Dzīvnieku aizsardzība nonāvēšanas laikā (debates) 
Priekšsēdētājs
- Nākamais jautājums ir Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas vārdā sagatavotais Wojciechowski kunga ziņojums par priekšlikumiem attiecībā uz Padomes Direktīvu par dzīvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā - C6-0451/2008 -.
Janusz Wojciechowski
Priekšsēdētāja kungs, mūsu civilizācija ir civilizācija, kas izmanto dzīvniekus. Mēs nonāvējam miljardiem dzīvnieku, lai iegūtu gaļu un ādu un lai apmierinātu dažādas ekonomiskās vajadzības. Dažreiz mēs tos nonāvējam arī tad, ja ekonomiskas vajadzības nav - sportam, piemēram, medībās, vai izklaidei, piemēram, buļļu cīņās. Manā izpratnē dzīvnieku nogalināšana nav nedz sports, nedz izklaide, nedz kultūras iezīme, bet par to mēs šeit nerunāsim, jo mūsu debašu objekts ir dzīvnieku nonāvēšana ekonomisku apsvērumu dēļ.
Dzīvnieku aizsardzība nonāvēšanas laikā. Vai tas ir iespējams? Vai ir iespējams aizsargāt dzīvnieku, kuru mēs gatavojamies nonāvēt? Jā, to ir iespējams darīt, galvenokārt, pasargājot viņu no nevajadzīgajām ciešanām. Pasargājot dzīvniekus no nehumānas izturēšanās, mēs sargājam paši savu humānismu. Piedāvātais regulējums uzlabo dzīvnieku aizsardzības standartus nonāvēšanas laikā un ievieš augstākas, labākas tehniskās normas, kā arī sekmē labāku šo normu izpildes monitoringu. Tiek noteikta lielāka personiskā atbildība attiecībā uz pareizu apiešanos ar dzīvniekiem, kā arī tiek ieviesta prasība iecelt īpašu amatpersonu, kas atbild par dzīvnieku aizsardzību uzņēmumos, kas nodarbojas ar kaušanu. Jaunais regulējums, kas ir vecās 1993. gada direktīvas vietā, nozīmē acīmredzamu progresu attiecībā uz dzīvnieku aizsardzības idejas īstenošanu, un tāpēc es kā referents apstiprinu šo regulējumu.
Vairāki jautājumi bija pretrunīgi. Piemērs, kas skaidri to apliecina, ir jautājums par rituālo kaušanu. Nonāvējot dzīvnieku, galvenais princips ir pirms nonāvēšanas to apdullināt, lai tas būtu bezsamaņā, taču ir pieļaujams izņēmums reliģisku apsvērumu dēļ - nonāvēšana, neapdullinot, ja to nosaka reliģiskās tradīcijas. Tas skar islāma un jūdaisma piekritējus, kas dzīvniekus nonāvē, neapdullinot tos. Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja noraidīja grozījumus, kuru mērķis bija ieviest visaptverošu aizliegumu Eiropas Savienībā veikt rituālu kaušanu. Komitejas locekļi nonāca pie atziņas, ka šāds aizliegums varētu nedarboties.
Komiteja noraidīja arī priekšlikumu, saskaņā ar kuru katrai dalībvalstij būtu tiesības pašai noteikt rituālās kaušanas aizliegumu savos tiesību aktos. Tas ir ietverts 28. grozījumā. Es gribētu uzsvērt, ka balsojums par labu šim grozījumam nozīmē, ka dalībvalstīm nebūs iespējums ieviest rituālās kaušanas aizliegumu savā teritorijā. Balsojums pret šo grozījumu nozīmē atgriešanos pie Eiropas Komisijas nostājas, kas ļauj valstu tiesību aktos iestrādāt aizliegumu veikt rituālo kaušanu.
Nākamais strīdīgais jautājums ir par valsts references centriem, kas būtu jāizveido katrā dalībvalstī. Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja 64. grozījumā šo domu noraidīja. Personiski es uzskatu, ka šādi references centri būtu jāizveido, un to funkcijās ietilptu arī ar dzīvnieku nonāvēšanu saistīto darbību monitorings.
Manā ziņojumā ir iekļauti Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ieteikumi, uz kuriem es gribētu vērst jūsu uzmanību. Pirmkārt, lai ieviestu augstākus dzīvnieku aizsardzības standartus nonāvēšanas laikā, šiem pasākumiem ir jāsaņem finansiāls atbalsts no Eiropas Savienības. Šo cildeno dzīvnieku aizsardzības mērķi nevar sasniegt, ja nav finansiālas struktūras un ja paaugstināto standartu ieviešana netiek būtiski stimulēta.
