Vihreä kirja markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana Anne Ferreiran ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta laatima mietintö vihreästä kirjasta markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten.
Anne Ferreira
esittelijä. - (FR) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aivan ensiksi haluaisin osoittaa erityiskiitokset varjoesittelijöille ja lausuntojen valmistelijoille arvokkaasta avusta.
Voimme olla tyytyväisiä tasapainoiseen mietintöön, joka hyväksyttiin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa yhteisten ponnistelujen ansiosta. Euroopan unioni on ehdottomasti sitoutunut ympäristöasioihin niin unionissa kuin kansainvälisellä tasolla.
Euroopan unioni on määrittänyt useita tavoitteita edessämme oleviin kiireellisiin ympäristöhaasteisiin reagoimiseksi, ja sen on keksittävä keinot saavuttaakseen nämä tavoitteet. Näin ollen unioni on vuosien saatossa hyväksynyt unionissa sovellettavia säädöksiä, joita tarkistetaan säännöllisesti. Unioni investoi tutkimukseen, lisää kansalaisten tietoisuutta ja kannustaa jäsenvaltioita soveltamaan hyviä käytäntöjä.
Tarkastelemme tässä yhtä vaihtoehtoa, eli markkinapohjaisia ohjauskeinoja. Mietintö perustuu komission asiakirjaan, jossa esitetään useita ehdotuksia ja ajatuksia, joihin olen tyytyväinen. Mietinnössä pyritään ensinnäkin parantamaan tekstiä, joka keskittyy mielestäni hieman liikaa ilmastonmuutokseen. Kyse on toki ratkaisevan tärkeästä asiasta, mutta meidän pitää katsoa kokonaiskuvaa, eli kaikkia niitä ihmisen toimia, joiden ympäristövaikutukset ovat myös merkittävät.
Valitettavasti en myöskään saanut minkäänlaista tietoa kuulemismenettelystä, josta olisi voinut olla apua työskentelyssämme. Komissio toteaa vihreässä kirjassa, että ympäristötavoitteet olisi saavutettava kohtuullisin kustannuksin ja halvemmalla. Tämä lienee mahdollista talouden ohjauskeinoilla, jotka ovat myös joustava keino saavuttaa asetetut tavoitteet.
Mietinnössä myös kehotetaan komissiota laatimaan toimintasuunnitelma tai jokin muu järjestelmä ympäristöalan markkinapohjaisia ohjauskeinoja varten. Esitän kysymyksen komissiolle: voiko komissio kertoa, missä vaiheessa se on menossa keskusteluissaan ja vahvistavatko tai muuttavatko asiaa koskevan kuulemismenettelyn tulokset vihreässä kirjassa tehtyjä ehdotuksia? Uskoakseni tämä on erittäin tärkeä kysymys.
Markkinapohjaisten ohjauskeinojen täytäntöönpanossa puolestaan on noudatettava tiettyjä periaatteita. Meidän on tietenkin sovellettava saastuttaja maksaa -periaatetta sekä varmistettava, että markkinapohjaiset ohjauskeinot täydentävät sekä toisiaan että muita välineitä ja että ne ovat johdonmukaisia ja soveltuvat mukana oleville aloille. Tähän pyritään. Toisin sanoen meidän ei pidä toimia järjestelmällisesti, vaan osoittaa sen sijaan suurta neroutta.
En ehdi käsitellä yksittäisiä ohjauskeinoja tässä yhteydessä, mutta haluaisin korostaa, että parlamentti suhtautuu epäilevästi biologista monimuotoisuutta koskevaan ehdotukseen. Tämä johtuu yksinkertaisesti siitä, että näkemyksemme mukaan olisi vaikeaa, ellei jopa mahdotonta, korvata jokin melko epätavallinen ekosysteemi jossain toisessa paikassa.
Toimiemme on perustuttava kustannusten sisällyttämistä koskevaan periaatteeseen ja vietävä sitä myös eteenpäin. Tällä hetkellä kiinnitetään hyvin vähäisessä määrin huomiota niihin ympäristökustannuksiin, jotka johtuvat ihmisen toiminnasta erityisesti teollisuudessa ja talousalalla, eli teknisemmin sanottuna ulkoisiin kustannuksiin. Kuljetusala on tyypillinen esimerkki tästä.
Huomautan, että viime kesäkuussa komission oli määrä antaa ehdotus eurovinjettidirektiivin tarkistamiseksi muun muassa niin, että maantiekuljetuksista perittävistä maksuista tehtäisiin muuttuvia. Muuttuvuusperiaate on huomioitava jatkuvasti paremmin ympäristöalan markkinapohjaisia ohjauskeinoja suunniteltaessa. Komissio ehdottaa samaa myös energiaveroille, jotka eriytettäisiin kahden tekijän - energiatekijän ja ympäristötekijän - perusteella.
Jos tarkistettu direktiivi täyttää tehtävänsä, mahdollisuus kilpailla muiden kuljetusmuotojen kanssa palaa ja vähemmän hiilidioksidipäästöjä tuottavia muotoja aletaan käyttää enemmän.
Lopuksi haluaisin kiinnittää erityistä huomiota yhteen asiaan: Euroopan talouden kilpailukykyyn. Olemme luonnollisesti yhtä mieltä tästä, mutta meidän on oltava varovaisia. Tässä yhteydessä kysymys kuuluu, aiheuttaisivatko toimimattomuudesta johtuvat kustannukset myös sosiaalisia, taloudellisia, poliittisia ja ympäristöön liittyviä kustannuksia.
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia ja erityisesti parlamentin esittelijöitä hyvin rakentavasta reaktiosta komission vihreään kirjaan markkinapohjaisista ohjauskeinoista.
Viime vuonna esittelimme kyseisen vihreän kirjan komission jäsen Dimasin kanssa tarkoituksenamme käynnistää laaja-alainen julkinen keskustelu ympäristöä ja energia-alaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten luotujen markkinapohjaisten ohjauskeinojen käytön edistämisestä yhteisössä. Vihreä kirja lähtee liikkeelle laajalti hyväksytystä näkemyksestä, jonka mukaan markkinapohjaiset ohjauskeinot, kuten verot, maksut ja vaihdettavat päästöoikeudet sekä kohdennetut tuet, ovat joustavia ja kustannustehokkaita keinoja asetettujen poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
Olen tyytyväinen siihen, että parlamentti tukee tätä lähestymistapaa. Olen myös tyytyväinen havaitessani parlamentin olevan yhtä mieltä siitä, ettei markkinapohjaisia ohjauskeinoja voida tarkastella tai käyttää erikseen, vaan ne on yhdistettävä lainsäädäntöön.
Parlamentin mietintö on erittäin hyödyllinen ja suuri panos keskusteluun markkinapohjaisten ohjauskeinojen käytöstä sekä yhteisön tasolla että kansallisesti. Siinä mennään jopa pidemmälle, koska se kattaa esimerkiksi sellaisia aihealoja kuin bruttokansantuote ja EU:n päästökauppajärjestelmän uudistaminen. Vaikka kyseiset aihealat liittyvät itsestään selvästi vihreässä kirjassa käsiteltyyn aiheeseen ja ovat kyllä hyvin tärkeitä, ne jätettiin pois vihreästä kirjasta, koska niitä käsiteltiin muissa samanaikaisesti laadittavissa komission asiakirjoissa.
Komissio ottaa huomioon lukuisat parlamentin esittämät huomiot ja pyynnöt työstäessään vihreässä kirjassa mainittuja kysymyksiä sekä tulevia erityisaloitteita.
Tälle vuodelle suunnitelluista välittömistä toimista voin kertoa, että komissio aikoo tarkistaa syksyllä energiaverotusta koskevaa direktiiviä varmistaakseen, että se auttaa tehokkaammin EU:ta saavuttamaan energia- ja ilmastonmuutostavoitteensa.
Yksi tärkeimmistä asioista, kuten parlamenttikin on esittänyt, on parantaa sen ja EU:n päästökauppajärjestelmän keskinäistä täydentävyyttä. Mielestäni on hyvin tärkeää luoda mahdollisimman hyvä synergia EU:n uudistetun päästökauppajärjestelmän ja energiaverotuksen välille sen varmistamiseksi, että EU saavuttaa itselleen asettamat ilmastonmuutos- ja energiatavoitteet mahdollisimman alhaisin kustannuksin.
Pyrimme esittelemään ehdotuksen ajoissa, jotta parlamentti voi antaa lausuntonsa ennen kuluvan vaalikauden loppua. Joillakin aloilla toimet edellyttävät EU:n lainsäädäntöä ollakseen tehokkaita. Tämä koskee esimerkiksi energiankulutuksen verottamista - josta olemme juuri puhuneet - sekä EU:n päästökauppajärjestelmää.
On kuitenkin muita aloja, joilla jäsenvaltiot voivat toteuttaa itse tehokkaita toimia sekä tehdä yhteistyötä ja hyödyntää muissa jäsenvaltioissa saatuja kokemuksia. Tätä tarkoitusta varten vihreässä kirjassa ehdotetaan markkinapohjaisia ohjauskeinoja käsittelevän foorumin perustamista. Se mahdollistaisi tiedon jakamisen eri alojen sekä eri jäsenvaltioiden välillä.
