Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen Puhemies Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu. Onko huomautettavaa? (Pöytäkirja hyväksyttiin.) Wurtz Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, tänään on lehdistönvapauden yhdestoista kansainvälinen vuosipäivä. Lukuisat kollegamme pitävät varmasti tärkeänä, että he voivat tässä tilaisuudessa osoittaa uudelleen yhteisvastuullisuuttaan tämän taistelun avulla, taistelun, joka on sitä paitsi hyödyllinen, koska Toimittajat ilman rajoja -järjestön mukaan vangittuja toimittajia ja sensuroituja tiedotusvälineitä on tällä hetkellä vähemmän kuin vuosi sitten. Tästä huolimatta toimittajia vastaan painostusta ja sortoa harjoittavien tahojen lista on pitkä. Valtioissa, joita Toimittajat ilman rajoja -järjestö osoittaa sormella, kuten Burmassa, Syyriassa, Kiinassa, Etiopiassa, Tunisiassa ja monissa muissa maissa, on lisäksi yhä useammin järjestäytynyttä rikollisuutta, terroristiryhmiä, fundamentalistiliikkeitä. Ja aivan äskettäin olemme kuulleet surullisen uutisen, että Brice Fleutiau, ranskalainen toimittaja, jota pidettiin Tsetseniassa panttivankina monen kuukauden ajan ja jonka puolesta ryhdyimme muuten toimiin, ei kyennyt voittamaan vangitsemisestaan johtuvaa masennusta, ja hän riisti hengen itseltään. Niinpä tämä vuosipäivä tarjoaa oivallisen tilaisuuden vahvistaa yhteinen sitoumuksemme tämän demokratian kannalta välttämättömän asian puolesta. Puhemies Se on varmasti totta, jäsen Wurtz. Merkitsemme lausumanne tarkasti muistiin. González Álvarez Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää arvoisaa puhemiestä lähettämään kirjeen tai ryhtymään parhaaksi katsomiinsa toimiin sen osalta, mitä tapahtuu parhaillaan afrokolumbialaisissa yhteisöissä Kolumbian Tyynenmeren rannikolla. Joulukuussa parlamentin jäsenistä koostuva ryhmä lähetti sinne kirjeen, sillä näitä afrokolumbialaisia yhteisöjä vainottiin; toissa päivänä surmattiin seitsemän näiden yhteisöjen jäsentä olen merkinnyt muistiin heidän nimensä ja ikänsä. Vakavampaa kuitenkin on, että satoja muita näiden afrokolumbialaisten yhteisöjen jäseniä vainotaan edelleenkin. Meillä ei ole enää aikaa lähettää toista kirjettä presidentti Pastranalle. Tämän vuoksi uskon, että parlamentin puhemies voisi ystävällisesti auttaa tämän ongelman esille tuomisessa ja tappamisen lopettamisessa. Arvoisa puhemies, tämän vuoksi pyydän teiltä, että parlamentin puhemies lähettäisi presidentti Pastranalle ja yhteisön toimielimille kirjeen kertoakseen näistä tapahtumista ja yrittääkseen estää vieläkin vakavampien vahinkojen syntymisen. Puhemies Paljon kiitoksia, jäsen González Álvarez. Koska toimitte yleensä aktiivisesti Amerikan ja muiden maiden ihmisoikeuksien puolesta, tiedätte varsin hyvin, että parlamentti seuraa näitä ongelmia hyvin tarkkaavaisesti. Välitän viestinne parlamentin puhemiehelle, jotta hän voi kääntyä Kolumbian hallituksen puoleen ja jotta tämä erittäin vakava ongelma voitaisiin ratkaista. Vakaus- ja lähentymisohjelmat Puhemies Esityslistalla on seuraavana Katiforisin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0127/2001) vakaus- ja lähentymisohjelmien toteutuksen vuosittaisesta arvioinnista. Jäsen Katiforisilla on puheenvuoro 7 minuutin ajan. Katiforis . (EL) Arvoisa puhemies, vakaus- ja lähentymisohjelmat, joita täysistunnossa tänään arvioidaan, muodostavat järjestyksessä toisen päivityksen 14 jäsenvaltion alun perin vuonna 1999 ensimmäistä kertaa esittämiin ohjelmiin, lukuun ottamatta Kreikkaa, joka esitti ohjelmansa ensimmäistä kertaa tänä vuonna. Haluaisin aloittaa tuosta viimeksi mainitusta ohjelmasta, jossa viitataan tyypillisiin ja itselleni varsin tuttuihin oloihin. Ohjelmat muodostavat osan vakaussopimuksen valvontamekanismista ja kurinpidosta. Tämän budjettikuria koskevan sopimuksen kaksi päätavoitetta on päästä joka vuosi talousarviossa korkeintaan 3 prosentin alijäämään ja saavuttaa myös tasapaino tai ylijäämä kokonaisen talouskauden aikana. Jos joku olisi vuonna 1993 sanonut Kreikassa, että taloutemme saavuttaisi nuo tavoitteet vain seitsemässä vuodessa, ei häntä olisi otettu vakavasti. Kreikka oli tunnettu inflaatiostaan - 13 prosenttia vuonna 1993 - ja alijäämistään: yli 14 prosenttia bruttokansantuotteesta vuonna 1993. Se oli varoittava esimerkki Euroopan unionissa. Vain harvat uskoivat, että se selviäisi näistä olosuhteista. Kuten neuvostokin myöntää, Kreikan kuitenkin arvioidaan pääsevän puolen prosenttiyksikön ylijäämään bruttokansantuotteestaan vuoden 2001 lopulla, ja tämä kasvaa 1,5 prosenttiin vuonna 2002 ja 2 prosenttiin vuonna 2003. Ja inflaation arvioidaan jäävän 13 prosentin sijasta juuri ja juuri 2,3 prosenttiin. Olen luvallanne, arvoisa puhemies, halunnut hieman tähdentää näitä seikkoja, koska Kreikan liittyminen hintojen ja julkisen talouden vakauttamisen kulttuuriin on ollut ehkä viimeinen askel, joka on sinetöinyt tämän politiikan onnistumisen koko Euroopassa. Tämä Maastrichtin kriteerit viimeisenä täyttäneen jäsenvaltion silmiinpistävä suunnanmuutos sävyttää yleisemminkin valuutan ja julkisen talouden vakauden ilmapiiriä, joka on tullut Euroopassa vallitsevaksi kaikkien tukiessa ponnekkaasti yhteistä rahaa. Talousvaliokunta tunnustaa ja hyväksyy julkisen talouden ja hintojen vakauden saavuttamisen päätöslauselmassaan. Se katsoo, että keskuspankin asettaman inflaatiotavoitteen pieni ylitys ei johdu sisäisistä taloudellisista heikkouksista vaan ulkoisista kriiseistä (öljyn hinta, euron arvon lasku suhteessa dollariin). Se katsoo myös, että talousarvion tasapainon ja näin ollen myös valuutan vakauden säilyttäminen voidaan saavuttaa keskipitkällä aikavälillä vain sellaisen terveen eurooppalaisen talouden pohjalta, jota sävyttää tuotannon korkea kasvu. Keskimääräinen kasvu vuonna 2000 oli lähes 3,3 prosenttia, ja maittain kasvu oli seuraavanlaista: Itävalta 3,5 prosenttia, Suomi 5,2 prosenttia, Kreikka 4,1 prosenttia, Irlanti hämmästyttävät 10,7 prosenttia, Luxemburg 8,3 prosenttia, Alankomaat 4,5 prosenttia, Portugali 3,3 prosenttia - juuri Euroopan keskiarvon yläpuolella - Espanja 4 prosenttia ja Ruotsi 3,9 prosenttia. Valitettavasti tämä kasvuvauhti tuskin jatkuu. Korkeammat öljynhinnat, korkeammat korot sekä Yhdysvaltojen talouden hidastuminen ovat johtaneet alkuperäisten ennusteiden tarkistukseen, ja ne ovat 2,4-2,8 prosentin välillä. Niinpä emme voi odottaa, että kuluva vuosi sujuisi yhtä helposti, että jäisi samanlaisia talousarvion ylijäämiä kuin vuodeksi 2000, mikä ei kuitenkaan tarkoita, että vuodesta tulisi alijäämäinen. Näin ollen julkisten menojen oikea järjestäminen ja käyttö ovat erityisen tärkeitä kasvun tukemiseksi, varsinkin jos otamme huomioon Lissabonin pitkän aikavälin tavoitteet: täystyöllisyyden palauttaminen kymmenessä vuodessa, työllisyysasteen kohottaminen 70 prosenttiin väestöstä, talouden keskikasvun nostaminen 3 prosenttiin, hyvinvointivaltion uudelleenjärjestely ja Euroopan talouden nostaminen tietoon perustuvien talouksien eturiviin. Esitetyt vakausohjelmat ovat osoituksena siitä, että jäsenvaltiot ovat tietoisia näistä tarpeista. Syntyneet ylijäämät on ohjattu julkisen velan takaisinmaksuun, veronalennuksiin ja julkisten investointien lisäyksiin, ja pitemmällä aikavälillä julkisen eläkejärjestelmän vakaudesta on myös tullut tärkeä kysymys, ja jonkin verran varoja on ohjattu vararahastoon. Kaikki nämä tavat hyödyntää julkisen talouden hyvää tilaa ovat kannatettavia - ja talousvaliokunta tukee niitä - joskaan eivät samassa määrin. Neuvosto asettaa etusijalle julkisen velan lyhentämisen, eikä se vastusta julkisia investointeja, mikäli ne eivät haittaa velan lyhentämistä. Neuvosto näyttää vastustavan veronalennuksia. Me puolestamme katsomme, että perusylijäämien saavuttaminen ja käyttäminen ei ole niinkään periaatteellinen kysymys, vaan kyse on pikemminkin poliittisesta tarkoituksenmukaisuudesta, joka määritellään kulloistenkin olosuhteiden ja taloudellista ohjausta koskevien tarpeiden perusteella. Tämänhetkisessä tilanteessa, jota sävyttää Yhdysvaltojen voimakkaan taantuman uhka sekä jatkuva tarve kohottaa Euroopan potentiaalista kasvuastetta, velkojen maksaminen ja veronalennukset vaikuttavat vähemmän tärkeiltä kuin julkisten investointien rahoitus, varsinkin kun talousarvioiden on oltava tasapainossa eikä alijäämäisiä, tarkoituksena sekä heikkenevän kasvun tukeminen että sellaisten rakennemuutosten edistäminen, joita siirtyminen nykyaikaiseen, teknologisen edelläkävijän roolin sävyttämään täystyöllisyyden talouteen Euroopassa edellyttää. Ei pidä unohtaa, että korkean työttömyysasteen hillitseminen edellyttää jatkuvaa 3 prosentin kasvun saavuttamista, mitä taloudessamme ei ole aina saavutettu. Arvoisa puhemies, haluaisin lopuksi osoittaa komission jäsenelle pyynnön, sillä talousvaliokunta on huolissaan siitä, ettei unioni ole vieläkään antanut parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle yksityiskohtaisia teknisiä arvioita kustakin ohjelmasta, ja se pyytää vertailukelpoisuuden parantamiseksi jälleen laatimaan entistä yhdenmukaisemman aikataulun, joka koskee jäsenvaltioiden esittämiä ohjelmia, ja se pyytää lisäksi tässä yhteydessä, että Euroopan parlamentti otetaan