenden som kan hanteras i enlighet med befintliga nationella kontrollförfaranden, inklusive opartisk utredning. Hittills har inga anklagelser rests mot den nominerade kommissionären, och således har hon mitt fortsatta förtroende. Jag väntar mig att alla kommissionsledamöter skall iaktta de högsta etiska normer och helt följa uppförandekoden. Låt mig ännu en gång säga att jag avser att använda alla befogenheter som fördraget ger mig för att se till att detta verkligen blir fallet. Jag kommer inte att tveka att kräva en avskedsansökan från en kommissionsledamot som uppenbart inte håller måttet eller som inte fullgör de skyldigheter som åvilar honom eller henne enligt fördraget. Det gäller också för fall som tas upp av parlamentet, vilka jag uppmärksamt kommer att beakta innan jag fattar ett slutligt beslut. Alla ledamöter av kommissionen har lovat att ställa sin plats till förfogande om jag ber om det. Givetvis gäller detta också vid en eventuell ombildning under nästa kommissions mandattid. När kommissionen väl har godkänts av parlamentet kommer jag att ha befogenhet att göra de justeringar jag anser nödvändiga. Omdömena om Rocco Buttigliones framförande var positiva vid en av de utfrågningar han deltog i, och negativa vid en annan. Efter den utfrågningen bad jag honom klargöra sin ståndpunkt. Han svarade skriftligen och uttryckte sitt beklagande och försäkrade återigen sin anslutning till principen om icke-diskriminering. För egen del skulle jag aldrig acceptera någon i min kommission som försvarar ståndpunkter som inte är förenliga med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Jag är övertygad om att Rocco Buttiglione kommer att helt följa fördraget och stadgan, och jag kan försäkra att övriga kommissionärskandidater delar min åsikt. En god sak har dock framkommit av denna beklagliga händelse: Den har belyst den vikt vi fäster vid politisk handlingskraft från Europeiska unionen i kampen mot alla former av diskriminering. För detta är jag parlamentet tacksam. Debatten gör att vi kan gå från ord till verklighet, och om verkligheten råder inga tvivel. Denna kommission kommer att ge medborgerliga rättigheter och antidiskrimineringspolitik högsta prioritet. Jag har redan meddelat talmanskonferensen – och jag bekräftar detta i dag – att jag avser att skapa en kommissionärsgrupp som skall ansvara för grundläggande rättigheter, antidiskriminering och jämställdhet. Gruppen kommer, under mitt ordförandeskap, att bevaka kommissionens samtliga åtgärder och initiativ inom dessa områden. Den kommer också att fungera som en politisk drivkraft. Gruppen kommer inte att vara en diskussionsklubb. Jag kommer att se till att de åtgärder kommissionen vidtar för att främja grundläggande rättigheter och bekämpa alla former av diskriminering är sammanhållna. Jag avser att ställa upp en ambitiös agenda för gruppen. Jag kommer att vara beredd att diskutera den med er och att be er om förslag. Jag kan redan meddela att jag tänker utnyttja resultaten av ett offentligt samråd i syfte att underlätta skapandet av en europeisk byrå för grundläggande rättigheter, vars utgångspunkt kommer att vara det nuvarande Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet i Wien. Jag kommer att avvakta parlamentets bidrag innan jag lägger fram ett lagstiftningsförslag om denna sak. Jag avser också att inleda arbetet med ett ramdirektiv, på grundval av artikel 13 i Fördraget om upprättandet av europeiska gemenskapen, som skall ersätta de direktiv som antogs 2000 och utvidga dem till att omfatta alla former av diskriminering. För närvarande har dessa direktiv en begränsad räckvidd. Med ramdirektivet kommer gemenskapsåtgärder att omfatta alla områden av diskriminering, inklusive diskriminering på grund av kön eller sexuell läggning. Med detta initiativ gör jag det ännu tydligare vad som från allra första början varit ett kännetecknande drag för denna kommission: att den redan genom sin sammansättning med åtta kvinnor i kollegiet bekräftar sin föresats att bekämpa diskriminering. Slutligen avser jag att starta ett program och en handlingsplan för att bekämpa diskriminering, särskilt när det gäller alla former av antisemitism, rasism och främlingsfientlighet. I detta sammanhang förbinder sig den blivande kommissionen att återuppta förhandlingarna om ett rambeslut om rasism och främlingsfientlighet, som allt för länge har blockerats i rådet. Alla dessa initiativ, och andra som kommissionärerna kan komma att överväga eller som ni föreslår, kommer att beredas under min ledning. Jag är beredd att personligen presentera dem för er när tiden är inne – inte enbart i kammaren, utan även i berörda utskott. Låt mig göra det mycket klart att jag personligen kommer att ta full kontroll över våra insatser för bekämpningen av diskriminering och främjandet av grundläggande rättigheter. Som ni således märker har jag uppmärksamt lyssnat till parlamentets inställning. Jag har beaktat era viktigaste farhågor och invändningar och gett er svar i sak. En del av er hade önskat ett mer radikalt svar och en omorganisation av arbetslaget, men är detta ett verkligt alternativ på detta stadium? All information som jag, efter noggrant övervägande och omfattande överläggningar, besitter får mig att anse att en förändring av kommissionärsposterna på detta stadium av förfarandet skulle orsaka fler politiska och interinstitutionella problem än det skulle lösa. Vi bör betänka att den processen inbegriper inte enbart den tilltänkta ordföranden och parlamentet utan även rådet, som en tredje och högst relevant part. Mitt arbetslag kanske inte betraktas som perfekt av samtliga av er, men finns det något arbetslag i våra nationella regeringar som vi kan