Määrusega (EÜ) nr 1080/2006 (mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi) teadus- ja uuendustegevuseks ning teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmenda raamprogrammi raames teadusuuringuteks ja uuendustegevuseks eraldatud vahendite koostoime rakendamine - Ühtse turu loomine tarbijatele ja kodanikele - Riikide rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus majanduse elavnemise kontekstis - Ühtekuuluvuspoliitika panus Lissaboni strateegia ja ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisse (arutelu) President Järgmine päevakorrapunkt on arutelu, milles käsitletakse järgmist: Lambert van Nistelrooij raport regionaalarengukomisjoni nimel määruse (EÜ) nr 1080/2006 kohta (mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi) teadus- ja uuendustegevuseks ning teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmenda raamprogrammi raames teadusuuringuteks ja uuendustegevuseks eraldatud vahendite koostoime rakendamist linnades ja piirkondades nii liikmesriikide kui liidu tasandil; Louis Grechi raport siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel tarbijatele ja kodanikele ühtse turu loomise kohta; Liem Hoang Ngoci raport majandus- ja rahanduskomisjoni nimel riikide rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta majanduse elavnemise kontekstis (KOM(2009/0545 - 2010/2038 (INI))); ja Ricardo Cortés Lastra raport regionaalarengukomisjoni nimel ühtekuuluvuspoliitika panuse kohta Lissaboni strateegia ja ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamise osas. Lambert van Nistelrooij raportöör. - (NL) See on tõepoolest väga sidus pakett. Toetuspaketi ning ühtsema ja kindlama majandus- ning rahandusjuhtimise teemal toimunud tänahommikuse arutelu järel arutame nüüd mitmeid alustoimikuid, mis on tähtsad ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks vajaliku pühendumuse seisukohast. Parlament soovib neid komisjoni ja kindlasti ka nõukogu ettepanekuid kindlasti juhtida - ei ole vastuvõetav, et nõukogu langetab juulis otsuseid, ilma et oleksime eelnevalt mitmetes põhiküsimustes kokkuleppele jõudnud. Me räägime suunast ja ka lähitulevikku jäävast rakendamisest. Võtame näiteks juhtprojektid, mille juures meie ühiseid jõupingutusi üsna varsti vaja läheb. Seetõttu on ülimalt tähtis sellele praegu piisavalt aega pühendada. Nii Ricardo Cortés Lastra kui ka regionaalarengukomisjoni nimel minu esitatav raport puudutab poliitikate koostoimet, pidades seejuures silmas Euroopa toodangumahu tõstmist või tulemuste parandamist. Asja hea külg on see, et meil on võimalik paremaid tulemusi saavutada - me lausa peame paremaid tulevusi saavutama! Meie tegevused on mitmetes valdkondades üsna killustunud, kui vaatleme seda maailma sündmuste, konkurentsi ning eesmärkide valguses, mida soovime saavutada. Kokkuvõtvalt öeldes tuleb asju ajada nutikamal, keskkonnasõbralikumal, jätkusuutlikumal ning kaasavamal viisil. Majandus- ja rahanduskomisjoni esitatavad raportid puudutavad samuti juhtimist ning seda, kuidas tagada piisavad finantsressursid, sealjuures ka ressursid hariduse edendamiseks. Lühidalt öeldes loodan ma, et tänasel pärastlõunal paneme sellele resolutsioonile tugeva aluse. Ma ei tea, kas homme toimub hääletamine ja kas juhtimise osas jõutakse konsensusele. Igatahes loodan ma, et parlament võtab ELi 2020. aasta strateegia osas lõpliku seisukoha juba juunis. Raporti juurde tagasi pöördudes: tegu on rakendusaruandega. Oleme saanud hea ülevaate sellest, kuidas asjad teadus- ja arendustegevuse, regionaalpoliitika ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtete vallas toimivad, ning soovin siinkohal tänada kaasparlamendiliikmeid, sealhulgas meiega artikli 50 kohaselt vastutust jagava teadusuuringute ja energeetikakomisjoni liikmeid nii heade tulemuste saavutamise eest. Mida oleme suutnud juba paika panna? 1. Euroopas on meie teadustegevus lausa esmaklassiline. Kahjuks on tuntavaid puudujääke teadustegevuse tulemuste rakendamisel. Teadmised on tasuta - need levivad üle kogu maailma ning neid ei ole võimalik ainult endale hoida. Kuigi suudame arendustegevusse palju investeerida, on meil tuntavaid puudujääke selle arendustegevuse rakendamise, uuendustegevuse turule toomise ning lõppkokkuvõttes ka siin maailma osas kvaliteetse tootmise jätkamisega. 2. Minu raportis märgitakse, et hetkel kulutame infrastruktuuri ja uuendusega seonduvale teadustööle tervelt veerandi regionaalsete fondide vahenditest. See on märkimisväärne muutus, prioritiseerimine, mis on praeguse ametiaja vältel toiminud tänu komisjoni algatustele. Sihtotstarbeline eraldamine on üks neist nii tõhusatest vahenditest, mis on kindlasti mõjutanud piirkondade, linnade ja alevite arengukava. See aitab meil saavutada parema profiili teadmistepõhises majandussüsteemis, mille suunas me hetkel areneme, ning suurema spetsialiseerituse. 3. Oma raportis olen koos kaasparlamendiliikmetega teinud mitmeid ettepanekuid, kuidas teadustegevuse/uuenduse/tootmisahela vallas suuremat tõhusust saavutada. Lisaks peame mõistma Lissaboni lepingus sätestatud territoriaalse mõõtme tähtsust. Laiaulatusliku mõju saavutamiseks peame keskenduma mitmetele valdkondadele: peame olema julged ning piirkonna tootmises spetsialiseeruma - spetsialiseerumise põhimõte on juhuslikult sama vana kui Euroopa Liit ise -, eeldades, et meil on olemas head ühenduslülid nende teadmiste edastamiseks (lairibaühenduse või traditsioonilise infrastruktuuri kaudu). Kui liit investeerib raha, peaks sellega kaasnema ka koostöö ... (Istungi juhataja katkestas sõnavõtja) Liem Hoang Ngoc raportöör. - (FR) Austatud president, head kolleegid! Omaalgatuslik raport, mis sel nädalal hääletamisele tuleb, on eriti sümboolse tähtsusega ajal, mil turud ei suuda euroala majandusliku olukorraga seonduvaid riske hinnata. Olles nõudnud tõsiseid eelarve kohandamispoliitikaid, kahtlevad need nüüd liikmesriikide suutlikkuses kasvule hoog sisse anda ning sel viisil võlaintressi tasumiseks vajalik maksutulu saada. Kahjuks ei ole praegu maailmas valitseva suure majandusliku ebakindluse tõttu võimalik riskihinnangut teostada. Selline hinnang on eriti tähtis Euroopa Liidule, kus tootmisvõimsuse rakendusmäär on kõigi aegade madalaim. Investeerimise asemel tegelevad ettevõtted pigem tootmise konservimisega, sest 2009. aasta lõpus ilmnenud esialgse paranemise märkidest hoolimata on nõudlus endiselt väike. Kui piiravad meetmed taastumise juba eos kustutaksid, oleks kasv lausa tagurpidine. Meie raporti esmaeesmärgiks oli just määrata optimaalne aeg poliitikate käivitamiseks, millega kriisist välja tulla. Tegime ettepaneku säilitada toetusmeetmeid nii kaua, kuni normaalne tootmisvõimsus on taastatud. Seetõttu soovitasime antitsükliliste eelarvepoliitikate põhimõtte ratifitseerimist, mida rakendati edukalt 2008. ja 2009. aasta kriisi esimeses etapis ning mis loodi 2005. aasta stabiilsuse pakti reformi vaimus. Need poliitikad sisaldavad ka automaatsete stabilisaatorite kasutamist ehk teisisõnu - tsükli kõrgpunktis eraldatakse võla tagasimakseks põhieelarvest eelarveülejääke ning tsükli mõõnaperioodil võimaldatakse liikmesriikidel majanduse elavdamise pakettide jaoks piisavalt ressursse laenata. Hetkel oleme tsükli mõõnaperioodis. Intressimäärad on ilmselgelt suure pinge all ja ohustavad võlgade jätkusuutlikkust. Seetõttu tegi Euroopa Keskpank õige otsuse, kui teatas, et ostab mõned võlad tagasi, võimaldades liikmesriikidel sel moel oma finantsallikaid mitmekesistada. Pidades silmas, et kõnealust jätkusuutlikkuse ideed ei ole majanduse kontekstis kunagi täpselt määratletud, kas on siis üldse võimalik turgude nõutud riskipreemiaid õiglaseks pidada? Ei ole, kui võtame arvesse hüpoteegiderivaatide turu riske, sest nagu riigivõlgade turulgi, on neid riske võimatu hinnata. Just seepärast tegime oma raportis ettepaneku pöörata erilist tähelepanu strukturaalse puudujäägi näitajale, mitte keskenduda ... (Istungi juhataja katkestab sõnavõtja) Just seepärast tegime oma raportis ettepaneku pöörata erilist tähelepanu strukturaalse puudujäägi näitajale, mitte keskenduda praegusele kontodefitsiidile, mille põhjuseks on tegelikud eelarvepuudujäägid. Selle põhjuseks on kriis, mis on aeglustanud majanduskasvu ning seetõttu vähendanud ka maksutulude laekumist. Maksutulu