Lopuksi haluaisin kiittää parlamenttia sen rakentavasta osallistumisesta keskusteluun markkinapohjaisten ohjauskeinojen käytön lisäämisestä, mikä hyödyttää kaikkia päättäjiä niin täällä Strasbourgissa kuin Brysselissä ja jäsenvaltioiden pääkaupungeissa.
John Purvis
talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelija. - (EN) Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Ferreira on laatinut erinomaisen ja tasapainoisen vastineen ympäristöalan markkinapohjaisia ohjauskeinoja koskevaan komission vihreään kirjaan, ja valiokuntien tehostetun yhteistyön mukaisesti laaditun talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana olen hyvin tyytyväinen siihen, että olemme voineet tehdä yhteistyötä parlamentin jäsen Ferreiran kanssa ja osallistua merkittävästi tämän mietinnön laadintaan.
Mielestämme päästökauppajärjestelmä on kaikkein kustannustehokkain, parhaiten kysyntään sopeutettu ja puolueettomin markkinapohjainen ohjauskeino, jonka avulla voidaan todella saavuttaa EU:n tavoite vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Päästökauppajärjestelmän pitäisi olla erilaisten markkinapohjaisten ohjauskeinojen kulmakivi, ja panen tyytyväisenä merkille komission ehdotuksen sen uudistamisesta ja laajentamisesta. Järjestelmän pitäisi sisältää asteittain tiukkeneva yläraja, jotta 20 prosentin tavoite saavutetaan vuoteen 2020 mennessä. Lisäksi sen olisi katettava mahdollisimman laajalti merkittävät päästölähteet.
Päästökiintiöt olisi jaettava pääasiallisesti huutokauppaamalla, jotta vältettäisiin saavutetuista eduista kilpailemisen aiheuttamat haitat. Huutokauppa on taloudellisesti tehokkaampaa. Se edistää uusien toimijoiden mukaantuloa, innovointia sekä teknologisia ja toiminnallisia parannuksia.
Arvoisa komission jäsen, erityisesti korostan sitä, että meidän mielestämme energiatuotteiden verotuksen, oikeastaan verojen ja maksujen yleensä, olisi pysyttävä vain toissijaisena ja täydentävänä keinona kasvihuonekaasujen vähentämiseksi niiden päästöjen osalta, joita päästökauppajärjestelmä ei voi kattaa välittömästi tai välillisesti. Tästä johtuen mietinnön 26 kohta on mielestämme ristiriidassa sen yleisen viestin kanssa, jonka mukaan päästökauppajärjestelmä asetetaan etusijalle.
Komission pitää myös kiireisesti neuvotella vastavuoroisia sopimuksia muiden lainkäyttöalueiden kanssa. Vastavuoroiset ja samanarvoiset kansainväliset, kilpailun kannalta herkät alat kattavat sitoumukset olisivat huomattavasti parempi väline estää kilpailun vääristyminen kuin rajaveron mukautukset.
Neena Gill
teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. - (EN) Arvoisa puhemies, vaikka ilmastonmuutoksesta puhutaan paljon, konkreettiset toimenpiteet ovat vähäisiä. Mielestäni EU:n pitäisikin näyttää kansainvälisesti esimerkkiä. Näin ollen on ehdottoman tärkeää, että markkinapohjaisia ohjauskeinoja käytetään enemmän, koska ne tarjoavat kustannustehokkaan keinon vähentää hiilidioksidipäästöjä ja parantaa energiatehokkuutta.
Tällaiset välilliset verot, vaihdettavat päästöoikeudet ja tuet auttavat uskoakseni Euroopan unionia saavuttamaan päästötavoitteensa. Vaikka tunnustammekin jäsenvaltioiden tarpeen säilyttää joustavuus omien verojärjestelmiensä alalla, kaikki välineet tai apukeinot, joilla voidaan tukea teollisuutta ja kuluttajia tekemään vihreämpiä valintoja, ovat tervetulleita, ja politiikkamme täytyy kannustaa muuttamaan käyttäytymistä.
Näin ollen on välttämätöntä, että markkinoiden toimintapuutteet korjataan ja että hinnoittelu perustuu hiilidioksidipäästöihin ja heijastaa siten ympäristölle koituvaa vahinkoa saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti. Arvonlisäverokannan alentaminen ympäristöystävällisten tuotteiden osalta voi tukea yhteiskunnan heikoimmassa asemassa olevia osapuolia, kuten vanhuksia, jotka ovat nykyään aiempaa useammin vaarassa kärsiä energiaköyhyydestä.
Lisäksi kaikki huutokaupasta saadut tulot olisi investoitava edelleen energiaköyhyyden torjumiseen ja uusien ympäristöohjelmien rahoittamiseen.
Anders Wijkman
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, kuten on todettu, tämä on tärkeä mietintö, ja haluan onnitella parlamentin jäsen Ferreiraa.
Tiedämme, että nykyisessä talousmallissamme ei ympäristökustannuksia voi sisällyttää markkinahintoihin. Saastuttaja maksaa -periaate luotiin ja hyväksyttiin jo vuonna 1972 Tukholmassa pidetyssä konferenssissa, mutta kuten tiedämme, sitä ei ole sovellettu useimmissa maissa.
Tämä mietintö on erittäin tärkeä. Siinä reagoidaan useisiin markkinoiden toimintapuutteisiin, joita olemme kokeneet useilla aloilla, joilla selkein ongelma on nykyään luonnollisesti ilmastonmuutos. Mietinnössä ehdotetaan useita aloitteita monilla avainaloilla. Yleisesti ottaen useimmat ehdotuksista ovat hyvin laadittuja. Mielestäni me kaikki olisimme kuitenkin voineet ponnistella enemmän, jotta mietinnöstä olisi tullut lyhyempi ja joitain yksittäisiä kohtia olisi saatu yhdistettyä; nyt mietinnössä esitetään useita hyvin samankaltaisia pyyntöjä. Mielestäni tämä olisi ollut hyvä asia mietinnön kannalta, ja siitä olisi tullut paljon selkeämpi.
Ryhmäni puolesta haluan todeta, kuten parlamentin jäsen Purviskin jo sanoi, että meillä on ongelmia muutaman kohdan suhteen. Yksi niistä on 26 kohta. Ei voi suosia päästökauppajärjestelmää ja samalla pyytää yleistä Euroopan laajuista hiilidioksidiveroa. Se ei ole johdonmukaista. Toiseksi meillä on ongelmia 24 kohdan kanssa. Vaikka tuemme suurinta osaa sen sisällöstä, sanamuoto on mielestämme liian yleisluontoinen ja antaa jollain tavalla ymmärtää, että huutokauppatulot olisivat tai niiden pitäisi olla tulevaisuudessa osa EU:n talousarviota. Tätä emme voi tukea. Tästä huolimatta tuemme kuitenkin yleisesti mietintöä. Vielä kerran onnittelut parlamentin jäsen Ferreiralle.
Gyula Hegyi
PSE-ryhmän puolesta. - (HU) ”Tehkäämme maailmasta erilainen”, sanovat vasemmistolaiset, joiden mielestä maailmaamme pitäisi muuttaa. Emme voi alistua kasinokapitalismiin, niin kutsuttuun kehitykseen, joka kuitenkin tuhoaa samalla ympäristöarvot. 1900-luku osoitti, että utopiat kaatuvat väistämättä ilman kunnollisia taloudellisia ja sosiaalisia puitteita. Ympäristöperusteinen vihreä verotus ja koko veropolitiikka voi auttaa luomaan paremman maailman varmistamalla markkinatalouden ja luomalla kestäviä välineitä. Raaka-aineverojen lisäämisen yhteydessä yksittäinen energiavero voisi pakottaa kaikki vähentämään riippuvuutta tuontienergiasta, käyttämään autojaan vähemmän sekä investoimaan julkiseen liikenteeseen, raitioliikenteeseen ja rautateihin. Jos verotustaakkaa siirrettäisiin palkoista kulutukseen, syntyisi aivan uudenlainen työpaikka ja lähempänä luontoa oleva elämäntyyli ja kulttuurin merkitys kasvaisi kulutushulluuden sijasta. Haitallisten päästöjen sekä ei-kierrätettävien jätteiden verottaminen vähentäisi ympäristön saastuttamista ja siitä johtuvia yleisiä sairauksia ja laskisi sitä kautta myös ennenaikaisten ja turhien kuolemien määrää. Siirtyminen vihreään verotukseen voidaan hyväksyä rauhanomaisen vallankumouksen muotona. Verotuksen taso ei tietenkään nousisi, koska Euroopassa maksetaan jo nyt liikaa veroja. Energiankulutuksen lasku vahvistaisi tavaroidemme kilpailukykyä. Vihreällä verotuksella voimme loikata 1900-luvun yleisesti materialistisesta maailmasta järkevämpään maailmaan, jossa ympäristöystävälliset ja inhimilliset arvot ovat paremmin esillä. Yhdestä asiasta me kaikki unionin 27 jäsenvaltion edustajaa voimme olla yhtä mieltä, ja se on vihreä verotus. Tehkäämme maailmasta erilainen, mutta tehkäämme se tarkasti harkittujen ja rohkeiden uudistusten avulla.