anse perfekt? Av många anses dock arbetslaget på det hela taget vara mycket starkt och balanserat. Jag är övertygad om att vi kan fullgöra vårt uppdrag i Europeiska unionens och dess medborgares tjänst, under parlamentets politiska överinseende. Det var en stor ära för mig att i juli få ta emot stöd och förtroende av en mycket stor majoritet av er. Jag ber er nu att stödja den lösning jag föreslår, eftersom det är ni som bäst tjänar Europeiska unionens intresse vid denna punkt. Ni kommer att kunna bedöma ordföranden och alla kommissionsledamöterna senare i ljuset av deras handlingar, inte enbart deras ord. Herr talman, mina damer och herrar! I juli tillkännagav jag för er mina avsikter att upprätta ett partnerskap för Europa – ett partnerskap för välfärd, solidaritet och säkerhet. För att kunna uppnå detta måste den nya kommissionen ta itu med några viktiga frågor, både inom unionen och på det internationella planet. Den måste leva upp till EU-medborgarnas förväntningar. Grundläggande institutionella förändringar väntar oss de närmaste åren när konstitutionen träder i kraft, vilket kommissionen hoppas att den kommer att göra när alla medlemsstater har godkänt den. Vi måste förbereda oss för dessa förändringar. Vi måste också på ett tydligt och objektivt sätt förklara för människorna vilka fördelar konstitutionen har jämfört med de nuvarande fördragen. Konstitutionen kommer att stärka både demokratin och effektiviteten inom EU betydligt. Den kommer att förse EU med de medel som behövs för att ta itu med EU-medborgarnas faktiska behov och förväntningar på ett mer effektivt sätt. Den viktigaste uppgiften är att få konstitutionen godkänd på nationell nivå, vilket naturligtvis åligger medlemsstaterna, i enlighet med de rutiner som gäller i deras inrikes rättsordning. Den blivande kommissionen är emellertid fullt beredd att arbeta med rådet och parlamentet för att upprätta en gemensam kommunikationsstrategi. EU måste sätta tillväxten i centrum för sin verksamhet. Unionen behöver större tillväxt, fler arbetstillfällen, större företagsanda, mer nyskapande och mer forskning. Den måste genomföra reformer som främjar dynamisk ekonomi. Den måste investera i undervisning och utbildning, kunskap och teknisk utveckling, så att den kan bli en genuint kunskapsbaserad ekonomi som håller jämna steg med de allt hårdare kraven i den internationella konkurrensen. Dessa reformer och denna anda av konstruktiv förändring måste utgöra en del av en strategi för hållbar utveckling som utformats för att möta de utmaningar som klimatförändringarna innebär och hantera frågor som energi, transport och miljöskydd på rätt sätt. Därför måste vi fördubbla våra ansträngningar på såväl EU-nivå som internationell nivå i vår strävan efter en samordnad strategi inom ett multilateralt ramverk. Ryska federationens godkännande av Kyotoprotokollet innebär en verklig framgång för den multilaterala miljöstrategin och bådar gott för framtiden. Ett mer dynamiskt och konkurrenskraftigt EU måste gå hand i hand med upprätthållandet av den europeiska sociala modellen, och jag skulle vilja tillägga att det krävs ett mer dynamiskt och konkurrenskraftigt EU om vi skall kunna garantera denna modell. Vi måste också komma ihåg att vi i vissa av våra medlemsstater fortfarande är långt ifrån en riktigt rättvis nivå när det gäller det sociala skyddsnätet. Konkurrenskraft, sammanhållning och solidaritet måste utvecklas sida vid sida. Det är tydligt att sammanhållningspolitiken och åtgärder i syfte att skapa en mer konkurrenskraftig och dynamisk europeisk ekonomi verkligen hör ihop och att de kompletterar varandra. Särskilt de nya medlemsstaterna förväntar sig att vi alla anstränger oss när det gäller sammanhållning och solidaritet. Jag är övertygad om att solidaritet är en grundläggande värdering, och om vi övergav den skulle vi sätta våra samhällens karaktärer på spel. Solidaritet – mellan generationer, mellan medlemmar och grupper i våra samhällen, mellan medlemsstater och regioner – är inte en abstrakt värdering. Det är ett genomtänkt val som främjar social sammanhållning och som kräver såväl politiskt engagemang som tillräckliga ekonomiska resurser. Vår europeiska union är inte bara ett ekonomiskt område, den är även ett fullfjädrat område med frihet, säkerhet och rättvisa. Kommissionen fäster högsta vikt vid införandet av en gemensam asyl- och immigrationspolitik – en rättvis och balanserad politik som syftar till att främja den ekonomiska och sociala integrationen för tredjelandsmedborgare, en politik som respekterar varje individs kulturella identitet och EU:s grundläggande värderingar. På detta område är samarbetet med tredjeland avgörande. Jag måste påpeka att jag är emot upprättandet av ”läger” utanför EU. Kommissionen skall utvidga samarbetet med tredjeland för att hjälpa dem att hantera flyktingströmmarna. Men ett samarbete med tredjeland är endast möjligt om det bygger på ett gemensamt åtagande och genomförs i enlighet med internationella lagar. Jag vill göra klart att den blivande kommissionen kommer att arbeta med FN:s flyktingkommissariat för att bygga upp ett internationellt samarbete på området. Den kommer att driva på de tredjeländer som vi samarbetar med att skriva under och rätta sig efter 1951 års Genèvekonvention om flyktingars rättsliga ställning. Den blivande kommissionen kommer också att fortsätta arbeta för att stärka allas vår säkerhet – samtidigt som respekten för civil frihet måste värnas – för att ta itu med de hårda utmaningar som terrorhoten utgör. EU måste spela ut sin fulla roll på den internationella arenan. EU har ett viktigt ansvar och måste vara en stark och trovärdig samarbetspartner. Det måste fortsätta