mõjutas tugevasti ka maksude alandamine, millel ei olnud tarnetele kahjuks soovitud mõju. Oma raportis pakume välja kolm soovitust koos rakenduslike näitajatega. Esiteks tuleb säilitada toetusmeetmed, kuni kriisist taastumine on täiesti kindel. Teiseks on vaja jälgida struktuurseid puudujääke, mis on tegelike eelarvepuudujääkide vähenemisest hoolimata endiselt üsna tasakaalus, sest nii saame riikliku rahanduse olukorra osas turgudele rahustava signaali saata. Kolmandaks peame hindama maksukulude tõhusust, eriti maksutulu laekumisega seonduvaid teatud maksuvähendusi. Majandus- ja rahanduskomisjoni liberaalidest ja konservatiividest liikmete õnnetuseks ei taheta siin probleemile kuidagi ratsionaalselt läheneda - kriisi mõjust ei hoolita ning tundub, et tähelepanu ei pöörata ka sellele, et tohutu võla põhjuseks on pankade päästmisplaanid. Loeb vaid pime usk finantsturgudesse ja ilmselt aegunud stabiilsuse pakti vaieldamatu järgimine. Ei nähta vajadust majandusvaldkonna juhtimise vahendite loomiseks, kuigi see on liidu tugevdamise seisukohalt ülimalt tähtis. Hetkeolukorras paistab, nagu oleks Euroopa pakti kriteeriumidele vastamiseks dieedile pandud - ometigi ei ole sellise suuna edu mitte mingil moel garanteeritud ning lisaks riskime kriisist taastumise nurjumise ja sotsiaalse kaasatuse olukorra halvenemisega. Just seda seisukohta on nad majandus- ja rahanduskomisjonis kaitsnud. Pärast hääletamist on Euroopa majanduslik olukord veelgi halvenenud. Euroopa Keskpank ning komisjon on lõpuks lagedale tulnud rahandus- ja eelarvevahenditega, mis peaksid meil võimaldama euroala majandusvaldkonna juhtimist parandada. Turud on aga kokkuhoiukavast häirituna taas madalseisus. Ecofini nõukogu pidi esmaspäeval jälle otsast peale alustama. Kõike seda arvesse võttes on meie esitatud muudatusettepanekud üldjoontes väga mõõdukad ning lisame neile ka mõned uued. Ettepanekutes pooldame stabiilsuse pakti paindlikku rakendamist, et sel viisil soovimatut kokkuhoiupoliitikat vältida. Nendega toetame kava, mille kohaselt kaitseks mõni avalik krediidireitingu agentuur liikmesriike turgude diktaadi eest. Parlament peab välja saatma just neid signaale. Othmar Karas! Ideoloogiliste vastureaktsioonide ja lühiajaliste riiklike valimistega piirduvate kavade aeg on läbi. Euroopa vajab poliitikaid, mille taga on tõeline tahe liitu tugevdada. Kui teie ja teie fraktsioon selle ülesandega hakkama ei saa, kui te ei ole enam võimelised üldiste huvide eest seisma, võite olla kindlad, et meie kodanikud suudavad sellest oma järeldused teha, sest hetkel on kaalul terve euroala tulevik. Ricardo Cortés Lastra raportöör. - (ES) Austatud president, austatud volinik, head kolleegid! Kõigepealt sooviksin ma abi eest tänada variraportööre, nende assistente ja regionaalarengukomisjoni sekretariaati. Lisaks tänan viljaka koostöö eest ka Euroopa Komisjoni regionaalpoliitika peadirektoraati, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraati, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteed, Regioonide Komiteed, ametiühinguid ning Euroopa piirkondlikke võrgustikke ja ühendusi. Raportit ette valmistades kohtusin mitmete piirkondlike ühenduste ja institutsioonidega, millest sooviksin eriti ära märkida Regioonide Komitee, Euroopa Mereliste Äärealade Organisatsiooni, Euroopa Regioonide Assamblee, Euroopa regioonide uurimis- ja innovatsioonivõrgustik ERRIN (European Regions Research and Innovation Network), Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, Euroopa Komisjoni regionaalpoliitika peadirektoraadi ning selle tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste peadirektoraadi. Sooviksin teid kõiki abivalmiduse ja huvitavate panuste eest tänada! Muutsime pealkirja, millele on nüüd lisatud ka viide Euroopa 2020. aasta strateegiale - raporti põhieesmärk on kaitsta ühtekuuluvuspoliitikat kui tugevat ja hästi finantseeritud poliitikat, mis on olemas kõigis Euroopa Liidu piirkondades ning mängib ühtlasi põhirolli ka Euroopa 2020. aasta strateegias. Raport võeti regionaalarengukomitees vastu peaaegu ühehäälselt: 40 poolthäält, üks hääletamisest hoidumine ja üks vastuhääl. Raporti esimesest osast leiate lühikese analüüsi selle kohta, kuidas ühtekuuluvuspoliitika Lissaboni lepingut toetab, ning ühtlasi on seal välja toodud ka piirkondlike ja kohalike organite ning Lissaboni strateegia sotsiaal-, majandus- ja tsiviilühiskonna tegijate kaasamisele kehtestatud piirangud, mis raskendasid strateegia vastuvõtmist ja selleteemalist teabevahetust ning vähendasid selle tõhusust. Raportis juhitakse ühtlasi tähelepanu hinnangute vajadusele mitte ainult tegelike kulutuste, vaid ka tegeliku mõju osas. Teises osas käsitletakse Euroopa 2020. aasta strateegia soovitusi ning tuuakse esile piirkondade, mitmetasandilise juhtimise ning partnerluspõhimõtte tähtsust, mis on oma olemuselt ühtekuuluvuspoliitika alustalad ning mis tuleb Euroopa 2020. aasta strateegia edukaks rakendamiseks sellega eelnevalt kindlasti liita. Lisaks on ülimalt tähtis, et sotsiaalsete ja majanduslike tegijate ning kodanikuühiskonna üldine osalemine paraneks - nii on võimalik vältida olukorda, kus strateegia sidusgruppidest kaugeneb ning nende kriitika alla satub. Selles osas rõhutatakse hariduse, koolituse, teadusuuringute ning uuendustegevuse ja nn teadmiste kolmnurga loomise hõlbustamise tähtsust ning vajadust toetada väikese ja keskmise suurusega ettevõtteid, millel on uuenduse vallas tihti juhtiv roll. Siiski ei tohi me samal ajal tähelepanuta jätta piirkondade erivajadusi ning kõige raskemas seisus olevaid sotsiaalseid gruppe. Seetõttu peaks siin rakendama teatavat paindlikkust. Teadus- ja arendustegevuse, hariduse ning koolituse mõju võimendamiseks kaitseme vajadust suurendada riiklike strateegiliste tugiraamistike ja riiklike reformiprogrammide koostoimet ning strateegia eesmärkidega seotud Euroopa, riiklike ja piirkondlike poliitikate paremat koordineeritust ja sidusust. Euroopa Investeerimispank mängib ja peab jätkuvalt mängima tähtsat rolli piirkondade ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtete toetamisel rahastamissüsteemide väljatöötamise, koostöö ning toetusvahendite vallas. Euroopa Investeerimispanga ja kõigi kasusaajate ülesande hõlbustamiseks tuleb aga kogu protsess palju lihtsamaks muuta. Kokkuvõtvalt kaitstakse raportis kindlat, hästi rahastatud ja tulevikku suunatud ühtekuuluvuspoliitikat, mis on olemas kõigis Euroopa piirkondades ning mis mängib Euroopa 2020. aasta strateegia puhul tähtsat rolli. Louis Grech raportöör. - (MT) Austatud president! Minu raportis keskendutakse peamiselt ühtse turu kaitsmisele mikromajanduse perspektiivist - turgu tuleks vaadelda kui ühtset projekti, mille puhul võetakse arvesse nii 2012. aasta raamistikku, 2020. aasta strateegiat kui ka hiljutist finantskriisi. Strateegiad ja tegevuskavad, millega kavatsetakse Euroopa ühtset turgu ja Euroopa majandust turgutada, peaksid tuginema pragmaatilisel, laiaulatuslikul ning põhjalikul lepingul, mis hõlmab kõiki liikmesriike ning milles keskendutakse prioriteetidele, mis liikmesriikidele tõepoolest korda lähevad. Euroopa peab välja arendama 2020. aasta strateegiad, mis võimaldaksid turul majanduse elavdamisel põhirolli mängida, saavutades samal ajal kodanike poolehoiu, kaitstes nende huve, tarbijate poolehoiu, kaitstes nende õigusi, ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtete poolehoiu, pakkudes neile õigeid stiimuleid. Oma raportis soovitasin ma vastu võtta mitmeid strateegilise tähtsusega nii õigusloomega seotud kui ka mitteseotud algatusi, mille eesmärgiks on Euroopa ühtse turu olukorra parandamine. Algatuste lõppeesmärgiks on ühtse turu seaduse loomine, mis ühendaks endas kohese tegevuse (2012) ja pikaajalise nägemuse, mida pakub 2020. aasta strateegia. Esitasin ka mitmeid õigusloomega mitteseotud ettepanekuid, mille alusel koostada kodanike harta, kus sätestatakse nende õigused. Euroopa kodanike 20 suurimat muret puudutava ettepaneku osas, mis käsitles kollektiivsete parandusmeetmete loomist ning meie kodanike igapäevaprobleemidega tegeleva kommunikatsioonistrateegia loomist, sain julgustavat vastukaja volinik Michel Barnierilt ja volinik John Dallilt. Peame kasutusele võtma täiesti uue poliitilise mõtteviisi, mis põhineb