Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen Puhemies Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu. Onko huomautettavaa? Santini Arvoisa puhemies, nimeni ei ole eilisen kokouksen läsnäololistassa, mutta olin kyllä läsnä, kuten käy ilmi ryhmäni kaikkien kokousten allekirjoituksista. Pyydän teitä korjaamaan tämän virheen. Puhemies Jäsen Santini, asia korjataan. (Pöytäkirja hyväksyttiin.) De Rossa Arvoisa puhemies, olin paikalla koko eilisen komission ja neuvoston Yhdysvaltojen tragediaan liittyviä lausuntoja koskevan keskustelun ajan. Tästä hirmuteosta johtunutta Euroopan lentokoneteollisuudelle aiheutunutta kriisiä ei kuitenkaan mainittu kertaakaan. Parlamentin velvollisuutena on tehdä selväksi komissiolle ja neuvostolle, että Euroopan ilmailuala ja lentokoneteollisuus yleensä tarvitsevat tukea, jotta voimme säilyttää eurooppalaisen lentokoneteollisuuden, erityisesti lentoyhtiömme. Muuten joudumme erittäin vaikeaan tilanteeseen, ainakin jos Yhdysvallat antaa tukea omille lentoyhtiöilleen, kuten on ehdotettu. On äärimmäisen tärkeää, että tällä hetkellä uhattuna olevat kymmenettuhannet työpaikat pelastetaan. Puhemies Jäsen De Rossa, merkitsemme asian muistiin. Puheenjohtajakokous laatii seuraavan istunnon esityslistan. Toimitamme pyyntönne eteenpäin. Omaisuuden hukkaamiskielto ja todistusaineiston säilyttäminen Puhemies Esityslistalla on seuraavana Marinhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0274/2991) Ranskan tasavallan, Ruotsin kuningaskunnan ja Belgian kuningaskunnan hallitusten aloitteesta neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi omaisuuden hukkaamiskieltoa ja todistusaineiston säilyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa (5126/2001 - C5-0055/2001 - 2001/0803(CNS)). Marinho Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä pyritään siihen, että jäsenvaltio tunnustaa oikeaksi toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa tehdyn omaisuuden hukkaamiskieltoa tai todistusaineiston säilyttämistä koskevan oikeuspäätöksen, jotta oikeuskäsittelyn yhtenäisyys olisi taattu jo ennen oikeudenkäyntiä. Tämän Ranskan, Ruotsin ja Belgian hallitusten aloitteesta laaditun puitepäätöksen pitää tulla voimaan 31. joulukuuta 2002 mennessä ja sitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa ilman ratifiointia tämä on erittäin tärkeä asia mikä on sitä paitsi ollut yleissääntönä tähänastisissa rikosoikeudellisissa järjestelyissä. Lyhyesti sanottuna: kyse on siitä, että jossakin jäsenvaltiossa tehdyllä oikeudenpäätöksellä automaattisesti taataan, että missäpäin Euroopan unionia tahansa sijaitsevaa omaisuutta, arvopapereita, tai todistusaineistoa, joka on keskeistä rikoksen jäljittämisen ja siitä rankaisemisen kannalta, ei hukata, hävitetä tai salata rikostutkimukselta. Tämä vastavuoroisen tunnustamisen menettely sisältyy alkuperäiseen rajat ylittäviä rikoksia koskevaan päätösehdotukseen, joka käsitti esimerkiksi huumausaineiden salakuljetuksen, unionin talousarvioihin liittyvät veropetokset, rikosten tuoton pesun, euron väärentämisen, lahjonnan sekä ihmiskaupan. Kansalaisvapauksia käsittelevässä valiokunnassa kuitenkin oltiin, ja varsin hyvään aikaan, sitä mieltä, että tämänkaltaisen erityisesti sisämarkkinoiden toimintaan liittyviin rikoksiin rajoittuvan rikkomusten määrittelyn myötä suljetaan ulkopuolelle muita rikkomustyyppejä, joista mainitsen erityisesti meitä tällä hetkellä eniten huolestuttavan terrorismin. Nähdäkseni 2 artiklan uusi muotoilu, jota varten saimme muuten kollegaltamme Ana Paláciolta arvokasta apua, vastaa paljon paremmin siihen tehokkuuden vaatimukseen, joka on asetettu vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvalle alueelle. Kyse on painon panemisesta vastavuoroisen tunnustamisen periaatteelle, joka on rikollisten ja heidän järjestöjensä jäljittämisen perustana Euroopan puitteissa. Uskon, että olemme nykyisin täysin tietoisia sen välineellisestä merkityksestä, ja juuri siksi pyydän, että alkuperäisen päätösehdotuksen 2 artiklaan tehty tarkistus 5 hyväksyttäisiin tässä täysistunnossa ja otettaisiin huomioon komissiossa ja neuvostossa. Siten tämä päätösehdotus ja sen jälkeen tehtävät ehdotukset, jotka tietysti koskevat terrorismin vastaista taistelua, kuten komission jäsen António Vitorino kertoi eilen, ovat keskenään johdonmukaisia. Arvoisa puhemies, tämä päätös on sen laajuinen kuin se on, se on pieni panos yhteisen oikeusalueen rakentamiseen, mutta juuri näistä pienistä asioista, pienistä kivistä, rakennetaan se eurooppalaisen oikeuden rakennus, jonka suojaan mahtuvat kaikki Euroopan kansalaiset. Juuri tällä tavoin voidaan estää eurooppalaisen oikeustyhjiön syntyminen sekä taistella toimielinten tarmottomuutta ja niiden väitettyä byrokratiaa vastaan. Meidän tehtävänämme on todistaa kansalaisille, että Eurooppa kykenee myös suojelemaan heitä, että eurooppalainen siviili- ja rikoslainsäädäntö on mahdollinen toteuttaa. Sen tehtävä on tietysti kansalaisuuden voimistaminen, mutta myös kaikkialla läsnä olevan, kasvottoman ja isänmaattoman rikollisuuden vastustaminen. Edes pahimmat pessimistit eivät kiistä, että nämä asiat vievät meitä hyvään suuntaan. Valtioiden itsemääräämisoikeus eristää ne muista ja helpottaa sitten rikosten tekoa ja rikollisten elämää. Kiirehtikäämme siis heti huomisaamusta, tarkasti sanoen huomenna pidettävästä ylimääräisestä Eurooppa-neuvostosta lähtien, vapauksien Euroopan eli maailman suurimman demokraattisen, vapaan ja oikeudenmukaisen alueen rakentamista. Ford Arvoisa puhemies, tuen esittelijä Marinhoa. Viimeviikkoiset todella traagiset tapahtumat korostavat terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen taistelun tärkeyttä. Terrorismin vastaiseen taisteluun tarkoitettu yhteenliittymä, jota pyrimme kaikkialla maailmassa rakentamaan, yrittää löytää parannuskeinon ongelmaan, mutta on muistettava myös tällaisten tapahtumien ennalta ehkäiseminen turvallisuuden ja diplomatian keinoin. Myös muita toimia tarvitaan, mikäli aiomme estää tuollaisten rikosten toistumisen. Toinen rahanpesua koskeva direktiivi on jo sovittelumenettelyssä, ja pyrimme saamaan sen hyväksytyksi. Meidän on tunnustettava, että Euroopan unionin tasolla tarvitsemme vain yhden oikeusalueen. On epäjohdonmukaista, että ihmiset hakevat turvapaikkaa yhdestä jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon Euroopan unionin sisällä. On epäjohdonmukaista, että meillä on tilanne, jossa vangitsemismääräys ei ole voimassa kaikkialla Euroopan unionissa. Yksi esimerkki tästä on tapaus, jossa henkilö pakeni Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Ranskasta ja onnistui lykkäämään karkotustaan takaisin Ranskaan. Häntä syytetään terrorismista, ja oikeusjuttu on itse asiassa odottanut häntä viisi vuotta. Tänä aamuna edessämme olevilla mietinnöillä pyritään edistämään asioita. Jäsen Marinhon mietintö on osa Ranskan, Ruotsin ja Belgian hallitusten aloitetta, ja onnittelen häntä ja niitä tästä mietinnöstä. Yhdessä jäsenvaltiossa annetun tuomioistuimen päätöksen olisi automaattisesti oltava voimassa kaikkialla unionissa. Meidän on alettava soveltaa jäsen Marinhon vaatimaa vastavuoroista tunnustamista. Osama bin Ladenilla on pankkitili Lontoossa. Voidaan toivoa, että tämä mietintö helpottaa tuon tilin ja muualla Euroopassa olevien vastaavien tilien jäädyttämistä, mikäli tämä osoitetaan välttämättömäksi. Euroopan sosialistipuolueen puolesta tuen tätä mietintöä ja vastaavia muita toimia, joita seuraa muissa mietinnöissä tänä aamuna ja tulevina viikkoina ja kuukausina. Paras muistomerkki noille viime viikolla traagisesti kuolleille viattomille ihmisille on toimia niin, että tämän toistuminen estetään. Tämä on yksi