främja fred och hållbarhet och stärka den multilaterala dimensionen på flera olika områden. Vi måste stärka relationerna med tredjeland och med regionala organisationer. Samarbetet med USA måste grunda sig på ett jämlikt förhållande och på djupt ömsesidigt samförstånd. Presidentvalet i USA hålls samtidigt som den nya kommissionen börjar sitt arbete, vilket ger oss möjlighet att återupprätta den transatlantiska axeln, oavsett vem som vinner valet. Jag tror fullt och fast att USA är redo att bidra till att upprätta ett mer balanserat förhållande till EU. Samtidigt som vi vill att USA skall inta en mer multilateral hållning måste vi också från vår sida driva vår verksamhet på ett mer enhetligt och effektivt sätt. Vi skall arbeta vidare med EU:s utvidgningsprocess mot kandidatländerna. Vår grannlandspolitik är också något som vi prioriterar och ser som ett starkt verktyg i EU:s yttre förbindelser som skall hjälpa oss att bygga upp starkare partnerskap. Jag anser att vår kontinent har mycket större chans att upprätthålla freden om vi har en bättre hållbarhetspolitik i Östeuropa och länderna på Balkan och i Medelhavsområdet. Jag anser att det behövs politiska åtgärder för att främja utvecklingen om vi skall kunna stärka samarbetet med de delar av världen som behöver vårt stöd och vår hjälp. Mina damer och herrar! I januari skall jag framträda inför er i kammaren och presentera EU:s strategiska prioriteringar. Det kommer inte bara att gälla kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram för 2005. Min avsikt är att göra det strategiska programmet mer omfattande. I konstitutionens anda skall jag presentera prioriteringarna för de kommande fem åren. Min målsättning är att nå en överenskommelse med parlamentet och rådet om en långsiktig programplanering, och därför skall jag ta upp en av parlamentets huvudfrågor. I juli berättade jag för er att jag ville upprätta ett positivt samarbete mellan parlamentet och kommissionen. Jag är övertygad om att kommissionens styrka och trovärdighet ligger i parlamentets stöd och i ett aktivt samarbete mellan våra två institutioner. Jag har noggrant studerat Josep Borrell Fontelles förslag om förbindelser mellan våra institutioner. Jag ser med intresse fram emot er resolution, och jag är beredd att svara öppenhjärtigt under morgondagens diskussion. Låt mig redan nu säga att jag är för öppenhet och samarbete mellan våra två institutioner. Så fort den nya kommissionen börjar sitt arbete hoppas jag att vi får i gång förhandlingar mellan våra institutioner i syfte att införa de förändringar som är nödvändiga i ramavtalet. EU behöver ett fruktbart samarbete mellan parlamentet och kommissionen, de två institutioner som alltid står i förgrunden för projektet EU. Mina damer och herrar! En historiskt viktig händelse står för dörren – det konstitutionella fördraget skall undertecknas om några dagar, den 29 oktober. Det handlar inte om den enkla frågan att omarbeta de befintliga fördragen, utan det är kulmen av en lång process där parlamentet, medlemsstaterna, kommissionen och de nationella parlamenten och civila samhällena är inblandade och som syftar till att göra EU mer demokratiskt, öppet och effektivt. Som företrädare för människorna i vårt utvidgade EU känner ni till hur stora EU-medborgarnas förväntningar är. Ni känner till den apati och skepsis som påverkar demokratin i EU. Ni känner liksom jag till populistiska hot från människor som vill försvaga EU och som alltid försöker ifrågasätta våra institutioners trovärdighet. Vi får inte ge dem nya argument att använda mot oss. Detta är ett ödesdigert ögonblick för våra länder och för EU. Jag har delgett er de principer som har styrt sammansättningen av min kommission, och jag har delgett er mina avsikter att arbeta i nära samarbete med er under de kommande fem åren i syfte att främja tillväxt, solidaritet och säkerhet. Vi har ingen tid att förlora; tiden är inne att agera och samarbeta för medborgarnas bästa. Låt oss ägna våra krafter åt att främja tillväxt, arbetstillfällen, harmonisering och Lissabonstrategin, att stärka en dynamisk, kunskapsbaserad ekonomi och att främja ökad sammanhållning i vårt utvidgade EU. Den här kommissionen förtjänar ert förtroende och ert stöd. Jag vädjar till er ansvarskänsla. Jag vädjar särskilt till ert engagemang för EU att uttrycka ert förtroende för detta kollegium. Utifrån detta förhållande av ömsesidig respekt och förtroende kan vi bygga ett starkare EU. Talmannen. – Nu skall företrädarna för de politiska grupperna och övriga talare på talarlistan tala. Jag måste informera er om att diskussionen måste avslutas kl. 12.00, för då kommer hennes majestät drottningen av Nederländerna in i kammaren. Därför måste talmannen noga kontrollera att var och en håller sig till talartiden. Jag uppmärksammar er på detta så att talarna kan ha det i åtanke och så att talmannen inte tvingas stänga av mikrofonerna. Poettering (PPE-DE ), Herr talman, herr nominerade kommissionsordförande, mina damer och herrar! Den 22 juli uttryckte parlamentet med stor majoritet sitt förtroende för Europeiska kommissionens nominerade ordförande. I dag är ni här med det arbetslag som de nationella regeringarna har föreslagit för er. Herr nominerade kommissionsordförande! Ni har uttryckt er vilja att samarbeta mycket nära med Europaparlamentet, och även om vi är glada över detta kommer vi i framtiden att ta er på orden. Vi är också glada över de nya åtaganden som ni har åtagit er i dag. Vi är glada över er önskan att vara ordförande för en stark kommission, och ni har flera gånger nämnt det ansvar som ni, som ordförande, kommer att ha när det gäller att fastställa den övergripande politiken. Detta ligger också