Otrkārt, ziņojumā ir izteikts priekšlikums šos paaugstinātos standartus piemērot ne tikai Eiropas Savienības ražotājiem, bet arī tiem, kas importē gaļas izstrādājumus uz Eiropu. Mēs vēlamies būt pārliecināti, ka ES tirgū nonāk tikai tādi izstrādājumi, kas iegūti no dzīvniekiem, kuru nonāvēšana notikusi atbilstoši ES likumu prasībām.
Dāmas un kungi, Eiropas Parlamenta pēdējā sēde ir lielā mērā veltīta dzīvnieku aizsardzības jautājumiem. Šodien mēs esam pieņēmuši lēmumu par importa aizliegumu izstrādājumiem, kas iegūti no roņiem, kurus nonāvē ar lielu nežēlību, mēs esam nolēmuši piemērot augstākus standartus attiecībā uz eksperimentos izmantojamajiem dzīvniekiem un šobrīd mēs debatējam par augstākiem dzīvnieku aizsardzības standartiem nonāvēšanas laikā. Es esmu priecīgs, ka Parlaments dara tik daudz dzīvnieku aizsardzības labā, un es esmu priecīgs, ka varu piedalīties šajā darbā. Svētā Asīzes Franciska gars ir kopā ar mums šajā sēžu zālē. Cerēsim, ka arī nākamajā Parlamenta sasaukumā viņš būs kopā ar mums.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties Eiropas Parlamentam un jo īpaši referentam Wojciechowski kungam par to, ka esat atbalstījuši galvenos Komisijas priekšlikuma elementus attiecībā uz dzīvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā.
Jo īpaši es priecājos par to, ka Eiropas Parlaments ir apstiprinājis šā priekšlikuma vispārējo pieeju, kas ir vērsta uz to, lai nodrošinātu, ka dzīvnieku labturības likumdošana, ko piemēro kautuvēm, būtu saskaņā ar higiēnas pasākumu kompleksu, kas tika pieņemts 2004. gadā.
Šobrīd spēkā ir 1993. gadā pieņemtie tiesību akti par dzīvnieku aizsardzību kautuvēs, un tie acīmredzami nav saskaņā ar jaunākajiem sasniegumiem pārtikas nekaitīguma, dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības jomā. Pašreizējais priekšlikums nosaka, ka kautuvēs operatoriem savām darbībām būs jāizstrādā standarta procedūras, balstoties uz labturības rādītājiem attiecībā uz dzīvnieka apdullināšanu, un personālam būs jāiziet apmācība par dzīvnieku labturības jautājumiem.
Jautājumā par rituālo kaušanu es gribētu uzsvērt, ka Komisija pilnīgā vienprātībā atbalsta Eiropas Parlamenta pievienojumu par reliģiskās pārliecības brīvību, un pasvītrot, ka Komisijas nodoms ir saglabāt status quo šajā jūtīgajā jautājumā. Līgumā ir skaidri noteikts, ka, formulējot Kopienas politiku, ir jāņem vērā ar reliģiju saistītās ieražas. Ir skaidrs, ka Eiropas Savienības dalībvalstīs ir daudz dažādu rituālās kaušanas ieražu.
Komisija šajā jomā iesaka ievērot subsidiaritātes principu. Tas ir labi darbojies pēdējos 15 gadus un tam tikpat labi jāturpina darboties arī turpmāk. Šajā saistībā mēs, precizējot formulējumu, principā varam atbalstīt grozījumus, kas atspoguļo pašreizējā likumdošanā īstenoto pieeju, saglabājot tiesības uz reliģiskās pārliecības brīvību un vienlaikus ļaujot dalībvalstīm piemērot vai saglabāt stingrākus noteikumus. Šajā sakarā es gribētu atzīmēt, ka, šķiet, par šiem jautājumiem Padome ir vienojusies.
Tagad es gribētu pateikt dažus vārdus par to, kāda ir lopu kaušanas prakse mājas apstākļos. Šobrīd ir pieļaujama lopu kaušana privātam patēriņam ārpus lopkautuves (izņemot liellopus), taču cūkas, aitas un kazas pirms nokaušanas ir jāapdullina. Dažās dalībvalstīs iedzīvotāji tradicionāli kauj cūkas uz Ziemassvētkiem un jērus uz Lieldienām. Šo tradīciju saglabāšana Komisijai ir svarīga, taču nav vajadzības atkāpties no prasības dzīvniekus apdullināt, tādējādi iedragājot dzīvnieku labturības principus. Tāpēc Komisija uzskata, ka cūkas vai jēri, kas tiek kauti ārpus lopkautuves, pirms nokaušanas ir vienmēr jāapdullina.