pieni osa tätä prosessia. Reding . (FR) Arvoisa puhemies, komissio on iloinen Ranskan, Belgian ja Ruotsin aloitteesta, joka koskee omaisuuden hukkaamiskieltoa ja todistusaineiston säilyttämistä koskevien päätösten vastavuoroista tunnustamista. Tämä on nimittäin ensimmäinen ehdotus sitten neuvoston ja komission hyväksymää toimenpideohjelmaa rikosoikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen panemiseksi täytäntöön. Olen myös erittäin kiitollinen mietinnön esittelijä Marinholle. Hänen mietintönsä on erinomainen, ja sitä paitsi - mitä esittelijä painottaa - vastavuoroinen tunnustaminen tulee olemaan ratkaiseva askel rikosoikeudellisessa yhteistyössä. Te tiedätte kaikki, että perinteinen oikeudellinen yhteistyö on hidasta ja byrokraattista, mikä on täysin kansalaisten etujen vastaista, ja ajankohtaiset tapahtumat korostavat sitä paitsi nopean ja tehokkaan oikeudellisen yhteistyön välttämättömyyttä. Voin myös kannattaa esittelijän tarkistuksissaan noudattamaa lähestymistapaa, etenkin sitä tosiasiaa, että tämä aloite ei ole riittävän kunnianhimoinen. Se koskee ainoastaan hyvin rajallista joukkoa rikoksia, jotka on jo harmonisoitu yhteisön tasolla, eikä kata tiettyjä perinteisiä rikoksia, kuten murhaa, aseellista ryöstöä tai raiskausta. Sitä paitsi se ei koske myöskään terroritekoja. Mietinnön esittelijä siis ehdottaa ehdotuksen soveltamisalan laajentamista kaikkiin rikoksiin, joista voidaan langettaa vähintään kuuden kuukauden vapausrangaistus, ja komissio on täysin samaa mieltä. Komissio on muuten jo puhunut neuvostolle tämän laajennuksen puolesta, ja neuvottelut ovat alkamassa. Parlamentilla on siis hyvät mahdollisuudet saada aloitteesta entistä kunnianhimoisempi, mikä olisi sopusoinnussa valtion- ja hallitusten päämiesten tavoitteiden kanssa. Valtion- ja hallitusten päämiehet vahvistivat vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen rikosoikeudellisissa asioissa Tampereen Eurooppa-neuvostossa. Arvoisa puhemies, tässä hengessä suhtaudun myönteisesti tähän positiiviseen ja kunnianhimoiseen mietintöön. Puhemies Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen! Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00. Ulkorajojen ylittäminen ja Schengen-yhteistyön kehittäminen Puhemies Esityslistalla on seuraavana Coelhon laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0233/2001) ulkorajojen ylittämisestä ja Schengen-yhteistyön kehittämisestä (10846/1999 - C5-0042/2000 + (11329/3/1999 - C5-0043/2000) + (SCHAC 2533/1/2000 - C5-0729/2000) + (SEK(2000) 1439 - C5-0730/2000 - 2000/2015/(COS)). Coelho Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Schengen-yhteistyö alkoi vuonna 1985 viiden jäsenvaltion välillä. Valtioiden väliset rajat haluttiin lakkauttaa, jotta henkilöt voisivat liikkua vapaasti ja jotta voitiin ryhtyä korvaaviin toimiin muiden muassa poliisiyhteistyössä, huumeiden torjunnassa, luovutusmenettelyssä ja Schengenin tietojärjestelmän perustamisessa. Nykyään kaikki jäsenvaltiot ovat mukana Schengen-yhteistyössä, vaikka Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat siihen vain osittain. Yhteistyön piiriin kuuluu myös kaksi unionin ulkopuolista valtiota, Islanti ja Norja, jotka ovat mukana Pohjoismaiden passiunionissa. Amsterdamin sopimuksen myötä Schengenin säännöstö sisällytettiin perustamissopimuksiin, jolloin tietyt kolmanteen pilariin kuuluvat asiat siirrettiin yhteisön pilariin, esimerkiksi viisumit, turvapaikat, maahanmuuttoasiat ja oikeudellinen yhteistyö siviiliasioissa. Tätä mietintöä laatiessani kiinnitin huomiota eräisiin kysymyksiin, joihin pitäisi mielestäni löytää mahdollisimman nopeasti ratkaisu. Ensiksi: laajentuminen muihin jäsenvaltioihin. Euroopan parlamentti pitää Schengen-alueen laajentamisesta myönteisenä, mutta se pahoittelee, ettei sille ole annettu riittävästi tietoa tai ettei sitä ole peräti kuultu muodollisesti tässä asiassa tapahtuneesta kehityksestä. Pidämme Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osittaista osallistumista myönteisenä ja väliaikaisena askeleena, jonka suuntana on täysimääräinen osallistuminen. Toiseksi: avoimuuden puute. Voisi luulla, että Schengenin säännöstön sisällyttäminen olisi lisännyt avoimuutta huomattavasti. Tulokset synnyttävät kuitenkin pettymystä. Toisin sanoen säännöstö julkistettiin myöhään ja epätäydellisenä ja, kummallista kyllä, Euroopan parlamentti saa nykyisin vähemmän tietoa Schengenistä kuin silloin, kun yhteistyö oli selvästi hallitustenvälistä. Kolmanneksi: säännöstön sisällyttäminen perustamissopimuksiin. Se olisi voinut mahdollistaa merkittävän edistyksen, mutta tulos oli kaoottinen ja epäjohdonmukainen, mikä johtui osaksi ehkä jäsenvaltioille myönnetystä aloiteoikeudesta. Toisaalta perustamissopimuksen säännöksiä on tulkittu rajoittavasti neuvostossa, minkä takia Euroopan parlamentti ei ole voinut osallistua kokonaisvaltaisemmin lainsäädäntömenettelyyn kolmannen pilarin puitteissa. Neljänneksi: "Schengenin perversioksi" kutsumani piirre. Yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ottaa yksipuolisesti uudelleen käyttöön henkilöiden tarkastukset sisärajoilla yleisen järjestyksen tai kansallisuuden turvallisuuden takia. Ne on otettu käytäntöön jo Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa, Espanjassa ja viimeksi Italiassa. Emme vastusta niin kutsuttujen "turvaventtiilien" olemassaoloa. Me kaikki olemme tietoisia, että ennen kaikkea näinä aikoina enemmän vapautta tarkoittaa myös enemmän turvatoimia. Meidän on kuitenkin painotettava, että mikäli meillä ei olemassa säännöskehystä, jossa tarkennetaan, milloin tuohon artiklaan voi vedota, annamme avoimet valtuudet kaikkeen. Siksi, ja ottaen huomioon tulostaulun, haluaisin pyytää komissiota esittämään muodollisen ehdotuksen, joka koskee neuvoston aiempaa sopimusta koskevia säännöksiä, tarkastusten hyväksymistä määräajaksi, suhteellisuuden periaatetta sekä tarkastuskauden uudistamisehtoja. Viidenneksi: Schengen-yhteistyö ja poliisiyhteistyö. Schengen-yhteistyö on erotettu poliisiyhteistyöstä ja sitä kehitetään eri tahtia kuin Europolia. Kuitenkin se, että näitä kahta säännöskokoelmaa tarkastellaan erillisinä, varsinkin kun otetaan huomioon kysymys asiakirjojen luottamuksellisuudesta, on johtanut siihen, että rikosoikeudelliset ja turvallisuusasiat ovat muuttuneet entistä salamyhkäisemmiksi ja sekavammiksi kansalaisten silmissä. Kolmanteen pilariin kuuluva jäsenvaltioiden välisen tiivistetyn yhteistyön parlamentaarinen ja oikeudellinen valvonta on yhä riittämätöntä ja voimatonta. Kuudenneksi: ehdokasvaltioihin laajentuminen. Laajentuminen muuttaa merkittävästi Euroopan ääriviivoja ja uudet jäsenvaltiot joutuvat vastuuseen Euroopan unionin tuhansien kilometrien pituisten uusien ulkorajojen valvonnasta. Schengen-sopimuksen noudattamisen tarkistaminen kesti nykyisiltä jäsenvaltioilta huomattavan kauan. Niinpä luulen, että meidän on edettävä kahdessa vaiheessa, jotka ovat säännöstön hyväksyminen liittymisen yhteydessä ja säännöstön myöhempi täysimääräinen täytäntöönpano, johon kuuluu rajojen kaataminen, kun aika on kypsä. Seitsemänneksi: SIS, Schengenin tietojärjestelmä, on Euroopan suurin tietokanta ja ensimmäinen kokemuksemme laajassa mittakaavassa tapahtuvasta kansainvälisesti arkaluonteisten tietojen vaihdosta. Käytännössä toivotaankin, että pitkällä aikavälillä tietojärjestelmästä tulisi Euroopan laajuinen. Schengenin tietojärjestelmää ei saa jatkossa johtaa salaa pelkästään hallitustenvälistä yhteistyötä tehden vaan yhteisölliseltä pohjalta siten, että sen hallinta uskotaan riippumattomalle virastolle, jota Euroopan parlamentti valvoo. Tätä yhteistyötä pitää rahoittaa Euroopan unionin talousarviosta ja siihen