i vårt intresse, för vi behöver en kommission med en stark ordförande, precis som de EU har haft tidigare Vår grupp har lagt fram ett resolutionsförslag. Det är beklagligt att grupperna inte kunde enas om ett gemensamt förslag, men vårt förslag kommer att utgöra måttstocken med vilken kommissionen kommer att mätas. Vi förväntar oss av kommissionen att den antar sitt politiska och strategiska program i nära samarbete med parlamentet, och vi förväntar oss av kommissionen att den regelbundet närvarar i parlamentet och dess utskott, inte bara i dag – det är imponerande att alla är här – utan även under de fem år som mandatperioden varar. Glöm inte bort ert ansvar gentemot parlamentet så fort ni godkänns på befattningen i morgon. Vi förväntar oss att kommissionen tar subsidiaritetsprincipen på mycket stort allvar. Vi vill ha ett starkt EU, men vi har också våra nationers, regioners och – icke att förglömma – våra städers och byars identitet att ta hänsyn till. Vilka är våra värderingar? Hörnpelarna för vårt fria samhälle är respekten för varje individs värdighet, tolerans, mångfald och rättsstatsprincipen. Alla har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Styrkan i vår europeiska kulturella identitet ligger i att vi accepterar kulturella skillnader och tolererar dem. Jag är starkt övertygad om att om vi slutar med detta kommer EU att misslyckas, och med detta menar jag att ingen i EU, ingen i Europa, ingen i världen borde bli diskriminerad, vilket även gäller för vars och ens religiösa tro. Vi vill ha en kommission som består av olika sorters människor och inte bara av människor från alla länder i EU, som fördraget föreskriver. Vi vill ha människor med olika kulturella bakgrunder, med många olika religiösa eller icke-religiösa uppfattningar och övertygelser. Om vi accepterar detta – och det verkar vara detta som kommissionens arbetslag står för – står EU inför en ljus framtid. Alla här skall veta att om detta kollegium inte klarar förtroendeomröstningen i morgon innebär detta inte att en, två, tre eller fyra ledamöter kommer att bytas ut. Nej, i så fall kommer ställningen för varje ledamot som finns närvarande i dag att vara en öppen fråga. Det här handlar inte om en person eller om två eller tre personer; det handlar om hela kollegiet, och det måste vi inse. På fredag skall den europeiska konstitutionen undertecknas. Vi vet alla hur svårt det kommer att bli att få godkännande för detta i de länder där man skall hålla folkomröstningar. Och jag vill att ni tänker på att om vi skulle få ett resultat i morgon – jag tror inte att vi får det, men om vi skulle få det – som antydde för EU att vi inte accepterar vår kulturella mångfald, skulle det bli ännu svårare att få konstitutionen godkänd i de 25 länderna i EU. Vi måste ha allt detta i åtanke. Mina damer och herrar! Jag skall vara helt uppriktig och säga att jag tycker det är väldigt rörande att vi har offentliga personer från 25 EU-länder framför oss i dag. När jag valdes in i Europaparlamentet 1979 kunde jag bara drömma om att vi en dag skulle ha kommissionsledamöter från Estland, Lettland, Litauen, Polen, Tjeckien, Slovakien, Ungern, Slovenien, Malta och Cypern. I dag har vi dessa offentliga personer mitt ibland oss. Det är vår skyldighet att i morgon uttrycka vårt förtroende för den här kommissionen för att säkra EU:s framtid. Schulz (PSE ), .– Herr talman, mina damer och herrar! Det är en imponerande bild vi ser till höger om mig. Europeiska unionens råd anser att drottning Beatrix är all representation som behövs i dag. Vi borde notera detta. För det är så klart rätt som Hans-Gert Poettering säger att detta är en viktig dag. Här har vi en kommissionsordförande som kämpar för att vinna förtroende för sin kommission. Parlamentet är här, liksom hela kommissionen. Rådet kanske kommer senare. Herr Barroso! Ni har fällt yttranden som vi alla har hört tidigare. I dag har ni lagt till några initiativ, men ni har fortfarande inte berört mycket av det som min grupp i flera dagar har försökt vinna gehör för hos er. Det jag vill säga är att vi förväntar oss att ni drar klara slutsatser från den sex veckor långa process som har ägt rum här i parlamentet. I sex veckor har vi lyssnat på de nominerade kommissionsledamöterna och dragit slutsatser i fem olika utskott – kontroversiella slutsatser när det gäller en speciell kommissionsledamot, som inte vann majoritet i något av utskotten, och ytterligare fyra slutsatser där det hade fällts allvarliga kommentarer, allvarliga kommentarer som ledde till att ni fick förslag och antydningar. Och svaret som vi får i dag, herr Barroso, är återigen detsamma: Jag kommer inte att göra några förändringar, posterna kommer inte att anvisas på nytt. Det är ett stort hinder. Det är ett hinder. Det enda jag kan göra är att vädja till er igen. Nu skulle jag än en gång vilja berätta för er vilket intryck jag får, och det är att ni blandar ihop förtroendeomröstningen om er kommission med den i ett nationellt parlament. Europaparlamentet utgörs inte av majoriteter som står mot varandra. Europaparlamentet är – det har ni rätt i, herr Poettering – heterogent. Det består av olika åsiktsströmningar. Till och med inom våra grupper – vilket ni naturligtvis känner till av bitter erfarenhet – finns det väldigt heterogena åsiktsströmningar, och den som vill vinna en stor majoritet i kammaren måste ta med dessa olika strömningar i beräkningen och så långt som möjligt försöka sammanjämka dem. Er strategi har i flera veckor varit följande: Jag har en kommission, jag har fördelat ansvarsområdena och jag är inte beredd att göra några förändringar! Om det är så det ligger till hjälper det inte ens med förskönande ändringar som