täysimääräisesti ja hyvissä ajoin mukaan prosessiin. von Wogau Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, ensinnäkin haluan kiittää lämpimästi esittelijä Katiforisia mietinnöstä. Mistä tässä mietinnössä on kyse? Toukokuussa 1998 tehtiin talous- ja rahaliiton toteuttamista koskevat ratkaisevat päätökset. Tuolloin talous- ja rahaliitosta sekä Euroopan yhteisen rahan käyttöönotosta tuli peruuttamattomia. Mikä oli niiden perustana tuolloin? Ensinnäkin Euroopan keskuspankin riippumattomuus toimia hintavakauden takaamiseksi ja toiseksi vakaus- ja kasvusopimus, jonka tarkoituksena oli varmistaa, etteivät jäsenvaltioiden talousarviot voi vaarantaa yhteistä rahaa. Sillä tärkein tavoite, johon olemme euroon siirtymisellä pyrkineet - tämä koskee erityisesti omaa ryhmääni - on vakaa rahan arvo Euroopassa. Nyt meillä on edessämme esittelijä Katiforisin mietintö vakaus- ja kasvusopimuksen toteutumisesta. Meidän täytyy muistaa, mitä vakaus- ja kasvusopimus edellyttää. Se edellyttää julkisyhteisöjen rahoitusaseman tasapainoa tai ylijäämän saavuttamista niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat vielä hyvin velkaantuneita. Kun keskustelimme Maastrichtin sopimuksen yhteydessä vakaus- ja kasvusopimuksesta, aiheena oli vielä kolmen prosentin nettovelkaantuminen, joka tuolloin oli liittymiskriteeri. Mutta nykyään on kyse siitä, saavutammeko julkisyhteisöjen rahoitusaseman tasapainon tai ylijäämän. Miltä näyttää? Ensimmäinen uutinen on myönteinen: euroalueella - niissä 12 jäsenvaltiossa, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, eli jäsenvaltioissa, joita voi kutsua myös Euroopan kotimarkkinoiksi - on keskimäärin - sanon täysin tietoisesti keskimäärin - tasapainoinen julkisyhteisöjen rahoitusasema. Se on hyvin myönteistä. Toisaalta meidän täytyy kuitenkin ottaa tarkasteltavaksi myös riskit. Ensinnäkin olemme saavuttaneet kasvusuhdanteessa tavoitteen, jollaista emme saavuta emmekä voi saavuttaa enää ensi vuonna, siis 3,4 prosentin kasvua eli talouspoliittisessa mielessä lihavaa vuotta. Raamattu kehottaa meitä säästämään lihavina vuosina laihoja vuosia varten. Toiseksi UMTS-toimiluvat toivat paljon rahaa valtiovarainministerien kassoihin. Kolmanneksi meidän täytyy ottaa huomioon, että tulevaisuudessa meitä odottaa väestön voimakas ikääntyminen, ja meidän täytyy ajoissa huolehtia menoista, jotka aiheutuvat tästä tulevaisuudessa. Olen vakuuttunut siitä, että tätä mahdollisuutta ei ole käytetty riittävästi ja että tätä myönteistä kehitystä ei ole käytetty riittävästi hyväksi. Erityisesti joidenkin jäsenvaltioiden kohdalla olen huolestunut siitä, että niillä on edelleen hyvin korkea kokonaisvelka ja osittain myös melko lyhytaikainen lainarakenne. Nämä riskit meidän täytyy ottaa huomioon. Siksi meidän täytyy vaatia, että jatketaan tervehdyttämispyrkimyksiä, jotka on aloitettu ja jotka joissakin valtiossa ovat vaikuttavia, toisissa taas riittämättömiä. Minun täytyy lisäksi sanoa, että olen huolestunut kotimaastani Saksasta, sillä sen kasvuprosentti jää alle euroalueen keskiarvon. Emme ole saavuttaneet julkisyhteisöjen rahoitusaseman tasapainoa, vaikka UMTS-toimiluvista saatiin juuri Saksassa paljon rahaa. Nyt ryhmäni mielipiteeseen Katiforisin mietinnöstä. Sellaisenaan voimme äänestää sen puolesta. Olemme kuitenkin huolestuneita kahdesta tarkistusehdotuksesta, joiden sisältö on sama, nimittäin että vakaus- ja kasvusopimuksen marginaalien laskemisessa ei otettaisi huomioon investointeja. Olemme myös sitä mieltä, että investoinnit ovat välttämättömiä, että julkisyhteisöjen rahoitusasemaa tulisi muuttaa investoimalla enemmän, mutta tämän tulisi tapahtua vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa. Sen vuoksi meidän täytyy valitettavasti äänestää Katiforisin mietintöä vastaan, jos parlamentin enemmistö puoltaa tarkistusehdotuksia. Randzio-Plath Arvoisa puhemies, ryhmäni tukee mietinnön esittelijää, joka on tehnyt selväksi, että vakaus- ja kasvuohjelmilla on tärkeä merkitys, kun on todella kyse talouspolitiikoista Euroopan unionissa ja varsinkin euroalueella. Jäsenvaltioiden talouspolitiikat ovat koko unionia koskeva aihe. Yhtäältä tarkastelemme talouspolitiikan peruspiirteitä, toisaalta vakaus- ja kasvuohjelmia. Tässä yhteydessä haluan muistuttaa myös siitä, että tähän saakka vakaus- ja kasvusopimus on ollut suunnattu varsinkin vakauden saavuttamiseen. Siihen on kuitenkin aina kuulunut myös kasvuelementti. Siksi esittelijä on oikeassa siinä, että on järkevää käyttää investointeja - yksityisiä mutta nimenomaan myös julkisia investointeja - siihen, että todellakin saavutetaan tulevaisuuden tietoyhteiskunta Euroopan unionissa. Olemme oikealla tiellä, kun julkiset investoinnit tehdään tietotekniikan, muiden uusien tekniikoiden ja paremman, nykyaikaistetun infrastruktuurin hyväksi euroalueella, Euroopan unionissa. Siksi onkin niin tärkeää, että käynnistämme jälleen keskustelun julkisen talouden tilasta. Komissio on kiitettävästi laatinut tähän liittyvän esityksen, joka on tärkeä vakaus- ja kasvuohjelmien käsittelyssä myös tulevaisuudessa. Sillä julkisen talouden tilan arvioinnissa - siitähän on kyse - vakaus- ja kasvuohjelmien sisältöjä arvioitaessa täytyy voida varmistua siitä, että huomataan oikeat tendenssit, oikea kehitys, muttei unohdeta myöskään vastatoimenpiteiden mahdollisuuksia, kun pohditaan näitä kysymyksiä. Jäsen von Wogau, viittasitte mahdollisiin vaaroihin. Viittasitte siihen, että vanhoilla raamatunlauseilla laihoista ja lihavista vuosista pitäisi yhä olla merkitystä Euroopan unionin finanssipolitiikalle. Mutta juuri julkista taloutta arvioidessamme meidän täytyykin tajuta, mitä vaikutuksia menoilla voi olla rahapolitiikkaan. Sillä euroalueellahan pitäisi myös siksi olla terve julkinen talous, että huono rahoitusasema vaarantaa hintavakauden. Kertaluonteisia tuottojahan ei käytetty kulutusmenoihin, niin kuin viime vuosikymmeninä, vaan ne käytettiin velan takaisinmaksuun tai investointeihin. Meidän täytyy lisäksi miettiä, kuinka pitkälle tällaisella talouspolitiikkojen yhteensovittamisella voidaan - hintavakauden lisäksi - turvata sosiaali- ja työllisyyspoliittinen vakaus. Myös se velvoittaa niin euroalueen jäsenvaltioita, euroalueen ulkopuolisia valtioita kuin tulevaisuuden ehdokasvaltioita ja asettaa niille haasteita. MacCormick Arvoisa puhemies, kuten Katiforis sanoi esitellessään erinomaisen mietintönsä, edessämme olevat tosiasiat paljastavat meille tilanteen, jollaista kukaan ei olisi ennustanut noin kymmenen vuotta sitten. Kaikki Euroopassa ja parlamentissa voivat olla erittäin tyytyväisiä siihen, että tilanne on tällainen, vaikka rohkenenkin sanoa, että viisainta on olla sekä esittelijä Katiforisin että jäsen von Wogaun tavoin varovaisen optimistisia. Ylpeys käy usein lankeemuksen edellä, ja meidän on parasta olla heittäytymättä ylpeiksi liian aikaisin. Olen pitkälti samaa mieltä esittelijä Katiforisin kanssa siitä, mitä hän sanoi julkisista investoinneista. Yhdistynyt kuningaskunta näyttää omaksuneen liioitellun kauhistuneen asenteen julkisiin investointeihin, ja minä huomasin, että eilisessä Guardian-sanomalehdessä Bob Kiley, jonka pitäisi olla asiasta perillä, ennusteli, että hänen vastuulleen kuuluva Lontoon metroliikenteestä vastaava London Underground tekee metrosta huonomman ja kalliimman verrattuna siihen, mikä se olisi ollut järkevän julkisen investointiohjelman alaisena, koska hallitus pitää tinkimättömästi kiinni julkisen ja yksityisen investoinnin välisestä työnjaosta, jonka mukaan ainoastaan yksityisten rahoittajien pitäisi tarjoutua investoimaan hankkeita. Toivon vain, että esittelijä Katiforisin sanoja kuunnellaan omassa maassani. Kuten tämän keskustelun aikana on sanottu, kaikkien jäsenvaltioiden tuleva eläkevastuu on vakava huolen aihe. Minulla on tässä hieman omat etuni pelissä, koska seuraavana syntymäpäivänäni täytän 60 vuotta, ja olisin siksi hyvin iloinen, jos hyväksyisimme tarkistuksen 4, jossa suositellaan sellaisen erityisrahaston perustamista, jonka avulla voisimme selviytyä tulevasta eläkevastuusta, koska tämä on yksi niistä vaikeuksista, jotka meitä saattavat tulevaisuudessa vaivata. Mutta ryhmäni puolesta ilmaisen kuitenkin kannatukseni mietinnölle ja osoitan Katiforisille kiitoksemme ja tukemme. Puhemies Paljon kiitoksia, jäsen MacCormick, onnittelen teitä jo etukäteen syntymäpäivänne johdosta ja toivon, että nämä ongelmat saadaan jo ratkaistua siihen mennessä. Herzog Arvoisa puhemies, annoin tukeni esittelijä Katiforisin tekemille ponnistuksille vahvistaa talouspolitiikkaa koskevaa päätöslauselmaamme. Mutta äänestetyssä mietinnössä ei kyetä esittämään merkittäviä vaihtoehtoja, ja tästä syystä ryhmäni ei voi tukea mietintöä. Unionin talouspolitiikasta paistaa passiivisuus ja dogmaattisuus. Neuvosto, komissio ja keskuspankki ovat tyytyväisiä, ne eivät liiku mihinkään suuntaan, eikä Euroopan parlamentti kykene vastaamaan haasteeseen. Heikkenevän suhdanteen edessä ollaan passiivisia, ja passiivisesti suhtaudutaan myös ehtoihin, jotka pitäisi täyttää Euroopan unionin kestävän kehityksen hyväksi. Euroopan keskuspankki sanoo meille, ettei sen tarvitse toimia lyhyellä aikavälillä, vaan että sen tehtävänä on toimia vain