Frédérique Ries
ALDE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, minäkin haluan kiittää esittelijäämme, parlamentin jäsen Ferreiraa erinomaisesta työstä ja tiiviistä yhteistyöstä varjoesittelijöiden kanssa tässä tärkeässä asiassa.
Keskityn puheenvuorossani päätöslauselman kahteen pääkohtaan: päästökauppajärjestelmään ja vihreään verotukseen. Ensinnäkin päästökiintiöiden osalta on häiritsevää huomata, kuten on niin moneen kertaan todettu, että teollisuuden hiilidioksidipäästöt kasvoivat prosentilla vuonna 2007, eli samana vuonna, jonka aikana Euroopan unioni kevään huippukokouksessa oli asettanut itselleen kunnianhimoisen tavoitteen vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Lyhyesti sanottuna koneisto on jumiutunut ja - kiltisti ja kaunistellusti sanottuna - meidän on saatava se uudelleen käyntiin, koska on aika päästä mukaan itseään ruokkivaan kierteeseen.
Näen kaksi kulkusuuntaa toimenpiteille. Ensimmäinen tarkoittaa tukea Euroopan komissiolle, joka kannattaa päästökiintiöiden maksullisuutta. Toinen perustuu ajatukseen, että nykyinen, vain hiilidioksidipäästöt kattava järjestelmä on liian kapea-alainen ja että muut ilmansaasteet on sisällytettävä siihen vähitellen epäilemättä typpi- ja rikkioksideista alkaen.
Ihmettelen myös suotuisia järjestelyjä, joita edelleen sovelletaan laivaliikenteeseen. Laivaliikenteen tilanne eroaa ilmailualalla pian vallitsevasta tilanteesta, sillä sitä eivät koske mitkään yhteisön tai kansainvälisen oikeuden säädökset hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä. Kyse on kaksoisstandardista, johon meillä ei enää ole varaa.
Toinen päätöslauselman kulmakivistä on vihreä verotus, ympäristöverot, eli parlamentin jäsen Heguyn mainitsema vallankumous. Liberaalidemokraattien kanta kyseiseen asiaan on selvä. Yhteisön markkinoihin pohjautuvien välineiden ei pitäisi rajoittua päästöoikeuksien kauppaamiseen. Meidän pitää tarkastella muita järjestelmiä, ja kuten mietinnön laatijakin, kannatan voimakkaasti 27 kohtaa, jossa esitetään uudelleen ajatus hiiliveron käyttöönottoa vastapainoksi fossiilisia energialähteitä koskevien tukien vähentämiselle.
Toisaalta - tässä olen samaa mieltä parlamentin jäsenten Purvisin ja Wijkmanin kanssa - ALDE-ryhmä ei tue 26 kohdan viimeistä lausetta, jossa komissiota kehotetaan antamaan ennen vuoden 2008 loppua lainsäädäntöehdotus yhteisön vähimmäisverosta hiilidioksidille. Meidän mielestämme unionin kannattaa ennemminkin täydentää kunnianhimoista energia- ja ilmastonmuutoslainsäädäntöä koskevaa pakettiaan.
Lopuksi: meidän pitää päästä eroon tekopyhyydestä ja olla erittäin tietoisia tavoitteidemme kustannuksista. Jos hiilidioksidipäästöjä on leikattava vaikkapa kolmanneksella, jokaisen eurooppalaisen aiheuttamien hiilidioksidipäästöjen on oltava kahdeksan kertaa pienemmät. Nämä kaunistelemattomat tilastot osoittavat, että ympäristön suojelemiseen tarkoitettujen markkinapohjaisten ohjauskeinojen käyttämisen ohella emme voi paeta yksilökohtaista vastuutamme. Unionin täytyy myös tehdä lujasti töitä pysyäkseen reitillä, jotta kestävä kehitys ei olisi ohimenevä trendi, vaan kaikkien soveltama tulevaisuuden malli.
Alessandro Foglietta
UEN-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluan kiittää parlamentin jäsen Ferreiraa erinomaisesta työstä.
Yleisen vastuun ottaminen ilmastonmuutoksen torjunnassa on tärkeä tehtävä, joka on suoritettava eri tasoilla: ei pelkästään yritysten ja instituutioiden maailmassa, vaan myös yksilöiden keskuudessa. Euroopan kansalaisina voimme huomattavasti pienentää ekologista jalanjälkeämme ja saavuttaa merkittäviä tuloksia yksinkertaisesti hyvin pienillä toimilla, ostovalinnat mukaan luettuina, joilla voi olla maailmanlaajuisestikin suurta vaikutusta. Jäsenvaltiot voivat kannustaa ihmisiä valitsemaan ympäristöystävällisempiä tuotteita tai helpottaa näitä valintoja markkinapohjaisten ohjauskeinojen avulla.
Aivan kuten on tärkeää edistää uusia teknologioita koskevaa tutkimusta on myös tärkeää varmistaa, että kyseiset teknologiat ovat kuluttajien saatavilla ja leviävät riittävän laajalle, jotta ne tuottavat hyötyä yhteisön ympäristölle. On sääli, että 16 maailman suurimpia talouksia edustavaa maata, jotka olivat koolla Pariisissa 16.-18. huhtikuuta, eivät päässeet sopuun yhteisestä päätöslauselmasta maapallon kasvihuonekaasupäästöjen leikkaamisesta 50 prosentilla vuoteen 2050 mennessä.
Olemme kuitenkin toiveikkaita sen suhteen, että seuraavat neuvottelut Kobessa ja Hokkaidossa tuottavat parempia tuloksia erityisesti sen vuoksi, että ilmastonmuutosta on mielestäni torjuttava maailmanlaajuisesti. Muussa tapauksessa eurooppalaisten yritysten kannettavaksi jää suuri taakka, mikä heikentää niiden kilpailukykyä unionin ulkopuolisiin kilpailijoihin verrattuna eikä ympäristötavoitteita saavuteta kansainvälisellä tasolla.
Meidän täytyy hyödyntää markkinapohjaisia ohjauskeinoja taloudellisina painostuskeinoina, jos aiomme siirtyä ympäristöystävällisiin ja pitkällä aikavälillä kestäviin tuotantojärjestelmiin. Tässä asiassa olen tyytyväinen komission vihreään kirjaan. Euroopan unionin on huolehdittava sellaisten markkinapohjaisten ohjauskeinojen levittämisestä jäsenvaltiossa, joiden avulla voidaan sisällyttää tuotteiden ympäristökustannukset sekä parantaa energiatehokkuutta ja rakennusten lämpöeristystä. Mielestäni Euroopan unionin on välttämätöntä saavuttaa uusiutuvien energiamuotojen käyttöä koskeva 20 prosentin tavoite vuoteen 2020 mennessä.
Margrete Auken
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamentin jäsen Ferreiraa tärkeää asiaa koskevasta hyvästä mietinnöstä ja miellyttävästä ja erinomaisesta yhteistyöstä. Jos EU todella aikoo lunastaa ne monet kauniit lupaukset, joita on esitetty ilmasto- ja ympäristötavoitteidemme yhteydessä, on ratkaisevan tärkeää, että me poliitikot kannamme vastuumme ja teemme vaikeat päätökset äänestäjäkuntamme puolesta. Yksi käytettävissä olevista tehokkaista välineistä on rajoittaa ympäristöpaineita aiheuttavaa kulutusta pistämällä saastuttajan maksamaan. Kyse on erinomaisesta periaatteesta, josta kaikki ovat yhtä mieltä, mutta toistaiseksi sitä ei ole otettu vakavasti tapauksissa, joissa saastuttajalle todella koituu kustannuksia. Esimerkiksi autoilijoiden kustannukset eivät ole näkyneet kuljetuskustannuksissa. Yksi ensimmäisistä asioista, joita meidän olisi tehtävä, on sisällyttää kulut, joita yleisesti kutsutaan ”ulkoisiksi kustannuksiksi”. Tämä olisi merkittävä askel eteenpäin. On toki myös mahdollista rajoittaa enemmän saastuttavien aineiden kulutusta vielä kovemmilla talouskeinoilla, ja haluan tässä sanoa, etten yksinkertaisesti ymmärrä, miksei hiilidioksidimaksuja voitaisi yhdistää päästökauppajärjestelmään. En vain ymmärrä tätä.