att tillkännage initiativ. Om det är så det ligger till blir det väldigt svårt för oss att uttrycka vårt förtroende för er kommission. Det här handlar också om förtroendefrågan. Vi vet att vi röstar på kommissionen som en helhet och inte på enskilda ledamöter, hur kontroversiella de än är. Därför handlar frågan om grundläggande förtroende. Har vi, när allt kommer omkring, efter övervägande av alla fakta och alla anmärkningar som har gjorts om enskilda kandidater, ett grundläggande förtroende för den här kommissionen som en helhet, som en samlad enhet, eller har vi det inte? Det är det som är den stora frågan. Eftersom vi inte kan plocka bort enskilda delar måste vi besluta om vi har detta grundläggande förtroende för hela den samlade enheten, och det är precis vad vår grupp skall överväga i kväll. Har vi detta grundläggande förtroende, eller har vi det inte? Jag måste säga att ingenting av det ni har sagt i dag har ökat mitt förtroende. Jag skulle vilja ta upp en punkt som ni nämnde. Ni hänvisar till valet i USA. Min grupp hoppas verkligen att John Kerry blir vald till president. Vi hoppas att han blir president därför att han är en person som säger att kriget i Irak var ett misstag. Vi vill att USA skall styras av en president som säger, ja, det var ett misstag, och en ledare som erkänner sitt misstag är vad vi vill ha även i EU. En sista kommentar: En demokratisk omröstning är en normal demokratisk handling. Om parlamentet uttrycker sitt förtroende för er kommission, då har ni vunnit. Det beslutet måste respekteras! Men om ni inte får kammarens förtroende i morgon innebär det inte början på en institutionell kris. Det är en normal process, en normal rättighet som utövas av ett parlament som utsetts genom fria val med avseende på en verkställare. Watson (ALDE ), . – Herr talman! För tre månader sedan uppmanade Alliansen liberaler och demokrater för Europa den tilltänkta ordföranden för kommissionen att respektera detta parlaments privilegier. Min grupp och kammaren har framfört ett besinningsfullt och väl övervägt avslag på ordförandens nominering av kommissionär för rättsliga och inrikes frågor. Herr Barroso! Vi är medvetna om att ni endast kan verka med det som är er givet. Vi inser att ert oberoende inte är totalt. Vi har på det hela taget erbjudit vårt stöd för de andra ledamöterna av er kommission. Men vår bedömning kvarstår, och den kommer att respekteras. Min grupp stödde er som ordförande för kommissionen. Vi röstade för er. Vi stöder er fortfarande. Men vi sätter parlamentets privilegier allt för högt för att kunna acceptera att de negligeras. Jag välkomnar det åtgärdspaket som ni har lagt fram för parlamentet i dag. Jag är förvissad om att ni kom hit i en uppriktig strävan efter ett närmande. En del av de åtgärder ni föreslår är djärva, och alla är viktiga. Jag är övertygad om att ni personligen är fast besluten att främja grundläggande rättigheter och att denna inställning kommer att genomsyra den kommission ni är satt att leda. Liberaler och demokrater kommer att överväga era förslag noga. Men jag är tvungen att tillstå att de kom i sista minuten och att de innehåller föga om Rocco Buttigliones framtid, en framtid som kan vara intimt förknippad med den nominerade kommissionens framtid. Denna kammare vill varken bli blidkad eller dompterad. Vad vi begär är att andra grenar av Europeiska unionens regering tillerkänner oss samma sak som fördragen och europeiska konstitutionen gör: att den styrande makten i Europeiska unionen delvis åvilar denna församling och dess valda ledamöter. Godkännandeprocessen är inte en gummistämpel, och parlamentet får inte behandlas som om den vore en sådan. Under den senaste veckan har det ofta sagts att det kommer att vara Liberaler och demokrater som avgör den här kommissionens öde. Men Liberaler och demokrater nominerade inte de kommissionärer som avvisats av parlamentets utskott. Det var inte heller Liberaler och demokrater som motsatte sig eller misslyckades med att komma fram till den kompromiss som kunde ha satt Rocco Buttiglione utom räckhåll för konflikt. Vad som än händer i morgon har denna kommissions lycka mer än en smed. Dessutom vet jag att jag inte är den enda i kammaren som känner att det finns en osynlig elefant i salen. Den elefanten är Justus Lipsius. Elefanten finns i huvudet på de regeringar som gav er en svagare kommission än ni förtjänar och som sedan vägrade att komma till er hjälp när vår kammare avslöjade bluffen. Hur många av Europas regeringar skulle ha gjort vad Silvio Berlusconi förmodligen gjorde och sagt till er att ta deras man, , även om det lämnade er med en kommission som har en kommissionär vars politiska lerfötter förmodligen skulle diskvalificera honom att ingå i de flesta nationella regeringar i Europeiska unionen? Min grupp anser att medlemsstaterna är skyldiga att ge Europeiska unionen sina bästa och skickligaste personer. Hur många regeringar har visat sin vilja att acceptera vårt parlaments demokratiska och juridiska rätt att bedöma de män och kvinnor som föreslagits? Tystnaden ni hör är ljudet av Europas regeringar som lämnar er och den nya kommissionen vind för våg. Den styrka som parlamentet besitter som försvarare av gemenskapens ordning är också er styrka. Eftersom rådet kan trotsa parlamentets privilegier, så kan ni vara övertygade om att det har samma uppfattning om er kommissions oberoende. Rådet föredrar ett svagt parlament. Allt för många i rådet anser det bekvämt med en svag kommission. Min grupp vill att parlamentet skall vara starkt, eftersom vi inte kan föreställa oss en stark europeisk union utan det. Vi vill också att er kommission skall vara stark eftersom Europeiska unionen behöver