keskipitkällä aikavälillä. Mutta keskipitkän aikavälin kysymyksissä se kehottaa meitä tarkastelemaan rakenneuudistuksia. Selvästi sanottuna ei rahapolitiikan eikä finanssipolitiikan siis muka pitäisi olla hyödyksi suhdannevaihteluiden hallinnalle eikä kestävälle kehitykselle. Sellainenhan olisi järjetöntä. Mutta mitä me asiasta sanomme? Emme kykene tuomaan esiin merkittävästi poikkeavia asioita huolimatta jäsen Katiforisin ponnisteluista julkisten ja yksityisten investointien hyväksi, ja näin tuomitsemme sen tilanteen, että investointeja tehdään niukasti. Perusteluissa ja myös tämänaamuisessa puheenvuorossaan esittelijä korostaa, että ennemmin pitää kiinnittää huomiota julkisiin investointeihin kuin julkisen velan vähentämiseen. Mutta julkisen talouden ja vakaussopimuksen kohdalla pidämmekin kiinni ehdottomasta asenteestamme. Jäsen Randzio-Plath puhui tänä aamuna julkisen talouden laadun ja verojen puolesta, eikä tämä ollut ensimmäinen kerta. Mielestäni tämä on oikea suunta. Mutta tosiasiassa teidän pitäisi tutkia päätöslauselmia ja kaikkia tekstejä: kyse on verojen laskemisesta sekä julkisten menojen ja sosiaalimenojen vähentämisestä. Emme onnistu rakentamaan tätä uudistuslinjaa, jolla tähdätään parempaan laatuun. Katsokaapa päätöslauselmiamme sosiaalikustannusten vähentämisestä, joka on kytketty palkkoihin liittyvään maltillisuuteen. Meidän sosiaalimenomme ja julkiset menomme kasvattavat köyhien työntekijöiden määrää. Me tuemme matalapalkkaisia työpaikkoja, ja kuluista tiedämme, että tarvitaan suuria määriä julkisia investointeja ja että näiden investointien toteuttamiseksi tarvitaan julkisia varoja, mutta me emme ole halukkaita tekemään asiasta johtopäätöksiä. Tässä asiassa hallitsevana tekijänä ovat rakenneuudistukset, jotka ymmärretään vain säännöistä luopumisena, eräänlaisena yleislääkkeenä, vaikka todellisuudessa tämä uusi ongelma sitähän uusi talous on merkitsee markkinajärjestelyjä, jotka on suunniteltu kestävän kehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden hyväksi, mikä edellyttää julkiseen talouteen nojautuvia tekijöitä. Puhumme elinikäisestä oppimisesta. Meillä ei ole politiikkaa tästä aiheesta: ei voimakasta poliittista tukea, vaan kaikkea pitää vielä kehittää. Tilanne on samanlainen liikennepolitiikassa, eikä teollisuuspolitiikkaakaan ole olemassa. Kaikki tämä tosiaankin edellyttää investoinneissa dynaamisuutta. Hyvät kollegat, toivon, että äsken esiin nostamani ensimmäiset pyrkimykset toteutuvat, vaikka ne eivät olekaan vielä johtaneet mihinkään. Ja koska haluamme antaa Euroopassa sijaa talouspolitiikalle, meidän pitää osoittaa kykenevämme antamaan talouspolitiikalle kasvot. Gallagher Arvoisa puhemies, kannatan taloudellista yhteistyötä Euroopan unionissa. On tärkeää, että sisämarkkinat ja vielä tarkemmin ottaen yhtenäisvaluutta toimivat tehokkaasti. Irlantilaisesta näkökulmasta vakausohjelmalla on keskeinen merkitys budjettiprosessissa. Eräs kaikkein viimeisin päivitetty ohjelma, joka hyväksyttiin joulukuussa, otettiin käyttöön vahvaa mutta maltillista talouskasvua silmällä pitäen, ja hallitus aikoo keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä tavoitella merkittäviä budjettiylijäämiä, mikä kuvastaa hyvää talouden tajua ja vakaus- ja kasvusopimusta koskevia velvoitteitamme. On sanomattakin selvää, että kannatan täysin valtiovarainministerimme ajamaa politiikkaa. Uskomme, että Irlannin hallituksen velan määrää vähennetään noin 25 prosenttiin BKT:stä vuoteen 2003 mennessä. Varaamme BKT:stä vuosittain vähintään 1 prosentin eläkevarausrahastoa varten huolehtiaksemme vanhenevasta väestöstämme. Mitä tulee hintainflaatioon, joka on yksi neuvoston Irlannille osoittaman suosituksen aiheista, on tärkeää, että toimimme selkeästi seuraavien tärkeiden avaintilastojen kohdalla: viimeisimmät luvut osoittavat, että Euroopan yhdenmukaistetun indeksimittauksen mukaan inflaatio on laskenut viime vuoden marraskuun 6 prosentista 3,9 prosenttiin tänä vuonna. Inflaatioasteemme on nyt alhaisempi kuin monissa muissa EU:n jäsenvaltioissa. Yhteenvetona haluan sanoa Irlannin tulevaisuudesta Euroopan unionissa, että olemme täysin sitoutuneet sisämarkkinoiden toimintaan ja yhtenäisvaluuttaan. Haluamme tehdä näistä molemmista avainhankkeista todellisen menestyksen unionin maissa, ja tuemme laajentumista. Yritän aktiivisesti kalastaa kyllä-ääniä toivottavasti järjestettävään kansanäänestykseen. Blokland Arvoisa puhemies, julkisen talouden tila näytti hiukan kohentuneen viime vuoden aikana. Tämä ei kuitenkaan johtunut politiikasta, jota noudatettiin, vaan sattumista ja eräistä odottamattoman suotuisista tekijöistä, kuten taloudellisen kasvun voimistumisesta ja UMTS-taajuuksien huutokaupasta. Suotuisa taloudellisen vakauden aika olisi pitänyt käyttää uudistuksiin. Uusien aloitteiden laatiminen ei ole siinä määrin tarpeen kuin poliittisten tavoitteiden toteuttaminen. Ne alueet, joihin on kiinnitettävä huomiota, ovat kiistatta: työmarkkinauudistukset, verouudistukset, yleishyödyllisten laitosten vapauttaminen ja yrityselämän kiihokkeiden lisääminen. Inflaatio, joka oli maaliskuussa 2,6 prosenttia, on edelleenkin liian korkea. Koronalennuksille ei siksi ole tilaa. EKP:n tavoitteenahan on hintojen vakaus. Reaalikorko on muuten kyllä tarpeeksi alhainen kasvun kiihdyttämiseksi. Hintojen korotusten vaara euron liikkeeseen laskemisen yhteydessä on Euroopan keskuspankille yksi lisäsyy säilyttää korko nykyisellä tasolla. Jäsenvaltioiden itsensä on toteutettava sekä kasvu, mitä muutamat epäoikeutetusti odottavat EKP:ltä, että paremmin toimivat sisämarkkinat. Siksi vaatimus, joka tähtää talouspolitiikan yhteensovittamisen lisäämiseen, ei ole kaikkein tehokkain lähestymistapa. On oikein, että vakaus- ja lähentymisohjelmat rajoitetaan koskemaan ainoastaan rahapolitiikkaa. Lyhyesti sanoen, tuen esittelijän rakenneuudistuksia koskevaa kehotusta. Ilgenfritz Arvoisa puhemies, Euroopan tunnusluvut ovat meidän kaikkien tiedossa. Euroopan talouskasvu on hidastumassa. Syitä tähän ovat muun muassa öljyn hinnan nousu, mutta myös korkojen nousu, joka jo nyt rasittaa yritysten kannattavuutta. Meillä on nyt useita mahdollisuuksia toteuttaa toimenpiteitä, joiden pitäisi johtaa ennen kaikkea nopeampaan talouskasvuun Euroopassa. Meidän ei kuitenkaan pitäisi missään tapauksessa vain lisätä julkisia investointeja. Euroopan taloudessa tarvitaan enemmän hyökkääjiä. Pelikentällämme on liikaa puolustajia, mutta myös varamiehiä, jotka eivät osallistu peliin enää ollenkaan. Siksi olen sitä mieltä, että varsinkin väestön työllisyyden reunaehtoja pitää parantaa. Siksi täytyy ehdottomasti laskea aivan liian korkeita korkoja, jotta työnteko jälleen kannattaisi Euroopassa. Jäsenvaltioiden budjetteja pitäisi saneerata ensisijaisesti vähentämällä hallinnon menoja eikä rasittamalla väestöämme entistä enemmän. Karas Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, saanen muistuttaa alkuun, että 1. tammikuuta 2002 kolikkoina ja seteleinä kaikille kansalaisille konkreettiseksi muuttuvan euron, Maastrichtin sopimuksen kriteerien ja vakaus- ja kasvusopimuksen välillä on tietenkin yhteys. Se, että meillä nykyään on koko euroalueella vakaa euro, ei ole pelkästään Euroopan keskuspankin vakaan otteen ansiota, vaan myös vakaus- ja kasvusopimuksen oikeellisuuden ansiota. Minulle velan vähentäminen tarkoittaa vastuun kantamista tulevaisuudesta. Minulle velan takaisinmaksu ja vuosittainen alijäämän vähentäminen tarkoittavat politiikan radikaalia muutosta, koska me olemme vuosikymmenten ajan myyneet tulevaisuutta pilkkahintaan talous- ja finanssipolitiikallamme, ja siten tehneet nuoremmista sukupolvista kunkin yhteiskunnan kuormajuhtia, sen sijaan että olisimme ottaneet pois kuorman hartioilta ja avanneet tulevaisuuden näkymiä tasapainoisella tai ylijäämäisellä talousarviolla. Vakaus- ja kasvusopimuksessa on siten kyse vastuusta tulevaisuudesta. Toisaalta - olkaamme toki rehellisiä - sen avulla on todella onnistuttu asettamaan rajoja päivänpoliittisten himojen tyydyttämiselle ja opportunismille. Se luo siis tärkeät rajat päivänpolitiikan ylilyöntejä vastaan, mutta se luo myös tärkeät puitteet jollekin, nimittäin finanssi-, budjetti- ja talouspoliittisen keskustelun vireyttämiselle jäsenvaltioissamme. Euron tultua, vakaus- ja kasvusopimuksesta lähtien, on keskustelu budjettipolitiikasta ollut paljon avoimempaa, alijäämien syntymisestä puhutaan paljon avoimemmin, budjetti-, finanssi-, talous- ja rakennepolitiikan yhteyksistä puhutaan avoimemmin ja uusiin tavoitteisiin tarvittavat uudistukset tapahtuvat paljon nopeammin. Ryhmien kesken ei pelata likaista peliä. Siksi olenkin niin iloinen siitä, että - älkääkä ymmärtäkö minua väärin - juuri siksi, että me tällä hetkellä tarkistamme joitakin kasvulukuja, me juuri nyt keskustelemme täällä parlamentissa myös vakaus- ja kasvusopimuksesta ja lähentymiskriteereistä, koska siten me osoitamme kansalaisille ja julkisuudelle - myös poliittiselle - että kasvulukujen muuttuminen ei voi johtaa vakausohjelman ja lähentymiskriteerien muutoksiin. Vakaus- ja kasvusopimus ei ole mikään peli, eikä sitä voida muuttaa lyhyellä aikavälillä päivänpolitiikassa heti, kun tulee vaikeuksia soveltaa ja jatkaa