Ympäristön kannalta kestävän hintapolitiikan toteuttaminen on tehokas tapa hyödyntää markkinoita ympäristöpolitiikassa, ei vaihtoehtona pakollisille vaatimuksille ja kielloille, vaan niiden rinnalla. Myös komissio on ehdottanut tätä. Usein ollaan huolissaan siitä, että markkinapohjaisten menetelmien käytön sosiaalinen vaikutus olisi vääristynyt. Meidän on kuitenkin oltava tietoisia tekopyhyydestä. Kulutusverot vaikuttavat yleensä oikeudenmukaisesti, koska rikkaat kuluttavat eniten ja maksavat siten eniten. Jos halutaan tehdä jotakin ongelmille, joita köyhillä on peruskulutukseen liittyvien maksujen kanssa, voidaan hyödyntää myös monia muita menetelmiä, jotka eivät liity vihreään verotukseen. Esimerkiksi tavanomaiset verotus-, sosiaali- ja tulopolitiikat ovat paljon asianmukaisempia keinoja kantaa vastuumme ja huolehtia kunnolla vähävaraisemmista.
Yksi tässä yhteydessä käyttökelvottomista menetelmistä perustuu sellaisen peruskulutustyypin luomiseen, joka on aiempaa halvempi tai jopa ilmainen. Ensinnäkin kulutus pysynee aina suhteellisen korkeana. Mallin huonoin puoli on se, ettei se kannusta säästämään. Näin ollen vihreitä veroja sisältävä progressiivinen verotus on kaikesta huolimatta parempi. Kaikista paras on kuitenkin pitää markkinapohjaiset ohjauskeinot erillään muista seikoista, jos niiden tarkoitus on todella auttaa suojelemaan tehokkaasti ympäristöä, ilmastoa ja luontoa. On hyvä, että sosiaalisesta vääristymästä ollaan niin huolissaan. Tässä tapauksessa kyse on kuitenkin elinympäristön säilyttämisestä jälkipolville.
Jens Holm
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (SV) Teemme hetken päästä päätöksen ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja Anne Ferreiran mietinnöstä, joka koskee komission vihreää kirjaa markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten. Mietintö on erinomainen ja tuen sitä täysin.
Ensimmäiseksi haluan esittää henkilökohtaisen huomion. Puhumme nyt markkinapohjaisista ohjauskeinoista. Itse olen kyllästynyt puhumaan markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöpolitiikassa. Yritykset tai markkinat eivät tarvitse enää yhtään enempää vaikutusvaltaa. Tarvitaan enemmän poliittista valvontaa. Tarvitaan parempaa suunnittelua. Tarvitaan esimerkiksi tiukempia päästövaatimuksia, ja meidän pitäisi voida käyttää julkisia hankintoja ympäristötarkoituksiin ja käyttää ympäristöveroja ja -maksuja. Nehän itse asiassa ovat markkinapohjaisia ohjauskeinoja, koska niissä on kyse sellaisia asioita koskevien verojen ja maksujen käyttöönotosta, jotka pahentavat ympäristöongelmia, toisin sanoen ympäristöongelmien sisällyttämisestä. Nuo välineet ovat hyvä esimerkki siitä, kuinka kannamme poliittisen vastuun ympäristöongelmista sen sijaan, että jätämme sen yksin markkinoiden kannettavaksi.
Haluan esittää joitakin konkreettisia esimerkkejä erityisen tärkeistä kohdista tässä mietinnössä. Hiilidioksidin vähimmäisvero, hiilidioksidivero, yhdistettynä selkeään vähennysvaatimukseen on luultavasti tehokkain tapa alentaa päästöjä. Oma maani otti ensimmäisenä maailmassa käyttöön hiilidioksidiveron. Tämä tapahtui 1990-luvun alussa. En väitä, että Ruotsi olisi kaikissa ilmastokysymyksissä edelläkävijä, mutta hiilidioksidivero on tosiaan ollut yksi päätekijöistä hiilidioksidipäästöjemme vähentämisessä. On korkea aika, että muut maat toimivat samoin. Mietinnön 26 kohdassa kehotetaankin ottamaan käyttöön tällainen hiilidioksidivero.
Yleisesti ottaen vaadimme, että jäsenvaltioita tuetaan enemmän ympäristöverojen käyttöönotossa. Uskonkin nyt, että tässä on todella ainutlaatuinen mahdollisuus vaatia hiilidioksidiveron ja muiden ympäristöverojen käyttöönottoa. Aivan viime vuosina tietoisuus on parantunut valtavasti koko maailmassa. Mietinnössä toteamme myös, että jäsenvaltiot itse päättävät tästä asiasta. Se on toki täysin totta. Asia kuuluu niiden toimivaltaan.
Toinen seikka on päästökauppajärjestelmä. Meidän on myönnettävä, että ensimmäinen päästökausi 2005-2007 on ollut täyttä kaaosta. Järjestelmän avulla ei ole kyetty vähentämään päästöjä, ja monet saastuttajat ovat jopa saaneet kovin runsaskätisesti päästöoikeuksia ja tehneet järjestelmän avulla valtavasti voittoa.
Näin ollen vaadimme mietinnössä päästöoikeuksien huutokauppaamista ja esitämme päästörajaa, joka on johdonmukainen päästöjen vähentämistä koskevan 30 prosentin tavoitteen kanssa, sekä rajoituksia ja tiukkoja vaatimuksia joustomekanismien käytölle. Toivottavasti päästökauppajärjestelmä alkaa toimia tämän ansiosta. Jos se ei onnistu, meidän pitäisi harkita päästökauppajärjestelmän korvaamista kutakuinkin kokonaisuudessaan jollakin toisella järjestelmällä, kuten korkeilla päästöveroilla.
Tässä yhteydessä on tärkeää muistaa, että nyt kun myös ilmailu on liitetty päästökauppajärjestelmään, emme voi enää rajoittaa ilmailun vastaisia toimia pelkästään päästökauppajärjestelmään. Rinnakkaiset menetelmät, kuten lentokonepolttoaineen ja typpioksidipäästöjen verottaminen, ovat välttämättömyys, ja juuri tämä vaadimme mietinnössä. Haluaisin myös käyttää tilaisuuden ja esittää kysymyksen komissiolle: Olette aiemmin sanoneet, että aiotte esitellä lentoliikenteen typpioksidipäästöjen vastaisia toimenpiteitä ja että tekisitte sen tänä vuonna. Voitteko kertoa, mikä on tämän asian laita? Voitteko ilmoittaa päivämäärän, jolloin kyseiset toimenpiteet otetaan käyttöön? Ottaen huomioon, että lentoliikenteen päästöt ovat melkein kaksinkertaistuneet, monet meistä haluaisivat nähdä konkreettisia toimia. Emme todella voi odottaa enää kauempaa!
Nämä ohjauskeinot ovat hyvä esimerkki siitä, kuinka kannamme poliittisen vastuun ilmastonmuutoksen alalla. Verojen ja maksujen avulla voimme vauhdittaa tarvittavia päästövähennyksiä ja toivottavasti myös ratkaista koko ilmasto-ongelman. Tehdään niin! Tämä on velvollisuutemme lapsiamme ja muita tällä kauniilla planeetalla eläviä olentoja kohtaan.
Johannes Blokland
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, onnittelen Anne Ferreiraa hänen laatimastaan mietinnöstä, joka koskee ympäristöalan markkinapohjaisia ohjauskeinoja. Yksi käsiteltävänämme olevan ehdotuksen tukipilareista on saastuttaja maksaa -periaate. Tämä on tärkeä lähtökohta, sillä periaatteen avulla taakka on mahdollista jakaa tasapuolisesti. Tämä on myös yksi syy siihen, että kannatan kaikkien ulkoisten kustannusten, siis myös ympäristökustannusten, siirtämistä teollisuustuotteiden ja kulutustavaroiden kuluttajille. Se mahdollistaa realistisen käsityksen saamisen ja reilun kilpailun.
Viime vuoden marraskuussa osallistuin Beyond GDP -konferenssiin. Konferenssissa keskusteltiin laaja-alaisesti mahdollisista tavoista hyödyntää muita indikaattoreita kuin bruttokansantuotetta sosiaalisen hyvinvoinnin mittaamisessa, sillä käytännössä sosiaaliset ja ympäristöalan tekijät liittyvät tähän aivan kuten taloudelliset tekijät. Jollakulla voi mennä oikein hyvin taloudellisesti, mutta jos hän asuu tiheään asutussa kaupungissa, jossa on liikaa ilmansaasteita, elämänlaatu ei olekaan kummoinen. Olen iloinen siitä, että parlamentin jäsen Ferreira mainitsee myös tämän seikan mietinnössään.
Lopuksi haluaisin osoittaa tukeni kahdelle yksittäiselle kohdalle mietinnössä, 58 ja 59 kohdille, jotka koskevat ympäristötekijöiden sisällyttämistä veden hintaan ja säädöskehystä syntyneen jätteen vähentämiseksi keskipitkällä aikavälillä.
Bogusław Sonik
(PL) Arvoisa puhemies, maailman ympäristön tasapainoa koskeva uhka edellyttää, että ryhdymme toimiin, jotka johtavat muutoksiin kasvumallissamme sekä uuteen elämäntyyliin yhteiskunnissamme.
Liiketoimintaan liittyy ekologisia kustannuksia, joita ei useinkaan huomioida kirjanpidossa. Huolimatta siitä, että saastuttaja maksaa -periaate, yksi Euroopan unionin ympäristöpolitiikan tukipilareista, on voimassa kaikkialla yhteisön alueella, sen soveltaminen jättää joissakin maissa paljon toivomisen varaa.