tarbijakaitsel, sotsiaalsel mõõtmel ning aitab koostada Euroopa Liidu välja antavaid seaduseid ja täidetavaid ülesandeid. Vaid nii saame saavutada tõeliselt sotsiaalse turumajanduse, nagu Lissaboni lepingus sätestatud. Kahjuks ei ole ühtne turg viimaste aastate jooksul suutnud meie kodanikke veenda selles, et esindab just nende huve ja eesmärke. Veelgi ärevust tekitavam asjaolu on see, et meie kodanikud ja tarbijad muutuvad turu suhtes üha ebakindlamaks ning usk sellesse üha väheneb. Peame leppima, et ühtse turu traditsioonilist mõistet, mis käsitleb turgu kui miskit, mis on seotud vaid majandusliku mõõtmega, tuleb ajakohastada. Peame lagedale tulema uue üldise mõtteviisiga, mis on terviklik ja mis võtab täiel määral arvesse meie kodanike, tarbijate ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtete vajadusi. Selle saavutamiseks võime neile pakkuda juhtrolli Euroopa ühtse turu taaskäivitamisel. Kõik jõupingutused, mida me ühtse turu dogmaatilisele selgitamisele raiskame, viivad meid väljakutsete, vastuolude, huvide, eri uskumuste ning kitsikuste alahindamiseni. Ühtse turu integratsiooniprotsess ei ole pöördumatu. Hetkel valitsevat olukorda tuleb muuta. On oht, et Euroopa ühtne turg muutub kriisiga kaasnenud protektsionistliku suhtumise tõttu ülimalt nõrgaks ning seetõttu ebaoluliseks. Ühtne turg ei ole eesmärk omaette, vaid pigem vahend, millega kõigi Euroopa kodanike elukvaliteeti märkimisväärselt parandada, et ühtne turg töötaks kodanike hüvanguks, mitte nende vastu, nagu Evelyne Gebhardt nii tabavalt ütles. Seetõttu peame jätkusuutliku ja tugeva ühtse turu tagamiseks arvesse võtma Mario Monti analüütilises ja stimuleerivas raportis välja toodud turuintegratsiooni ja sotsiaalsete eesmärkide vahelisi pingeid. Lõppkokkuvõttes on domineerivaks süsteemiks selline süsteem, mis suudab leida tasakaalu elujõulise, konkurentsivõimelise, tarbija õigusi kaitsva ning uuendustegevust ja töökohtade loomist soodustava majanduse ning meie kodanikele sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid ettevaatusabinõusid pakkuva majanduse vahel. Kõik see tuleb saavutada kompromisside ja solidaarsuse vaimus. Lõpetuseks, austatud president, sooviksin ma nende panuse eest tänada kõiki variraportööre ja koordinaatoreid. Pervenche Berès autor. - (FR) Austatud president! Lugupeetud volinik! Esiteks imestan ma siiski veidi meie kavade ning arutelude organiseerimise üle. Mul on väga hea meel seda arutelu kõigi nende Euroopa Parlamendi algatustega jagada, kuid ometigi tunnen end kui sulatusahjus, mis ei iseloomusta Euroopa Parlamendi ELi 2020. aasta visiooni ehk just kõige paremini. Kuid võib-olla olen ma lihtsalt liiga nõudlik. Samas loodan ma, et jagate mu muret, austatud president, sest esitasite parlamendi nimel 10. mail eesistuja Herman Van Rompuy'le küsimuse, millega mu praegune sõnavõtt tihedalt seondub. Sel aastal tööhõivesuuniste vastu võtmine - mis minu arvates on erakorraline meede - komisjoni ja Euroopa Parlamendi ning nõukogu eripartnerluse osana ning hea koostöö vaimus, pidades silmas mõningal määral muudetud ajakava: tööhõivesuunised avaldatakse tavaliselt eelneva aasta lõpus, kuid sel aastal avaldati need aprillis, ning kuigi need seovad meid mitmeid aastaid kestva tsükliga, peame need siiski enne Euroopa Ülemkogu kevadistungit läbi arutama. Toetasite lahkelt meie kõigi nimel eesistuja Herman Von Rompuy'le saadetud taotlust, milles kutsuti Euroopa Ülemnõukogu üles andma Euroopa Parlamendile õigust sellele Lissaboni lepinguga antud õigusi iseseisvat kasutada. Ei komisjonil ega nõukogul ole ilmselgelt kavaski seda taotlust kaaluda ning seetõttu kavatsetakse teadlikult Lissaboni lepingut rikkuda. Ma arvan, et parlamendi organid peavad oma vastutust kandma ning sellest õppetunnist oma järeldused tegema. Pöördudes tagasi tööhõivesuuniste probleemide juurde, mida peame 2020 aasta strateegia puhul kindlasti arvesse võtma, tuleb organite tähelepanu pöörata tähtsale asjaolule, et 17% eurooplastest elab allpool vaesuspiiri - lisaksin veel, et see number pärineb 2007. aastast, ajast, mil kriis ei olnud veel alanud -, mis tähendab, et meie 23 miljonit kaaskodanikku on töötud. Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon muretseb väga hetkel kahe probleemi pärast. Esiteks vaesuse vähendamise eesmärk, mis oli vist volinik László Andori algatus - see eesmärk lisati 2020. aasta strateegiale ning on väga tervitatav. Me ei mõista, kuidas see küsimus saab nõukogus arutelusid ja kõhklusi tekitada ning liidu pädevuse kahtluse alla seada, kui lepingus on selgesõnaliselt sätestatud, et tegu on valdkonnaga, mille eest vastutab ka EL. Teine küsimus puudutab eri poliitikate suhet ja sidusust, sest komisjon andis meile teada, et on 2020. aasta strateegiat põhjalikult muutnud, vähendades eesmärkide arvu. Usun, et fundamentaalne muudatus peab olema midagi palju enamat kui pelgalt eesmärkide arvu vähendamine. Oleme aga veendunud, et 2020. aasta strateegia peab ELis valitsevat tegelikku olukorda kindlasti arvesse võtma. ELi rikkusele panevad tegelikult aluse just need, kes hetkel kriisi tõttu kõige rohkem kannatavad ja kes on kõige suurema löögi saanud. Tõsiasi on see, et näeme siin-seal algamas arutelusid, mille eesmärgid on täiesti eurooplaste huvide vastu, kuna need viivad investeeringute vähendamiseni, ajal mil neid kõige enam vajame: vähendame investeeringuid pikaajalisse kapitali, nagu haridusse, koolitusse ja tervishoidu. Just selle väljakutse tõttu kutsub tööhõive- ja sotsiaalkomisjon organeid üles tähele panema seda, kuidas avalikud investeeringud nendesse valdkondadesse väheneda võivad ja kuidas nõrk majanduskasv ja vähendatud erainvesteeringud ei suuda samal ajal olukorda piisavalt parandada ning lähitulevikus riigi rahanduse taastumist tagada. See on ülioluline ajakava koordineerimise küsimus ning ühtlasi tunneme sügavat kahetsust, et majandus- ja rahanduskomisjoni ministrid suutsid läbi suruda erakorralise tööhõive toetamise ning töötuse vähendamise meetmetest loobumise, konsulteerimata seejuures tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni ministritega, olgugi et tegu on Euroopa Liidu traagilise tööhõive- ja sotsiaalprobleemiga. Mary Honeyball autor. - Austatud president! ELi 2020. aasta strateegia näeb ette tegevusi, millega tõhustatakse haridussüsteemide tööd, muudetakse kõrgharidus Euroopas atraktiivsemaks, luuakse noortele rohkem liikuvus- ja koolitusprogramme, moderniseeritakse tööturge, suurendatakse tööjõu liikuvust ja oskuste ning pädevuste arendamist, mis tööturule pääsemisele kaasa aitavad. See kiideti heaks Euroopa Ülemkogu kevadisel kohtumisel, kus sätestati, et ELi tasandil tähelepanu vajavad põhieesmärgid on teadus- ja arendustegevuse tingimuste parandamine, haridustaseme parandamine, koolist enneaegselt lahkujate arvu vähendamine ja vanemate töötajate, noorte ning madala kvalifikatsiooniga töötajate laialdasem osalemine tööturul. Kahjuks on ülemaailmne majanduskriis paljudes Euroopa Liidu liikmesriikides viinud aga haridussektori eelarvekärbeteni. Näiteks majanduskriisi käes tõsiselt kannatavas Lätis on riigi 34 kõrgkoolis tehtud suuri eelarvekärpeid ning kõrghariduse eelarvet ähvardab kärpimine koguni 50% ulatuses. Iirimaa ülikoolide eelarvet kärbiti 6% ning samast saatusest ei pääse ka Suurbritannia - Inglismaa kõrghariduse rahastamise nõukogu kahtlustab, et kõrghariduse eelarvet võib ees oodata kuni 500 miljoni euro suurune kärbe. Kõik ei ole veel aga kaugeltki kadunud. Mõnedel liikmesriikidel, nagu Prantsusmaal, on läinud üsna hästi, kuid probleem peitub selles, et liikmesriikide lõikes on rahastamine väga ebaühtlane. Selleks et 2020. aasta strateegia töötaks, vajame tugevat ja koordineeritud lähenemisviisi. Seetõttu palun komisjonil esiteks selgitada, kuidas plaanitakse tagada see, et liikmesriigid järgivad 2020. aasta strateegias sätestatud hariduseesmärke, tagavad selle valdkonna piisava toetamise ja rahastamise ning garanteerivad selle, et haridus majanduskriisi tõttu hoogu juurde saanud eelarve tasakaalustamise tuhinas kannatama ei pea. Teiseks sooviksin ma teada, kuidas kavatseb komisjon kindlustada nende tähtsate ELi tasandi strateegiate ja programmide täiendavate eelarvevahendite leidmise. Michel Barnier komisjoni liige. - (FR) Austatud