sitä. Siksi emme nyt saa väsyä kesken sen noudattamisen. Haluan haastaa kaikki vastustamaan alkanutta väsymistä. Tarvitaan nopeasti lisää rakenneuudistuksia, koska meidän täytyy siirtyä kertaluonteisista vaikutuksista kestävään vaikuttamiseen. Meidän täytyy alentaa korkoja, mutta ei vakaus- ja kasvusopimuksen kustannuksella. Eläkejärjestelmän voimakasta uudistamista ja kolmen pilarin mallin laajentamista Euroopan tasolla koskevan sanahelinän jälkeen - tämän sanon neuvoston suuntaan - pitäisi lopulta seurata tekoja, jotta menestyksemme voisi jatkua. De Rossa . (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensimmäiseksi sanoa, että suhtaudun myönteisesti Giorgos Katiforisin mietintöön. On valitettavaa, että eräät sen näkökohdista poistettiin valiokunnassa, ja ehkä ne kaikki voidaan palauttaa tämänpäiväisessä äänestyksessä. Pidän erityisen myönteisenä jäsenvaltioiden ehdotusta erityiseläkerahastosta. Tätä asiaa on käsitelty Irlannissa muutaman vuoden ajan, ja nyt ehdotus on toteutettu. Huomattavia rahasummia on nyt koottu rahastoon, joka takaa eläkkeet pitkälle tulevaisuuteen, mikä on erittäin myönteinen kehitys. Esitän tämän myönteisen seikan, koska aikomukseni on olla melko kriittinen Irlannin hallituksen talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevaa kantaa kohtaan. Aivan ensimmäistä kertaa ECOFIN arvosteli yksimielisesti, suorastaan nuhteli EU:n jäsenvaltiota. Tämä oli valitettavaa, mutta ei siksi, etteikö nuhtelu olisi ollut paikallaan, vaan koska meidän ei EU:ssa pitäisi omaksua sellaista kantaa, joka vain ruokkii euroskeptisyyttä Euroopassa, erityisesti maassa, jota on niin kovasti nuhdeltu. Nyt, kun komissio on julkaissut suuntaviivansa vuodeksi 2002, kaikkien jäsenvaltioiden, myös Irlannin, pitäisi avoimesti neuvotella kannastaan ja tehdä oman maan kansalaisille selväksi, mikä sen kanta on, jotta kansalaiset tietävät täsmälleen toimiemme syyt asian tullessa ajankohtaiseksi ja näihin suuntaviivoihin pohjautuvia talousarvioita toteutettaessa. Schmidt, Olle Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission ja ECOFIN-neuvoston toimet Irlantia vastaan olivat hätiköityjä ja liioiteltuja. Se on vahingoittanut EU:ta ja EMUa, eikä vain Irlannissa, kuten aiemmin on huomautettu. Euroalueen ulkopuolisten valtioiden EMUn vastustajat ovat saaneet lisää tuulta purjeisiinsa. "Noin suuri arvo oli kansallisella vapaudella määrätä omasta finanssi- ja veropolitiikasta", kotimaassani olevat EMUn vastustajat nauraa höröttävät hilpeästi. Kuulette varmaankin pian Herman Schmidin ilmaisevan jotakin vastaavaa. Euromaissa vallitsee levottomuutta herättävä täydellisen keskusjohtoinen suuntaus. Euron suhteellinen heikkous suhteessa dollariin näyttää aiheuttaneen liioiteltuja reaktioita. Rahapolitiikka on tietenkin yhteinen, mutta finanssi-, budjetti- ja veropolitiikan yksityiskohtia ei pidä eikä saakaan ohjata Brysselistä. EMU on väline, jonka avulla lisätään Euroopan taloudellista voimaa, ja silloin on hyväksyttävä, että kaikki euromaat eivät kulje aivan samassa tahdissa. Arvoisa komission jäsen, toivon, että seuraavan kerran, kun meillä on Irlannin tilannetta vastaava tilanne, komissio pohtii asioita etukäteen. EMUsta ei saa tulla Euroopalle pakkopaitaa. Schmid, Herman Arvoisa puhemies, Olle Schmidt on aivan oikeassa. Aion todellakin korostaa, että kun taloudellinen suhdanne nyt muuttuu - koska nämä Yhdysvaltain tendenssit toteutuvat myös Euroopassa - talouspolitiikkaa on tietenkin muutettava vastaavasti. Yhdyn siis niihin lukuisiin puhujiin, esittelijä Giorgos Katiforisiin etunenässä, jotka ovat selvittäneet julkisen investoinnin tarvetta koulutuksessa, tutkimuksessa, ympäristön parantamisessa ja vastaavissa asioissa. Vaikuttaa siltä, kuten Philippe Herzogkin huomautti, että tällaista muutosta vastustettaisiin dogmaattisesti. Vaikka taloudellinen todellisuus muuttuukin, politiikan on säilyttävä muuttumattomana. Sellaisessa tilanteessa yksittäisten valtioiden kannalta on tärkeää, että ne pystyvät toimimaan vapaasti, ja tässä asiassa ymmärrän Olle Schmidtin huolen. Olen todellakin hyvin iloinen, että oma jäsenvaltioni Ruotsi on EMUn ulkopuolella ja että sillä on siten vapaus harjoittaa realistista, taloudelliset suhdannevaihtelut huomioon ottavaa talouspolitiikkaa. Mann, Thomas Arvoisa puhemies, EU:n suhdannekehityksen kasvuvauhti on huomattavasti hidastumassa. Komissio ja Kansainvälinen valuuttarahasto ovat tarkistaneet kasvuennusteita alaspäin yli kolmesta prosentista 2,8 prosenttiin. Inflaatiovauhti on ylittänyt 0,3 prosentilla sallitun kahden prosentin rajan. Syyt tähän ovat tiedossa. Öljyn hinnan räjähdysmäinen nousu, maatalousongelmat, euron kurssin lasku. Erityisesti vientiä harjoittavat jäsenvaltiot ovat kärsineet USA:n suhdannekehityksen rajusta mahalaskusta. Jäsen Katiforisin valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, joka on tarkentunut useiden PPE/DE-ryhmän tarkistusehdotusten ansiosta, tuodaan esiin vakaus- ja lähentymisohjelmien merkitys Euroopan taloudelliselle yhteistyölle. Ei ole mitään aihetta passiivisuuteen, josta jäsen Herzog puhui. Valtion velkaantumisen vähentämisen on edelleen oltava ensisijainen tavoite. Kuitenkin täytyy lisäksi suunnitelmallisesti investoida tietoverkkoihin, teknologiaan, tutkimukseen ja kehitykseen. Tällä tavoin lähestymme Lissabonin kokouksen hyvin kunnianhimoista tavoitetta, jonka mukaan Euroopasta tulee kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Ennen kaikkea meidän pitää muuttaa johdonmukaisesti politiikkaamme koulutuksen ja ammattikoulutuksen hyväksi. Elinikäinen oppiminen on minusta liiaksi sanonta eikä tarpeeksi pakko, opetussuunnitelmista ja tuntikehyksistä se puuttuu kokonaan. Jäsenet von Wogau ja Karas puhuivat jo euron vakaudesta ja muistuttivat, kuinka tärkeä EKP:n - myös Wim Duisenbergin - vakaa ote on ollut; euro pysyy vakaana, huolimatta eri poliittisten ryhmittymien vaatimuksista. Minusta kyse on rakenteiden vakaudesta. Talous- ja sosiaalipolitiikassa pitää jäsenvaltioidemme hyötyä esikuva-analyysi-menetelmästä ja parhaista käytännöistä. Mutta sen vastakohta, nimittäin huonot käytännöt, ovat nyt käytössä omassa maassani. Saksa on vajaalla 2,2 prosentilla euroalueen kasvun peränpitäjä. Liittokansleri Schröderin kaunistelun ja ongelmien kiertelyn aika on vihdoin lopussa! Kun muun muassa työllisyyttä ei ole onnistuttu lisäämään, koska ohjelmat eivät ole tarpeeksi tehokkaita, hän yrittää ohjata huomion omista virheistään muualle ja mustamaalaa työttömät yleisesti laiskureiksi. Se joka yrittää niputtaa sosiaalietuuksia hyväkseen käyttävät loiseläjät - joita niitäkin epäilemättä on - ja ne, jotka eivät halua tehdä työtä, yhteen niiden satojentuhansien kanssa, jotka vuosien ajan ovat epätoivoisesti hakeneet töitä, tekee uhreista syyllisiä, ja se on täysin vastuutonta! Esimerkki osoittaa, että parempien tietoverkkojen ansiosta tiedämme erittäin hyvin, millaisia laiminlyöntejä yksittäisissä jäsenvaltioissa tehdään. Niitä ei enää lakaista maton alle, ne kuuluvat Euroopan julkisuuden valokeilaan. Missään EU:n maassa ei pärjätä ilman budjettikuria, ilman kestävää velanlyhennystä, ilman konkreettisia rakenneuudistuksia, sillä tavoitteilla on palkintonsa - kilpailukyky ja vakaus! Bordes Arvoisa puhemies, Euroopan toimielimet pitävät budjettitasetta ensisijaisen tärkeänä asiana, mutta tämä ilmaus, kuten kaikki kehotukset budjettikuriin, peittää sen seikan, että tosiasiassa juuri julkisiin palveluihin ja sosiaaliseen suojeluun varattuja talousarviomäärärahoja leikataan; niinpä emme koske määrärahoihin, jotka on suunnattu auttamaan suuria työnantajia eri tavoin. Jos kansalliset valtiot eurooppalaisten toimielinten tapaan poistaisivat lukuisat suurten työnantajien hyväksi maksetut menoerät, siten rakennetut taloudet antaisivat mahdollisuuden kehittää julkisia palveluja niin, että sairaaloissa, joukkoliikennealalla ja kansallisissa oppilaitoksissa tapahtuvien työhönottojen seurauksena työttömyys laskee, ja samaan aikaan säilytetään ylijäämäinen talousarvio. Mutta tällainen ei tietenkään tule kysymykseen, sillä Euroopan toimielimet samoin kuin kansalliset valtiot palvelevat vain suuria työnantajia eivätkä lainkaan koko väestön enemmistöä. Lukuisat mietinnössä käytetyt ilmaisut todistavat tämän. Mietinnössä rohjetaan esimerkiksi ilmaista tyytyväisyyttä siitä, että työttömyys on laskenut 9,6 prosentista 8 prosenttiin, vaikka 8 prosenttia työttömiä tarkoittaa miltei 15:tä miljoonaa naista ja miestä, joita ajetaan köyhyyteen maanosassa, joka kuitenkin on yksi maapallon rikkaimmista. Samaan tapaan mietinnössä hyväksytään erityisesti työn joustavuuden ja kilpailukyvyn lisääminen. Mietintö on selvästi pelkkä tuhansien työnantajapiirien äänitorvi koko työväestöä vastaan. On selvää, että äänestämme tätä mietintöä vastaan. Villiers Britannian konservatiivit muiden keskusta-oikeisto-puolueiden tapaan koko Euroopan unionissa ovat sitoutuneita asianmukaisesti rahoitettuihin ja korkealaatuisiin palveluihin, ja jos heidät valitaan kesäkuun vaaleissa, he ovat lisäksi sitoutuneita lisäämään tuntuvasti, noin 62 miljardilla Englannin punnalla, julkisten varojen käyttöä koulujen ja sairaaloiden kaltaisiin olennaisen