Vēl viens priekšlikuma punkts attiecas un valsts references centra izveidi. Mēs uzskatām, ka šis elements ir būtisks, lai garantētu pareizu piedāvāto pasākumu izpildi. Lopkautuvēs oficiāli inspektori veic pārtikas nekaitīguma kontroli, galvenokārt, pārbaudot kautķermeņus. Viņiem ir maz laika un viņu kompetence ir ierobežota, lai novērtētu dzīvnieku labturības rādītājus. Mūsdienās iekārtas, ar kurām veic apdullināšanu, ir komplicētas, un ir grūti novērtēt, cik efektīvas tās ir no labturības viedokļa. Valsts references centri varētu nodrošināt tehnisko un zinātnisko informāciju par dzīvnieku labturību kautuvēs, un Komisija uzskata, ka šī prasība priekšlikumā ir jāpatur spēkā.
Komisija arī uzskata, ka kompetenci apliecinošos sertifikātus, kas ir nepieciešami kautuvē strādājošajam personālam, vajadzētu izsniegt tikai pēc neatkarīgu institūciju rīkota eksāmena nokārtošanas. Šāda sistēma ir izstrādāta citās dzīvnieku labturības jomās gan valsts, gan privātajā sektorā. Tur, kur šī sistēma ir pareizi ieviesta, tā ir devusi labus rezultātus. Tāpēc to vajadzētu paplašināt uz visām ES lopkautuvēm.
Lai kontrolētu slimību izplatību, liels dzīvnieku skaits tiek nonāvēts arī ārpus lopkautuvēm. Ir taisnība, ka attiecībā uz dzīvnieku veselību prasības jau eksistē, taču šodienas prasības neattiecas uz dzīvnieku labturību. Cilvēki uzskata, ka masveida izkaušana slimību apkarošanas nolūkā ir jāveic iespējami humānākā veidā. Tāpēc ļoti būtiski ir nodrošināt pārskatāmību, kas nozīmē pareizu ziņojumu sagatavošanu. Bez tam, iepriekš gūtā pieredze šajās ārkārtas situācijās ir parādījusi, ka ir svarīgi savākt informāciju gan par labas prakses piemēriem, gan par iespējamajām pieļautajām kļūdām. Tāpēc gadījumos, kad tiek veikta masveida izkaušana, ir jānodrošina pareizs monitorings un ziņojumu sagatavošana par dzīvnieku labturību.
Es ļoti aicinātu jūs atbalstīt Komisijas priekšlikumu. Ja tas tiks veiksmīgi pieņemts, Eiropas Savienībai pavērsies perspektīva ietekmēt un sekmēt dzīvnieku labturības normas globālā mērogā.
Jens Holm
Katru gadu simtiem miljonu dzīvnieku - cūkas, govis, aitas, vistas, zirgi un citi dzīvnieki - tiek nokauti un pārvadāti pa visu Eiropu. Turklāt tiek nokauti arī 25 miljoni kažokzvēru. Tas viss nozīmē milzīgas dzīvnieku ciešanas. Protams, labākais risinājums būtu mums neēst gaļu un neizmantot dzīvnieku kažoku savos apģērbos.
Tomēr šī regula patiesi nav vērsta uz to, bet gan, kā mēs varam samazināt dzīvnieku ciešanas kautuvēs. Komisijas priekšlikums ir viens solis uz priekšu, taču ir vairāki jautājumi, kas jārisina noteiktāk. Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejā mēs nobalsojām par manu viedokli, kurā mēs, cita starpā, pieprasām īsāku pārvadājuma laiku un īsāku gaidīšanas laiku kautuvē, veikt ieguldījumus pārvietojamās kautuvēs, lai šī regula tiktu attiecināta arī uz kažokzvēriem, lai dalībvalstis varētu iet tālāk un noteikt vēl bargākus nosacījumus, un lai dzīvnieku labturības inspektori un valstu references centri dzīvnieku labturības jautājumos, ko mēs piedāvājam ieviest, būtu neatkarīgi un, lai viņiem tiktu piešķirtas lielākas pilnvaras.