Euroopan unioni on hyväksymässä useita säädöksiä ja sääntöjä parantaakseen ympäristön tilaa, ja on ehdottoman tärkeää ottaa käyttöön uusia markkinapohjaisia välineitä. Verot voisivat olla merkittävässä asemassa Euroopan unionissa EU:n ympäristötavoitteiden saavuttamisen kannalta. Toistaiseksi ainoa käytössä oleva järjestelmä on hiilidioksidin päästökauppajärjestelmä. Tämä vaikuttaa riittämättömältä.
Muitakin markkinavälineitä olisi harkittava. On hyvin tärkeää, että ympäristöveroista saatavat tulot ohjataan ympäristölle ja ihmisten terveydelle haitallisten vaikutusten ennaltaehkäisyyn. Näyttää siltä, että ympäristöverojen asteittainen yhdenmukaistaminen EU:n alueella on välttämätöntä. Jäsenvaltiot soveltavat hyvin erilaisia ympäristöveroja. Näitä kysymyksiä koskevien ratkaisujen jättäminen jäsenvaltioiden määritettäväksi saattaisi johtaa yritysten välisen kilpailun vääristymiseen.
Uusia markkinavälineitä käyttöön otettaessa on noudatettava lukuisia perusohjeita: kansalaisten täytyy hyväksyä ne, verot eivät saa näyttää jälleen uudelta Euroopan unionin määräämältä pakotteelta ja verot on otettava käyttöön vaiheittain.
Joillakin EU:n jäsenvaltioilla on jo käytössään omia markkinavälineitä, kuten energiatodistukset tai vihreät sertifikaatit. Jäsenvaltioiden pitäisi kuitenkin tukea enemmän vähän hiilidioksidia päästäviä teknologioita, energian säästämistä ja uusiutuvien energiamuotojen teknologiaa.
Lopuksi haluaisin huomauttaa, että Euroopan unioni on johtaja ympäristönsuojelun alalla, ja uskon, että sillä on velvollisuus näyttää muulle maailmalle esimerkkiä.
Genowefa Grabowska
(PL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella esittelijää erinomaisesta lähestymistavasta ympäristönsuojeluun. Haluan myös muistuttaa, että olemme tienneet Margot Wallströmin valmistelemasta YK:n Yhteinen tulevaisuutemme -nimisestä raportista saakka, että velvollisuutemme lapsiamme ja lapsenlapsiamme kohtaan on pitää ympäristö mahdollisimman hyvässä kunnossa.
Euroopan unionin osallistuminen asiaan on jo nyt varsin hyvää, mutta myös Euroopan parlamentilla on sormi ajan valtimolla. Meillä on väliaikainen ilmastonmuutosvaliokunta, meillä on hyvä lainsäädäntö ja panemme täytäntöön asetuksia, direktiivejä ja päätöksiä. On tullut aika vahvistaa mekanismejamme, etenkin rahoitusalan kannustimia ja veroja, sekä vauhdittaa tiedotuskampanjoita ja ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä.
Jotta toimet olisivat tehokkaita, ne edellyttävät yhteisön tason lähestymistapaa. Jäsenvaltioiden täytyy päästä eroon vastahakoisesta suhtautumisesta ja vastuksesta verotuksen yhdenmukaistamista kohtaan ainakin ympäristön alalla. Vaikka ympäristöveroja kerätään järkevää tarkoitusta varten, ne eivät ole tällä hetkellä alkuunkaan suosittuja. Niistä ei pidetä, kuten veroista ei yleensäkään pidetä. Tästä syystä meidän täytyy tehdä kaikkemme unionin ja jäsenvaltioiden tasolla saadaksemme hyväksynnän ympäristömaksuille ja -veroille.
Tarvitsemme toimia, joilla lisätään merkittävästi ympäristötietoutta. Tarvitsemme kannusteita, jotka varmistavat, että hyviä käytäntöjä sovelletaan laajalti, ja jotka edistävät ympäristömyönteistä yhteiskunnallista käyttäytymistä. Eihän kukaan valita siitä, että Euroopan parlamentin kaupassa pitää maksaa viisi senttiä muovipussista. Tämä on perimmäisen tärkeää - ei siis toiminnan rahallinen puoli, vaan asiaan liittyvä pohdintahetki; kun asiakas miettii, ottaako hän muovipussin vai jättääkö sen ottamatta ja vähentää siten maapallolla syntyvän jätteen määrää. Tämä on hyvä keino saada ihmiset ajattelemaan. Ihmiset hyväksyvät maksut, verot ja muut ympäristöveloitukset, mutta vasta sitten, kun he pitävät niitä järkevinä ja näkevät niiden myönteisen vaikutuksen.
Holger Krahmer
(DE) Arvoisa puhemies, kannatan markkinapohjaisia ohjauskeinoja politiikan toteuttamisvälineenä myös ympäristöpolitiikassa. Huomauttaisin kuitenkin, ettei mikään poliittinen väline ole tehokas vain siksi, että se kantaa nimeä ”markkinapohjainen”.
Kaikkien niiden välineiden, joiden avulla pyrimme saavuttamaan poliittiset tavoitteemme, on täytettävä tietyt kriteerit. Sopiiko esimerkiksi jokin tietty väline annettuun tavoitteeseen? Jos sekoitamme tavoitteet keskenään, emme saavuta mitään niistä kunnolla. Jos jonkin ympäristötoimenpiteen taustalla on ajatus, että sillä pitäisi voida tehdä rahaa, olemme jo heikoilla jäillä, koska toimenpide todennäköisesti vääristyy useista syistä. Auttaako kyseinen väline todella saavuttamaan tavoitteen? Tätä kysymystä on pohdittava syvällisesti - ja säännöllisesti. Onko jokin tietty väline yhteensopiva jo käytössä olevien välineiden kanssa? Entäs sitten tehokkuus? Mikä on kustannusten ja hyötyjen välinen suhde?
Mietintöä lukiessani en ollut kaikissa tapauksissa varma, täyttyvätkö mainitsemani kriteerit? Päästökauppajärjestelmä toimii varsin hyvin teoriassa, mutta todellisuus on jokseenkin toisenlainen. EU:n päästökauppajärjestelmä on kaaostilassa. Omaisuuksia on tuhlattu, eikä järjestelmän todellista tavoitetta ole saavutettu. No tietenkin voidaan sanoa, että tämä on kokeiluvaihe emmekä ole vielä saaneet kaikkea kuntoon, mutta ei meillä varmaankaan ole juuri enempää varaa kalliisiin kokeiluihin.
Myös energiakulutuksen verottamista koskeva politiikka havainnollistaa näkökulmaani. Komission vihreässä kirjassa markkinapohjaisista ohjauskeinoista ei oikeastaan käsitellä verotusta. Se, että jokin väline vaikuttaa joillakin markkinasektoreilla, ei yksistään tee siitä markkinapohjaista. En periaatteessa vastusta verotuksen hyödyntämistä ympäristötavoitteiden yhteydessä, mutta tuen niiden käyttöönottoa vain siinä tapauksessa, että ne täyttävät mainitsemani kriteerit.
Mielestäni meidän pitää määrittää tavoitteet, mutta keinot niiden saavuttamiseksi olisi jätettävä markkinoilla toimivien päätettäväksi.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten esittelijä toi esiin, markkinapohjaisissa ohjauskeinoissa ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten on viime kädessä suureksi osaksi kyse veroista ja maksuista. Kuten esittelijä aivan oikein toteaa 28 kohdassa, ne eivät välttämättä täyttäisi mainittuja tavoitteita, vaan niistä tulisi vain keino lisätä verotuloja.
Asiat, joita käsitellään jotenkin yksityiskohtaisesti, tähtäävät vain tulevaisuuteen. Kysymys kuuluu: kenen tehtävänä on puhdistaa saastuttaja maksaa -periaatteen mukaan teollisuusjätteen tai vanhojen torjunta-aineiden, asbestin sekä fosforipentakloridin ja muiden yhdisteiden pilaama maaperä, vesi ja ilma?
Mielestäni 67 kohdassa mainitut vihreät joukkovelkakirjat voisivat sopia oikein hyvin tähän tarkoitukseen. Prosessiin osallistuvat yritykset jakaisivat tehtävät, joita ei muuten olisi saatu hoidettua, ja suorittaisivat ne rahoitusmarkkinoiden avulla. Näiden niin kutsuttujen vihreiden joukkovelkakirjojen käyttöönotolla voitaisiin ratkaista monia ongelmia, jotka liittyvät markkinapohjaisten ohjauskeinojen käyttöönottoon ympäristönsuojelun alalla. Tämä on erinomainen ajatus, ja onnittelen siitä parlamentin jäsen Ferreiraa.
Caroline Lucas
(EN) Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen parlamentin jäsen Ferreiran erinomaiseen työhön sekä yhteistyöhön hänen kanssaan. Niiden ansiosta meillä on käsissämme mietintö, jossa annetaan kattava ja rehellinen arvio markkinapohjaisten ohjauskeinojen mahdollisuuksista ja rajoituksista.