president, head kolleegid! Sooviksin komisjoni ja president José Manuel Barroso nimel lisada paar kommentaari 2020. aasta strateegia kohta ning korrata Louis Grechi ja Liem Hoang Ngoci väga huvitavates raportites esitatut. Järgmisena saavad sõna minu kolleegid ja sõbrad volinik Johannes Hahn ja volinik László Andor, kes käsitlevad teisi suuliselt vastatavaid küsimusi - mille arutelus osaleme -, mis mõjutavad teisi valdkondi, nagu ühtekuuluvus, tööhõive, sotsiaalne mõõde ning teadus- ja arendustegevus. Sooviksin meie kolme nimel tänada kõiki raportööre ja parlamenti selle algatuse eest, mille arutamine langes meie kõigi jaoks ülimalt raskele ja proovilepanevale ajale - majanduskriis ning euroga seotud hiljutised raskused näitavad selgelt, et liikmesriigid on üksteisest sõltuvad ning et meie riikide majanduspoliitikad vajavad koordineerimist. Selle ebakindla ning kriitilise aja kontekstis on kätte jõudnud aeg reageerida ja tegutseda nii ühtselt kui võimalik. Viimase paari päeva jooksul vastu võetud otsused on meie arvates väga tähtsad. Ma ei hakka kordama tänahommikust volinik Olli Rehniga toimunud arutelu. On ilmselge, et peame paika panema vahendid, millega meie majanduspoliitikaid paremini koordineerida, ning arvame, et Euroopa 2020. aasta strateegia võib olla esimene vahend uue tugevama ja koordineeritud majanduspoliitika saavutamiseks. Seda strateegiat käsitlevas ettepanekus on komisjon märtsi alguses riikide rahanduse stabiliseerimise vajadust juba rõhutanud. Äsja möödunud euro kriis annab märku sellest, kui tähtis see küsimus endiselt on. Panime koos kolleeg volinik Olli Rehniga neid ettepanekuid tähele Liam Hoang Ngoci raportis, milles neid probleeme käsitleti. Kuid asugem asja juurde, head kolleegid! 2020. aasta strateegial on ka teine eelnõue, mis võimaldab meie majandusel, meie majandustel, jalad alla saada või vähemalt olukorda parandada. Mõtlen siinkohal loomulikult vajadust kehtestada finantsturu järelevalvet ja seda reguleerida, nii et finantsturg oleks reaalmajanduse teenistuses, mitte vastupidi. Luban teile, et komisjon peab nende valdkondade tegevuskavast kindlasti kinni. Järgmise aasta jooksul peame kõik vajalikud õigusloomega seonduvad ettepanekud päevakorda esitama, et saaksime asuda täitma kohustusi, mille võtsime endale G20 raames seoses nelja peamise probleemiga: läbipaistvus, vastutus, järelevalve ja kriisiennetus. Pidades silmas mitut neist probleemidest, mida on õigusloomega seotud aruteludel juba käsitletud, loodan ma südamest, et parlament ja nõukogu suudavad kiiresti lahenduse leida arutamisel olevatest tekstidest tulenenud omavahelistele erimeelsustele. Viitan siinkohal finantsjärelevalve paketile ja riskifondide dokumendile. Peame taastama usalduse. Lisaks peame kasutama iga viimast kui ressurssi, et meie majanduse kasvupotentsiaali suurendada. Ilmselgelt ühendab see töö endas mitmeid aspekte. See arutelu, eriti täna pärastlõunal toimunud arutelu demonstreerib seda vägagi selgelt: käsitleti selliseid teemasid nagu siseturu taaskäivitamine, kõigi piirkondade (sh ka kõige kaugemate piirkondade) regionaalpoliitika, ühtekuuluvus, majandusvaldkonna juhtimine, riigi rahanduse elujõulisus, tööhõive, haridus ja teadustegevus. Kui räägime Euroopa 2020. aasta strateegiast, siis mida me selle all mõtleme? Minu arvates peab 2020. aasta strateegia andma meile parema perspektiivi liikmesriikide majanduspoliitikate osas, et saaksime tulevikus teatud tasakaalutusi või isegi konkurentsi vältida. Need tasakaalutused on praeguse kriisi tõttu üsna ilmsed, kuid kriisile kiire lahenduse otsimise ajal ei tohi me unarusse jätta majandusega seotud keskmise ja pikema perioodi plaane. Just seetõttu võttis Euroopa Ülemkogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu viis ühiseesmärki: tagada 75% tööhõive, tõsta investeeringud teadus- ja arendustegevusse 3% SKP-st, vähendada varajast koolist väljalangemist, suurendada kõrgharidusega inimeste osakaalu 40%-ni ning saavutada energia- ja kliimamuutuste valdkonna kava 20-20-20 eesmärgid. Lisaks ei tohi unustada ka vaesuse vastu võitlemist, mis aitab kaasa sotsiaalse kaasatuse edendamisele. Hariduse ja sotsiaalse kaasatuse arvnäitajad tuleb määrata Euroopa Ülemkogu juuni kohtumisel. Nende kahe eesmärgi saavutamiseks käib töö mitmetes nõukogu foorumites. On väga tähtis, et näeksime 2020. aasta strateegiat kui kindlat plaani, mitte lihtsalt nägemust. Ennekõike on tegu rakendatavate reformide konkreetse programmiga ning just seetõttu teeme ettepaneku liita sellele strateegiale veel seitse juhtalgatust. Lisaks neile juhtalgatustele tuleb teatud takistuste kõrvaldamiseks kasutusele võtta mitmeid Euroopa vahendeid, eriti ühtse turu ja rahastamisega seotud hoobi ning välispoliitika vahendeid. Sooviksin kiita mõne päeva eest esitatud Mario Monti raportit ja avaldada austust Louis Grechi suurepärasele tööle, milles antakse siseturule humaansem ja konkreetsem mõõde, mida soovin oma töödes ka ise edasi anda. Rakendamise osas kehtivad aga kindlad nõuded. Seetõttu on välja pakutud tõhusamad juhtmehhanismid, mis vajavad järelevalveprotsessi igal tasandil liikmesriikide ja ka komisjoni kaasatust. Euroopa 2020. aasta strateegia tähendab ka reformide vastuvõtmist, mille rakendamisega liikmesriigid ise edasi tegelevad. Liikmesriigid peavad esitama hiljemalt aasta lõpuks koordineeritud riiklikud reformiprogrammid koos stabiilsus- ja lähenemisprogrammiga, pidades seejuures kinni kõigist stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetest. Liam Hoang Ngoc, teie loal sooviksin tähelepanu juhtida sellele, et nii vasak- kui ka parempoolsed valitsused on seda pakti nüüdseks pea kümme aastat toetanud. Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti üles aktiivsusele ja palub sellel uues strateegias veelgi suuremat rolli mängida. Kriisi ajal soovime liikmesriikidele selge sõnumi saata. See on komisjoni ettepanekul põhinevate integreeritud suuniste eesmärk. Need võetakse vastu alles pärast teie seisukohtade esitamist. Olukorra kiireloomulisust silmas pidades tuleb aga strateegia rakendamisega kiirustada. Peame eesmärgiks seadma selle, et suudame Euroopa Ülemkoja juuni kohtumisel poliitilisele kokkuleppele jõuda. Teeme asja selgeks, austatud president ja head kolleegid: ülejäänud maailmas rakendatakse sotsiaalmajanduslikke strateegiaid juba keskmise pikkusega perioodiks. Euroopa ei saa endale mahajäämist lubada! Kokkuvõtvalt võib öelda, et Euroopa Parlament mängib oma rolli ja oleme selle eest tänulikud. Samuti oleme tänulikud kodanike mobiliseerimise eest just liikmesriikide parlamentide kaudu - mulle jättis sügava mulje aktiivsus, millega siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon ja selle eesistuja Malcolm Harbour teenuste direktiiviga töötasid, tuues liikmesriikide parlamendid ja Euroopa Parlamendi sel moel üksteisele lähemale. Näiteid on teisigi ning tegu on väga tähtsa ettevõtmisega. Lõpetuseks soovin kinnitada, et komisjon täidab teie ootusi ja täidab selle strateegia rakendamiseks oma ülesandeid eesmärgipärasel moel - nii saame üheskoos aluse panna uuele, kvaliteetsemale, jätkusuutlikumale ning ausamale kasvule, mida kodanikud meilt ootavad! Ivalyo Kalfin eelarvekomisjoni arvamuse koostaja. - (BG) Austatud president, lugupeetud volinikud! Kui arutaksime Euroopa 2020. aasta strateegiat olukorras, kus majanduskriisi ei ole tekkinud, oleks kõik korras. Probleem on selles, et praeguses kriisiolukorras ja pärast kõike toimunut ei ole Euroopa 2020. aasta strateegia enam piisavalt ambitsioonikas ega dünaamiline. Küsimus, millele kõik viimastel nädalatel esitatud küsimused on keskendunud, paistab olevat selles, kas meil on piisav koordineerituse tase - see probleem on Euroopa poliitikate puhul aktuaalne isegi praegusel hetkel, kuna koordineeritusest sõltub Euroopa Liidu areng. Nagu näha võime, on koordineeritus kasvuajal hea, kuid ei vasta kriisiajal nõuetele. Lisaks koordineerimisele tuleb Euroopa tasandile üle kanda ka palju muid funktsioone, nagu otsuste tegemine, et Euroopa saaks endale määrata ambitsioonikamaid eesmärke ning mängida oma koordineerimises palju juhtivamat rolli. Peame vastuse leidma just sellele küsimusele. Kui see meil ei õnnestu, ei ole meil võimalik korralikult kehtestada ka 2020. aasta strateegia