Iepriecinoši ir tas, ka Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja atbalsta mūsu priekšlikumu par pārvietojamajām kautuvēm un par kažokzvēru iekļaušanu. Tomēr es esmu patiesi noraizējies par dažiem citiem šīs komitejas un atsevišķu deputātu piedāvātajiem grozījumiem. Diemžēl Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja ir pilnībā izsvītrojusi piedāvātos termiņus attiecībā uz dzīvnieku transportēšanas laiku uz kautuvi un gaidīšanas laiku kautuves telpās. Lūdzu, balsojiet par 125. grozījumu, kuru ir izvirzījusi Eiropas Apvienotā kreiso un Ziemeļvalstu zaļo kreiso konfederālā grupa, lai mēs atgrieztos pie šīs prasības. Es arī nesaprotu, kāpēc Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja vēlas izsvītrot priekšlikumu par valsts references centriem, kas risinātu ar dzīvnieku labturību saistītos jautājumus. Ir arī patiesi svarīgi ļaut dalībvalstīm iet tālāk, lai tās varētu pieņemt vēl ambiciozākus noteikumus, nekā tie, kas ir noteikti šeit. Es mudinu jūs balsot par 124. grozījumu. Visbeidzot, es esmu dziļi sarūgtināts par to, ka Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja nevēlas ļaut tām dalībvalstīm, kas šobrīd ir noteikušas pilnīgu aizliegumu veikt dzīvnieku kaušanu bez apdullināšanas, šo aizliegumu saglabāt. Tas attiecas, piemēram, uz manu valsti, Zviedriju. Mēs esam atraduši līdzsvaru starp reliģijas tradīciju un dzīvnieku labturību, kas apmierina vairumu cilvēku. Lūdzu, balsojiet pret 28. grozījumu, kā to ieteica referents.
Sebastiano Sanzarello
PPE-DE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, laimīgas sakritības dēļ tieši man ir jārunā šovakar kā pēdējam, vismaz šajā sasaukumā, kuru jūs vadāt kā priekšsēdētājs un, kas, kā es saprotu, ir jūsu pēdējais prezidentūras termiņš, jo jūs esat nolēmis nekandidēt nākamajām vēlēšanām. Es ar prieku izsaku savu gandarījumu, Cocilovo kungs, par darbu, ko esat veicis šajā Parlamentā, un par cieņu, ko esat saņēmis ne tikai no Itālijas delegācijas, bet gan no visiem Eiropas Parlamenta deputātiem. Es tiku ievēlēts no tā paša vēlēšanu apgabala, kā jūs; mēs esam politiskie oponenti, taču man ir sajūta, ka esmu palicis parādā novēlēt jums veiksmīgu politisko nākotni, darbojoties mūsu valsts un arī Eiropas interesēs
Tūlīt es nonākšu pie jautājuma būtības. Es uzskatu, ka mēs Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejā esam veikuši lielisku darbu. Uzklausot konsultantus un dažādas profesionāļu grupas, mēs esam centušies uzlabot Padomes un Komisijas iesniegto tekstu tā, lai tas būtu piemērotāks un konsekventāks un lai tas izteiktu reliģiskās ieražas un tiesības uz tām visās to izpausmēs. Bija vairākas pretrunas, jo Komisija un Padome noteica un uzstāja, ka tās vēlētos aizsargāt rituālo kaušanu, taču atsevišķu obligāto nosacījumu dēļ praksē to nevarēja īstenot - es atsaucos uz pakarināšanu ar galvu uz leju un uz visvairāk apspriesto jautājumu par apdullināšanu.
No dialektiskā viedokļa tas šķiet visai nežēlīgi, taču ko tas nozīmē faktiski: sāpes, ko dzīvnieks sajūt, izdarot tam vienu mērķtiecīgu griezienu, ir samērojamas ar sāpēm, ko sajūt, iesitot tam pa pieri ar kaušanas ierīcēm, lai apdullinātu, pēc tam sāpju vairs nav, un tā būtu vēl lielāka nežēlība, ja dzīvnieks tiktu apdullināts pēc tam, kad tam jau ir pārgriezts kakls. Tāpēc es neuzskatu, ka apiešanās ar dzīvnieku ir nežēlīga, ja tas netiek apdullināts pēc tam, kad tam jau ir pārgriezts kakls.
Cilvēktiesību hartā ir teikts, ka gadījumos, ja dzīvnieku tiesības ir pretrunā ar cilvēktiesībām, prioritāras ir cilvēktiesības, citiem vārdiem, tiesības uz reliģiskajām ieražām, un ne tikai uz musulmaņu, ne tikai uz ebreju, bet arī uz kristiešu ieražām - kā mēs to apspriedām komitejas darba procesā - ir jāaizsargā, un jāaizsargā pilnībā. Kaut vai tāpēc, ka, tā kā mums ir abpusējas attiecības ar ārpuskopienas valstīm, cilvēki, kas ievēro noteiktas reliģiskās ieražas, pretējā gadījumā Eiropā nevarētu ēst gaļu, jo to nevarētu Eiropā ražot un nevarētu importēt. Es neuzskatu, ka tas ir taisnīgi.
Rosa Miguélez Ramos
PSE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, kā jau mēs šodien dzirdējām, priekšlikums, ko mēs šodien apspriežam, aizstās direktīvu, kas ir novecojusi tehniskā progresa dēļ, un tiks iestrādāts jaunā regulā, kas ļaus Kopienas prasības dzīvnieku labturības jomā vienādi piemērot visā Eiropas Savienībā.