tärkeisiin palveluihin. Tästä syystä kannatamme 6 kohtaa, mutta suhtaudumme epäillen mietinnön muihin osiin, erityisesti 4 kohtaan, koska emme voi yhtyä näkemykseen, että "kultainen sääntö" on hyvä esimerkki, jota Euroopan pitäisi seurata. Se on vain yksi niistä monista keinoista, joiden avulla Gordon Brown onnistuu väärentämään lukuja. Tämä mietintö ja vakaus- ja kasvusopimus lähentymisohjelmissa ovat selkeä todistus "verota ja kuluta" -politiikan ja rahapolitiikan välisestä yhteydestä. Sopimus koskee kaikkia EU:n jäsenvaltioita, mutta laillisia rangaistuksia voidaan soveltaa vain euroalueeseen kuuluviin valtioihin: tämä on niiden epäilysten ydin, joita meillä on mietintöä kohtaan. Yksi syy siihen, miksi vastustamme Yhdistyneen kuningaskunnan liittymistä euroalueeseen on, että haluamme pitää demokraattisesti valittujen kansallisten politiikkojen käsissä vallan määrätä veroista, talousarvioista ja menopäätöksistä. Ei ole yllättävää, että euroalueella on asetettu julkisia menopäätöksiä koskevia rajoituksia, koska jos jollakin ihmisellä on muiden kanssa käytännöllisesti katsoen yhteinen pankkitili, näiden muiden tekemät menopäätökset vaikuttavat häneen ja hänen voidaan olettaa haluavan jonkin verran valtaa näissä menopäätöksissä. Irlannin hiljattainen tarjoama esimerkki on terve muistutus siitä, että liittymällä euroon maa ottaa niskoilleen enemmän kuin yhden ainoan korkokannan: sen verotus- ja menopäätöksiä ei enää tehdä yksinomaan kansallisten pääomien mukaan. Tämä on näkymä, jota useimmat ihmiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarkastelevat rauhattomina, ja se tarkoittaa sitä, että noudatetaan valtiovarainministerin laatimaa budjettia, kun ECOFIN, komissio tai EKP ilmoittavatkin kyseiselle ministerille, että hänellä ei ole lupaa lisätä kouluihin ja sairaaloihin ja sellaisiin palveluihin kohdistettavia menoja, joilla on valtava merkitys Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisille. Näin on jo käynyt Irlannissa, ja sama saattaa tapahtua Yhdistyneessä kuningaskunnassakin. Mutta haluan tähdentää, että kuten jäsen Karas sujuvasti totesi, oikea tie kohti taloudellista hyvinvointia Euroopassa on rakenteellinen ja taloudellinen uudistus, joka johtaa kestävään hyvinvointiin, työllisyyden kasvuun ja työttömyyden vähenemiseen. Solbes . (ES) Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin sanoa olevani tyytyväinen jäsen Katiforisin laatimaan valiokunta-aloitteiseen mietintöön, joka käsittelee vakaus- ja lähentymisohjelmia. ECOFIN-neuvosto on saanut maaliskuussa päätökseen esittämiemme ohjelmien kolmatta vaihetta koskevan analyysin. Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon mukanaan tuoma budjettipolitiikkojen parempi valvonta on johtanut erittäin myönteisiin ja onnistuneisiin tuloksiin. En tiedä, voidaanko tällä tavoin saavuttaa poliittinen tasapaino, kuten jäsen Karas sanoi, vai ainoastaan säilyttää julkisten talouksien alijäämiä koskeva selkeä sitoumus. Selkeästi koordinoidun lähestymistavan ansiosta jäsenvaltiot ovat pystyneet tervehdyttämään talousarviota paremmin. Nykyisten jäsenvaltioiden tämänhetkisten lukujen mukaan 10 jäsenvaltion julkisen talouden ennustetaan olevan ylijäämäinen tai tasapainoinen. Lisäksi Yhdistynyttä Kuningaskuntaa lukuun ottamatta kaikkien valtioiden julkinen talous saavuttaa tasapainon vuoteen 2004 mennessä. Julkista velkaa lyhennetään huomattavasti, ja toivomme, että sen osuus tulee jäämään tänä vuonna alle 60 prosentin 11:ssä unionin 15 jäsenvaltiosta. Näin ollen mielestäni on tapahtunut selkeää kehitystä ja, kuten jäsen Katiforis sanoi, olemme päässeet tilanteeseen, jossa Euroopan talous on talousarvion osalta tasapainossa. On totta, että julkisen talouden tervehdyttämiseen liittyvä ongelma, jonka kohdalla olemme voineet edistyä huomattavasti, synnyttää pitkällä aikavälillä tiettyjä kestävyyteen sekä julkisen talouden laatuun liittyviä ongelmia; komissio edellyttää, että molemmissa asioissa edistytään oleellisesti. On jatkettava työskentelyä sen hyväksi, että nykyiset alijäämät pienenevät ja että julkiset taloudet saatetaan tasapainoon mahdollisimman pian. Joissakin tapauksissa velkaa on vielä liian paljon, ja asia on korjattava ennen kaikkea sen vuoksi, että voisimme ratkaista tiettyjä talousarvioon liittyviä ongelmia, joita tulemme kohtaamaan tulevaisuudessa. Näin ollen haluaisin mainita myös muutamia seikkoja, joita monet puhujat ovat painottaneet; tarkoitan esimerkiksi jäsen Randzio-Plathia en kuitenkaan ainoastaan häntä kun hän viittasi tarpeeseen parantaa julkisen talouden laatua. Kun puhutaan julkisen talouden laadusta, viitataan samalla paitsi lyhyen, myös keskipitkän ja pitkän aikavälin ongelmiin; lyhyellä aikavälillä ongelmia ovat tietenkin verouudistukset, joiden avulla voimme hoitaa verotusta paremmin; keskipitkällä aikavälillä kaikki se, mikä liittyy parempaan julkisten menojen tilanteeseen puhun myöhemmin julkisista investoinneista siinä muodossa kuin Katiforis mietinnössään esittää ja tietenkin pitkällä aikavälillä väestön ikääntymiseen liittyvä ongelma, joka lienee epäilemättä yksi suurimmista huolenaiheistamme tällä hetkellä. Jäsenvaltioiden ohjelmissaan määrittelemien keskipitkän aikavälin strategioiden avulla voimme nähdä selkeästi, mitkä ovat näiden valtioiden painopistealueet. Tällä tavoin voimme myös sovittaa yhteen valtioiden näkemyseroja parantaaksemme budjettipolitiikkojemme koordinointia. Haluaisin kuitenkin puhua tarkemmin eräistä jäsen Katiforisin mietinnössään esittämistä ongelmista. Ensinnäkin haluaisin esittää muutamia konkreettisia huomioita hyvin tärkeästä julkisia investointeja koskevasta aiheesta, jolle myös jäsen Katiforis on omistanut suuren osan mietinnöstään. Ensinnäkin olen hänen kanssaan ehdottomasti samaa mieltä siitä, että monissa jäsenvaltioissa julkista velkaa on lyhennetty ja voisimmepa sanoa jopa, että perusteettomasti 90-luvulla tapahtuneen talousarvion tervehtymisen aikana. Toiseksi on totta, että tilanteen paranemisen pitäisi tarjota meille mahdollisuuden asettaa julkistalouden investointimenot etusijalle; tällä tavoin toimisimme Lissabonissa tekemämme sopimuksen mukaisesti, ja tässä mielessä perusajatuksena on parantaa kasvumahdollisuuksiamme. Kolmantena asiana haluaisin painottaa, että julkisia investointeja voidaan sovittaa yhteen yksityisten investointien kanssa, että niiden välillä voi olla synergiaa ja vuorovaikutusta, ja että niissä on tilaa myös innovatiivisille rahoitusmenetelmille; usein julkisella sektorilla ei ole tarvetta tehdä asioita samalla tavoin kuin on tehty aikaisimmin, eli eristäytyneesti. Vaikka asetammekin julkiset investoinnit etusijalle, jota kannatan ehdottomasti, emme saa kuitenkaan unohtaa kolikon kääntöpuolta: suuremmat julkiset investoinnit eivät välttämättä merkitse suurempaa alijäämää. Korostamme sitä, että ongelma on ratkaistava suuntaamalla tiettyjä menoja uudelleen ja pitämällä julkisen talouden alijäämä hallinnassa. Julkisen talouden alijäämän hallinnassa pitäminen talousarvion avulla on mielestämme erittäin tärkeää. On välttämätöntä saavuttaa tämä tasapaino keskipitkällä aikavälillä, ja on totta, että Yhdistyneen kuningaskunnan esittämät "kultaisen säännön" kaltaiset toimet ovat hyödyllisiä sikäli kun julkiset investoinnit voidaan rahoittaa alijäämällä tai velalla, mutta on muistettava myös, että tämä alijäämä tai velka ei saa ylittää sovittuja rajoja, ja näin ollen tietyntyyppiset menot on asetettava etusijalle. Näin ollen, kun puhumme julkisten investointien kehittämisestä, emme puhu missään tapauksessa hallitsemattomasta velkaantumisesta emmekä julkisten menojen selkeästä kasvusta. Komissio ei tietenkään tue sellaista investointien lisäämistä, joka saattaisi ylittää tällä hetkellä ennustetut alijäämä- ja menotasot. Päätöslauselmaehdotuksen 10 kohdassa pyydetään yhdenmukaisempaa jäsenvaltioiden ohjelmien esittämistä koskevaa aikataulua. Olemme tästä kohdasta samaa mieltä ja olemme aina pitäneet tärkeänä, että ohjelmat saatetaan ajan tasalle ennen talousarviomenettelyn alkamista. Olemme painottaneet tätä asiaa ja painotamme sitä jatkossakin, ja toivomme, että tulevaisuudessa ainakin nämä mainitut ohjelmat saatetaan ajan tasalle samanaikaisesti talousarviomenettelyn alkamisen kanssa. Jäsen Katiforis toteaa myös, miten tärkeää on komission asiakirjojen saatavuus. Tämä on vanha keskustelunaihe. Komissio pitää erittäin tärkeänä, että parlamentilla on käytettävissään mahdollisimman paljon tietoa; tiedämme kuitenkin myös, että yleensä kansalaiset eivät pidä tärkeinä niitä pieniä vivahde- ja merkityseroja, joita komission ehdotuksen ja neuvoston lopullisen päätöksen välillä voi olla. Keskustelussa täytyy mielestämme keskittyä ennen kaikkea niihin seikkoihin, jotka neuvosto lopulta hyväksyy, ja tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että aikaisempien asiakirjojen antaminen parlamentille pikemminkin hankaloittaisi kuin helpottaisi prosessia. Viimeiseksi 9 kohdassa viitataan komission makrotaloudellisiin ennusteisiin. Kuten tiedätte, hyvät parlamentin jäsenet, ennusteet laaditaan kaksi kertaa vuodessa ohjelmien arvioinnin lisäksi ja ne julkaistaan sitten, kun ne ovat valmiit. Tänä keväänä laaditut ennusteet on