programmi. Arvan, et lähinädalatel peaksime peamiselt keskenduma just sellele probleemile. Othmar Karas fraktsiooni PPE nimel. - (DE) Austatud president, lugupeetud volinikud, head kolleegid! Mul on väga hea meel näha regionaalpoliitika volinikku Johannes Hahni ja siseturu volinikku Michel Barnieri teineteise kõrval istumas, kuna on ülimalt tähtis, et me regionaalpoliitikat siseturu vastu välja ei mängiks. Selle asemel peaksime tagama olukorra, kus need üksteist täiendavad ning on ka piisavalt tugevad, et suudaksime Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgid saavutada. Euroopa 2020. aasta strateegia peaks algama siit ja praegu, mitte olema lihtsalt eesmärkide nimekiri. Euroopa 2020. aasta strateegia on kasvu ja tööhõive projekt, mille puhul vajame konkreetseid projekte, vahendeid, menetluskorda ja sanktsioonide kehtestamise mehhanisme, et strateegia edukalt rakendada. Olen veendunud, et suudame Euroopa 2020. aasta strateegia rakendada vaid juhul, kui oleme valmis, kui Euroopa on valmis mõtlema EList kui Euroopa Ühendriikidest! Peame kõik selles liinis mõtlema ja tervikusse oma panuse andma! Euroopa 2020. aasta strateegia eeldab, et soovime luua ka poliitilise liidu. Selleks peame kõigepealt tugevdama ja laiendama rahaliitu ning siseturgu, kõrvaldama sellega seonduvad takistused ning kutsuma inimesi üles kasutama seda võimalust, mis on Euroopa - seda kasutama ja piire murdma. Peame looma majandusliidu, mis on osa poliitilisest liidust ja ühtlasi ka sotsiaalsest liidust. Ükski neist asjadest ei ole veel valmis ning on ka palju küsimusi, millega ei ole veel tegeletud. Euroopa 2020. aasta strateegia eemärgiks on ühtne liit, mitte natsionalistlik või takistav Euroopa. Seetõttu tuleb teostada finantsiline läbivaatamine ja ELi mõju hindamine, Euroopa väikeettevõtlusalgatuse "Small Business Act” ning loomulikult ka väga spetsiifiliste Euroopa kasvu- ja tööhõiveprojektide rakendamine ning hariduse, teaduse ja teadustegevuse ning uuenduse vabaduste laiendamine Euroopas. (Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel) William Austatud president, sooviksin Othmar Karaselt küsida, kas Euroopa Ühendriigid, millele ta oma kõnes viitas, soovitakse luua Euroopa kodanike heakskiidul või ilma nende heakskiiduta? Othmar Karas (DE) Austatud president, igaühel meist, kes me Euroopa kodanikke esindame ning nendega pidevas kontaktis oleme, on ühine eesmärk: teha Euroopa kodanikega koostööd, et Euroopat veelgi arendada, seda konkurentsivõimelisemaks muuta ning saavutada kasv ja tööhõive, millest saavad kasu kõik Euroopa liidu kodanikud. Kui me tugevamaks muutumise nimel jõudusid ei ühenda ja kui igaüks seisab vaid enda huvide eest, ei muutu see ühendus üha suureneva globaliseerumise tõttu mitte tugevamaks, vaid nõrgemaks Kodanikud on ühiste eesmärkide täitmisel meie kõige tähtsamad liitlased. Marita Ulvskog fraktsiooni S&D nimel. - (SV) Austatud president! Euroopa, mille osas me täna otsuseid langetame, on ühtlasi ka see Euroopa, mis otsustab, milline Euroopa 2020. aastal olema saab. Otsused, mille vastuvõtmisest täna keeldume, viivad uute kriisideni. Täna tehtavad otsused peavad olema pikaajalised. Pean suureks probleemiks seda, et nii paljud otsused on jätkuvalt lühinägelikult langetatud ning juhitud parempoolsete filosoofiast, mille kohaselt pannakse kriisi käes kannatavad majandused dieedile. Tõsine probleem on ka see, et arutame hetkel Kreeka pensionifonde, selle asemel et keskenduda suurpankurite ning kinnisvara- ja finantsturgude tegijate käitumisele. Peame selle olukorra lahendama, sest muidu võib Euroopa 2020. aastal silmitsi seista võib-olla veel suurema kriisiga kui see, millega praegu võitleme. Kutsun komisjoni üles tõsiselt pingutama, et panna alus muutustele, millega jätame pimeda usu turulahendustesse, reguleerime turge ning teeme suuri investeeringuid sellistesse asjadesse, millest kõik kasu saavad. See võib tähendada transpordisüsteemi, energiavarustust või muid olulisi lahendusi, kus me liikmesriike üksi ei saa jätta, vaid kus peavad tegutsema ka EL ja komisjon. Lisaks loodan, et komisjon on valmis esitama päevakorda ettepanekuid, mis näitavad, et võtame säästlikule ühiskonnale üleminekut tõsiselt. Teisisõnu korraldame oma tööstuse ümber nii, et see oleks konkurentsivõimeline ning suudaks uusi töökohti luua. Seda ei ole aga võimalik teha, kui veename end, et saame asju vanaviisi edasi ajada. Lisaks vajab see ka investeeringuid, kuid ometigi võib see praegu registreeritud 28 miljoni töötu osas positiivselt mõjuda. Kutsun komisjoni üles ELi töötajaid austama, sest ilma selleta on neid raske praeguse majanduskriisi olukorras kaasata, et üheskoos tugevam ja parem ühiskond luua. Selleks et suudaksime kriisist jagu saada, vajame ametiühingute õiguseid ning Euroopa töötajate kaasatust. Lena Ek fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud president! Tavatsesin öelda, et meil on Euroopas lausa kolmekordne kriis: finantsturgude, töökohtade ja kliima kriis. Kui nüüd veel ka eelarvekriisi lisame, on meil kahjuks käes lausa neljakordne kriis. Olukord on teravalt viidanud sellele, et Euroopa Liit vajab hädasti visiooni. Euroopa integratsioon on kuni praeguseni keskendunud pigem uute projektide loomisele, tagamata seejuures, et need korralikult töötavad. Usun, et kätte on jõudnud aeg probleemidega tegeleda ning olemasolevate institutsioonide täiustamisega kõvasti tööd teha. Tehtud vigu on võimalik parandada ja liidul on endiselt võimalik oma kodanike heaks - ja koos nendega - töötada. Euroopa vajab tulevikule orienteeritud liitu. Minu jaoks on siht selge: soovin Euroopat, mis on avatud, kaasav ja roheline. Ettepanekud, mille komisjon on Euroopa 2020. aasta strateegia osas teinud, on olulised vahendid, millega see Euroopa luua - eeldades, et sellega hakkama saame. Siinkohal on mul ka mitmeid küsimusi. Esiteks on strateegia üldeesmärgiks luua dünaamilisem ja konkurentsivõimelisem majandus. Mõnedes riikides osaleb tööturul vaid 40% naistest, mis on täiesti häbiväärne. Soolisel võrdõiguslikkusel põhinev tööturg on töökohtade loomise ning demograafiliste probleemide lahendamise eeltingimus. Loodan, et nõukogu ja komisjon suhtuvad piisavalt tõsiselt asjaolusse, et nõukogu järeldused on soolist võrdõiguslikkust käsitlenud vaid paar kuud. Kaasav ühiskond vajab rohkem töökohti. Töötus on vaesuse eksisteerimise üks peamisi põhjuseid. Noorte töötuse osakaal Hispaanias on lausa 44%. Meil on roheliste töökohtade loomiseks lõputult võimalusi, kuid seejuures peame jälgima, et meie poliitikad samas suunas töötaksid. Energiatõhus Euroopa on ühtlasi ka uuendustegevuse liikumapanev jõud - Euroopa konkurentsivõime tõstmiseks vajame kiirrongide, supervõrkude ning kõrgtehnoloogiliste arukate võrkudega võrdväärseid energialahendusi. Õnnitlen liberaalide volinikku Neelie Kroesi, kes on digitaalse tegevuskava osas esimesena selge juhtettepaneku visandanud, ning ootan pikisilmi hetke, mil mul on võimalik enne juunit ülejäänud juhtplatvorme käsitlevate põhjalike materjalidega tutvuda, et saaksime ka otsuste langetamise protsessi raames koostööd teha. Ent austatud volinik! Meil on ELi strateegia, mis näitab ühte suunda, ja teie eelarveettepanek, mis näitab hoopis teise suunda, kui nüüd täiesti aus olla. Meie ühised vahendid tuleb kaasajastada ja ühtlustada nii regionaal-, sotsiaal- kui ka põllumajandusfondide osas. Vajame läbipaistvust, ühtset statistikat ning piitsa ja präänikuid, millega kindlustada, et liikmesriigid antud lubadustest ka kinni peavad. See on oluline Euroopa kodanikele ning ka meile, parlamendiliikmetele. Peame tugevdama kasvu ja stabiilsuse pakti ning toetame täiel määral volinik Olli Rehni paketti. Usalduse tagasivõitmiseks, nagu volinik ennist mainis, vajame ülejäänud juhtettepanekute näitajaid. Nii võidaks komisjon uuesti meie usalduse ja kui me otsuste langetamise osas koostööd saame teha, võidame ka kodanike usalduse. Pascal Canfin fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FR) Austatud president, Michel Barnier! Oma kõnes mainisite Mario Monti raportit, mis oli teile paari päeva eest esitatud. Mario Monti raporti tegi väga huvitavaks asjaolu, et seal rõhutati tungivat vajadust eelarvekoostööga järgmisse etapi juurde liikuda. Raportis on selgelt kirjas, et