Iekšējā tirgus kontekstā un ņemot vērā to, ka izskatāmās regulas var bojāt konkurenci, tas sekmēs līdzīgus konkurences standartus visiem Kopienas uzņēmējiem. Faktiski Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja, kas ir izvēlējusies maziem uzņēmējiem izdarīt atkāpes no dažām prasībām, ir palielinājusi atbildību pārējiem lielajiem uzņēmējiem - tā ir tā doma, ko mēs šodien apspriežam - un turklāt lielajos uzņēmumos ir izveidojusi amata vietu speciālistam dzīvnieku labturības jautājumos.
Ziņojums, ko mēs šodien apspriežam, uzlabo Komisijas priekšlikumu par fundamentāliem jautājumiem. Viens piemērs, ar šo priekšlikumu vairs netiek mēģināts grozīt pašreizējos dzīvnieku transportēšanas noteikumus attiecībā uz kopējo transportēšanas laiku - tas ir jautājums, ko mēs uzskatām par absolūti nehumānu - un tiek saglabāts pašreizējais aizliegums transportēt tos dzīvniekus, kuri noteiktu raksturlielumu dēļ nav piemēroti transportēšanai.
Turklāt tas koriģē un precizē uzņēmumiem viņu pienākumus attiecībā uz noteikumiem labturības jomā, kas viņiem jāievēro: par noteikumu ievērošanu vairāk ir atbildīgi uzņēmēji, nevis darbinieki.
Visbeidzot, komisār, es gribētu, lai jūs paturat prātā, ka Eiropas Savienībā nav divu vienādu tiesību sistēmu, katrā reģionā un valstī tā ir atšķirīga. Ja valsts references centri, ko jūs piedāvājat un uz kuriem jūs tikko atsaucāties savā runā, tiks ieviesti tādā veidā, kā to iesaka Komisija savā priekšlikumā, tad Spānijā būs jāievieš 17 valsts references centri, nevis viens. Spānijā centrālās valdības pilnvaras ir decentralizētas un nodotas autonomajiem apgabaliem, tāpēc mēs būtu spiesti izveidot 17 šādus valsts centrus, ko jūs uzskatāt, ka tas ir iespējams. Tas būtu smieklīgi: katram reģionam savs centrs. Tāpēc mēs ierosinām, lai attiecīgā iestāde būtu atbildīga par to, lai noteikumi tiktu pareizi piemēroti.
Zdzisław Zbigniew Podkański
Priekšsēdētāja kungs, Wojciechowski kunga ziņojums par priekšlikumu attiecībā uz Padomes Regulu par dzīvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā ierosina ļoti svarīgu dzīvnieku labturības tēmu. Tas netieši uzdod jautājumu par to, vai mūsdienu cilvēce spēj izbeigt cietsirdību un radīt jaunu vērtību pasauli, kurā ir iejūtība pret sāpēm, ciešanām, bailēm un raizēm par dzīvības zaudēšanu, un ne tikai attiecībā uz cilvēkiem, bet arī attiecībā uz dzīvniekiem.
Diemžēl, par spīti civilizācijas un tehnikas progresam katru gadu miljardiem dzīvnieku un putnu joprojām tiek nonāvēti bieži vien nežēlīgā veidā un pat bez apdullināšanas. Tas liek uzdot nākamos jautājumus, vai inteliģentu un izglītotu cilvēku izturēšanās pret dzīvniekiem bieži vien nelīdzinās tai, kā izturas primitīvas ciltis, kurām ir jācīnās par savu eksistenci. Kas mums būtu jādara, lai to mainītu?
Uz šiem jautājumiem lielā mērā atbildi sniedz ziņojums, kurš joprojām neatrisina daudzas fundamentālas problēmas saistībā ar, piemēram, likumdošanu, rituālo kaušanu un sabiedrības sirdsapziņas veidošanu. Tāpēc Padomei, Komisijai un jaunajam Parlamentam šīs problēmas vēl ir jārisina. Es ceru, ka turpmākais dzīvnieku labturības uzlabošanas darbs tiks veikts, apzinoties, ka dzīvnieki ir dzīvas būtnes, kas spēj just sāpes un ciešanas, ka viņi nav lietas un, ka cilvēki viņiem ir parādā cieņu, aizbildnību un gādību.