pitää kuulua yhteisöllinen tietojärjestelmä, jossa tiedot pidetään erillisinä ja ne kerätään erilaisten yleissopimusten turvin. Arvoisa puhemies, haluaisin päättää puheenvuoroni kiittämällä kaikkia kollegoitani heidän tämän mietinnön laatimisen aikana antamastaan avusta ja erityisesti kollegaani van Lankeria, joka auttoi monissa kompromissiehdotuksissa. Hannan Arvoisa puhemies, Yhdistynyt kuningaskunta ei sovella suurinta osaa Schengenin säännöstöstä. Brittikonservatiivien Schengeniä koskeva politiikka on siksi melkein samanlaista kuin meidän euroa koskeva politiikkamme. Toivomme kaikkea hyvää naapureillemme ja liittolaisillemme, mutta ei ole meidän asiamme kertoa heille, kuinka viedä eteenpäin sellaisia aloitteita, joihin meillä itsellämme ei ole mitään aikomusta osallistua. Vastaavasti puolueeni pidättyy äänestämästä, mikä on jo näissä tilanteissa tulossa perinteeksi. Toinenkin asia on tulossa perinteeksi näissä tilanteissa. Mikään Schengeniä koskeva mietintö ei ole täydellinen ilman rutiinivalitusta siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlannin tasavalta eivät osallistu siihen. Joten jäsen Coelhon muuten ihailtavassa mietinnössä on 2 kohta, jossa aika töykeään äänensävyyn vaaditaan noita kahta valtiota lopettamaan rajavalvonta. Parlamentti on toistuvasti ilmaissut kannan, jota myös komission jäsen Vitorino on toistanut, jonka mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan opt-out-ratkaisu on Euroopan yhtenäisasiakirjan mukaan laiton. Uskon, että se on juridisesti väärin päätelty, mutta tänään en aio korostaa sitä. Aion pikemminkin korostaa, että pyrkiessään kyseenalaistamaan poikkeusluvan, jota kaikki osapuolet aikoinaan ymmärsivät, parlamentti ei toimi hyvässä uskossa. Kannattaa palauttaa mieliin ne olosuhteet, joissa Schengenin sopimus sisällytettiin perustamissopimuksiin. Kuten kaikkien perustamissopimusten muutosten, myös tuon päätöksen tekoon vaadittiin yksimielisyyttä. Ilman Yhdistyneen kuningaskunnan suostumusta Schengenin säännöstö olisi edelleen erillisessä oikeudellisessa rakenteessa. Brittihallitus omaksui kannakseen sen, että mikäli muut valtiot halusivat jatkaa eteenpäin käyttäen Euroopan yhteisöjen toimielimiä ja mekanismeja, ei olisi Ison-Britannian asia estää niitä. Vastaavasti se salli muiden valtioiden edetä perustamissopimuksissa, mutta ainoastaan sillä edellytyksellä, että Yhdistyneen kuningaskunnan omaan rajavalvontaan ei puututa. Tästä on kirjoitettu takuu Amsterdamin sopimukseen. Kuitenkin heti kun Amsterdamin sopimus tuli voimaan, Euroopan komissio ja parlamentti kyseenalaistivat opt-out-mallin. Yhdistynyt kuningaskunta oli, eikä ensimmäistä kertaa, sallinut muiden valtioiden käyttää Euroopan perussopimusten yhteisiä menettelyitä vain nähdäkseen, kuinka nuo valtiot alkavat äänekkäästi vaatia Ison-Britannian osallistumista. Näin kävi Schengenin tapauksessa ja sosiaalisen peruskirjan tapauksessa sekä talous- ja rahaliiton tapauksessa kaikissa näissä tapauksissa Iso-Britannia suostui uuteen EU-aloitteeseen siinä ymmärryksessä, että asia ei vaikuttaisi siihen itseensä vain nähdäkseen, että tästä poikkeuksesta kiistellään myöhemmin. Tämä ei varmaankaan ole unionin kannalta mikään hyvä tapa edetä. Jos opt-out-ratkaisut eivät enää ole oikeudellisesti luotettavia, ainoaksi vaihtoehdoksi jää loppujen lopuksi kansallisen veto-oikeuden hillitsemätön käyttö. Otaksun, että se olisi parlamentin integraatiota kannattavalle enemmistölle vielä vastenmielisempi vaihtoehto kuin se on minulle. Van Lancker Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää hyvin lämpimästi kollega Coelhoa hänen erinomaisesta mietinnöstään ja vuorostani kiittää häntä ryhmäni nimissä hyvästä yhteistyöstä. Se, minkä oikeastaan olisi pitänyt olla vuosittainen keskustelu Schengen-yhteistyön toteuttamisesta, saa tänään enemmän ajankohtaista arvoa, nyt kun oikeusministerien ja sisäasiainministerien neuvostot keskustelevat eurooppalaisista toimista taistelussa kansainvälistä terrorismia vastaan. Kukaan ei voi kiistää sitä, että Schengenin sopimuksella voisi olla tässä osansa. Minua hirvittävät oikeiston vetoomukset, kuten eilen täysistunnossa, joissa vaaditaan nyt henkilöiden vapaan liikkuvuuden lopullista hautaamista, samoin kuin sen vetoomus eräänlaisen Isoveli valvoo -tilanteen luomisesta. Keskustelu Schengenin sopimuksesta ryhmässäni on koskenut aina välttämätöntä mutta vaikeaa tasapainoa seuraavien asioiden välillä: henkilöiden vapaa liikkuvuus, oikeusvaltion periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen sekä oikeus turvallisuuteen poliisi- ja oikeudellisen yhteistyön myötä. Haluan, että näin on myös jatkossa. Siitä huolimatta, että Schengenin sopimus on toiminut nyt jo kuuden vuoden ajan vapauden, oikeudenmukaisuuden ja oikeuden edelläkävijänä, meidän on kuitenkin todettava kollega Coelhon mietinnössä, että monet asiat ontuvat yhä. Haluaisin mainita niistä kolme. Ensinnäkin Schengenin sopimus on olemassa, ja kuitenkin meidän on todettava, että poliisiyhteistyö ei ole vieläkään tehokasta ja että tehokkuutta on puuttunut tietojen vaihtamisesta, joka voi tuottaa tärkeitä tuloksia taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Vuosikertomuksessa tosiaankin todetaan, että selviä parannuksia on tapahtunut, mutta herääkin kysymys, asetetaanko painopisteet oikeisiin kohtiin. Suoraan sanottuna, käytetäänkö Schengenin tietojärjestelmää todellakin taistelussa kansainvälistä rikollisuutta ja terrorismia vastaan, kuten YK:n yleissopimuksessa määritellään? Eikö se toimi ennen kaikkea tietojärjestelmänä ei-toivottua maahanmuuttoa vastaan? Sallinette, että esitän tämän kysymyksen tänään uudelleen, seurasipa siitä sitten mitä tahansa. Sitten toiseksi Schengenin sopimusta sitä vastoin kyllä käytetään eurooppalaisten ja kansainvälisten huippukokousten vuoksi järjestettävien mielenosoitusten yhteydessä. Yksikään demokraatti ei vastusta sitä, että hävitystä tekemään tulevat mellakoijat pysäytetään. Kuitenkin se tapa, millä rauhallisia mielenosoittajia pysäytetään käyttäen tarkastuksia sisärajoilla ja vaihtaen tietoja SIS-järjestelmän pohjalta, on liikaa kaikille, jotka puolustavat vapaata sananvapautta. Sitten kolmanneksi, poliisiyhteistyö ja tietojen vaihto vaativat asianmukaista oikeuslaitoksen ja parlamenttien harjoittamaa valvontaa. Tässä Schengenin sopimus suistuu täysin raiteiltaan. Mennään jopa niin pitkälle, että neuvosto päättää olla julkistamatta enää kertomuksia, koska Schengenin sopimus on nyt niin sanotusti osa yhteisön säännöksiä, ikään kuin Schengenin sopimusta ei siten olisi enää olemassa. Minun ryhmäni pitäisi joka tapauksessa hyvänä sitä, että Schengenin sopimus korvattaisiin tosiaankin avoimilla ja demokraattisesti valvotuilla eurooppalaisilla säännöillä, mutta sitä odotettaessa haluamme, että Euroopan parlamentti alkaa yhdessä jäsenvaltioiden parlamenttien kanssa valvoa Schengenin sopimusta. Boumediene-Thiery Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tavoitteemme on kehittää Euroopan unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa kansalaisten oikeuksia kunnioitetaan ja henkilöiden vapaa liikkuvuus turvataan. Mutta jo yli 20 vuoden ajan järjestöaktivistit, kuten monet edustajatkin, ovat puhuneet kansalaisten Euroopan, yhteisvastuullisen ja avoimen Euroopan puolesta, sellaisen Euroopan puolesta, joka ei olisi avoin vain tavaroille ja pääomille vaan ennen kaikkea ihmisille. Hetken aikaa uskoimme Schengenin synnyttämään toivoon, toivoon, jonka tukehduttivat heti ylivarovaisuus sekä rohkeuden ja kiihkottoman poliittisen analyysin puute. Jos Schengen merkitseekin Euroopalle huomattavaa edistystä tietyillä alueilla kuten poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä saavutetun kehityksen ansiosta, on tämä edistys vielä nykyään - älkäämme pelätkö sanoja - ontuvaa ja syrjivää. Vaikka Schengenin yleissopimus onkin täysimääräisesti tullut voimaan useissa Euroopan maissa, on ihmisten välillä edelleen epätasa-arvoa, joka johtuu siitä, että joillakin ihmisillä ei ole Euroopan kansalaisuutta tai henkilöpapereita - huolimatta tiettyjen henkilöiden tai heidän perheidensä hyvin pitkäaikaisesta oleskelusta Euroopassa. Monet Euroopan unionin maat eivät myönnä samoja oikeuksia kaikille maaperällään asuville, vaikka kaikilla on samat velvollisuudet. Tähän lisätään maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka, joka vaihtelee maasta toiseen, menettelyjä, erilaisia tarkastuksia ja poliisin pakkotoimenpiteitä, jotka aikaansaavat inhimillisesti katsoen dramaattisia tilanteita kuten tänään Sangattessa, Pohjois-Ranskassa. Keskellä Eurooppaa, Eurotunnelissa, tuhannet miehet, naiset ja lapset yrittävät joka päivä henkensä uhalla päästä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Odottaessaan pääsyä sinne nämä ihmiset on koottu vastaanottokeskukseen, epäinhimillisiin oloihin, missä heidän ainoana tukenaan on humanitaarisia järjestöjä, joilla ei ole mitään toimivaltuuksia eikä varoja, kuten Punainen risti. Nämä menettelytavat palauttavat mieleeni katkeria muistoja. Puhuttaessa poliittisista päättäjistä he kohtelevat pakolaisia ja turvapaikanhakijoita edelleenkin kylmästi, tekopyhästi ja ylivarovaisesti. Tätä ei voida hyväksyä heti Euroopan unionin perusoikeuskirjan hyväksymisen jälkeen. Kuvitelkaa, että poliisit ovat jopa uskaltaneet ampua turvapaikanhakijoita oikeilla luodeilla! On totta, että teidän ei tarvitse kuvitella, koska muut eurooppalaiset poliisit ovat tehneet niin jo aiemmin. Nämä tosiasiat pilaavat edelleen edustajakokoustemme mainetta niiden tuhansien kansalaisten edessä, jotka vaativat loppua epätasa-arvolle ja epäoikeudenmukaisuudelle, loppua "Euroopan linnoitukselle". Näistä syistä äänestämme tätä mietintöä vastaan. Siinä unohdetaan kaikki nämä realiteetit eikä esitetä mitään vaihtoehtoa. Meidän on kuitenkin yhdessä, ja erittäin nopeasti, löydettävä konkreettisia ja oikeudenmukaisia ratkaisuja kaikkiin näihin dramaattisiin tilanteisiin ja etenkin Sangatten pakolaisten kärsimyksiin, kaikkien niiden hätähuutoihin, jotka tulevat etsimään turvapaikkaa ja apua Euroopasta. Krarup Poliisia, puolustusvoimia, rikosoikeutta, Schengeniä ja rajatarkastuksia koskevat nykyiset päätöksentekoprosessit muistuttavat lähinnä eräänlaista poliittista ruumiinryöstöä. Tämänpäiväinen mietintö, jossa käsitellään ulkorajojen ylittämistä ja Schengen-yhteistyön kehittämistä, ja eilinen komission ehdotus ovat todellisuudessa saman asian kaksi eri puolta. Kuten tanskalainen rikosoikeuden professori eilen hyvin selkeästi sanoi, inhottavaa asiassa on, että "EU:n komissio ja muut toimielimet yrittävät Yhdysvaltoihin kohdistettujen hyökkäysten turvin edistää laajaa yhdenmukaistamista, joka merkitsee sitä, että rikosoikeutta, rikosoikeudenkäyttöä ja poliisitutkintaa koskevat kansalliset perinteet joutuvat väistymään sellaisten enemmän tai vähemmän paniikinomaisesti päätettyjen toimien tieltä, joiden tarkoituksena on tiukentaa valvontaa ja jotka ovat kansalaisten yksilön vapauden vastaisia." Hän sanoi lisäksi: "Poliitikot haluavat osoittaa toimintakykyä, mutta EU:n rikoslainsäädännön yhdenmukaistamiseen ei ole kuitenkaan tarvetta. Yhdenmukaistaminen ei vähennä terroritekoja lainkaan." Viesti oli tämä. Mietinnön valmistumisen jälkeen sattuneet uudet tapahtumat tekevät nopeasti tämänpäiväisestä mietinnöstä vanhentuneen. Jokaiseen poliittiseen päätökseen liittyy kysymys siitä, saavutammeko tavoitteitamme, ja toiseksi, saattavatko käyttöön otetut välineet nämä tavoitteet huonoon valoon? Pelkään, että vastaus ensimmäiseen kysymykseen on: "Ei, emme saavuta asetettuja tavoitteita", ja vastaus toiseen kysymykseen siitä, saattavatko välineet tavoitteet huonoon valoon, on valitettavasti - kaikkien saamiemme kokemusten perusteella - myönteinen. Valvonnasta aiheutuu haittaa, ja jokainen, joka viitsii lukea valvontaneuvoston vuosikertomuksen 1998-1999 ja myöhempiä lausuntoja, jossa käsitellään Schengen-viranomaisiin liittyvää puutteellista valvontaa, on samaa mieltä kanssani. Bautista Ojeda Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, laiton maahanmuutto on kaikilla Euroopan unionin rajoilla tuttu ilmiö, jolla on joillakin alueilla erityisen voimakas ja valtavan laajalle ulottuva inhimillinen, yhteiskunnallinen ja taloudellinen vaikutus. Sallikaa minun keskittyä näihin unionin rajaseutuihin, kuten Andalusiaan, joita kymmenien henkilöiden saapuminen päivittäin koettelee raaimmin. Andalusia, joka sijaitsee maantieteellisesti Maghreb-maiden lähinaapurissa, on kovan maahanmuuttopaineen alaisena ilman, että sillä on asianmukaisia välineitä paineen hellittämiseksi. Espanjan hallintoviranomaiset ovat tunnustaneet julkisesti, että tilanne on kestämätön, ja toisaalta kahdenkeskisissä suhteissa Maghreb-maiden ja Marokon kuningaskunnan kanssa eletään nyt vaikeita aikoja kalastusongelman, huumausaineiden salakaupan ja laittoman maahanmuuton takia. Muutamat meistä ovat jo vuosien ajan puhuneet tarpeesta myöntää Schengenin sopimuksen puitteissa Andalusian kaltaisille rajaseuduille erityisasema, ja antaa näille Euroopan unionin alueille välineet, joilla voitaisiin hallinnoida tehokkaammin näiden maahanmuuttajien saapumista. On myös tarpeen antaa niille mahdollisuus esittää keskushallinnolle ja Euroopan unionille ehdotuksia, jotka koskevat niiden henkilöiden työtä, oleskelua ja välttämätöntä yhteiskunnallista sopeuttamista, jotka muuttavat pakkotilanteessa Gibraltarin salmen kautta Andalusian kaltaisiin vastaanottomaihin. Reding . (FR) Arvoisa puhemies, aivan ensimmäisenä esitän komission nimissä onnittelumme Euroopan parlamentin ja sen mietinnön esittelijän perusteellisesta työstä. Mietintö rajojen ylittämisestä ja Schengen-yhteistyön kehittämisestä koskettaa aihetta, joka on keskeinen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisessa. Schengenin säännöstöllä on nimittäin yksi erityinen piirre. Yhtäältä se takaa vapaan liikkuvuuden, joka on yksi perustamissopimuksen pääkomponenteista, ja toisaalta se tekee tosiasian siitä, että on välttämätöntä tukea tätä vapautta ulkorajojen yhtenäisen valvonnan vakaalla politiikalla ja muilla korvaavilla toimenpiteillä. Schengenin säännöstön saattaminen osaksi Euroopan unionia merkitsi kuitenkin itse asiassa tämän sopimuksen kuolemaa, mutta se elää edelleen termiä ympäröivän symboliikan kautta. Schengenin säännöstö luotiin laboratorioksi, jonka piti varmistaa Euroopan yhtenäisasiakirjassa määrätyn tulosvelvoitteen täytäntöönpano. Myöhemmin säännöstö eriteltiin ja saatettiin osaksi unionia, ja vähä vähältä Euroopan yhteisön ja unionin lainsäädäntö korvaa ja kehittää Schengenin yleissopimusta ja muita siihen liittyviä päätöksiä. Esimerkiksi yhteisiä konsulaatteja koskevista ohjeista ja yhteisestä käsikirjasta on tullut asetuksia, ja kolmanteen pilariin perustuvat uudet ehdotukset täydentävät tai korvaavat sopimuksen vastaavia määräyksiä, jotka eriteltiin tähän pilariin kuuluviksi. Lisäksi komissio esitti viime heinäkuussa neuvostolle ja parlamentille ehdotuksen, joka yhdistää yhteen ainoaan oikeudelliseen välineeseen viisi kategoriaa henkilöitä, jotka voivat liikkua vapaasti alueella, jolla ei suoriteta tarkastuksia. Tämä ehdotus on seurausta Euroopan parlamentin ilmaisemasta toiveesta yhdistää kaikki erilliset määräykset ja säännökset, joilla ohjataan ihmisten liikkumista. Komissio aikoo myös esittää Schengenin yleissopimuksen 2 artiklaan