stabiilsuse ja kasvu pakti kriteeriumeid tuleb küll rakendada, ent kui neid rakendatakse ainult kuludele - neid piirates -, on tagajärjeks üsna tõenäoliselt langus. Seetõttu on äärmiselt oluline, et kasutaksime mõlemaid sambaid, eriti kulude sammast, sest nii saavad liikmesriigid koguda maksutulu majandustegevustelt ja majandusettevõtjatelt, kelle maksukoormat on viimaste aastate jooksul korduvalt vähendatud - viitan siinkohal ettevõtete kasumile, kapitalile ning finantstehingutele. Selle saavutamiseks peab kogu Euroopa koostööd tegema. Just sellisele järeldusele jõuti kaks päeva tagasi esitatud Mario Monti raportis. Ometigi ei ole seda probleemi komisjoni esitatud ELi 2020. aasta strateegias poole sõnagagi puudutatud. Seda probleemi ei ole käsitletud ka paari päeva eest avaldatud Olli Rehni teatises. See on üks peamistest tugisammastest, üks põhilistest lisandväärtustest, mida komisjon saab hetkel pakkuda. Kui sellega hakkama saame, tekibki ühendus - Pervenche Berès mainis enne, et see arutelu meenutab sulatusahju. Kooskõlastatud eelarve aitab meil luua ühenduse ELi 2020. aasta strateegia, euroala juhtimise raporti, ühtse turu ning tööhõive- ja haridusprobleemide vahel. Oleme teadlikud sellest, et stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirju järgides - mis on ülimalt tähtis -, kuid ainult kulusid kärpides, ootab meid ees nii sotsiaalne kui ka majanduslik langus. Seetõttu on minu küsimus väga selge: Michel Barnier, mida plaanite komisjoni esindajana järgmistel nädalatel päevakorda esitada? Kuidas plaanite veenda oma kolleege - eeldades, et olete selles ise veendunud - tegevuskava, eelarve kooskõlastuskava vajalikkuses, et liikmesriikidel oleks taas võimalik mitmete sõlmitud lepingute alusel tulu saada? Millised on teie ettepanekud? Teil ei ole õigust vaikida! Komisjonil on õigus õigusloome protsessi algatada, kuid täna, seoses nende küsimustega, on sellest õigusest saanud kohustus. Malcolm Harbour fraktsiooni ECR nimel. - Austatud president! Esmalt soovin oma fraktsiooni nimel tänada kõiki raportööre, kuid eriti Louis Grechi, kelle esitatud raporti koostamise komitee variraportöör ma olin. Mõne hetke pärast peatun selle raporti mõnel punktil pikemalt, kuid enne seda soovin toetada Pervenche Berès' kommentaari tänase pärastlõuna arutelu laiaulatuslikkuse kohta. Teisest küljest on see ka üsna üldine arutelu. Paljud kolleegid on andnud väga suure panuse, kuid ausalt öeldes, ja ma ütlen seda just komisjonile ning volinik Michel Barnierile, peegeldab see ka ELi 2020. aasta strateegia olemust. Selles on palju väga häid ideid, kuid see jääb väga üldiseks ning praeguses faasis ka väga alaarendatuks. Volinik rääkis seitsmest juhtalgatusest. Me ei tea veel nende üksikasju. Nõnda olekski mu esimene palve järgmine - kas meil oleks palun võimalik tagada, et nõukogu ei võta selle ettepaneku üksikasju oma juuni kohtumisel vastu, sest see ei ole vastuvõtmiseks veel valmis? Peame sellega veel töötama, et üksikasjad paika panna. Teiseks arvan ma, et peame ühtse turu ja kaheksanda juhtalgatuse taaskäivitama. See ei muuda asju keerulisemaks, kuna tegu peaks olema nagunii esmatähtsa algatusega. Head kolleegid! Kuulsite Louis Grechilt, et töökohtade loomise, uuendustegevuse julgustamise ning säästvama majanduse poole liikumise potentsiaal on olemas, kuid selleks ettepanekuks vajame kodanike ja tarbijate luba. See sarnaneb küsimusega, mille Earl of Dartmouth äsja Othmar Karasele esitas. Kodanikud peavad sellesse protsessi uskuma, neil peab see võimalus olema. Kasu saavad sellest ju nemad. Meie käsutuses on tohutu potentsiaaliga vahend ning olukorras, kus riigieelarved moodustavad endiselt 16% Euroopa majandusest, tekib küsimus, miks me ei kasuta avalike hangete eelarveid, et uuendustegevust edendada, et uusi tehnoloogiaid osta, et julgustada VKEsid neid kasutama? See on meie kõige suurem eraldiseisev alaarendatud poliitika. Kuulasime täna Michel Barnieri ja Louis Grechi ning toetasime Mario Monti raportit. Meil on vahendid olemas, kuid peame neid ka kasutama. Gabriele Zimmer fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud president! Oleme hetkel kõige suuremas kriisis, mida Euroopa Liit on kunagi näinud, kuid ometigi võetakse kõik strateegilist suunda puudutavad küsimused vastu valitsuse tasandil. Euroopa Parlament on suuresti pidanud olema vaid pealtvaataja rollis. Tänane arutelu on ikka ja jälle pöördunud tagasi Euroopa 2020. aasta tööhõive- ja kasvustrateegia konkreetsete probleemide juurde, mis tekitab vale mulje, nagu räägiksime Euroopa tulevikust ning selle edasise arendamise võimalustest. Meil on küll võimalus esitada suuliselt vastatavaid küsimusi, mis puudutavad ELi 2020. aasta strateegia poliitilist tähtsust praeguse majandus- ja finantskriisi taustal, kuid meil ei lubata strateegiaga seonduvaid nõudmisi rakendada ning seda muuta, selle nõrku külgi parandada ega ka strateegia eesmärke muuta. Selle asemel et praeguse strateegilise ristteega seonduvate otsuste tegemisel osaleda, oleme siin parlamendis viimaste kuude jooksul peaaegu iga arutelu puhul kogenud, kuidas oleme haaratud eri asutuste võimumängudesse Lissaboni lepingust hoolimata või ehk just selle pärast. See on Euroopa Parlamendile vaid kahjuks tulnud. Nii ELi 2020. aasta strateegia kui ka näiteks ühtsete tööhõivesuuniste osas, millest tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni esimees rääkis, käsitletakse parlamenti kui organit, mida tuleb vaid teavitada või millega tuleb kõigest konsulteerida. Lisaks ei anna täna päevakorda esitatud raportid kaugeltki mitte edasi üldülevaadet Euroopa Parlamendi nõudmistest ja seisukohtadest Euroopa strateegia osas. Soovime teha suure hulga konkreetseid muudatusi. Oma eelmisel ametiajal esitas Euroopa Parlament nõukogule ja liikmesriikidele konkreetsed nõudmised, mis puudutasid vaesusevastast võitlust, miinimumsissetulekute kehtestamist ning üleeuroopalist vaesuskindlat miinimumpalka. Ühtki neist ei ole sellesse strateegiasse kaasatud. Olukord on lausa vastupidine: on oht, et eesmärgid, nagu vaesusevastane võitlus ning vaesuse vähendamine 25%-le, võidakse praegusest strateegiast üldse välja jätta, sest need ei sobi liikmesriikide või valitsuste võimaluste ja huvidega. Ka ELi viimase kümne aasta tööhõiveandmetest järeldub selgelt, et just ebatüüpiliste ja ebakindlate töökohtade osakaal on tõusnud 60%-ni. Ebatüüpliste töökohtade hulga suurenemise tõttu peaksime aga vastava mudeli looma ka strateegia ja suuniste raames, mis on hetkel suunatud turvalistele ja vaesuskindlatele töökohtadele. See on üks meie praegustest põhinõuetest, millega tegeleme. Nii kaua kui Euroopa Liit, asutused ning nende kindlad poliitikad ei saada aga julgustavaid signaale marginaliseeritutele, vaesuses elavatele inimestele või noortele, kellel puuduvad tulevikuväljavaated, ei suuda me neid gruppe veenda, et ühtne Euroopa Liit tähendab neile kindlat tulevikku. See on demokraatlik puudujääk, mida praegune ELi 2020. aasta strateegia ei käsitle, ning peaksime selle vastu võitlema koos oma kodanikega. Bastiaan Belder fraktsiooni EFD nimel. - (NL) Kreeka ja euroala probleemid on tekitanud tõsise olukorra, mille lahendamiseks vajame struktuurset lähenemisviisi. Esitatud ELi 2020. aasta strateegia eesmärgiks on edendada majanduskasvu ning töökohtade loomist. Selles strateegias on õigusega kaetud ka riikide rahanduse heaolu. Ometigi on sellest algatusest kasu vaid siis, kui on täidetud kaks tingimust. Esiteks tuleb tugevdada stabiilsuse ja kasvu pakti, et selline olukord ei saaks enam kunagi tekkida. Küsimus ei ole mitte ainult struktuurides ja eeskirjades, vaid ka mõtteviisis. Siinkohal on ülimalt oluline, et liikmesriigid täidaksid oma eelarvekohustusi, nagu ma eelmisel nädalal Ateenas toimunud konverentsil ka rõhutasin. On väga tervitatav, kui liikmesriigid kutsuvad üksteist nõukogu kontekstis riikide rahanduse korrastamiseks vajalike struktuurireformide osas vastutust võtma. Minu arvates peaks see käima majandustegevuse kooskõlastamise alla. Teine tingimus, millele teie tähelepanu sooviksin juhtida, on see, et ei soovita olukorda, kus Euroopa Liit pöörab tähelepanu sellistele poliitikavaldkondadele nagu sotsiaalteemad, tööhõive ja sotsiaalne kaasatus. Euroopa tasandil ei ole nendes valdkondades