Alyn Smith
Verts/ALE grupas vārdā. Priekšsēdētāja kungs, es arī vēlētos pievienot savus apsveikumus mūsu referentam Janusz Wojciechowski par to, ka viņš ar pašpārliecinātību ir uzņēmies ļoti komplicētu un emocionālu lietu un skata daudzus strīdīgus viedokļus. Šajā runā, kas, iespējams, ir mana pēdējā runa šajā pilnvaru termiņā, ir vērts kolēģiem piezīmēt, ka šī ir lieta, ko es saucu par klasisku Eiropas Parlamenta lietu. Tā ir tehniska, tā ir komplicēta, tā ir nedaudz attālināta no mūsu pilsoņiem, taču ir vērts atcerēties, ka mūsu pilsoņiem ir ārkārtīgi svarīga dzīvnieku labturība, un ka mūsu ražotājiem, mūsu patērētājiem un mūsu tirgum ir ārkārtīgi svarīga objektivitāte.
Es jo īpaši vēršu uzmanību uz 45. un 46. grozījumu, kuri nosaka, ka ārpuskopienas valstīm, kas vēlas veikt eksportu uz mūsu teritoriju, ir jāievēro mūsu standarti. Tas ir izšķirīgs taisnīguma elements mūsu ražotājiem un patērētāja uzticībai mūsu tirgū, tāpēc tas ir ļoti apsveicams.
Līdzīgi, 65.-67. grozījumā minēto pasākumu proporcionalitāte, kas atļauj profesionālo sagatavošanu, ir jo īpaši atbalstāma mazajām kautuvēm un mazajiem uzņēmējiem visā Eiropas Savienībā. Tāpat ļoti atbalstāmi būtu arī izņēmumi, kas atbrīvo mazās lopkautuves no prasības pieņemt darbā dzīvnieku labturības speciālistu.
Par rituālo kaušanu, es domāju, ka komisāram ir pilnīga taisnība. Es nedomāju, ka mums ir jāregulē šis jautājums šajā paketē, tā ir laba ziņa patērētājiem. Tā ir laba ziņa attiecībā uz uzticēšanos ES gaļas tirgū, un tas ir viscaur labs darbs. Apsveicu.
Maria Petre
(RO) Pirmkārt, es vēlētos apsveikt referentu un pateikties viņam par to, ka viņš ir spējis parādīt dažādas pieejas.
Es piekrītu Komisijas priekšlikumiem, kas nosaka, ka dzīvnieki ir jānonāvē tikai ar tādām metodēm, kas nodrošina tūlītēju nāvi, vai arī tie vispirms jāapdullina, vienlaikus tomēr atļaujot izņēmuma kārtā kaušanu, kas ir reliģisko rituālu sastāvdaļa. Es arī atbalstu, ka šo regulu nepiemēro gadījumos, kad dzīvniekus kauj personīgajam patēriņam, ievērojot galveno reliģisko svētku, tādu kā Lieldienas un Ziemassvētki, tradīcijas, un tikai uz laika posmu, kas ir 10 dienas pirms šiem svētkiem.
Jānodrošina, lai personāls, kas ir iesaistīts kaušanas procesā un citās ar to saistītajās darbībās, būtu izgājis attiecīgus apmācības kursus, ko organizē parastā kārtībā, un kurus pabeidzot, izsniedz kvalifikācijas sertifikātu.
Dzīvnieku aizsardzības jomā pieņemtās Eiropas regulas ir vienas no visstingrākajām pasaulē. To dēļ paaugstinās ražošanas izmaksas, un tās var arī izkropļot konkurenci ar tām valstīm, kuru likumdošana nav tik strikta šajā jomā. Tāpēc es Komisiju aicinu nodrošināt, lai gaļas produkti vai citi gaļas izcelsmes izstrādājumi, kas nāk no ārpuskopienas valstīm, atbilstu Eiropas standartiem. Mēs gribētu redzēt, lai Komisija nodrošinātu iespēju veikt inspekciju tajās kautuvēs, kurām ir atļauts eksportēt savu produkciju uz Eiropas Savienību, lai gūtu apstiprinājumu, ka līdz ar veselības sertifikātiem, kas tām ir piešķirti, tiek ievērotas arī regulas, kas darbojas dzīvnieku aizsardzības jomā.
Neil Parish
Priekšsēdētāja kungs, vai es varu pateikties Vassiliou kundzei par viņas darbu šeit, Parlamentā. Viņa paņēma šo lietu tikai pirms pāris gadiem un ir padarījusi ārkārtīgi labu darbu, par ko es viņu apsveicu. Vai es varu apsveikt arī Janusz Wojciechowski par ļoti labi sagatavotu ziņojumu un par to, ka viņš ir ļoti labs Lauksaimniecības komitejas priekšsēdētāja vietnieks.