en oberoende verkställare av högsta kaliber. Vi har begärt ett nytt ramavtal med er kommission: utarbeta och underteckna det, så att vi inte behöver hamna i ett liknande dödläge igen. Kammaren står inför ett tungt val. Om liberaler och demokrater röstar mot den nominerade kommissionen gör vi det inte med lätt hjärta. Men vi kan inte och kommer inte att, för att göra livet enkelt, försvaga parlamentets ställning, och inte heller den ställning som utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter eller kommissionsledamoten för rättsliga och inrikes frågor åtnjuter. Ni kanske invänder – om jag får lov att använda Rocco Buttigliones egna ord – att vi inte av politisk bekvämlighet kommer att ändra våra principer i strid med vår övertygelse. Talmannen. – Med tanke på de upprepade hänvisningarna till rådet måste jag informera parlamentet om att presidiet har skickat en skrivelse till rådsordföranden och inbjudit honom och de övriga rådsmedlemmarna att närvara vid detta sammanträde. Cohn-Bendit (Verts/ALE ), – Herr talman, mina damer och herrar, herr Barroso! Jag skall tala franska så att ingen översättare kommer mellan oss utan så att ni helt och hållet förstår vad vår grupp vill säga till er. Herr Barroso! Ni är en ganska underlig orkesterdirigent. Efter att ha låtit några av era musiker provspela fann vi att en pianist spelade oboe och violinisterna spelade trummor, och efter provspelningen talade vi om för er att musiken inte lät rätt. Då sade ni till oss: ”inga problem – om en kommissionär hit eller dit har en intressekonflikt kommer han att vara deltidskommissionär och jag, Barroso, kommer att ta hand om saker och ting. Det är inget problem om en kommissionär inte är riktigt hemma på jordbruksposten. Hon skall gå en kurs för att lära sig mer, och hon skall avlägga en skriftlig examen. Det är inget problem om en miljökommissionär inte är riktigt hemma på sin post. Herr Barroso finns ju här. Det är inget problem om en energikommissionär inte känner till ärendenas tekniska aspekter. Han kan gå kvällskurser och lära sig mer. Det är inget problem om en skattekommissionär inte är riktigt hemma på sin post. Herr Barroso finns ju här”. Herr Barroso! Det är ert första misstag. Vi är inte på jakt efter en europeisk superstjärna. Vi vill ha en arbetsför kommission. Jag beklagar, men er kommission – enligt ert förslag – kommer inte att vara arbetsför. Herr Barroso! Det är på TV vi vill se superstjärnor; i den här kammaren vill vi se någonting annat. Ert första misstag. Ert andra misstag, herr Barroso – ni har rest runt i huvudstäderna. Ni bad regeringschefer att ringa ledamöter av den här kammaren. Herr Barroso! Var Gerhard Schröder, Tony Blair och den och den närvarande vid utfrågningarna? Var de här när utfrågningarna ägde rum? Nej, det var de inte. Därför, herr Barroso, måste ni respektera institutionerna. Rådet nominerade er. Ni valdes med en sund majoritet. Min grupp röstade inte på er, men vi erkänner valet. Sedan kom utfrågningarna. Var snäll och sluta be regeringschefernas kansli att störa oss. Ni kommer i vilket fall som helst att få färre röster ju mer de ringer. Försök att gå försiktigt fram. Lyssna lite på de brittiska ledamöterna i kammaren som håller på att bli trötta på alla telefonsamtal från Downing Street. Ert tredje misstag, herr Barroso – här återkommer jag till det Hans-Gert Poettering sade när det gäller frågan om kulturella skillnader, nämligen att det inte behövs enhetlighet i kammaren. Det stämmer, herr Poettering. Det finns ingen här som kritiserar någon över huvud taget för deras religiösa uppfattning, deras filosofiska uppfattning eller deras ideologiska uppfattning. Men alla former av religiös eller ideologisk fundamentalism är ändå som gift för demokratin. Om en man driver en kampanj mot skilsmässa är han fullt berättigad att vara mot skilsmässa och driva en politisk kampanj. Om en man driver en kampanj mot kvinnors rätt att göra abort är han fullt berättigad att vara mot abort och driva en politisk kampanj. Om en man driver en kampanj för att stycket om diskriminering på grund av sexuell läggning stryks från stadgan om de grundläggande rättigheterna och från det konstitutionella fördraget, vilket Rocco Buttiglione gjorde genom att skriva under ändringsförslag 444 i konventet, är han fullt berättigad att göra det, politiskt sett. Men vi är fullt berättigade att säga att han är den person som är minst lämplig att försvara principen om icke-diskriminering i EU. Detta är ett politiskt beslut, inte ett ideologiskt. Därför vill jag upprepa följande: Ni kan inte säga i kammaren att demokratin kommer att förkastas av den stora allmänheten om demokratin fungerar. Ni kan inte säga att den stora allmänheten kommer att förkasta fördraget om vi röstar nej här. Tvärtom – om parlamentet visar sina demokratiska färger kommer den stora allmänheten att rösta för den demokratin och för det konstitutionella fördraget. Vi försvarar demokratin, och vi har fått nog av auktoritära orkesterdirigenter. Wurtz (GUE/NGL ), – Herr talman, herr nominerad kommissionsordförande! Är det rimligt att fälla en kommission på grund av att man inte är helt tillfreds med två eller tre kommissionärer? Denna framställning av situationen av den nominerade ordföranden utgör, vad min grupp beträffar, en djupt bristfällig bedömning av den kris EU genomgår. Den senaste tidens växande kritik mot José Manuel Barrosos lag är allt annat än en blixt från klar himmel. Låt mig påminna er om att en inte obetydlig andel av kammaren så tidigt som i juli uttryckte misstro mot de snarast alltför liberala åsikter som kännetecknar Barroso. Det kan inte komma som en överraskning för någon att det kommissionärskollegium