liittyvän ehdotuksen tukeakseen paremmin tarkastusten palauttamiseen sisärajoille liittyvää suojalauseketta. Työtä on vielä jäljellä, mutta tavoite on saada Schengenin säännöstö "amsterdamisoitua" lähitulevaisuudessa. Arvoisa puhemies, luulen siis, että olisi ongelmallista ja vaikeaa ryhtyä laatimaan säännönmukaista kertomusta Schengenin säännöstöstä, koska siitä tulisi kertomus niistä eri välineistä, jotka ovat korvanneet tai ovat korvaamassa sitä. Mutta voin laittaa töihin komission, joka tiedottaa parlamentille edelleen säännöllisesti kehityksestä tällä toimialalla, jota voimme semanttisen yksinkertaisuuden vuoksi kutsua Schengenin toimialaksi. Lisäksi parlamentille tiedotetaan kaikista lainsäädännöllisistä ja käytännön toimenpiteistä Tampereen Eurooppa-neuvoston jälkeen käyttöön otetun tulostaulukon avulla, jota päivitetään säännöllisesti. Komissio katsoo, että Schengenin säännöstön saattamisen osaksi unionia pitäisi tapahtua ensisijaisten tarpeiden pohjalta, ja ne ovat riippuvaisia kehityksestä sekä neuvoston ja parlamentin poliittisesta tilanteesta. Näihin ensisijaisiin tarpeisiin kuuluvat aivan luonnollisesti Schengenin tietojärjestelmän kehittäminen ja tietenkin myös - tämä kiinnostaa teitä paljon - ehdokasvaltioihin liittyvät kysymykset. Nämä muuten ovat mietinnön esittelijän huolenaiheita, jotka komissio voi vain jakaa. Mitä tulee Schengenin tietojärjestelmään (SIS II), antaisin mielelläni joitakin tietoja viimeaikaisista tapahtumista. Tiedätte, että 28. ja 29. toukokuuta kokoontunut oikeus- ja sisäasioiden neuvosto ei päässyt yksimielisyyteen hallitustenvälisestä rahoituksesta. Neuvosto päätyi siis yhteisön talousarviosta otettavaan rahoitukseen. Lisäksi puheenjohtajavaltio Belgia ja Ruotsi esittivät kaksi aloitetta, joista yksi koski ensimmäistä pilaria ja toinen kolmatta pilaria ja joiden tarkoitus on antaa komissiolle, komitean avustamana, vastuu siitä, että SIS II:n - puhutaan siis vuosien 2002 ja 2006 välisestä ajasta - kehittäminen laitetaan alulle. Näiden kahden ehdotuksen, joita neuvosto parhaillaan analysoi, päätavoite on ennen kaikkea antaa tämän kehittämisvaiheen rahoitukselle oikeusperusta. Mutta toisaalta on tehtävä lainsäädäntöehdotuksia SIS II:n erilaisista olennaisista aspekteista, etenkin hallinnointia ja toimintoja koskevista kysymyksistä. Koska komissiolla on osavastuu rahoituksen järjestämisestä, se aikoo myös esittää tiedonannon, jonka tarkoitus on kattaa SIS II:n eri aspekteja: oikeudelliset ja tekniset kysymykset sekä rahoituskysymykset, mutta myös suunniteltavat eri valmisteluvaiheet, samoin kuin yleismenetelmä, jota käytetään, kunnes SIS II on lopullisesti vahvistettu. Arvoisa puhemies, hyvä mietinnön esittelijä, lopuksi voin vakuuttaa teille, että komissio ottaa päätöslauselmanne huomioon arvioidakseen toteutettuja ja toteuttamattomia toimia sekä määritelläkseen ensisijaiset tavoitteensa toiminnassa Schengen-asioissa. Puhemies Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen! Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00. Pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevat menettelyt jäsenvaltioissa Puhemies Esityslistalla on seuraavana Watsonin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0291/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista. Watson . (EN) Arvoisa puhemies, minulla on kunnia nähdä nimeni liitettynä tähän mietintöön, mutta suurimman osa työstä on kuitenkin tehnyt kristillis-demokraattikollegani Ingo Schmitt, joka vei tämän mietinnön läpi valiokunnassa. Äänestyksen tuloksen vuoksi hän päätti olla esittelemättä sitä täysistunnossa, ja minä teen sen valiokuntani puolesta. Komissio on tehnyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista. Komissio on tuonut esiin ehdotuksia lukuisiksi turvapaikkahakemuksien käsittelyä koskeviksi säännöiksi. Tämä on ensimmäinen askel kohti yhteistä turvapaikkajärjestelmää, jota komissio on ehdottanut ja jota parlamentti on monissa yhteyksissä tukenut. Nämä säännöt asettavat vastaanotto- ja säilöönottotiloista, pakolaisaseman sisällöstä ja hakemusprosessista. Ne määräävät määräaikoja hakemuksille ja vetoomuksille, ja niissä otetaan käyttöön erityissääntöjä, joiden mukaan toimitaan sellaisissa tapauksissa, joita ei oteta käsiteltäväksi. Kunniatehtäväni on esitellä valiokunnan puolesta lukuisia tarkistuksia näihin ehdotuksiin. Tiedämme, että nämä tarkistukset eivät ole sitovia, mutta toivomme, että niitä harkitaan huolellisesti ja että ne otetaan huomioon politiikkaa suunniteltaessa. Tarkistuksemme pyrkivät selvittämään ja vahvistamaan turvapaikanhakijoiden asemaa. Pyrimme varmistamaan, että Geneven sopimusta ja sen pöytäkirjoja sekä Euroopan ihmisoikeussopimusta noudatetaan asianmukaisesti, kun turvapaikkahakemuksia käsitellään. Tarkoituksenamme on varmistaa turvapaikanhakijoille oikeus jäädä jäsenvaltioiden alueelle, kunnes heidän hakemuksestaan on tehty päätös. Mielestämme pitäisi kiinnittää erityistä huomiota sellaisten naisten ja lasten hakemuksiin, jotka ovat erityisesti altistuneet huonolle kohtelulle niissä maissa, joista he pakenevat. Pyrimme parantamaan turvapaikanhakijoiden mahdollisuuksia saada oikeusapua ja korostamamme, ettei turvapaikanhakijoita pidä lähettää takaisin sellaisiin paikkoihin, joissa heidän henkensä voi olla vaarassa. Yleisesti torjumme sen käytännön tai vastustamme sitä käytäntöä, jonka mukaan turvapaikanhakijoita pidetään säilöönottokeskuksissa. Minä ainakin pidän myönteisenä äskeistä Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimen tekemää päätöstä, jossa kiellettiin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käytäntö lukita turvapaikanhakijat säilöönottokeskuksiin, olivatpa ne sitten kuinka uudenaikaisia tahansa. Uskomme, että turvapaikanhakijoilla, jotka ovat usein pakenemassa lähtömaassa heihin kohdistuvaa hirvittävää vainoa, on oikeus ihmisarvoiseen kohteluun saapuessaan meidän maihimme. Ymmärrämme jäsenvaltioiden paineet, mutta vastustamme turvapaikanhakijoiden oikeuksien häivyttämiseen tähtäävää suuntausta, joka näyttää vähitellen etenevän. Uskomme, että pakolaisaseman määrittämisen on edelleen oltava oikeudellinen asia eikä poliittinen asia tai poliittiseen tarkoituksenmukaisuuteen liittyvä asia. Yhteiskunnan terveyttä arvioidaan sekä sen käytäntöjen että sen suunnan perusteella, johon se on menossa. Valiokunnassani uskotaan, että komission politiikka vie meidät oikeaan suuntaan, vaikka me pyrimmekin selventämään sitä joidenkin sellaisten henkilöiden oikeuksien kohdalla, joihin tämä politiikka kohdistuu. Kyseessä ei ole pelkästään meidän oikeudelliset tai humanitaariset velvoitteemme, vaan kyseessä on myös terveen järjen käyttö talouden ja hallinnon kannalta. Mitä enemmän turvapaikkahakemuksia hallitus hylkää ehkäpä halvan ja lyhytaikaisen kansansuosion toivossa sitä enemmän hakemuksia se saa, sitä enemmän se on sidottu pitkällisiin prosesseihin, jotka maksetaan veronmaksajan taskusta. Meidän tarkistuksemme pyrkivät varmistamaan hallinnollisen tehokkuuden lisäksi humanitaarisen lähestymistavan niitä meidän planeettamme asukkaita kohtaan, jotka ansaitsevat tukemme ja suojelumme. Toivon, että parlamentti seuraa valiokunnan tässä mietinnössä viitoittamaa tietä. Duff Arvoisa puhemies, ulkoasioita käsittelevä valiokunta pitää myönteisenä valiokunta-asteella tehtyjä muutoksia tähän mietintöön, koska EU:n yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan kehittyessä on välttämätöntä ottaa kokonaan huomioon sen vaikutus ulkomaailmaan ja erityisesti lähinaapureihimme. Nämä maat, joista moni on ehdokasvaltio, ovat pakolaisongelman polttopisteessä. Suurimmalla osalla niistä ei ole mitään kokemusta pakolais- ja