võimalik eesmärke jõustada ja see on tegelikult ka õigustatud. Lissaboni strateegia puhul sai selgeks, et selline lähenemine ei tööta. Ka siin saab kinnitust asjaolu, et peremehe nimega Euroopa toovad välja just piirangud. Barry Madlener (NL) Täna arutame Euroopa majandust pikaajalises perspektiivis ning seda, kuidas saavutada jätkusuutlik majanduskasv. Tuleb tunnistada, et sel ajal, kui Euroopa seda arutab, olen veetnud nii mõnegi unetu öö, sest siiamaani ei ole Euroopa just palju ettepanekuid teinud. Sooviksin parlamendile meelde tuletada, et Lissaboni strateegias nõustus Euroopa saama kõige konkurentsivõimelisemaks majanduseks maailmas. See plaan meil loomulikult ebaõnnestus. Euroopa Liit on hakkama saanud vaid bürokraatia suurendamise, mittevajalike eeskirjade loomise - eriti minu kodumaal Hollandis -, maksude tõstmise, massilise immigratsiooni, kuritegevuse tõusu ning turvatunde kaotamisega. Vaatame aga nüüd lisaks ELiga liitumist ootavaid riike, kellega me igapäevaselt läbirääkimisi peame: Albaania, Bosnia, Türgi - kõik vaesed riigid, moslemiriigid, korrumpeerunud ja kriminaalsed - ning pankrotistunud Island. Lisaks kuuleme siin istungisaalis iga päev, kuidas Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni, Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni Euroopa Parlamendis ja isegi Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni esindajad rõhutavad, et vajame rohelisemat majandust ja peame tuuleturbiinide ja rohelise elektri jaoks eraldama miljardite eurode suuruseid toetusi, kuigi meie majandus muutub Hiina, USA ja India majandusega võrreldes üha vähem ja vähem konkurentsivõimeliseks. Olete üllatunud, et meie majanduse areng seisab? Majanduslikult tugeva Euroopa saavutamiseks on vaid üks viis - vähem bürokraatiat, vähem ametnikke Brüsselis ning vähem bürokraatiat ka liikmesriikides. Makse tuleb suurendamise asemel kärpida ning massiline immigratsioon tuleb peatada. Kreeka tuleb euroalast kindlasti välja heita. Soovin, et kõik siin viibivad Euroopa Parlamendi liikmed vaataksid korra peeglisse ja vastaksid küsimusele, mida olete viimaste aastate jooksul teinud, et panna Kreeka täitma stabiilsuse ja kasvu pakti raames antud lubadusi? Ma juba tean teie vastust: mitte midagi. Olete kõik siin maganud, ajal kui sellised riigid nagu Kreeka on raha laristanud ning lasknud valitsusel ülekäte minna. Kui Euroopa neid probleeme ei lahenda, on üsna tõenäoline, et minu kodumaa Holland ning lisaks ka Saksamaa lahkuvad euroalast. Gunnar Hökmark Austatud president! Peaaegu kaks nädalat tagasi esitatud finantstoetuspakett oli hädavajalik, kuid ei ole lahendus Euroopa probleemidele. Nüüd on aeg tegudeks, otsusteks ning usu taastamiseks riikide rahandusse. Ütleksin, et peame arutama 2020. aasta strateegiat, kuid veelgi enam vajame aga hoopis 2010. aasta strateegiat, kus on välja toodud tegevused, millega taastada kasv, vähendada puudujääke ning suurendada optimismi. Kuid vajaliku kasvu saavutamiseks peame kõigepealt taastama usu riikide rahandusse. Selles osas on sotsialistid ebaõnnestunud. Nad kaitsevad samu poliitikaid, mis viisid puudujääkide ja Kreeka, Hispaania, Portugali ning teiste riikide kriisini. Raportöör Liem Hoang Ngoci arvates peaksime neid poliitikaid pikendama ning puudujääkide vähendamisega ootama. Rootsi esindaja Marita Ulvskog tegi ettepaneku kulutamist suurendada. Sotsialistid on hakanud ohustama Euroopa õitsengut, taastumist ja uute töökohtade loomist. Võin teile kinnitada, et seal, kus sotsialistid ebaõnnestuvad, asub fraktsioon PPE tegudele - seisame selle eest, et vähendada puudujääke, taastada usaldus, viia ellu kasvureformid ja luua uusi töökohti. Seda Euroopa vajab ning oleme omal kohal ja võtame vastu raskeid otsuseid ning kohustusi seal, kus teised ebaõnnestuvad. Alejandro Cercas (ES) Austatud president! Enne jätkamist pean võtma hetke, et paluda eelmisel sõnavõtjal Kreekasse minna ja seal küsida, kes on vastutav probleemide eest, millega töölised peavad hetkel silmitsi seisma. Nad ei oota Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonilt imetegusid. Seda kindlasti mitte! Nad loodavad tõelist poliitilist muudatust, just sellist, mille võiks kaasa tuua 2020. aasta strateegia. Kui meie analüüs on vigane, on vigased ka meie tulemused. Järeldus, milleni peame jõudma, on see, et Euroopa kannatatuste põhjuseks on ahnus, vähene reguleeritus, vähene majandusvaldkonna juhtimine, ebapiisavalt haritud ja vähese ühtekuuluvustundega elanikud, puudulik sotsiaalne õiglus, madal töökohtade loomise aktiivsus ning see, et väljaspool tööturgu eksisteerivad vähese väljaõppega tohutud inimgrupid. Austatud president! Järgmise kümne aasta jooksul tehtavate pingutuste eesmärgiks peab olema töötavate inimeste hulga suurendamine ning see, et inimesed on tootlikkussõja võitmiseks hariduslikust vaatepunktist palju paremini ette valmistatud. Ilma tootlikkussõda võitmata ei ole Euroopal võimalik konkurentsivõimelisemaks muutuda. Me ei teeni endale maailmas kohta palkade langetamise ega sotsiaalstandardite hävitamisega - pigem peame oma teadmiste taset tõstma, suurendades ühiskonna solidaarsuse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse taset. Need on meie tugevad küljed. Peame muutma Euroopa ainulaadselt ühtseks kontinendiks, millel on selge projekt, selged eesmärgid ja majandusvaldkonna juhtimine, mis ei võimalda meil mitte ainult tegeleda tänaste, vaid ka homsete väljakutsetega. Need on meie ootused. Nende ootuste taga on suurem osa tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni liikmeid, kes töötavad selle nimel, et vaigistada üleskutseid, mille eesmärgiks on pöörduda tagasi igaüks-enda-eest-mõtteviisi juurde ja hävitada sellega solidaarsus. Austatud president! Loodame, et 2020. aasta strateegia jõuab kõigi Euroopa kodanikeni, kes ootavad meilt töökohti, kõrgetasemelisemat tööhõivesektorit, majandusjuhtimist ja maksude konsolideerimist. Maksude konsolideerimine on hea, kuid lisaks sellele peame teostama ka sotsiaalse ja majandusliku konsolideerimise, sest vastasel juhul ei saavuta me midagi. Michael Theurer (DE) Austatud president, lugupeetud volinikud, head kolleegid! Nagu oleme kuulnud, tuleb finantsturgudele luua uus reguleeriv raamistik, et meil oleks tulevikus võimalik vältida praeguse kriisini viinud liialdusi. Valitsuste võlgade põhjuseid uurides saab aga selgeks, et räägime siin parlamendis liiga palju riigivõlgadest ning liiga vähe sellest, kuidas saavutada õitseng ja kasv. Mis määrab meie kasvu? Meie kasv ja õitseng sõltub sellest, kas Euroopa Liidu inimesed suudavad arendada tooteid ja välja käia uusi mõtteid, mida oleks võimalik maailmaturul müüa. Seetõttu on väga hea, et ELi 2020. aasta strateegia ühe peatüki nimeks on "Innovatiivne liit”. Peame keskenduma leiutistele ning sellele, kuidas teadus- ja arendustegevuse olukorda parandada. Seejuures on väga tähtis suurendada teadustöö rahastamise ja regionaalarengu poliitika koostoimet. Nendes valdkondades on võimalik veel väga palju ära teha. Olen koos liberaalide ja Saksamaa Vaba Demokraatliku Parteiga (FDP) selle poolt, et keskenduda tuleb väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele. Peaksime kandma hoolt selle eest, et EL kasutaks meie rahastamist viisil, mis tagab rahale ka VKEde tegeliku juurdepääsu, ja selle, et ülikoolide ja kõrgkoolide ning VKEde vahel toimuks tehnoloogiasiire. Peame inimesi julgustama oma saatust enda kätte võtma - võtma endale vastutust ja olema algatusvõimelisemad. Valitsus ei saa töökohti luua - need peavad majandustegevuse käigus ise tekkima. Elisabeth Schroedter (DE) Austatud president, lugupeetud volinikud, head kolleegid! Praeguseks oleme kõik mõistnud, et üleminek rohelisema majanduse arendamisele peab algama kohe, sest kliimamuutused seavad ELi majandusalase edu ohtu. Ometigi puudub Euroopa 2020. aasta strateegiast majanduse keskkonnamuutusi ja rohelist tööhõivestrateegiat ühendav lüli. Uuringute põhjal on selgunud, et juba ainuüksi energiavaldkonna ülemineku raames on võimalik luua vähemalt 8 miljonit uut töökohta. Euroopa 2020. aasta strateegia raames vajame kõigepealt roheliste tööde algatust. See algatus peab peegelduma kindlates meetmetes ja integreeritud suunistes. Seega vajame stabiilseid õiguslikke ja poliitilisi