som presenterats för oss bara tjänar till att skärpa dessa reservationer. Genom att på den ytterst känsliga konkurrensposten sätta en ivrig anhängare av marknadsekonomi, som en analytiker formulerade det, en industrilobbyist som företräder och främjar tvivelaktiga band mellan offentliga plikter och privata intressen, till den grad att han har fått en skarp och enhällig reprimand av sitt nationella parlament, genom att till posten för internationell handel utnämna en frihandelsförespråkare, som inte tvekar en sekund att kungöra att han litar på att konkurrens kommer att förbättra de offentliga tjänsternas kvalitet, genom att ge ansvaret för den inre marknaden till en avregleringsfundamentalist, miljöportföljen till en högerman, som tycks betrakta ekologi som det minsta av sina bekymmer, och jordbruksportföljen till en talesman för jordbruksbranschen och så vidare och så vidare, har den nominerade ordföranden utan tvivel lyckats övertyga ett antal tvivlare om att han har en bestämd uppfattning om EU som de säkerligen inte delar. Mot bakgrund av detta fundamentala bestridande av José Manuel Barrosos ekonomiska, sociala och miljörelaterade åsikter har Buttiglionebomben briserat. Barroso sade oss att han fäster stor vikt vid kommunikation. Han har fått som han ville. En enda kommissionär har gjort hela hans kommission berömd, låt vara till ett avsevärt pris. Bilden av hans lag är, oavsett hur duktiga några av medlemmarna må vara, för alltid fläckad av ovärdiga och otidsenliga ord som inte har straffats som de borde. Om ett kandidatland framförde sådana fundamentalistiska åsikter om kvinnans roll i samhället och sådana diskriminerande åsikter om homosexualitet skulle det avvisas. Vi borde åtminstone ha gjort detsamma med en EU-kommissionär. Låt mig tillägga att också andra uttalanden av Rocco Buttiglione är värda vår uppmärksamhet, även om, eller snarare i synnerhet som, det inom rådet och kommissionen finns ett antal sympatisörer med dessa farliga idéer. En sådan idé är att upprätta läger för migranter och asylsökande i Nordafrika, och Rocco Buttiglione kände i frågan behov av att klargöra att det inte alls skulle röra sig om, och jag citerar, ”koncentrationsläger” utan om ”humanitära centrum”. Tack för att ni redde upp det. Ett annat exempel är den krigiska syn på kampen mot terrorismen som Buttiglione har visat prov på: man är rädd i vårt samhälle; vi befinner oss i krig; vi kommer att vinna. Detta är det budskap som trummats ut av den nominerade kommissionären, och det påminner om en gammal refräng som är kär för den nuvarande innehavaren av ämbetet i Vita huset. Det är dessa faktorer som bör påverka vårt beslut i morgon. Under de 25 år jag har sett kommissionärskollegier komma och gå har jag aldrig sett en kommission som är så oälskad innan den ens har påbörjat sitt arbete. I själva verket tror jag, efter Santerkommissionens misslyckande och sedan den stormiga resa som företogs av den kommission som efterträdde den, efter raden av allt bittrare strider mellan regeringar och kommissionen, mellan regeringarna själva, mellan kommissionen och parlamentet, efter talrika oroande tecken på ”EU-leda” bland den stora allmänheten – för att använda ett uttryck som ofta hörs i de nya medlemsstaterna –, inte minst efter valet, som var anmärkningsvärt för ett rekordlågt deltagande, och med hänsyn till att utkastet till konstitution kanske inte ratificeras om några dagar, fullt och fast att ”Barrososyndromet”, som i morgon kommer att leda till ett historiskt nederlag eller till en pyrrusseger, utgör en ny och kraftfull indikator på den djupa krisen för ett EU utan visioner och utan en samlande plan. Det behövs helt klart en genomgripande översyn för att återföra lite vett till vad som skulle kunna och bör vara ett av de stora äventyren i vår tid. Min grupp kommer i morgon därför, i ett enhälligt beslut av de 17 ledamöterna, att rösta mot utnämningen av Barrosokommissionen. Farage (IND/DEM ), . – Herr talman! Detta bråk om Rocco Buttiglione sammanfattar Europeiska unionens största problem. Inom vår kontinent finns många olika kulturer, olika språk, olika religioner och olika levnadssätt. Detta försök att med politiska medel tvinga alla att bli en och samma kommer enligt min mening aldrig att fungera. Inom UK Independence Party (UKIP) tar vi inte ställning till Rocco Buttigliones kommentarer, vilka dessa än må vara. Vi har andra skäl att motsätta oss denna kommission. Vi motsätter oss den eftersom den en odemokratisk institution. Även om den skulle bli utsparkad av kammaren i morgon får vi bara en ny omgång av politiska utnämningar, och kommissionen kommer fortfarande att se ut som ett vilohem för misslyckade nationella politiker. Den stiftar lag, den skipar rätt, i över 3 000 kommittéer vars beskaffenhet ingen någonsin har hört talas om och som inte heller har uttalats. Kommissionen är Europeiska unionens regering, och den har ensamrätt att ta laginitiativ – ett förhållande som inte det minsta förändras av det konstitutionella fördraget. Kommissionen är integrationens motor. Kommissionen är förvaltare av fördrag som redan är oacceptabla. Kommissionen är nationalstatens fiende. Det är detta som allt handlar om. Vi kommer att rösta ”nej” i morgon. Den något bittra ironin är möjligen att UK Independence Party för första gången i kammarens historia kommer att följa majoriteten. Crowley (UEN ), – Herr talman! Efter Nigel Farages kommentarer noterar jag att det är första gången någonsin UK Independence Party (UKIP) kommer att rösta med kommunisterna! Här i parlamentet har vi under de senaste veckorna hållit en rad utfrågningar där vi har satt kommissionärskandidaterna på prov. Som redan omnämnts av alla