turvapaikkapolitiikasta. Niiltä puuttuu kaikki taloudelliset ja inhimilliset voimavarat, joita tarvitaan oleskelulupahakemusten käsittelyyn. Ulkoasioiden valiokunta oli myös sitä mieltä, että on tärkeää lisätä viittaus EU:n perusoikeuskirjaan sekä velvoite kunnioittaa olemassa olevan kansainvälisen lain sitoumuksia. Lopuksi olemme myös pitäneet kiinni siitä, että EU:n uusien menettelyjen tulisi tähdätä kansainvälisten suhteiden parantamiseen olemalla mahdollisimman selkeitä, läpinäkyviä ja perusteltuja, jotta kolmansien maiden ja niiden kansalaisten olisi nykyistä helpompi tulkita niitä. Schmitt, Ingo Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, luullakseni valiokunta, jonka enemmistö hyväksyi tämän mietinnön, on valitettavasti väärällä tiellä. Haluan myös perustella ajatukseni lyhyesti. Noin vuosi sitten, kun tätä aihetta käsittelevä komission työasiakirja esitettiin, yritimme löytää kompromissiratkaisun tässä erittäin arkaluonteisessa ja vaikeassa aiheessa. Sovimme, että pakolaiset jaetaan tietoisesti kolmeen ryhmään, joista ensimmäisen muodostavat turvapaikanhakijat, toisen kriisialueilta väliaikaisesti tulevat pakolaiset ja kolmannen ihmiset, jotka haluavat tietoisesti muuttaa EU:n jäsenvaltioihin ja luoda tänne tulevaisuudessa elämänsä kiinnekohdan. Olimme samaa mieltä myös siitä, että kolmannen ryhmän järkevä sääntely onnistuu ainoastaan vähentämällä perusteettomien turvapaikkahakemusten määrää - vältän tietoisesti voimakkaita sanoja - tai ainakin käsittelemällä niitä johdonmukaisesti. Mehän tiedämme, että korkeintaan 10 tai 15 prosenttia jätetyistä hakemuksista on Geneven yleissopimuksen mukaan täysin aiheellisia, sellaisenaan hyväksyttäviä hakemuksia. Tämän vuoksi valiokunnan enemmistö on mielestäni tehnyt kaksi virhettä: se luopuu ensinnäkin vaivalla saavuttamastamme yksimielisyydestä ja tekee toiseksi karhunpalveluksen perustelluista syistä pakolaisiksi joutuneille, todellakin poliittisista syistä vainotuille, käsittelemällä epäoikeutetusti Saksaan tai muihin EU:n jäsenvaltioihin tulleita ikään kuin samalla tavalla, mikä heikentää perustelluista syistä pakolaisiksi joutuneiden asemaa. Valtiosta riippumattoman vainon kelpuuttaminen pakenemissyyksi, jäsenvaltioiden, ainakin suurista pakolaisvirroista kärsivien jäsenvaltioiden, mahdollisuuksien rajoittaminen turvallisen lähtömaan käsitteen tehokkaassa käyttöönotossa sekä kysymys siitä, miten selvästi perustelemattomia hakemuksia käsitellään, kaikki nämä mietintöön sisältyvät asiat johtavat siihen, ettei ole enää mitään todella tehokasta keinoa käsitellä suurta aiheettomien hakemusten määrää. Haluaisin vedota teihin vielä kerran painokkaasti! Tiedän, kuinka vaikea aihe tämä on. Tiedän myös, miten arkaluonteinen aihe tämä on. Yrittäkäämme kuitenkin säilyttää täysin entisellään nämä yhteiset periaatteet, joista neuvottelimme vuosi sitten niin sopuisasti! Toivon, että Saksassa sisäasianministerinsä kanssa aivan toisella tavalla puhuvat saksalaiset sosiaalidemokraatit muuttaisivat vielä tänään äänestyskäyttäytymistään. Lisäksi toivon, että löydämme taas yksimielisen näkökannan, joka antaa perustelluista syistä pakolaisiksi joutuneille, poliittisista syistä vainotuille, oikeudenmukaisen aseman myös EU:n jäsenvaltioissa. Evans, Robert J Arvoisa puhemies, kiitän valiokuntamme puolesta jäsen Watsonia tämä mietinnön tuomisesta täysistuntoon. Kuuntelin tarkasti, mitä jäsen Watson ja jäsen Schmitt äsken sanoivat. Jäsen Schmitt puhui paljon perusteettomista hakemuksista, ja tietenkin meidän on tutkittava hyvin kaikki hakemukset. Jäsen Schmitt sanoi, ja olen hänen kanssaan samaa mieltä, että jäsenvaltioiden on tehtävä enemmän voidakseen käsitellä niitä perussyitä, jotka pakottavat ihmiset muuttamaan toiselta puolelta Eurooppaa ja toiselta puolelta koko maailmaa. Perussyihin puuttuminen ei ole kuitenkaan helppoa niissä maissa, joista monet turvapaikan hakijat tulevat. Lukumäärältään eniten turvapaikanhakijoita tulee Afganistanista, Iranista ja Sri Lankasta ja tällä hetkellä, kuten tiedämme liiankin hyvin, ei ole helppoa puuttua nopeasti Afganistanin tilanteeseen: seuraamme tilannetta melko kauhistuneina. Lähialueilla meihin vaikuttaa tällä hetkellä yhteisen käytännössä sovellettavan turvapaikkajärjestelmän puuttuminen sekä erillisenä asiana yhteinen maahanmuuttopolitiikka, joka tulee myöhemmin. Näemme kuitenkin ainakin Isossa-Britanniassa ja Ranskassa, ja espanjalaisten kollegojen mukaan Espanjassakin, joka ilta televisiosta kunnollisen järjestelmän puuttumisen traagisen ilmenemismuodon. Turvapaikanhakijat ovat epätoivoisia ihmisiä, jotka monissa tapauksissa pakenevat sotaa, väkivaltaa ja kidutusta. Jäsen Schmitt, kyllä jotkut heistä pakenevat vain köyhyyttä, mutta meidän ei pitäisi lyödä heitä sen takia. Meidän on kunnioitettava heitä ja varmistettava, että heitä kohdellaan oikeudenmukaisesti. Tässä mietinnössä vaaditaan korkeita standardeja turvapaikanhakijoiden vastaanottoon, jotta sillä aikaa, kun heidän tapaustaan käsitellään, varmistettaisiin, etteivät he ole rikollisia. Hirvittävistä tilanteista pakenevia ihmisiä ei tarvitse säilyttää vankiloissa, säilöönottokeskuksissa. Tässä olen jäsen Watsonin kanssa samaa mieltä. Sotaa ja kidutusta pakenevia ei pidä toivottaa tervetulleeksi piikkilangoin ja aseistetuin vartijoin. He haluavat, että heidän tapauksensa käsitellään asianmukaisesti, he tarvitsevat oikeudenmukaisen järjestelmän ja he tarvitsevat järjestelmän, jossa yksilö on prosessin keskipisteenä. Tässä mietinnössä edetään jonkin verran tähän suuntaan, mutta se on osa laajempaa kokonaisuutta, jossa edetään kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, johon liittyy erillinen rinnakkainen maahanmuuttojärjestelmä. Toivon, että voimme hyväksyä tämän mietinnön tarkistettuna ja jatkaa työskentelyä tällä alueella, koska työtä on paljon. Tervetulotoivotukset Puhemies Hyvät kollegat, minulla on ilo ilmoittaa teille, että Kiinan kansantasavallan kansankongressin valtuuskunta on saapunut viralliselle lehterille. Valtuuskuntaa johtaa Li Shu-Zheng, Kiinan kansantasavallan kansankongressin ulkoasiainvaliokunnan varapuheenjohtaja. Li Shu-Zhengin seurassa on seitsemän kansankongressin jäsentä sekä useita kansankongressin ulkoasioiden osaston korkean tason jäseniä. Toivotan lämpimästi tervetulleeksi koko kiinalaisen valtuuskunnan, joka on juuri osallistunut 18:nteen Euroopan parlamentin ja Kiinan väliseen parlamenttien väliseen tapaamiseen. Tämä tapaaminen pidettiin 17.-18. syyskuuta 2001. Se antoi aihetta useille kahdenkeskisille tapaamisille poliittisten ryhmien ja valiokuntien puheenjohtajien kanssa, samoin kuin tapaamiselle parlamentin puhemies Fontainen kanssa. Vuosien kuluessa Euroopan parlamentin ja Kiinan kansankongressin välinen vuoropuhelu on kehittynyt ja kattaa nykyään suuren joukon kysymyksiä. Toivomme, että tämä vuoropuhelu syvenee jatkuvasti ja yhteistyömme Kiinan kansantasavallan kanssa vahvistuu. Pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevat menettelyt jäsenvaltioissa (jatkoa) Ludford Arvoisa puhemies, tämän tärkeän mietinnön tavoitteena on tuottaa oikeudenmukainen turvapaikkajärjestelmä: oikeudenmukainen turvapaikanhakijoille, mutta myös veronmaksajille. Jäsen Schmittiä muistutan siitä, että tässä mietinnössä ei ole kyseessä se, kenet voidaan hyväksyä pakolaiseksi, vaan se, kuinka päätetään, mitkä hakemukset ovat perusteltuja. On harhaluulo otaksua, että jos antaa turvapaikanhakijoille vähemmän apua hakemusten tekemisessä, he jotenkin katoavat ja kuluttavat siten vähemmän aikaa ja rahaa. Hallitusten, jotka tavoittelevat kansansuosiota väärin perustein turvapaikkaa hakeneiden hakemusten hylkäämismääriä koskevilla otsikoilla, olisi