raamistikke, et investorid investeeriksid tõepoolest rohelistesse töökohtadesse. See tähendab ühenduste rajamist nii teadus- ja arendustegevuse ning majanduse vahele, uuendustegevuse klastrite edendamist kui lisaks ka võimalust edendada klastreid, mis asuvad ebasoodsates piirkondades. Sellele tulemusele jõutakse Lambert van Nistelrooiji raportis ja ma olen sellega täiesti nõus. Kuigi ma ei nõustu nendega, kes soovivad eeltoodud piirkondadele eraldusprogrammi raames nõudmisi esitada, suunatakse sellest raportist ning esitatud ettepanekutest pärinev hoog siiski õigesse suunda ning see aitab kaasa roheliste töökohtade loomisele. Tööhõivestrateegia osas peame aga keskenduma võrdselt nii sellele, kuidas muutus rohelisema majanduse poole suunata, kui ka sellele, kuidas töölised kaasata ja neid üleminekuks ette valmistada. Nende sõnadega pöördun eelkõige volinik László Andori poole. Põhimõtteliselt on esitatud tööhõivepoliitika suuniste struktuur õige ja tasakaalustatud. Eriti tähtis on see, et eraldi põhiteemana on välja toodud haridus. See valdkond pakub vaesuse nõiaringi murdmiseks suurepäraseid võimalusi. Tegu on rohelise tööhõivestrateegia nurgakiviga ning seetõttu ka Euroopa 2020. aasta strateegia edu võtmega. Ometigi peame ka suuniseid kindlasti täiendama. Tööhõivesuunised mängivad väga tähtsat rolli ning tänu neile on meil võimalik roheliste töökohtade potentsiaali täiel määral ära kasutada. Konrad Szymański (PL) Euroopa aeglasest majanduskasvust ning kriisile järgnenud hävingust võib teha väga erinevaid järeldusi. Kindlasti võidakse nõustuda täiskogul nendega, kes soovitavad vähendada kontsessiooni-, administratiiv- ja teabekoormust, mida ei ole tekitanud mitte ainult liikmesriigid, vaid ka Euroopa Liit ja Euroopa Parlament. Kahjuks on aga oht, et kasutame ravimit, mis on esialgsest haigusest palju hullema mõjuga. Üks sellistest meetmetest, mis Euroopa kasvu kahjustaks, on Euroopa Liidu rolli suurendamine maksukoostöö ja -koordineerimise ning sellele järgneva maksude ühtlustamise vallas. Konkureerivad maksud, nagu konkurents üldse, on kodanikele ja turgudele kasulikud. Konkureerivad maksud annavad võimaluse paremaid tulemusi saavutada ja on ülemaailmse konkurentsivõime seisukohalt väga olulised. Seega peaks liidu majanduspoliitika keskseks põhimõtteks olema ühtsed vabadused, ühisturg ja liidu pädevuste mittelaiendamine. Ilda Figueiredo (PT) Austatud president! Arvame, et on aeg lõpetada sõnamängud ning rääkida tegelikest probleemidest, millega suurem osa meie riikide kodanikest peavad silmitsi seisma. Inimesed kannatavad - enam kui 85 miljonit inimest kannatab vaesuse all Euroopa Liidus, mis on maailma üks rikkaimaid piirkondi ning kus teenitakse jätkuvalt täiesti ennekuulmatuid kasumeid, ilma et keegi nende kontrollimiseks mingisuguseidki meetmeid rakendaks. Soovime rääkida tööga kindlustatusest ja töötajate madalatest palkadest, noortest ning naistest, kes ei leia tööd, ja 23 miljonist töötust. Soovime rääkida vanuritest, kellele ei võimaldata inimväärset vanaduspõlve, ja lastest, kelle tulevikud hüpoteekidega rikutakse. Teeme selle selgeks: praegusel kujul viib Euroopa 2020. aasta strateegia meid täpselt samale teele, mis lõppes praeguse kriisiga. Euroopa Komisjon ei tahtnud praeguse olukorra põhjuseid analüüsida ega arvesse võtta Lissaboni strateegia rakendamisega sätestatud poliitikate põhimõtete tagajärgi, mis majandussektorite (sh ka finantsteenuste) liberaliseerimise ning turvaliseks paindlikkuseks kutsutava tööalase paindlikkusega kaasnesid. Hetkel üritavad nad leida viisi, kuidas rikkuse kontsentreerumist veelgi soodustada, kasutades selleks eri direktiive, mis hõlbustavad strateegiliste majandussektorite erastamist ning survet avalikele teenustele, teenides nii majandusgruppide huve sellistes valdkondades nagu tervishoid, sotsiaalabi ja haridus. Silmas peetakse vaid kasumit. Nad eelistavad varjata tõsiasja, et vaid nendest poliitikatest lahtiütlemine võimaldab meil kurssi muuta ning sotsiaalsele arengule aluse panna. Sellest hoolimata nõuame nendest poliitikatest lahtiütlemist ja arvame, et on aeg stabiilsuse paktist loobuda ning asendada see sotsiaalse arengu ning progressi programmiga. Selles programmis tuleb prioritiseerida tootmist, kvaliteetseid avalikke teenuseid ning õiguste, palkade, inimväärsete pensionide ja pensionile jäämise tingimustega töökohti, sotsiaalset kaasatust ning rikkuse õiglast jagamist ning jaotuvust. Need prioriteedid eeldavad tõelist majanduslikku ja sotsiaalset kaasatust, mille raames tugevdatakse selgelt liidu eelarvet, solidaarsust, avalikke poliitikaid ning riigipoolset kontrolli majanduse esmatähtsate sektorite üle. Oleme kindlad, et töötajad ja rahvas jätkavad selle eest võitlemist - näiteks homme Kreekas või 29. mail Portugalis. Me elame nende pingutustele aktiivselt kaasa! William Austatud president! 2020. aasta strateegias öeldakse kindlasti väga huvitavaid asju, kuid võttes arvesse meie praegust laienemist, on 2020. aastaks liitunud ELiga kindlasti vähemalt viis uut riiki, tõenäoliselt lausa kaheksa. Juba 2010. aastal on ELil 12 netopanustaja staatuses riiki. Ülejäänud 15 liikmesriiki on subsideeritud. Ei ole tõenäoline, et ükski uutest riikidest hakkab panustajaks. Seetõttu on 2020. aastal ELis üsna tõenäoliselt vähemalt 23 subsideeritavat riiki. Tundub, et põhimõtteliselt on EList 2020. aastaks saanud ülekandeliit, mis kannab 12 panustajariigi raha üle 23 subsideeritavale riigile. Kahjuks kaasatakse sellesse ebaõiglaselt ka Ühendkuningriigi maksumaksjad. Kriisis tugevalt kannatada saanud Ühendkuningriik on ELi eelarvesse panustajate seas suuruselt teine. Saksamaa eelmistel kohalikel valimistel ütlesid Põhja-Reini-Vestfaali liidumaa hääletajad "ei” nende koalitsioonile ja ühtlasi ka ülekandeliidule. Teiste panustajariikide hääletajad ütlevad järgmise kümne aasta jooksul samuti "ei”. 2020. aastaks on lõhe juba ületamatu. Suurbritannia ei ole huvitatud üle kanali valitsevast majanduskaosest, ent kui laienemist kohe ei peatata, ei ole majanduskaosest pääsu. Seetõttu liigub 2020. aasta strateegia vales suunas. Krisztina Morvai (HU) Head kolleegid! Soovin teilt täie lugupidamise juures küsida, kas te ei arva, et siin on teoksil midagi väga imelikku. Miljonite eurooplaste elusid muutnud finants- ja majanduskriisi puudutava üliolulise arutelu ajal on siin kohal vaid ligikaudu 40 inimest. Oleme möödunud kolme päeva jooksul õhutanud Euroopa majandusettevõtjaid ja kodanikke energiat säästma ning ilmselgelt on see mõtteviis üle kandunud ka täiskogu istungitele, kus me, kui kaamerad nüüd näitaksid, raiskame energiat jalgpallistaadioni mõõtu ruumi valgustamisele, kus hääletuste välisel ajal on kohal vaid umbes 40 inimest. 27 tõlkide kabiinis on igaühes kolm inimest, kokku 81 professionaalset sünkroontõlki, kes meie juttu vahendavad. 40 Euroopa Parlamendi liikme puhul teeb see kaks tõlki inimese kohta. Kas te ei arva, et on aeg peeglisse vaadata ja lõpetada pensionäride, tuletõrjujate, õdede ja õpetajate sissetulekute kärpimine? Lena Kolarska-Bobińska (PL) Kriisi ajal, kui ohus on Euroopa Liidu terviklikkus, peaksime majanduskasvu edendamiseks liidu ühtekuuluvusele erilist tähelepanu pöörama. Me ei tea endiselt, kas kriis süvendab Euroopa eri piirkondade vahelisi erinevusi. Ajaloolised erinevused piirkondade arengu tasandil võivad suureneda ja lisaks võib juhtuda, et näeme ka uute eristavate faktorite tekkimist. Sellises olukorras vajame hädasti mehhanisme, millega piirkondade erinevusi vähendada - selle eesmärgi saavutamisele paneb aluse tugeva regionaalpoliitika jätkamine. Sellises olukorras ei oleks nutikas poliitika järgimine lõpetada ning piirkondlike ja kohalike organite rahastamist tuntaval määral vähendada, kuna see ohustaks tugevalt majanduskasvu suurendamist ning samas ka Euroopa ühtsust. Nii Euroopa 2020. aasta strateegia kui ka ühtekuuluvuspoliitika üritavad sama eesmärki saavutada. Neil on suur mõju majanduse taaselustamisele ning need on väga tähtsad ka Euroopa solidaarsuspoliitika seisukohast. Hetkel vajame aga nende paremat koordineeritust. Uute väljakutsete puhul uute ja eraldiseisvate sihtotstarbeliste fondide loomine on aja ja raha raiskamine, mis venitaks ka 2020. aasta strateegia realiseerimist - sellele
{'language': 'et'}