Markkinavälineillä on selvästi merkitystä. Talouden logiikan yhtenäistäminen ympäristötodellisuuden ja sosiaalisen todellisuuden kanssa soveltamalla saastuttaja maksaa -periaatetta olisi tehokas keino ohjata tuotannon ja kulutuksen rakenteita kestävämpään suuntaan. Jos esimerkiksi rahtiliikenteen todelliset ympäristöön liittyvät ja sosiaaliset kulut sisällytettäisiin toimitusketjun eri vaiheissa perittäviin hintoihin, saisimme ehkä lopultakin saada loppumaan päättömän enemmän tai vähemmän samankaltaisten tuotteiden kauppaamisen edestakaisin kaukaisten maiden välillä.
Samanlaisten periaatteiden soveltaminen yksilötasolla henkilökohtaisen päästökauppajärjestelmän kautta voisi olla erittäin tehokas tapa vaikuttaa kuluttajien käyttäytymiseen. Mutta kuten parlamentin jäsen Ferreiran mietinnössä tehdään selväksi, markkinapohjaisilla ohjauskeinoilla ei pidä korvata muunlaisia ympäristönormeja tai -lainsäädäntöä. Niiden käyttökelpoisuus riippuu myös tavasta, jolla ne suunnitellaan.
Päästökauppajärjestelmä on malliesimerkki. Haluaisin varoittaa kollegoita siitä, että jos kuuntelemme liikaa teollisuuden mielipiteitä, päädymme järjestelmään, jossa vain käydään kauppaa kaupankäynnin vuoksi, kuten olemme nähneet kahdessa ensimmäisessä vaiheessa. Tällöin kaikki ympäristötavoitteet unohtuvat täysin. Jotta järjestelmä toimisi tehokkaasti, sille täytyy määrittää tiukka, 30 prosentin päästövähennystavoitteeseen liittyvä yläraja sekä ulkopuolisten päästöoikeuksien mukaantuloa koskevia rajoituksia ja kaikki päästöluvat on huutokaupattava alusta lähtien.
Lopuksi haluaisin mainita erään toisen myönteisen seikan mietinnössä: mietinnössä tunnustetaan, että perinteinen tapa mitata talouskasvua BKT:n avulla ei ole enää soveltuva tai luotettava keino mitata todellista hyvinvointia. Parlamentissa järjestettiin aiemmin tänä vuonna konferenssi tästä aiheesta, ja odotan komission kertomusta syksyllä.
Nils Lundgren
(SV) Arvoisa puhemies, ympäristöasioista on aivan oikeutetusti tullut yksi aikamme tärkeimmistä poliittisista kysymyksistä, ja niistä on tullut myös, aivan oikeutetusti, yksi tärkeimmistä EU:n yhteistyöaloista.
Rajatylittäviä ympäristösaasteita ei voida torjua Euroopassa kansallisesti, mikä antaa EU:lle selkeän roolin tällä alalla. Toiseksi EU on maailman suurin talous, jonka tuotanto ja ulkomaankauppa ovat valtavat, ja jäsenvaltiot ovat yhdistyneet kantaakseen vastuun niiden aiheuttamista ympäristöseurauksista. Suuri koko ja sopimus perustavanlaatuisista ympäristötavoitteista yhdistettynä toisiinsa antavat EU:lle mahdollisuuden käyttää maailmanlaajuista vaikutusvaltaa, mikä voi olla erittäin tärkeää.
Mietintö ei kuitenkaan herätä luottamusta. Siinä ei tehdä eroa rajallisten varojen käytön ja ilmastovaikutusten välillä. Esittelijä käyttää myös häpeällisesti ilmastokysymystä argumenttina ylikansallisuuden, byrokratian ja protektionismin puolesta ja esittää totaalisen vaatimuksen verotuksen yhtenäistämisestä, vapaan kilpailun käsitteen tarkistamisesta ja tariffien nostamisesta. Mietinnössä ei ole oivallettu sitä, että jäsenvaltioiden täytyy hakea ratkaisuja kilpailemalla keskenään. Ja kaiken kukkuraksi mietinnössä esitetään se tavanomainen vaatimus, että meidän länsimaalaisten täytyy omaksua uusi elämäntyyli.
Tyrmistyttävää! Työnämme on varmistaa, että kulutuksesta aiheutuvat ympäristökustannukset näkyvät kuluttajahinnoissa. Vapaat kansalaiset päättävät itse elämäntyylistään.
Françoise Grossetête
(FR) Arvoisa puhemies, eilen eräs 16-vuotias lukiolainen kysyi minulta täällä parlamentissa: ”Onko Eurooppa valmis tekemään suuria uhrauksia pelastaakseen maapallon?” Tämä nuori opiskelija oli hyvin huolissaan ilmastonmuutoksesta ja kysyi meiltä, kuinka pitkälle voisimme mennä. Se oli ilmaus siitä huolesta, jota idealistiset nuoret tuntevat, ja he odottavat meiltä paljon.
Meillä on jo käytössä markkinapohjaisia ohjauskeinoja: yhteisön järjestelmä kasvihuonepäästöoikeuksien kauppaamiseksi ja eurovinjettidirektiivi kuljetusalalla. Kyseisiin ohjauskeinoihin liittyy tiettyjä etuja, koska ne määrittävät ympäristökustannusten arvon ja auttavat saavuttamaan ympäristötavoitteet edullisemmin. Ne myös kannustavat yrityksiä tekemään pitkän aikavälin sitoumuksia, mikä lopulta tukee työllisyyttä. Kyseiset ohjauskeinot voivat auttaa alentamaan haitallisia vaikutuksia, joita ympäristöveroilla voisi olla joidenkin alojen kilpailukykyyn.
Kestävän kehityksen edistämisen ja ilmastonmuutoksen torjuntatoimien ei pitäisi olla pelkästään pelottelua verojen ja maksujen kautta, vaan niiden pitäisi myös toimia kannustimena ja nopeuttaa siirtymistä hyveelliseen ja ympäristöystävälliseen käyttäytymiseen. Jokaiselta vaaditaan ponnisteluja, minkä vuoksi ympäristökustannukset on sisällytettävä.
On korostettava myös sitä, että ympäristöveroja ei pitäisi nähdä keinona lisätä verotuloja, vaan keinona ennaltaehkäistä kaikkia vahingollisia saasteita ja ympäristön turmeltumista kohtuullisin kustannuksin.
Lopuksi: Euroopan parlamentin tulevissa keskusteluissa energia- ja ilmastonpaketista on harkittava tarkasti rajamukautusvälineen käyttöönottoa, sillä se auttaisi todella välttämään hiilivuodot. Meidän on täytettävä hiilidioksidipäästöjen vähentämistä koskevat velvollisuutemme säilyttäen kuitenkin samalla talouden kilpailukyvyn. Tässä yhteydessä korostan hiiliveron merkitystä. Se on usein kielletty aihe, mutta olen edelleen siltä mieltä, että se on hyödyllinen ja sitä pitäisi käsitellä.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Meidän on määritettävä ratkaisujen yhdistelmä, yleinen malli ja periaatteet. Mietintö tekee tämän erinomaisen hyvin selväksi. Ympäristön suojelu on halvempaa kuin kunnostaminen jälkeenpäin, mutta jollei reiluja markkinavälineitä saada käyttöön, saastuttajille maksetaan piilotukia. Vihreät työkalut edellyttävät joustavuutta, jos aiomme varmistaa sen, ettemme laiminlyö muita indikaattoreita ja lisää kansalaisille koituvaa taakkaa. Kaupankäynnin välineet on liitettävä uuteen teknologiaan kohdistettujen investointien edistämiseen sekä vajeiden kattamiseen tarkoitettuihin korvauskeinoihin.
Yksittäisillä mailla on väliä. Bulgarialle esimerkiksi tulee ongelmia jatkossa. Kun joitakin Kozloduyssa sijaitsevan ydinvoimalan osia suljettiin, lämpövoimaloiden tuotantoa lisättiin ja sähkön hinnat nousivat. Tämä lisää päästöjä, vähäiset kasvihuonekaasujen päästöoikeudet toimivat kuin sakkoina ja kuluttajat maksavat suurempia hintoja. Jollei hiilidioksidin päästöoikeuksia jaeta uudelleen eikä käytöstä poistetuista voimalayksiköistä makseta riittäviä korvauksia, muiden kauppavälineiden käyttö aiheuttaa vain lisää ongelmia. Ympäristötaloudella on sosiaalinen ulottuvuutensa, eikä meidän pidä lykätä toimiamme vuoteen 2010 tai 2013.
Magor Imre Csibi
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa sitä, että ilmastonmuutoksen torjunta vaatii laajempia toimia kuin liikenteeseen tai energiaan keskittyvät toimet.
Metsäkadon välttäminen olisi myös otettava EU:n ilmastonmuutoksen torjuntastrategian ytimeen, koska se on hyvin kustannustehokas keino vähentää kasvihuonekaasupäästöjä melko nopeasti. Metsäkatoa voidaan ehkäistä vain yhdistämällä lainsäädäntö ja markkinapohjaiset ohjauskeinot.