Es uzskatu, ka dzīvnieku labturības standarti Eiropā ir sevišķi svarīgi, ņemot vērā to, ka mēs ražojam augstas kvalitātes gaļu. Mēs vēlamies būt droši, ka kaušana notiek pārdomāti un atbilstoši augstiem higiēnas un dzīvnieku labturības standartiem. Es faktiski atbalstu domu par pārvietojamajām kautuvēm, jo es uzskatu, ka tas būs ļoti labs risinājums. Es arī uzskatu, ka mums ir jābūt ļoti uzmanīgiem, jo daudzas mazās kautuves Eiropā iepriekšējos gados tika slēgtas - tas ir noticis arī manā dalībvalstī - tāpēc mēs gribam būt droši, ka mēs esam sagatavojuši atbilstošu regulu, taču ne tik stingru, ka tā faktiski izraisīs to slēgšanu.
Tagad es pats izteikšos diezgan pretrunīgi. Es uzskatu, ka dzīvnieki piedzimst šajā pasaulē, un mēs, cilvēki, lemjam par to, kā tieši viņi ir jākauj. Es domāju, ka Komisijai ir jāveido savi uzskati. Vai nu jūs pieņemat rituālo kaušanu un to, ka dzīvnieki netiek apdullināti, tādējādi tos dzīvniekus citās valstīs, kuri pēc mūsu vēlēšanās tiks nokauti uz Ziemassvētkiem, varēs nokaut šādā veidā, vai arī jūs faktiski nostājaties par to, un es uzskatu, ka tas ir pareizi, ka mēs, cilvēki, lemjam, kādā veidā dzīvnieki ir jānokauj, un ka dzīvnieki pirms kaušanas ir jāapdullina. Es domāju, ir pilnīgi skaidrs, ka tam tā jābūt. Dažās dalībvalstīs gan saskaņā ar musulmaņu, gan ebreju tradīcijām, veicot kaušanu, ir dzīvnieku pirmreizējā apdullināšana un atkārtotā apdullināšana. Es nesaprotu, kāpēc tā nevarētu rīkoties visā Eiropā, jo mums ir jābūt pilnīgi pārliecinātiem, ka pret visiem dzīvniekiem mēs izturamies vienādi. Lai arī es atzīstu subsidiaritātes principu, es tomēr vēlos redzēt to, ka Komisija izdara spiedienu uz dalībvalstīm, lai gūtu pārliecību par to, ka turpmāk kaušana un apdullināšana tiks veikta pareizi.
Tāpat, ja runājam par marķēšanu, es tur nesaskatu problēmu. Kāpēc, dzīvniekus marķējot, nevarētu norādīt arī to, kādā veidā tie ir nokauti? Ja nav problēmas attiecībā uz kaušanu atbilstoši musulmaņu vai ebreju tradīcijām, tad kāpēc būtu jāuztraucas par attiecīga marķējuma lietošanu? Lietosim atbilstošu marķējumu, lai cilvēki turpmāk precīzi zinātu, ko viņi pērk, jo ir ļoti svarīgi Eiropas lauksaimniecībai nodrošināt ļoti augstus standartus.
Marios Matsakis
Priekšsēdētāja kungs, tiesības uz reliģiskās pārliecības brīvību, manuprāt, nedod tiesības ignorēt mūsu valstīs noteiktās normas un regulas, un tās nedrīkst būtiski apdraudēt mūsu standartus attiecībā uz kaušanas higiēnu un dzīvnieku labturību. Tāpēc es neredzu, kāpēc reliģijas vārdā mums būtu jābūt pielaidīgiem attiecībā uz anahronisku, nehigiēnisku un pat sadistisku dzīvnieku kaušanas veidu, kas dažkārt tiek veikts pompozas ceremonijas apstākļos gan pieaugušo, gan bērnu acu priekšā.
Tāpēc es uzskatu, ka dzīvniekus drīkst nonāvēt tikai kontrolētos apstākļos sertificētā kautuvē, kuru var pārbaudīt, un dzīvniekus nedrīkst nokaut, pirms tam neapdullinot. Viena lieta ir reliģiskās pārliecības brīvība, kas rada nevajadzīgas sāpes dzīvniekiem, bet otra lieta ir higiēnas noteikumu neievērošana. Normām un likumiem ES ir jābūt vienādiem visiem neatkarīgi no reliģijas.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, es domāju, ka šajās debatēs dzīvnieku labturības jautājums tika pārāk sašaurināts, runājot par to, vai mums ir jāizmanto apdullināšana, vai nav. Nav tā, ka es būtu pret apdullināšanu, taču mums ir jāapzinās, ka apdullināšana sākotnēji tika ieviesta ne jau, domājot par dzīvnieku labturību, bet gan ekonomisku apsvērumu dēļ, lai dzīvniekus varētu nokaut rūpnieciskā veidā, kas nozīmē masveidīgu nonāvēšanu kautuvēs tā, lai kautuvē radītā nemiera dēļ nepasliktinātos un nemazinātos gaļas kvalitāte.