juuri julkaistu, ja ne on lähetetty parlamentille 25. huhtikuuta. Niissä käsitellään sellaisia tärkeitä aiheita, jotka ovat nousseet esiin myös tämänpäiväisessä keskustelussa. Irlantia koskevassa ongelmassa meidän kantamme on selvä: Irlannissa on sovellettu ainoastaan tällä hetkellä voimassa olevia sääntöjä. Toinen tärkeä aihe liittyy kasvun hidastumiseen, joka johtuu Amerikan tilanteesta. Toteaisin myös, että jotkut teistä ovat esittäneet ajatuksen, että budjettipolitiikan muuttaminen voisi vaikuttaa myönteisesti kasvun lisääntymiseen. Kun otetaan huomioon, että komission ennusteiden mukaan kasvu on 2,8 prosenttia, meidän näkemyksemme mukaan vakausohjelmia voidaan jatkossakin toteuttaa suunnitelmien mukaisesti; näin ollen komissio painottaa, että on tärkeää jatkaa näiden vakausohjelmien toteuttamista, mikä ei tarkoita kuitenkaan sitä, että vastustaisimme automaattisten vakauttajien toimintaa sellaisissa tilanteissa, joissa talouskasvu on heikohkoa. Tässä olivat ne asiat, joita halusin korostaa puheenvuorossani. Haluan vielä kiittää jäsen Katiforisia hänen ponnistuksistaan ja teitä kaikkia esittämistänne kommenteista, kritiikistä ja ehdotuksista. Paljon kiitoksia. Puhemies Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Äänestys toimitetaan klo 11.00. Keskustelu on päättynyt. Internet II Puhemies Esityslistalla on seuraavana Harbourin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0116/2001) Internetin toinen sukupolvi: EU:n tutkimusaloitteen tarve. Esittelijä Harbourilla on puheenvuoro 7 minuutin ajan. Harbour - (EN) Minulla on suuri ilo esitellä parlamentille tämä mietintö teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan puolesta. Tämä on teollisuusvaliokunnan valiokunta-aloitteinen mietintö, ja siksi on kunnia työskennellä sellaisen mietinnön parissa, joka kuuluu suhteellisen harvalukuisten mietintöjen joukkoon, sekä saada toimia valvojana valiokuntani puolesta. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat antaneet panoksensa tähän mietintöön ja niille, jotka teollisuusvaliokunnassa ja komissiossa auttoivat minua varmistamaan, että käsittelemme asiaa perinpohjaisesti. Olin tyytyväinen, kun kaikkien panos näkyi lopullisessa mietinnössä ja valiokunta hyväksyi mietinnön yksimielisesti. Toivon, että se saa tänään parlamentilta yhtä paljon kannatusta. Tämän mietinnön kautta komissiolle ja neuvostolle lähetetään voimakas poliittinen signaali, että parlamentti haluaa tätä keskeistä aihetta Internetin toisen sukupolven ja sähköisen viestinnän kehitystä pohdittavan, kun tutkimustukea koskevia keskeisiä päätöksiä pian tehdään kuudennen puiteohjelman yhteydessä. Tiedän, että lukuisat kollegat, jotka tänään aikovat edistää tätä asiaa, ovat aktiivisesti mukana myös tässä ohjelmassa. Haluaisin kiinnittää huomiota kolmeen avainkysymykseen, joihin yritin mietinnössäni vastata. Miksi tämä asia on niin tärkeä? Miksi käytämme sanaa aloite esittäessämme teille tämän mietinnön? Mitä me haluamme tarkastella ja miten me aiomme saavuttaa sen? Ensimmäisenä asiana uskon, että kaikki parlamentissa ymmärtävät sähköisen viestinnän ja Internetin strategisen merkityksen yhä paremmin. Mutta mikä on komission ja julkisesti rahoitetun tutkimuksen osuus? Tässä mietinnössä esitetään, että on vahvat perusteet tukea "esikilpailullista" tutkimusta tämän teknologian kehityksen seuraavien vaiheiden aikana ja että esikilpailullinen työ on kaikkien sellaisten teollisuuden alojen ja palvelujen tarjoajien tulevan kilpailukyvyn takana, jotka ovat mukana tässä oleellisen tärkeässä liiketoiminnassa, ja sama koskee myös hallituksia. GSM-standardin hyväksymisen myötä matkapuhelinviestinnässä huomasimme, miten tärkeää "esikilpailullinen" tutkimus on, kun seuraavan ja kehittyvän viestintävaiheen standardeja, protokollia ja arkkitehtuuria toteutetaan. On selvää, että meidän pitää toimia näin, mutta mitä meidän pitää tehdä konkreettisesti tässä asiassa? Meidän pitää jouduttaa tekniikkaa, jota tarvitaan maailmassa, jossa koko sähköisen viestinnän jakelujärjestelmän kapasiteetti on tulevaisuudessa huomattavasti suurempi kuin nykyään. Siihen investoidaan nyt ja tulevaisuudessa, joten meidän pitäisi tehdä suunnitelmia sellaista maailmaa varten, jossa on hyvin suuri kaistanleveyskapasiteetti: tämä on erikoiskieltä, jota käytämme halutessamme puhua sellaisten kaapeleiden tai radioaaltojen tiedonsiirtokapasiteetista, jotka yhdistävät käyttäjät toisiinsa ja käyttäjät palvelujen tarjoajiin. Arkkitehtuurin, jollainen meidän olisi syytä kehittää, pitää olla hyvin erilainen kuin nykyinen arkkitehtuurimme, jossa tiedonsiirtokapasiteetti on rajoitettu. Yksi mietinnössä ehdotetuista painopisteistä on varmistaa, että käytämme komission jo rahoittamaa tutkimusverkkoa Géant-verkkoa käyttääksemme sitä sellaisten tukihankkeiden avulla, joissa hyödynnetään erittäin korkean tiedonsiirtokapasiteetin tutkimusverkkoa siten etukäteen ennakoiden koko infrastruktuurikehityksestä, jota markkinatoimijat tulevaisuudessa ohjaavat. Tämä on järjestelmäarkkitehtuurin ydin, mutta sen rinnalla on muita julkisen politiikan aloja, joilla haluamme tehdä tutkimusta. Turvallisuuden ja tietojen suojan kaltaiset kysymykset ovat ilman muuta tärkeitä. Niistä tulee koko ajan yhä tärkeämpiä, koska henkilökohtaisia tietojamme levitetään niin helposti ja nopeasti. Asia on yhä tärkeämpi myös siksi, että langattomien yhteyksien maailmassa meillä on käytettävissämme yhä enemmän välineitä, joilla järjestelmään syötetään tietoja meistä itsestämme, taloista ja autoista. Tulevaisuudessa on uudenlaisia henkilökohtaisia tietoja, joita käytetään asianmukaisesti automme toiminnan ja turvajärjestelmiemme valvomiseen kodeissamme, mutta jos joku kykenisi kartuttamaan ja keräämään näitä tietoja, tällainen käyttö olisi kaikkea muuta kuin suotuisaa. Tietojen suojaa pitää siis pohtia eri tavoin, ja tiedot pitää pakata yhteen niin, ettei niitä voi laittomasti sekoittaa. Meidän on ajateltava niitä uusia mahdollisuuksia, joita langattomat tekniikat tarjoavat, ja sitä, miten henkilökohtaisissa välineissä ja matkapuhelimissa olevaa tietoa voidaan käyttää liiketoimissa, mutta meidän on myös pohdittava terveystietojemme kuljettamista mukanamme hätätapausten varalta sekä aloja, joilla levitetään erittäin luottamuksellista tietoa. Meidän on niin ikään syytä ajatella uusia tuotteita, jotka mahdollistavat, että langattomalla tekniikalla voidaan esimerkiksi siirtää videolähetyksiä ja tarjota mahdollisuus seurata streaming-tekniikan avulla lähetyksiä, jotka muuten menisivät ohitsemme: miten onnistuisimme esimerkiksi saamaan yhteyden paikalliseen televisioasemaamme missä tahansa päin maailmaa olemmekin, ja miten voisimme siitä maksaa? Tällainen tekniikka antaa meille todellisen kilpailuedun. Kerroin juuri lyhyesti kolmen kysymykseni sisällöstä, joten sallinette minun päättää puheenvuoroni kertomalla, miten haluaisimme viedä näitä ajatuksia eteenpäin. Tämä on minun panokseni keskusteluun tutkimuspolitiikasta kuudennen puiteohjelman yhteydessä, ja tämänpäiväinen äänestyksemme mahdollistaa sen, että tutkimuspolitiikka kulkee eteenpäin juuri oikealla hetkellä kohti käynnissä olevaa strategista keskusteluprosessia. Viedessämme asiaa eteenpäin meidän on kehotettava komissiota tutkimaan osaamisverkkojen rakentamista näiden tekniikoiden ympärille. Vaikka tämä onkin vain yksi komission suunnitelmiin sisältyvistä alueista, se on selvästikin painopistealue tällä erityisellä tekniikan alalla. Mielessämme on myös eräänlaisia integroituja hankkeita, joihin julkinen ja yksityinen sektori osallistuvat ja joita komissio ennakoi ehdotuksessaan. Yhteenvetona suosittelen lämpimästi tätä mietintöä parlamentille, ja haluaisin vielä kerran korostaa, että parlamentti pitää tärkeänä varmistaa, että komissio vie asiaa eteenpäin tulevissa strategioissaan. Mann, Erika Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää jäsen Harbouria erinomaisesta mietinnöstä. Tämä ei ole mitään mielistelyä, vaan tarkoitan sitä todella! Onnittelen häntä mietinnöstä, jossa yhtäältä raportoidaan todella kattavasti komission aloitteista, mutta jossa toisaalta taas esitetään erittäin paljon omia aloitteita. Haluan kiittää häntä myös siitä, miten avoimesti hän käsittelee omia kantojamme, ehdotuksiamme ja tarkistusehdotuksiamme. Samanlaisen kiitoksen haluan esittää myös komissiolle, koska uskon, että komissio on viime vuosina todellakin osoittanut, että se pystyy pistämään vireille omia eurooppalaisia aloitteita hyvin tärkeällä sektorilla ja viemään ne läpi myös kansainvälisellä tasolla. Joudumme tällä alalla tekemisiin sellaisten vastustajien kanssa - en haluaisi käyttää nimitystä vastustaja, vaan mieluummin kansainvälisen tason kumppani - jotka ovat tällä sektorilla hyvin, hyvin vahvoja, tietenkin ennen kaikkea Yhdysvallat. On yhä tärkeämpää, että kehitämme oman käsityksemme siitä, millaisia tulevaisuudennäkymiä tarjoamme yleensäkin Internet-alalle. Siispä lämmin kiitos komissiolle - ja haluan ulottaa kiitoksen koskemaan myös neuvostoa - siitä, miten innovatiivisesti se on lähestynyt tätä alaa. Palaan tässä muutamiin kohtiin, joista kollega Malcolm Harbour puhui. Tämä aloitehan käsittelee etupäässä sitä, mitä tulevaisuudessa