kerrottava totuus. Totuus on, että mutkien oikaiseminen menettelyn varhaisessa vaiheessa maksaa loppujen lopuksi enemmän hallinnon, tuomioistuinten, lakimiesten kustannuksissa sekä ruoan- ja suojan kustannuksissa. Pelkäänpä, että jäsen Schmitt ei oivaltanut tätä totuutta ja on johtanut jotenkin harhaan ryhmänsä jäseniä. Vetoan siis konservatiivi-/kristillisdemokraattiryhmän maltillisiin jäseniin, että he yhtyisivät parlamentin enemmistöön turvapaikkamenettelytakuiden vahvistamisessa, koska on kannattavaa sijoittaa korkealaatuisiin alkuvaiheen päätöksiin, mukaan luettuina sellaisiin asioihin, kuten avustamiseen tulkkauksessa, juridiseen neuvontaan, asianmukaisiin haastatteluihin ja kohtuullisiin määräaikoihin. Oikeudenmukaista kohtelua koskevassa kysymyksessä haluaisin korostaa erityisesti turvallisen kolmannen maan käsitteen käyttämistä. Ryhmäni hyväksyy tämän käsitteen käytön ohjenuorana, mutta yksittäistapauksissa on voitava jättää se hyväksymättä. On aivan oikeudenmukaista, että esimerkiksi Kanadasta tulevalla turvapaikanhakijalla on suurempi työ saada viranomaiset vakuuttuneiksi siitä, että turvapaikka on oikeutettu, verrattuna esimerkiksi Irakista tuleviin hakijoihin. Olisi kuitenkin oltava mahdollista ratkaista tämä yksilöllisesti eikä vain yleisesti hylätä hakemukset. Lambert Arvoisa puhemies, olemme viime päivien aikana kuulleet paljon meille tärkeistä arvoista, erityisesti demokratiasta ja vapaudesta. Haluaisin lisätä tähän luetteloon ihmisyyden, ihmisarvojen kunnioittamisen ja samanarvoisuuden lain edessä. Tästä syystä pidän siis myönteisenä Watsonin nyt esittelemää mietintöä. Tämä näkökulma selittääkin, miksi minun ryhmäni ei tue PPE-DE-ryhmän esittämiä tarkistuksia, jotka hylkäsimme valiokunnassa ja jotka meidän mielestämme vähentäisivät turvapaikanhakijoiden oikeuksia. Pidän erityisen myönteisenä joitakin valiokunnan ehdottamia tarkistuksia, joissa todetaan, että pakolaisasema pitäisi pikemminkin tunnustaa kuin myöntää: pakolaisasema on laillinen oikeus, ei ystävällisen hallituksen lahja. Pidän myönteisenä myös sen tunnustamista, että on olemassa sellaisia vainon muotoja, jotka eivät sisälly Geneven sopimukseen. Keskustelimme sellaisesta asiasta parlamentissa juuri eilen eli naisten sukupuolielinten silpomisesta. Ryhmäni uskoo, että meidän olisi laajennettava Geneven sopimusta ja että yhteinen turvapaikkapolitiikka saa tämän laajennuksen lopulta aikaan. Pidämmekin myönteisenä sitä tilannetta, että sukupuoliulottuvuus on tunnustettu tässä mietinnössä. Pidämme lisäksi myönteisenä sen tarpeen tunnustamista, että turvapaikkahakemuksiin liittyvän haastattelu- ja arviointiprosessin pitäisi tapahtua hakijan omalla kielellä. Tämä on erittäin tärkeää, koska tässä voi kirjaimellisesti olla hakijan kannalta kyseessä elämä tai kuolema. Kuinka voimme odottaa, että kidutuksesta, nöyryytyksestä tai seksuaalisesta halventamisesta kärsinyt henkilö voisi ilmaista sen kielellä, jolla hän juuri ja juuri tulee toimeen. Ryhmäni kuitenkin hylkää turvallisen kolmannen maan käsitteen. Kun näemme, kuinka suuri vaihtelu jäsenvaltioissa vallitsee siinä, mitä pidetään turvallisena, näemme ongelmat, joita tämän käsitteen soveltamisesta voi koitua, varsinkin kun otetaan uudet vainon muodot huomioon. Kuten paronitar Ludford sanoi, jokaista hakemusta on käsiteltävä objektiivisesti. Tarvitsemme mahdollisimman korkeat standardit ja tässä suhteessa tämä mietintö sisältää merkittäviä parannuksia. Frahm Arvoisa puhemies, ne viimepäiväiset kuvat, joita olemme nähneet Afganistanista, osoittavat meille selvästi, että ongelma ei poistu vaan että pakolaisvirrat valitettavasti jatkuvat oman maanosamme harjoittaman politiikan välittömänä seurauksena. Kuulen monien puhuvan Euroopan yhteisestä turvapaikkapolitiikasta. Se voisi tosiaankin olla erittäin viisas ajatus, mutta haluaisin puolestani sanoa, että voin tukea kyseistä politiikkaa vain, jos se on hyvä. Esittelijä ehdotti mietinnölle alun perin sellaista muotoa, joka olisi loukannut turvapaikanhakijoiden oikeuksia ja mahdollisuuksia maissamme. Valiokunnassa päästiin lopuksi yksimielisyyteen nimenomaan vaatimuksesta, jonka mukaan meidän pitäisi päätyä sellaiseen linjaan, joka lähinnä vastaisi vallitsevaa tilaa. Mielestäni olisi hyvä asia, jos Euroopan parlamentti pystyisi nyt antamaan selkeän viestin, josta kävisi ilmi, että jos EU:lle halutaan yhteinen turvapaikkapolitiikka, kyseessä ei missään olosuhteissa saa olla sellainen politiikka, jossa turvapaikanhakijoille annetaan huonommat ehdot kuin heillä on jäsenvaltioissa nykyään. Toivon hartaasti, että iltapäivällä järjestettävän äänestyksen tulos olisi tällainen. Blokland Arvoisa puhemies, Eurooppaa uhkaa kaksi vaaraa. Yksi vaaroista on, että rakennetaan "Euroopan linnake", johon kukaan ulkomaalainen ei ole enää tervetullut ja jota ei kiinnostaa mikään muualla maailmassa. Tämä ei ole toivottavaa eikä myöskään kansainvälisten velvoitteiden mukaista. EU:n jäsenvaltioiden on huolehdittava pakolaisista, eikä pelkästään porteillaan seisovista pakolaisista vaan myös muualla olevista pakolaisista. Vaikka komission ehdotus ei koske tätä asiaa, pidän kuitenkin välttämättömänä pyytää täällä kiinnittämään huomiota leireillä asuviin lukuisiin pakolaisiin. Myös he ansaitsevat tukea ja huomiota usein enemmän kuin he nyt saavat. Siksi UNHCR:n (YK:n pakolaisjärjestön) on saatava kunnollinen rahoituksellinen sysäys. En siis halua "Euroopan linnaketta", mutta on olemassa myös toinen vaara: Euroopasta tulee eräänlainen leikkikenttä, minne lähes kaikki pääsevät helposti nauttimaan monista eduista. Sekin on yhtä vähän toivottavaa. Se asettaa liian raskaan taakan Euroopan valtioiden mahdollisuuksille. Nykyisin, kun monet selvästikin löytävät rahaa ja tiensä tulla Eurooppaan hakemaan turvapaikkaa, turvapaikkamenettelyjen on oltava yksinkertaisia ja tiukkoja. Muuten erot verrattuna elämään pakolaisleireillä muuttuvat vieläkin räikeämmiksi. Komission ehdotuksesta on tullut järkevä ja realistinen asiakirja, jossa on yleisesti ottaen hyvä tasapaino yksinkertaisuuden vaatimuksen ja oikeusvaltion välillä. Parlamentin komission asiakirjaan esittämistä tarkistuksista kuitenkin puuttuu liian usein välttämätön tasapaino. Siksi suurin osa niistä jää vaille kannatustani. Berthu Arvoisa puhemies, direktiiviehdotus, joka koskee pakolaisaseman myöntämismenettelyä, jonka perustamissopimuksen määritelmän mukaan oletetaan yhdistävän jäsenvaltiot saavutettavien tulosten kohdalla, mutta jonka muodosta ja keinoista jätetään päätösvalta kokonaan kansallisille viranomaisille, on todellisuudessa äärimmäisen pikkutarkka teksti. Siinä määritellään hyvin pitkästi ja yksityiskohtaisesti esimerkiksi se, mikä on perusteeton turvapaikkahakemus (28 artiklassa), mikä on turvallinen kolmas maa (22 artiklassa ja liitteessä I) ja mikä on turvallinen lähtömaa (liitteessä II). Aivan kuin jäsenvaltiot olisivat sylilapsia ja aivan kuin niiden virkamiehet eivät koskaan elämässään olisi käsitelleet ainuttakaan turvapaikkahakemusta. Mutta kaikkein omituisinta on, että tässä ehdotuksessa on löydetty keinot olla yhtä aikaa pikkutarkka ja liian salliva. Sillä tekstissä ei juuri ole säännöksiä, joihin ei olisi innoittanut huoli myöntämisestä turvapaikanhakijoille sitä, mitä sanotaan korkean tason takeiksi, jotka ovat samalla - tätä ei pidä unohtaa - matalan tason takeita jäsenvaltioiden kansalaisille. Siteeraan yhtä esimerkkiä monien muiden joukossa, 25 artiklaa, jossa määrätään, että jos hakijan lausumia ei voida vahvistaa todisteiden avulla, vaan ne ainoastaan vaikuttavat todennäköisiltä, asia on ratkaistava hakijan eduksi. Tämä on ele, jota voidaan pitää periaatteessa jalomielisenä ja joka todellakin