Tāpēc runājot par rituālo kaušanu, runa ir par augstu kaušanas mākslu tā, lai dzīvniekam nebūtu jāpiedzīvo papildu ciešanas, un jautājumā par apdullināšanu kautuvēs, jautājums nav tikai par to, vai dzīvnieks ir jāapdullina, vai nav, bet arī par apiešanos ar dzīvniekiem transportēšanas laikā un gaidīšanas laikā kautuves telpās. Es piekrītu Parish kunga viedoklim, ka rituālā kaušana ir attiecīgi jānorāda marķējumā, lai patērētāji zinātu, ko viņi pērk un ko viņi atbalsta.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, šodienas debates par Wojciechowski kunga ziņojumu atspoguļo Parlamenta, Komisijas un, patiešām, arī sabiedrības bažas par dzīvnieku labturību kaušanas laikā. Komisijas priekšlikums ievada nozīmīgas novitātes, kuras, es ceru, jūs varat atbalstīt.
Šodien ES likumdošana nosaka, ka uzņēmējiem no ārpuskopienas valstīm, kas veic eksportu uz ES, ir piemērojami līdzvērtīgi standarti. Turklāt ir jābūt gaļas importa sertifikātiem, kas apliecina, ka organizācija, kas veic eksportu, ievēro ES standartus. Tāpēc attiecībā uz Komisijas priekšlikumu mūsu viedoklis ir tāds, ka ir jāturpina piemērot līdzvērtības princips.
Es uzmanīgi uzklausīju visas jūsu atsauksmes un es domāju, ka šis ieguldījums ir ļoti noderīgs mūsu centieniem izveidot patiesi efektīvu dzīvnieku labturības praksi. Pieņemot šo ziņojumu, mēs nosūtām sabiedrībai pareizus signālus, ka mēs ņemam vērā viņu bažas un vienlaikus izstrādājam mūsdienīgus standartus attiecībā uz globālo labturības praksi dzīvnieku kaušanas laikā. Es pateicos Parlamentam un referentam par sniegto atbalstu.
Visbeidzot, tā kā šī ir mana pēdējā uzruna šim Parlamentam, es gribētu pateikt, ka es ļoti priecājos par darbu, ko esmu veikusi kopā ar jums visiem, un ļaujiet man novēlēt jums veiksmi jūsu turpmākajos centienos un vispārēju laimi.
Janusz Wojciechowski
Priekšsēdētāja kungs, komisār, arī es gribētu pievienot savu balsi visiem šiem novēlējumiem, un es esmu priecīgs, ka komisāra pēdējā runa Parlamentā ir veltīta tam, lai prezentētu patiesi labu projektu un labu regulu, un patiešām, vairums no tiem, kas ir runājuši šajā diskusijā, pilnībā to atbalsta. Es ļoti vēlos, lai šā darba galīgais rezultāts, šis kopējais Parlamenta, Komisijas un Padomes darbs būtiski nepasliktinātu to, ko ir iesniegusi Komisija, jo Komisija ir izstrādājusi patiesi labus priekšlikumus. Tomēr, runājot par pieeju dzīvnieku aizsardzībai, par pasākumiem, kuru mērķis ir uzlabot dzīvnieku labturību, ir jāatceras divas svarīgas lietas.
Pirmkārt, nauda. Diemžēl mēs nesaņemsim atbalstu no sabiedrības par šo standartu paaugstināšanu, ja mēs nenodrošināsim, ka tie tiek atbilstoši finansēti. Lai sasniegtu nospraustos mērķus, ļoti būtiski ir Kopienas līdzekļi. Nav iespējams bez naudas ieviest augstus standartus, tādus kā šie, visas izmaksas uzliekot uz to iestāžu pleciem, kurām šie standarti ir jāievieš.
Otrkārt, jautājums par līdzvērtību, lai šie uzlabotie standarti nemazinātu ražotāju konkurētspēju Eiropas Savienībā. Es domāju, ka mēs esam uz pareizā ceļa, lai to sasniegtu. Es priecājos, ka šajā sēžu zālē šie priekšlikumi ir guvuši apstiprinājumu.
Es vēlreiz gribētu pateikties komisāram. Es gribētu pateikties arī visiem kolēģiem deputātiem, kas ir piedalījušies šajā diskusijā, un es priecājos, ka doma par dzīvnieku labturības standartu celšanu šajā sēžu zālē kopumā tiek pieņemta.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsošana notiks trešdien, 2009. gada 6. maijā.

{'language': 'lv'}