tapahtuu Internetissä tutkimuksen alalla. Minusta on tärkeää, että todellakin ennakoimme tulevaisuutta jonkin verran laajemmin kuin tähän saakka komission tekemissä aloitteissa on tehty. Tästä kollega Malcolm Harbour puhui. Mitä pitää ottaa huomioon, kun ennakoidaan Internet-alan tulevaisuutta? Liikumme hyvin vaikealla alueella, koska ennusteita ei ole vaikea tehdä vain tällä sektorilla, vaan myös monella muulla sektorilla. Mutta tässä olemme tekemisissä sellaisen alan kanssa, joka muuttuu hyvin, hyvin nopeasti; jota toisaalta ohjataan sääntelyllä, mutta jolla on myös yhä välttämättömämpää ennakoida, minkälaiset standardoinnit ovat välttämättömiä tulevaisuudessa. Kysymys on myös yhä enemmän siitä, miten kansalaiset ja kuluttajat tosiasiassa suhtautuvat tulevaisuudessa tähän sektoriin. Tällöin on yhä tärkeämpää, että todellakin lisäämme heidän luottamustaan, jottei meillä olisi vain yksipuolista loistavaa teknologiaa, jottei meillä olisi vain järkevää ja nokkelaa sääntelyä, jottei meillä olisi vain standardeja, jotka todellakin ennakoivat tulevaisuutta, vaan jotta meillä olisi myöskin kansalaiset ja kuluttajat, jotka ovat valmiita ja halukkaita investoimaan tähän sektoriin eikä vain siten, että he käyttävät puhelinta, vaan siten, että he harjoittavat liiketoimintaa tulevaisuudessa tämän kanavan kautta. Meidän pitää investoida tähän sektoriin paljon, paljon enemmän tulevaisuudessa kuin menneisyydessä on tehty. Luottamuksen voittamiseksi kehottaisin todellakin komissiota tekemään vielä enemmän. Lopuksi pyyntöni, vastineeni komissiolle: pyydän, että se todellakin kokoaa kaikki aloitteet, jotka se on tehnyt Internetin alalla, yhdeksi ainoaksi aloitteeksi, joka käsittää kaikki sektorit, ja esittää yhden, vakuuttavan konseptin! Plooij-van Gorsel Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, Erika Mannin loppuhuomautus oli minulle kovasti mieleen. Tahdon kiittää esittelijää erinomaisesta yhteistyöstä teollisuusvaliokunnassa tämän valiokunta-aloitteisen mietinnön laatimiseksi. Arvoisa puhemies, koko Euroopan unionissa investoidaan liian vähän informaatio- ja viestintäteknologiaan. Tämä koskee sekä teollisuutta että julkista sektoria. Tarkastelkaamme esimerkiksi kuudetta puiteohjelmaa: informaatio- ja viestintäteknologialle on varattu 3,6 miljardia euroa, mikä on aivan liian vähän. Mitä nimittäin tarvitaan, jotta Euroopasta tulisi maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietotalous, kuten Lissabonissa sovittiin? Ensinnäkin kaivataan tietysti erinomaista infrastruktuuria, jolla tarkoitan laajakaistainfrastruktuuria. Sen toteuttaminen ei minun liberaalisesta näkökulmastani katsoen tietenkään ole ensisijaisesti julkishallinnon tehtävä. Mutta Euroopan tasolla tarvitaan luonnollisesti huippunopeaa Euroopan laajuista tutkimusverkkoa, jonka toteuttaminen kylläkin on selvästi Euroopan unionin tehtävä, kuten kolleganikin juuri mainitsi. Pyydän painokkaasti komission jäsentä osoittamaan tältä osin enemmän kunnianhimoa. Tarvitaan myös sisällöltään laadukasta tietoa. Tässäkin pääoman puute on suurena esteenä, etenkin, kun kyse on innovaatiosta. Sisältöteollisuus koostuu aloittelevista yrityksistä ja keskisuurista yrityksistä, jotka tähtäävät vientiin ja jotka markkinoiden epävakaisuuden tähden eivät juuri ole halukkaita sijoittamaan riskipääomaa. Lisäksi Euroopassa on havaittavissa voimakkaita alueellisia eroja pääoman tarjonnassa. Tämä tilanne asettaa Euroopan epäedulliseen asemaan Yhdysvaltoihin nähden, missä investoidaan kolmesta neljään kertaa niin paljon riskipääomaa digitaaliseen sisältöön ja Internetiin liittyviin toimintoihin kuin Euroopassa. Investointia seuraavat innovointi ja taloudellinen kasvu sekä luonnollisesti myös työllisyyden kasvu. Julkisen sektorin olisi oltava tärkeämmässä osassa tilanteen parantamiseksi yhdistämällä kysyntä ja tarjonta Euroopan unionissa. Arvoisa puhemies, totean lopuksi, että teknologia toimii nyt ensimmäistä kertaa historiassa valtio-oikeuden moottorina. Siksi kysyn komission jäseneltä, miksi aihetta "kansalaiset ja hallinnointi Euroopan tietoyhteiskunnassa", jolle kuudennessa puiteohjelmassa on myönnetty 225 miljoonaa euroa, ei viedä "tietoyhteiskunnan tekniikat" -otsikon alle. Arvoisa puhemies, myös julkishallinnon itsensä on mukauduttava tietoyhteiskuntaan. Schröder, Ilka Arvoisa puhemies, pidän mietintöä sikäli hyvänä, että minusta on tärkeää, että uusia teknologioita kehitetään edelleen. Minusta on ennen kaikkea tärkeää, että mahdollisimman monilla ihmisillä on keino kommunikoida vapaasti keiden kanssa haluavat ja että he siis voivat päättää siitä itse. Avainsana tässä on informaatioon liittyvä itsemääräämisoikeus. Törmäämme heti vapaan verkon ja vapaan viestinnän suurimpaan esteeseen. Täällä on puhuttu paljon kuluttajien luottamuksesta. Mutta minusta jo pelkästään tuo sana on hyvin kuvaava. Kuluttajien luottamushan tarkoittaa, että luottamus on luotava, jotta kuluttajat uskovat, että viestintä on turvallista. Yksityisyys on toinen käsite, joka tarkoittaa, että viestintä todellakin on turvallista. Siksi haluaisin vielä korostaa, että minusta yksityisyyden pitäisi todellakin olla varsinainen tavoite, jonka pitäisi siis taata viestinnässä, että se on turvallista. On olemassa yksi este: valvontaa edistetään yhä enemmän, myös Euroopan tasolla. Sitä perustellaan usein sillä, että Internetissä esiintyy nyt uusia rikoksen muotoja tai tähän saakka tunnettuja rikoksia, joita nyt vain tehdään Internetissä. Mutta niillä toimenpiteillä, joita suunnataan rikoksia vastaan, edistetään ensinnäkin käsitystä, että viranomaisten valvontamenetelmillä pystyttäisiin hillitsemään noita rikoksia - enpä usko! Toiseksi nuo toimenpiteet soveltuvat yleensä pelottamaan pois vain tyhmimmät rikolliset. Paljon muuta apua niistä ei ole. Sillä monet, jotka harjoittavat laitonta toimintaa digitaalisesti, tietävät tietenkin, kuinka suojautua valvonnalta. Mietinnön 10 ja 13 kohdassa mainitaan tietosuoja. Tosin taas rajataan yksi alue pois ja vaaditaan tietosuojaa vain talouden ja terveyden kannalta tärkeille tiedoille. Minusta yksityisyys on tärkeää kaikkien tietojen kannalta. Kaikilla ihmisillä täytyy olla oikeus informaatiota koskevaan itsemääräämiseen. Siksipä: valvonta alas, yksityisyys ylös! Hyland Arvoisa puhemies, tuen täysipainoisesti lainsäädäntöä, jonka tarkoituksena on nostaa televiestintäinfrastruktuurien laatua ja standardeja Euroopan unionissa. Nykyajan työn muuttuva luonne edellyttää tietoa nykyaikaisista televiestintämahdollisuuksista ja niiden käyttömahdollisuutta. Kaikkien televiestintäinfrastruktuureihin tehtävien muutosten pitää kuitenkin olla kohtuullisia ja tasapainoisia. On välttämätöntä, ettei uusille alalle tulijoille anneta mahdollisuutta vallata itselleen entistä suurempia ja tuottoisampia kaupunkialueita näiden merkittävien uusien tekniikoiden käyttämiseksi. Kaikkien hallitusten pitää osoittaa voimakasta sitoutumista, jotta samanarvoista televiestintää tarjottaisiin sekä kaupungeissa että etenkin maaseutualueilla. Tämä sitoumus tarjota televiestinnän yleinen saatavuus kaupunki- ja maaseutualueille pitää itsessään sisällyttää politiikkoihin, joita alalla toimivat televiestinnän sääntelyelimet harjoittavat. Uusi tekniikka voi suunnattomasti edistää maaseudun tehokkaan kehityspolitiikan toteuttamista, ja se on avaintekijä uusien elintärkeiden työpaikkojen luomisessa maaseutualueilla sekä kaupungin ja maaseudun välisen epätasapaino-ongelman käsittelyssä, mikä on parlamentin painopistealue. Suhtaudun erityisen myönteisesti kuluttajansuojasta vastaavan Euroopan komission jäsen David Byrnen työhön, kun hän suunnitteli uusia keinoja hallita Internetin kautta sopimuksia solmivien ihmisten kuluttajansuojaoikeuksia. Sähköinen kaupankäynti on nyt sekä menestyksekkään liiketoiminnan kehityksen että kansallisen talouskehityksen yksi merkittävimmistä eteenpäin viejistä. Se tarjoaa uuden tavan harjoittaa kauppaa, ja sillä on kauaskantoisia taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia. Belder Arvoisa puhemies, Internetin uusi sukupolvi tekee monenlaiset interaktiiviset sovellutukset mahdollisiksi. Siinä pääosassa on oltava käyttäjän tarpeiden eikä teknologian. Harbourin mietintö sitä vastoin on vahvasti teknologiavoittoinen. Julkisen sektorin tehtäviin kuuluu muutakin kuin pelkkä infrastruktuurin luominen. Esittelijä jättää mainitsematta, että julkishallinnon tehtävänä on myös tarkastella, kuinka Internetin uusi sukupolvi voi koitua kansalaisten hyödyksi. Teknologia saattaa ennen kaikkea edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta esimerkiksi korvaamalla tavanomaiset rutiinitoimet, joten ihmissuhteille jää enemmän aikaa. Koska tämä ei käy itsestään, on tutkittava, mitkä sovellutukset vahvistavat sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Toiseksi turvallisuutta ja sisältöä koskevia sääntöjä ei myöskään ole käsitelty riittävästi. Infrastruktuurin turvallisuus on tärkeä asia, mutta teknologia ei anna suuria takeita siitä, etteikö väärinkäytöksiä ilmenisi. Esittelijän olisi sen tähden pitänyt tarkastella enemmän uuden teknologian samoin kuin voimassa olevien ja uusien sääntöjen kansainvälisiä vaikutuksia. Lopuksi