talare hittills ifrågasattes därvid enskilda personers lämplighet eller annat av en del utskott. I rättvisans namn har José Manuel Barroso svarat: han har gjort tillrättalägganden och gått en bit på väg mot att bemöta en del av farhågorna. José Manuel Barroso har dock med rätta inte lagt sig platt på rygg med benen i vädret inför de våldsamma angrepp som förekommit, särskilt under den senaste veckan. Vi behöver ömsesidig respekt mellan alla Europeiska unionens institutioner och en insikt om att makten inte vilar på en institution allena utan att vi är beroende av varandra. Att döma av några av anförandena denna förmiddag, och av våra diskussioner i förra veckan, tycks det enligt somliga vara som så, att om man har erfarenhet av affärsverksamhet eller politik, om man har starka övertygelser, om man har en stark ideologi, om man har en stark åsikt, då är man inte lämpad att vara Europeiska unionens kommissionär. Men vad Europeiska unionen i detta ögonblick försöker att finna – för att säkerställa att det nu återförenade Europas rika väv är ordentligt företrädd inom alla institutioner – är just människor som har åsikter, människor med visioner, människor som bäst kan företräda de länder som nominerar dem. Vad som tycks ha glömts bort i hela den här diskussionen och debatten är att parlamentet i juli gav José Manuel Barroso sitt stöd och förtroende. Detta var inte en isolerad företeelse: Ordförande Barroso hade redan fått förtroende av regeringarna i de 25 medlemsstater som nominerat honom till den posten. Var och en av de nationella regeringarna hade nominerat de personer de ansåg vara bäst för posten som kommissionär i Europeiska unionen. Det är nu vår sak att spela vår roll i EU-institutionernas demokratiska spel, men det är också vår skyldighet att se till att vi inte låter det hela urarta till inrikespolitiska diskussioner och falska anklagelser i fråga om ideologi eller om ”vem som sade vad till vem”. Låt oss bli talesmän för en ny värld. Låt oss företräda den fred, tolerans och fördragsamhet Europeiska unionen verkligen bör visa prov på. Låt oss komma till insikt om och till fullo förverkliga mångfaldens Europa i denna återförenade form. Låt oss ära den som äras bör: José Manuel Barroso har varit tillmötesgående, han har lagt fram nya initiativ och nya politiska förslag. Låt oss se till att vi kan visa samma tolerans som vi väntar oss av andra. Romagnoli (NI ). – Herr talman, mina damer och herrar! Som jag nämnde tidigare, under mitt första anförande i kammaren, kommer jag inte att stödja José Manuel Barroso, eftersom han företräder EU-fientliga krafter och EU-fientliga intressen och är ensam företrädare för en motsägelse, fylld av intressekonflikter, och för en kommission som jag betraktar som EU-fientlig till sitt innersta väsen. Låt oss inte glömma att Barroso, bland annat, öppet har stött USA:s intervention i Irak. Jag håller honom därför gemensamt ansvarig för att vissa EU-länder har slutit upp bakom Förenta staterna, vilket har orsakat hela vår kontinent mycket ont och allvarlig skada. För att försvara EU och våra intressen som européer bör kommissionen och dess ordförande uppträda på ett helt annat sätt. Jag uppmanar mina ledamotskolleger att inte rösta för Barrosokommissionen. Tack så mycket. Pinheiro, João de Deus (PPE-DE ). – Herr ordförande! Ni har hört de reservationer som uttryckts av tidigare talare när det gäller vissa utfrågningar: av kompetensskäl, av subjektiva skäl eller, för den delen, eftersom det som sades i några av utfrågningarna blev förvrängt å det grövsta. Mot denna bakgrund lyckades ni ge ett politiskt svar, som värnar både kommissionens karaktär, nämligen att den har en ensamt ansvarig ordförande – en bestämd politisk person –, och kollegiets. Ni lyckades därför även dra fördel av kommissionens politiska verklighet för att försöka bemöta åtminstone en del av den relevanta kritik som framförts här i kammaren. Ni gjorde det rätta. Ni gjorde det rätta genom att vägra begå dödssynden att ge vika i början av mandatet för en kommission som, för EU:s bästa, måste vara en stark kommission med starka ledare. Det är tydligt att detta inte är rätt tidpunkt för en falsk kris. I en tid när vi måste konsolidera utvidgningen, Lissabonstrategin, Turkietfrågan, frågan om budgetplanen och så mycket annat, är en falsk kris det sista vi behöver. Ni har gjort allt för att förhindra en sådan kris. Ni har gjort det rätta. Om ni håller uppe denna beslutsamhet och fortsätter att visa respekt för parlamentet kommer ni att fortsätta att åtnjuta vårt stöd. Swoboda (PSE ). – Tack, herr talman! Ni har själv sagt, herr Barroso, – och det har redan påpekats i dag – att ni vill bli ordförande för en stark kommission. Det finns i själva verket en hel rad av kommissionärer som har visat sig vara mycket starka, även i utfrågningarna, till exempel de som sitter i er omedelbara närhet i dag. Och många av kommissionärerna kan, som ni sade, mycket väl bli väldigt bra kommissionärer när de väl har förvärvat den nödvändiga fackkunskapen. Trots att många av dem har åsikter om politik och socialpolitik som inte överensstämmer med våra egna är vi övertygade om att de kommer att bli goda kommissionärer, och vi har följaktligen godkänt dem. Det finns dock ett antal personer – och ni har i dag varit tvungen att försvara dem, vilket redan det är olyckligt i början av en ny mandatperiod – som kommer att orsaka problem i kommissionen under kommande år. Det är naturligtvis särskilt en kommissionär som vi inte anser vara lämplig att leda den avdelning som han blivit tilldelad. Det är sant, som redan sagts många gånger, att Rocco Buttiglione är i sin fulla rätt att ha dessa åsikter,
{'language': 'sv'}