Kansalaisyhteiskunta on toistuvasti tuonut esiin, kuinka EU osallistuu aktiivisesti maailman metsien hävittämiseen sallimalla laittoman puun vapaan tuonnin markkinoilleen. On elintärkeää, että EU ottaa käyttöön lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että vain laillisista lähteistä peräisin olevat puu ja puutuotteet pääsevät EU:n markkinoille. Lainsäädäntöä olisi täydennettävä yhdistelmällä erityisesti metsäalaa varten luotuja markkinapohjaisia ohjauskeinoja, kuten ennenaikaisista metsähakkuista määrättävät maksut tai kestävää metsänhoitoa koskevat kannustimet. Jotta markkinapohjaisia ohjauskeinoja voitaisiin käyttää laajemmin metsätaloudessa, meidän on selvitettävä, mitkä keinot toimivat parhaiten, missä määrin niitä voidaan hyödyntää ja miten ne sopivat yhteen lainsäädännön kanssa.
Kehotan komissiota laatimaan analyysin metsätalouden alalle parhaiten soveltuvista markkinapohjaisista ohjauskeinoista ja luomaan sopivat puitteet käyttöön otettaville ja muiden poliittisten työvälineiden kanssa yhdistettäville keinoille.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, haluaisin kiinnittää huomiota kahteen keskusteluun liittyvään seikkaan.
Ensiksikin tapa, jolla ilmastonmuutoksen torjunnasta koituva taakka on jaettu Euroopan unionissa, on todella epäoikeudenmukainen. Hiilidioksidin päästöoikeuksia jaettiin joillekin jäsenvaltioille ottamatta huomioon, että ne ovat jäljessä kehityksestä. Esimerkiksi Puolassa tämä on nostanut jyrkästi sähkön hintaa, minkä vuoksi myös tuotantokustannukset ja elinkustannukset ovat nousseet selvästi.
Toiseksi ilmastopaketin täytäntöönpano maksaa Euroopan komission omien arvioiden mukaan noin 50 miljardia euroa vuodessa. Tilanteessa, jossa suurin osa maailman nopeimmin kasvavista kansakunnista, kuten Kiina, Intia ja Brasilia, sekä sellaiset talousmahdit kuin Yhdysvallat eivät juuri välitä ilmastonmuutoksesta, saattaisi käydä niin, että Euroopan talous menettää kilpailukykynsä maailman markkinoilla. Tämä tarkoittaa, että on välttämätöntä ottaa käyttöön välineitä Euroopan tuotannon turvaamiseksi, sillä se kärsii korkeiden lisäkustannusten aiheuttamasta suuresta taakasta.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Meidän pitää korostaa sitä, että Euroopan unioni voi saavuttaa saastuttavien päästöjen vähentämistä koskevan tavoitteensa vain jos paikallisyhteisöt tekevät yhteistyötä ja sitoutuvat tavoitteisiin vahvasti.
Niiden pitäisi tuntea markkinapohjaiset ohjauskeinot, joita hyödynnetään ympäristöpolitiikassa ja muilla asiaan liittyvillä politiikanaloilla.
Päästösertifikaattien kauppa, polttoaineen laatudirektiivi, ajoneuvoja koskevat Euro-standardit, puhtaiden ja energiatehokkaiden ajoneuvojen ostamista koskeva direktiivi ja autojen Euro 6 -standardit ovat vain esimerkkejä komission tekemistä aloitteista.
Lokakuussa komissio esittelee ehdotuksen eurovinjettimaksun tarkistamisesta ulkoisten kustannusten, kuten ympäristökustannusten, sisällyttämiseksi.
Liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittelijänä puhtaita ja energiatehokkaita ajoneuvoja koskevassa direktiiviehdotuksessa pidän hyvin tärkeänä sitä, että ajoneuvon aiheuttamat kustannukset lasketaan sen koko käyttöajalta niin, ettei huomioida pelkästään alkuperäistä ostohintaa, vaan myös käytetyn polttoaineen hinta, hiilidioksidipäästöt ja niin edelleen.
Toivon, että lukuisat paikallisviranomaiset osallistuvat aktiivisesti kuulemismenettelyyn.
Marios Matsakis
(EN) Arvoisa puhemies, osoitan suuret onnittelut parlamentin jäsen Ferreiralle erinomaisen tasapainoisesta mietinnöstä. Ympäristömme kärsii kolhuista, joita jatkuva väestönkasvu sekä ihmisen hallitsematon halu materialistiseen kulutukseen aiheuttavat. Ilmasto muuttuu, biologinen monimuotoisuus kärsii ja luonnonvarat vähenevät. Esittelijä on ymmärtänyt täysin edessämme olevan tehtävän ja tukee aivan oikein näkemystä, jonka mukaan pääasiallisia markkinavälineitä tilanteen korjaamiseksi ovat rahalliset kannustimet ja verot.
Tästä johtuen tuen täysin ajatusta EU:n ympäristöverojärjestelmästä, jonka on väistämättä oltava yhtenäinen kaikissa jäsenvaltioissa. Samaan aikaan tehokkaasti uudistettu päästökauppajärjestelmä auttaa varmasti parantamaan asioita huomattavasti.
Tietenkään ei pidä koskaan unohtaa sitä, että kansalaisia ei saada omaksumaan ympäristöystävällisempää elämäntyyliä pelkästään markkinapohjaisten välineiden kautta: ympäristöstä välittävän ilmapiirin luominen vaatii myös oikeanlaista valistusta ja oppimista varhaisella iällä ja läpi koko elämän.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Arvoisa puhemies, ympäristön suojelu kattaa monia aihealueita ja sen tehokkuus riippuu käytössä olevien työkalujen samanaikaisesta ja järkevästä käytöstä. Tämä koskee myös talouden välineitä.
Vihreässä kirjassa esitellyt ohjauskeinot kattavat monia erilaisia toimenpiteitä, mutta eivät tuo järjestelmällistä ratkaisua. Yksi esimerkki tästä on polttoainesäästöjen tukeminen kunnallisessa liikenteessä ja muualla, mikä on aivan oikeutettua. Ympäristöystävällisesti tuotetun sähkön äkillinen hinnannousu pistää kuitenkin hälytyskellot soimaan, aivan kuten sekin, että se tuotetaan suuressa määrin hiilivetyjä käyttämällä. Ehdotetut hiilidioksidin päästömaksut rankaisevat seurauksista, mutta eivät puutu itse aiheuttajaan. Puhtaiden energiamuotojen, kuten vesivoiman, tuulivoiman, aurinkoenergian ja ydinvoiman, edistämisellä ja niiden hintojen pitämisellä vakaana voitaisiin vaikuttaa merkittäväsi yhteiskuntaamme, talouteen sekä ympäristönsuojeluun, ja juuri noilla aloilla tarvitaan järjestelmällisiä toimenpiteitä. Parlamentin jäsen Ferreira tuo asian esiin mietinnössään.
Nina Škottová
(CS) Kuten useissa edeltävissä puheenvuoroissa on todettu, hiilidioksidi on tärkeä ja ehkä jopa pääasiallinen tekijä niin kutsutun ympäristöhinnan määrittämisessä, ja sitä pidetään ilmastonmuutoksen syynä. Haluan kiinnittää huomionne siihen, että tieteellisten tutkimusten perusteella hiilidioksidin määrä ilmakehässä kasvaa vasta maapallon lämpenemisen jälkeen, ei ennen sitä. Lämpenemisprosessi korreloi auringon toiminnan kanssa, joten lämpeneminen on itse asiassa ennemminkin seuraus kuin syy. Näin ollen hiilidioksidia päästävät lämpenemisen jälkeen pääasiassa valtameret. En tietenkään vastusta ihmisen toiminnasta johtuvien hiilidioksidipäästöjen vähentämistä, mutta mielestäni meidän pitää hyväksyä olevamme ennemmin vastuussa terveyttä ja muita sellaisia seurauksia aiheuttavista saasteista kuin ilmastonmuutoksesta. Meidän pitäisi puhua asioista niiden oikeilla nimillä.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, tämä on hyvä mietintö. En halua toistaa jo mainittuja kohtia, mutta haluaisin kiinnittää huomionne muutamaan yksittäiseen seikkaan.
Ensinnäkin ihmiset eivät ole tärkein osa ympäristöä, eivätkä ihmiset omista vesiä, maaperää ja maapalloa. Ihmiset vain käyttävät niitä, olemme vain vuokralaisia. Meidän täytyy pitää tämä mielessämme. Ympäristöön vaikuttavat asiat eivät tunne rajoja - ilmalle, vedelle ja maaperälle ei voida asettaa rajoja - joten toimiemme on mentävä rajojen yli. Tämä pätee sekä Euroopan unionissa että maailmanlaajuisesti. Muuten toimemme eivät täytä tavoitettaan.