eri kansanryhmien on nopeasti voitava oppia käyttämään uutta teknologiaa, jotta niitä erottava tietokuilu saadaan kaventumaan. On tutkittava heikkojen ryhmien tarpeita, ehtoja ja tarvittavaa infrastruktuuria. Siten niiden integroiminen saattaa tapahtua jo uusien sovellutusten kehitysvaiheessa. Erilliset ryhmät voivat sitten saada lisätukea. Lyhyesti sanoen, sovellutukset ansaitsevat enemmän huomiota osakseen kuin niihin tässä mietinnössä kiinnitetään. Edellä mainittujen politiikkaa koskevien kysymysten voimakas korostaminen on paikallaan pyrittäessä kohti koko väestön tietoyhteiskuntaa. Ford Arvoisa puhemies, tahtoisin ensimmäiseksi onnitella esittelijä Malcolm Harbouria hänen valiokunta-aloitteisesta mietinnöstään Internetin toinen sukupolvi: EU:n tutkimusaloitteen tarve. Tämän mietinnön saaman tuen määrä näkyy sekä siitä, että se hyväksyttiin valiokunnassa yksimielisesti, että siitä, että mietintöön ei ole tehty tarkistuksia. Parlamentti näyttää tosiaankin antavan mietinnölle täyden kannatuksensa. Me sosialistiryhmässä tuemme erityisesti sitä, että erityisen tärkeäksi asiaksi katsotaan, että Internetin toista sukupolvea koskeva työ sisällytetään varmasti kuudenteen puiteohjelmaan ja että me kehitämme laajakaistainfrastruktuurin kapasiteettia ja uutta huippunopeaa Euroopan laajuista tutkimusverkkoa. Haluamme varmistaa, että EU:n tutkimusaloitteet täydentävät markkinalähtöistä tutkimusta, ja siten vältetään ristiriidat tai jäljentämiset. Kuitenkin ainakin neljä alaa vaatii selvennystä: ensimmäiseksi 2 kohdassa puhutaan "esikilpailullisen" tutkimuksen tarpeesta. Olemme samaa mieltä siitä, että tutkimuksen pitää olla "esikilpailullista" eikä kilpailun vastaista, mikä saattaa olla eri käsite. Me näemme tässä mallin sellaisista japanilaisista tutkimuskartelleista, joissa ihmiset tekevät yhdessä työtä uuden tekniikan kehittämiseksi, ennen kuin he lopettava yhteistyön ja alkavat kilpailla keskenään, kun he pääsevät lähelle markkinoita. Toiseksi 7 kohdassa puhutaan siitä, että toimenpiteet eivät ole sidoksissa mihinkään tiettyyn teknologiaan. Tämä sopii, kunhan se ei ole veruke sellaiselle toimettomuudelle, jossa me odotamme, että uusi teknologia määritetään. Meidän on annettava jotakin tälle prosessille ja oltava joustavia, mutta samalla meidän on oltava aktiivisia. Kolmantena asiana, järjestelmän turvallisuudesta puhuttaessa on selvää, että meidän on kyettävä suojelemaan tätä ja seuraavaa Internet-sukupolvea siten, että ihmisillä on mahdollisuus suorittaa käteismaksuja ja siirtää luottamuksellista tietoa. Toivon, että komissio tarkastelee sekä sellaista tekniikkaa että sellaista lainsäädäntöä, jota tarvitaan varmistamaan, että tarvittava salauksen taso voidaan toteuttaa kansalaisten suojelemiseksi auttamatta samalla rikollisia. Lopuksi yleisestä käyttömahdollisuudesta. Komission täytyy varmistaa, että saavutamme tämän ja että kaikilla on siihen mahdollisuus, eikä ainoastaan kaupunkialueilla asuvilla. Thors Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät ystävät, haluaisin onnitella esittelijä Malcolm Harbouria harvinaisen aloitteellisesta mietinnöstä, jossa käsitellään useita tärkeitä kysymyksiä. Tässä mietinnössä otetaan esille sekin tosiasia, että tulevaisuuden yhteiskunnasta muodostuu langaton Internet-yhteiskunta, ja uskon, että me jäsenet olemme eräänlaisia koekaniineja siinä, toimiiko tämä langattomuus vai ei. Mietintö osoittaakin, että tällä alueella tapahtuvat muutokset ovat nopeita, muun muassa pääomamarkkinoiden lähtökohdat ovat muuttuneet esittelijä Malcolm Harbourin työn valmistumisen jälkeen. Haluan tänään sanoa komission jäsenelle ainoastaan sen, että toivon komission organisaation olevan riittävän joustava, jotta se pystyy ottamaan huomioon eri yksiköiden välisen yhteistyön tarpeen ja jotta se pystyy reagoimaan nopeasti vaadittaviin muutoksiin. Olen jopa sitä mieltä, että tämä kysymys on otettava huomioon European Governance -aiheisessa valkoisessa kirjassa. Komission toimia on koordinoitava paremmin, minkä jäsen Erika Mannkin mainitsi. On myös selvää, että Internet luo hallinnoille haasteita, joita tarkastellaan ensisijaisesti hallintojen välisenä avoimuutta koskevana kilpailuna - ja komission on selvittävä siitä kilpailusta. MacCormick Malcolm Harbourin erinomaisessa mietinnössä meitä kehotetaan tarkastelemaan tutkimusaloitettamme, ja suhtaudumme myönteisesti juuri tähän näkökantaan ja kannatamme sitä. Eräs kohtaa kaipaa korostusta. Senkaltaiseen tutkimukseen, jota nyt tarvitaan, kuuluu myös tieteellinen tutkimus fysiikan tutkimus, tietotekniikan tutkimus mutta siihen pitää myös liittää sosiaalis-taloudellinen ja oikeudellinen tutkimus sellaisten seikkojen vuoksi, jotka sisältyvät erityisesti 13 kohtaan, jossa käsitellään ratkaisevan tärkeitä yksityisyyteen ja tietojensuojaan liittyviä kysymyksiä. Meidän on varmistettava, että sääntelymekanismimme toimivat, ja meidän on tarkoin käsiteltävä riskejä ja uhkia sekä ratkaistava oikein tekniset pulmat. Haluaisin lisäksi korostaa 9 kohtaa koskevaa seikkaa, jonka jäsen Hyland toi esiin: palasin juuri vierailulta, jonka tein Ulko-Hebrideille sen viikon aikana, jona kiersin vaalipiirissäni. Näiden tekniikoiden avulla voimme poistaa syrjäseutujen huonot puolet, ja näin ollen voimme kääntää syrjäisten alueiden ikivanhaa autioitumissuuntaa sillä ehdolla, että mahdollistamme esimerkiksi runsaan ja edullisen laajakaistainfrastruktuurin saatavuuden oikeudenmukaisesti. Meidän on varmistettava, että syrjäisille seuduille annetaan tämä mahdollisuus. Bolkestein Arvoisa puhemies, tahtoisin ensimmäiseksi onnitella esittelijä Harbouria hänen loistavasta aloitteestaan. Komissio arvostaa erittäin paljon jatkuvaa kiinnostusta, jota Euroopan parlamentti ja sen teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ovat osoittaneet tietoyhteiskunnan kehittämistä ja toteuttamista kohtaan Euroopassa. Laatiessaan mietintöjään Internetin toisesta sukupolvesta teollisuusvaliokunta on toden totta antanut selkeän osoituksen siitä, miten ratkaisevan tärkeä merkitys verkkoinfrastruktuurien tulevaisuuden kehityksellä on. Tämän mietinnön hyväksymisen ajoitus on valittu erittäin hyvin, koska komissio valmistelee parhaillaan tulevaa tiedonantoa erityisohjelmista, joilla tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen kuudes puiteohjelma toteutetaan ja joissa Harbourin mietintöön sisältyviä kysymyksiä käsitellään. Internetin toisen sukupolven hanke toteutetaan kehittämällä sekä tekniikkaa että politiikkaa. Jotta Eurooppa onnistuisi pysymään kilpailukykyisenä, on ehdottoman tärkeää varmistaa Internetin nopea ja jatkuva kasvu avaininfrastruktuurina yleistä tietotaloutta varten. Yhtä tärkeää on, että uusiin poliittisiin toimiin suhtaudutaan vaadittavalla tavalla, jotta Internetin nopeasti kehittyvästä maailmasta olisi mahdollista selviytyä. Meillä on useita välineitä ja keinoja eEurope, Euroopan tutkimusalueet, tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelma, e-sisältö, Ten Telecom -ohjelma, rakennerahastot ja niiden avulla voimme varmistaa Internetin toisen sukupolven nopean kehityksen. Toimintamme asianmukainen yhteensovittaminen jäsenvaltioiden ja muiden Euroopan toimielinten toiminnan kanssa varmistaa sen, että kunnianhimoisia päämääriä tavoitellaan kaikkien eurooppalaisten hyväksi ja että uusien palvelujen saatavuus taataan myös niille, joilla on erityistarpeita, kuten vammaisille ja vanhuksille. Tärkeimpänä käytettävissä olevana välineenä Euroopassa puiteohjelma tukee tutkimusta niin, että Internetin toinen sukupolvi kehittyy. Tätä työtä on jo tuettu tämänhetkisen viidennen puiteohjelman avulla, ja sitä vahvistetaan kuudennessa puiteohjelmassa. Annanpa teille muutaman esimerkin, miten tuemme Internetin toista sukupolvea: ensimmäiseksi komissio on hiljattain käynnistänyt IBV6-protokollaa, uuden sukupolven protokollaa koskevan strategisen aloitteen, ja teollisuusjohtoinen työryhmä on perustettu. Tämä edistää Internetin nopeaa ja jatkuvaa kehitystä ja takaa lisäksi, ettei Euroopan kilpailukyky langattomien tekniikoiden kohdalla vaarannu pitkällä aikavälillä. Tämän lisäksi IBV6-protokollan avulla Eurooppa on valmis tarjoamaan tarvittavia yhteyksiä niihin miljardeihin välineisiin, jotka muodostavat tulevaisuuden tietoyhteiskunnan keskusjärjestelmän. Toiseksi, merkittäviä tuloksia kohti uusia sähköisiä infrastruktuureja on saavutettu Géant-hankkeen avulla, joka on sekä EU:n että siihen kuuluvat maat kattava yleiseurooppalainen verkko. Kolmanneksi komissio panee huolellisesti merkille parlamentin kehotuksen toimia kunnianhimoisemmin Géant-hankkeen toteuttamisessa, kuten lukuisat jäsenvaltiot ovatkin ilmaisseet. Tavoitteena on tarjota pitkälle kehittyneitä yhteyksiä ja palveluja Euroopan kansallisissa tutkimus- ja koulutusverkoissa sellaisella tasolla, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden toimia johtavassa asemassa uraauurtavassa tutkimuksessa, ja siten Géant-hankkeen on mahdollista käsittää 2.5 10 Gbit/s ja sen jälkeen tulevina vuosina 100 Gbit/s. Neljäs asia: koska Géantilla on keskeinen merkitys maailmanlaajuisessa yhteistyössä muiden samankaltaisten alueellisten toimintojen puitteissa ympäri
{'language': 'fi'}