Haluaisin korostaa erästä toistakin seikkaa. Verokysymysten ja taloudellisten paineiden ohella on hyvin tärkeää parantaa ihmisten ja erityisesti lasten tietoisuutta. Muussa tapauksessa emme saa käyttöön energiaa säästäviä teknisiä laitteita, taloja, autoja ja ajoneuvoja. Haluaisin kiittää teitä, arvoisa komission jäsen, tähän mennessä saavutetusta edistyksestä ja pyydän teitä jatkamaan samaan malliin.
Sylwester Chruszcz
(PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää parlamentin jäsen Ferreiraa hänen esittelemästään mietinnöstä. Mietinnössä tarkastellaan asioita, joista tulee, kuten keskustelu on osoittanut, jatkossa yhä tärkeämpiä.
Tämänpäiväisessä keskustelussa olemme todenneet, että meidän täytyy ajatella ekologisesti. Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa ollaan huomattavan tietoisia ympäristöasioista. Ihmiset haluavat asua ekologisesti, he haluavat ekologisemman elämäntyylin ja he ovat hyvin ympäristötietoisia.
Emme kuitenkaan saa unohtaa, että useissa Euroopan unionin maissa, kuten Bulgariassa tai Puolassa, vallitsi vuosikymmenten ajan hyvin toisenlainen järjestelmä. Taloutemme perustuivat toisenlaiseen energiantuotantomenetelmään. Näin ollen ympäristöverojärjestelmien sääntely saattaisi heikentää näiden talouksien kilpailukykyä ja sitä kautta myös ympäristötietoutta.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, pyrimme selvästi kohti kukoistavaa, mutta vähän hiilidioksidia tuottavaa taloutta saavuttaaksemme maailmanlaajuiset hiilidioksidipäästöjen vähennystavoitteet suurimman ympäristöhaasteen, ilmastonmuutoksen, edessä. Monet markkinapohjaiset ohjauskeinot, esimerkiksi verotus, ovat tärkeässä asemassa ja perustuvat laajalti hyväksyttyyn ympäristöperiaatteeseen, jonka mukaan saastuttaja maksaa.
Koska mietinnössä kuitenkin painotetaan liikaa verotusta - vaatimalla säännöllisesti komissiota laatimaan asiaa koskevaa lainsäädäntöä, kuten mietinnön 26 kohdassa, jossa parlamentti ”kehottaa siksi komissiota antamaan ennen vuoden 2008 loppua lainsäädäntöehdotuksen yhteisön vähimmäisverosta hiilidioksidille” - en voi hyväksyä mietintöä kokonaisuudessaan huolimatta erinomaisesta työstä ja useista suosituksista, joita voin tukea. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että jokaisen jäsenvaltion täytyy päättää itse verotuksestaan.
Androula Vassiliou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää parlamentin jäseniä keskustelun aikana esitetyistä huomioista ja näkemyksistä. Kommentoin joitakin niistä.
Parlamentin jäsen Ferreira toi esiin, ettei hän ollut saanut tietoa keskusteluumme saaduista vastauksista. Haluaisin kertoa, että saimme 170 vastausta, joita analysoidaan parhaillaan. Toivomme vastauksia koskevan tiivistelmän olevan valmis kesän loppuun mennessä, missä tapauksessa toki toimitamme tiivistelmän teille.
Parlamentin jäsen Wijkman toi esiin ristiriidan päästökauppajärjestelmien ja hiiliveron välillä. Haluan sanoa, että energiaverotusdirektiiviä tarkistaessamme yksi tavoitteistamme on juurikin havaita ja poistaa kaikki mahdolliset ristiriidat.
Kaksi jäsentä toi esiin mahdolliset rajaveron mukautukset, joilla estettäisiin hiilivuodot siinä tapauksessa, että kansainväliset neuvottelut epäonnistuvat. Haluaisin sanoa, että komission tärkein ja ensisijainen tavoite on saada aikaiseksi Kioton sopimusta seuraava kansainvälinen sopimus ilmastonmuutoksen torjunnasta.
Lentokerosiinin verottamisesta on jo keskusteltu jäsenvaltioiden kanssa. Aihe osoittautui hyvin arkaluontoiseksi, eikä asiassa edistytty. Kaksi jäsenvaltiota soveltaa tällaisia veroja, mutta huomautan, että asiaan liittyy myös kansainvälinen oikeus. Komissio ei aio antaa ehdotusta tällaisista veroista.
Arvonlisäverokannan alentaminen ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi on asia, jota komission yksiköt tutkivat parhaillaan.
Lopuksi haluaisin sanoa, että useat parlamentin jäsenten esiin tuomat seikat liittyvät useamman komission jäsenen työhön. Olen pannut kaikki huomionne merkille ja välitän ne asianomaisille komission jäsenille. Ne analysoidaan ja huomioidaan vihreän kirjan jatkotoimissa.
Anne Ferreira
esittelijä. - (FR) Kiitos, arvoisa komission jäsen, kiitos, hyvät naiset ja herrat, hyvin perusteellisista ja mielenkiintoisista puheenvuoroistanne. Ymmärrämme, että verokeskustelu on nyt päättynyt, ja haluaisin vain mainita kolme asiakohtaa keskustelujen tässä vaiheessa.
Ensinnäkin energiaverojen osuus. Keskimäärin energiavero on 76 prosenttia ympäristöverosta, kun se on liikenteen alalla 21 prosenttia.
Toiseksi kotitaloudet maksavat selvästi suurimman osan ympäristöveroista, vaikka muut talouden osa-alueet kuluttavat eniten energiaa, vettä ja liikennevälineitä.
Kolmanneksi ympäristöverojen osuus jäsenvaltioiden BKT:stä on pienentynyt viiden viime vuoden aikana. Tämä antaa meille uutta ajateltavaa tulevia keskusteluja varten.
Pahoittelen todella sitä, mitä EPP toteaa 26 kohdasta, jossa ehdotamme hiilidioksidille yhteisön vähimmäisveroa. Vaikuttaa siltä, että meidän on jatkettava siihen suuntaan, jos haluamme estää polkumyynnin Euroopan unionissa. Ajatuksena ei ole viedä jäsenvaltioilta valtaa päättää verotuksesta, vaan luoda vähimmäistason yhdenmukaistettu verojärjestelmä. Se on tarpeen, kuten on korostettu.
Lisäksi totean, että jäsenvaltiot vaativat verotuksen parempaa yhteensovittamista, ja haluan kiinnittää huomiotanne myös erääseen toiseen mietinnön kohtaan. Työn verotuksen alentamista ei voida liittää vain ympäristöverojen alentamiseen, kuten komissio ehdottaa. Minun mielestäni sen olisi oltava osa yleisluontoisempaa uudistusta, jossa huomioidaan yhteisvastuun ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden periaatteet. Olen täysin tietoinen siitä, ettei tämä kuulu vielä valtioiden toimivaltaan, mutta meidän pitää ajatella asiaa jo nyt ja antaa jäsenvaltioille tietoa asiasta.
Viimeiseksi tuon esiin tärkeän asian, joka koskee kotitalouksia. Täällä hyväksymiemme toimenpiteiden ei pitäisi vaikuttaa kielteisesti jo valmiiksi pienituloisiin kotitalouksiin tai tehdä muiden kotitalouksien asemasta vieläkin turvattomampi.
Tämän halusin todeta johtopäätöksenä. Kiitos, arvoisa komission jäsen! Takaan teille tukemme asiaa koskevan lainsäädännön valmistelussa.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
András Gyürk  
kirjallinen. - (HU) Saavuttaakseen ympäristötavoitteensa jäsenvaltiot suosivat nykyään suoraa sääntelyä, vaikka monia muita sääntelyvälineitä olisi käytettävissä. Koemme, että markkinapohjaisiin ympäristönsuojelukannustimiin olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. Meidän mielestämme markkinat, kilpailu ja ympäristönsuojelu ovat käsitteitä, jotka eivät sulje toisiaan pois.
Markkinakannustimien merkitys on siinä, että ympäristön laatua koskeva tavoite voidaan saavuttaa niiden avulla halvemmalla ja tehokkaammin, ja samalla voidaan saavuttaa myös muut sosiaaliset tavoitteet. Valitettavasti Euroopan unioni ei ole tehnyt paljoakaan markkinapohjaisten kannustimien edistämiseksi, vaikka päästökauppajärjestelmä voidaan toki mainita poikkeuksena. Näin ollen on lohduttavaa, että vihreä kirja sisältää kyselyn näiden tärkeiden kannustimien piilomahdollisuuksista. Toteamme kuitenkin, että kysely olisi voitu viedä paljon pidemmälle.
Markkinaehtoisen sääntelyn laajentamisen pitäisi edetä käsi kädessä tehottoman suoran sääntelyn vähentämisen kanssa. Koska taloudelliset kannustimet tuottavat tuloja, meidän on tutkittava, kuinka näillä ensisijaisesti työvoimaan kohdistuvilla välineillä voidaan tuottaa verotuloja. Aihe ansaitsee syvällisen keskustelun. Olemme myös vakuuttuneita siitä, että EU:n kunnianhimoisia ympäristötavoitteita ei voida saavuttaa ilman markkinaehtoisten kannustimien kehittämistä.

{'language': 'fi'}