on sitä, mutta joka nykyisessä levottomassa tilanteessa sivuuttaa muut asiaan liittyvät ja etenkin Euroopan kansalaisten intressit. Tämän vuoksi olemme sitä mieltä, että tänään ehdotetun tekstin pitäisi olla ainoastaan lopullisen direktiivin ensimmäinen osa. Tämän ensimmäisen, turvapaikanhakijoiden suojelemiselle omistetun osan jälkeen, on laadittava toinen osa, joka omistetaan Euroopan kansalaisten suojelemiselle, niiden, jotka parhaassa tapauksessa ovat maksajia ja pahimmassa tapauksessa uhreja, sillä - älkäämme unohtako sitäkään - vähintään kolme neljäsosaa nykyään jätetyistä turvapaikkahakemuksista osoittautuu lopulta perusteettomiksi. Älkää sanoko meille, hyvä komission jäsen, että nämä tekstit tulevat myöhemmin. Ne on esitettävä samaan aikaan, jotta voimme saada niistä yleiskuvan. Sanottuani äskeisen tuskin uskallan muistuttaa Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan mietinnössä ehdotetuista tarkistuksista. Palaan asiaan äänestysselityksessäni. Tässä vaiheessa sanon ainoastaan, että ne ovat niin järjettömiä, että ne lopulta saivat itse mietinnön esittelijän, jolle oli tässä onnettomassa tilanteessa pakko etsiä sijainen, eroamaan tehtävästään. Kaikki nämä tekstit, direktiivi ja tarkistukset, saavat meidät viimeaikaisten turvallisuudesta käymiemme keskustelujen yhteydessä palauttamaan mieliimme, että on täysin epätervettä, että annamme nykyään vuosittain 400 000-500 000 turvapaikanhakijalle luvan saapua alueellemme. Hakemuksista hylätään lopulta suurin osa, mutta hakijat, joita kuitenkaan ei karkoteta, elävät puolilaittomassa tilanteessa. Tämä irrallinen, kontrolloimaton väestö kasvaa joka vuosi ja tulee paisuttamaan muita laittoman maahantulon lähteitä. Arvoisa puhemies, nähdessämme tänään esitetyt tekstit me toteamme, että yhteisön toimielimet ovat vielä kaukana ensisijaisen aseman antamisesta kansalaisten turvallisuudelle. Fiori Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meitä on pyydetty esittämään näkemyksemme aiheesta, johon liittyy sen erityispiirteiden vuoksi hyvin laaja toimenpiteiden kirjo. On helppo puhua ympäripyöreästi turvapaikkaoikeudesta vetoamalla siihen, että jokin periaate on koskematon, ja tämä koskemattomuuskysymys on yhä selvempi tänä vaikeana aikana, jolloin maailmaa ovat koetelleet dramaattiset tapahtumat ja jolloin yhteisvastuullisuus ja tahto ovat tunteita, joihin me kaikki hämmennyksemme keskellä tunnemme halua vedota, koska haluamme rakentaa erilaisia ja parempia järjestelmiä ihmisten, eri maailmojen ja kulttuurien välille. Yhtä selvää kuitenkin myös on, että nimenomaan tällä hetkellä emme voi etääntyä päämäärästämme tarkastella tiiviisti todellisuuteen pohjautuvia konkreettisia tilanteita ja näkymiä. Kuten kollega Schmitt aikaisemmin esitti, direktiiviehdotuksessa on meidän näkemyksemme mukaan monimutkaisia sanamuotoja, jotka ovat vastoin sitä suuntausta, jonka olimme omaksuneet työssämme viime vuonna ja jotka nostavat esiin mielestämme vakavia poliittisia ongelmia. Onko esimerkiksi oikein hyväksyä, että turvallisena pidetyn kolmannen maan katsotaan olevan samanlainen aina ja riippumatta siitä, millaiseen konkreettiseen tilanteeseen kulloinenkin turvapaikanhakija on maassaan joutunut? Tai onko oikein, että vaikka jokin hakemus on selkeästi perusteeton, se johtaa joka tapauksessa aina monimutkaiseen ja kalliiseen päätöksentekomenettelyyn? On itsestään selvää, että tällaiset varmat asiat tarjoavat selkeää hyötyä sekä niille, joilla on painavia syitä pyytää suojelua että vastaanottavalle maalle. En haluaisi pitkittää puhettani tämän ilmeisen perusteettomuuskysymyksen taustalla olevista oikeudellisista ja filosofisista seikoista, mutta Watsonin mietinnön aiheen kaltaisissa hyvin vaikeissa asioissa meidän on nyt vahvemmin kuin koskaan näytettävä tahtomme rakentaa vastustamatta ja auttaa ilman sellaisia reaktioita, jotka ovat yhteiskuntajärjestelmiemme kannalta kielteisiä ja jopa tuhoisia. Niinpä kun käsittelemme sanamuotoja, joilla puhutaan turvapaikkaoikeuksien laajentamisesta, alustavasta kielteisestä päätöksestä ja muutoksenhakumenettelystä, olen sitä mieltä, että analysoituamme näitä sanamuotoja tarkasti, moni on varmasti sitä mieltä, että ne ovat sekavia. Terrón i Cusí Arvoisa puhemies, en voi olla vastaamatta tässä salissa käytettyyn puheenvuoroon, joka koski Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän kantaa tähän kysymykseen. Hyvä jäsen Schmitt, ryhmässäni ollaan täysin yhtä mieltä siitä, että niitä kolmea eri ihmisryhmää, jotka saapuvat unioniin, on kohdeltava eri tavoin. Näin on siinä määrin, että tuemme, toisin kuin Euroopan kansanpuolue, Wiebengan mietintöä ensimmäiseksi mainitsemanne ryhmän kohdalla, jotta suurina joukkoina konflikteja pakenevia väliaikaisia pakolaisia varten olisi olemassa jokin vastaanottosäännöstö. Turvapaikoista ja pakolaisuudesta olemme samaa mieltä, että turvapaikanhakijoita pitää kohdella suojelua pyytävänä ryhmänä, joka haluaa päästä maahan humanitaarisista syistä, aivan samoin kuin perheiden yhdistämistä pyytävät henkilötkin. Hyvä jäsen Schmitt, ongelmana on, että huolimatta siitä, mitä te sanotte Saksan sisäministeri Schilyn sanovan, ryhmäni ei voi luopua siitä käsityksestä, että pakolaiset ovat yksilöitä ja että kutakin tapausta pitää käsitellä erikseen sen yksilöllisten piirteiden mukaan, ei kansallisuuden, sen kolmannen turvallisen maan mukaan, jossa turvapaikan hakija on mahdollisesti pysähtynyt jne. Kolmas maa voi olla turvallinen yhdelle mutta ei välttämättä toiselle, älkääkä pakottako minua antamaan esimerkkejä, sillä ne ovat aina vastenmielisiä. Emme voi luopua tästä käsityksestä ja sitä paitsi haluamme antaa, sitten kun Euroopan unioni saa käyttöönsä ensimmäisen yhdenmukaistetun lainsäädäntönsä pakolaisasioissa, vakuuttavan merkin, että kannatamme tuota yhteistä lainsäädäntöä, mutta emme halua madaltaa turvapaikanhakijoille annettavan suojan ja heidän oikeuksiensa tasoa. Euroopan unioni on perinteisesti näyttänyt tässä asiassa hyvää esimerkkiä ja antanut merkittävää apua muiden muassa UNHCR:n kaltaisille järjestöille. Turvapaikasta ja maahanmuutosta olemme epäilemättä samaa mieltä, että maastamuuttajat eivät ole pakolaisia. Ongelmana kuitenkin on, ettei olla kyllin rohkeita ja laadita selkeitä maahanmuuttolakeja, joiden avulla sellaisten henkilöiden, jotka yhteiskuntamme ja työmarkkinamme pystyisivät sulattamaan ilman, että turvapaikkajärjestelmän, joka on vuosikausia ollut ainoa avoin ovi, pitäisi sen takia sortua. Tästä olemme täysin samaa mieltä. Tämä on kantamme, joka on mielestäni varsin selvä. Schmidt, Olle Arvoisa puhemies, haluan kiittää valiokunnan puheenjohtajaa ja valiokuntaa hyvin harkitusta mietinnöstä. Viime vuosien kasvavat pakolaisvirrat osoittavat, että yhteistä pakolaispolitiikkaa tarvitaan niin EU:ssa kuin maailmanlaajuisestikin. Eri jäsenvaltioiden enemmän tai vähemmän paniikinomaiset reaktiot ihmisten kaipuuseen löytää turvapaikka, löytää uusi elämä Euroopassa, ovat olleet täysin ristiriidassa EU:n edustamien humanististen arvojen kanssa. EU:n rajoilla on tapahtunut useita murhenäytelmiä. Kyse on ollut aluksista, jotka ovat menneet nurin, epätoivoisista pakolaisista, jotka ovat piiloutuneet kontteihin, ja pakolaisista, jotka ovat yrittäneet uida Euroopan unioniin. Arvoisa puhemies, olen useasti vaipunut synkkyyteen monien jäsenvaltioiden ja komission esittämien ehdotusten vuoksi, joiden pääasiallisena tarkoituksena vaikuttaa olevan pakolaisten pysäyttäminen, estäminen, poistaminen ja karkottaminen. Ne, jotka ovat maininneet, että EU on kehittymässä kohti Eurooppa-linnoitusta, eivät ole valitettavasti täysin väärässä. Arvoisa puhemies, tämän perusteella direktiiviehdotuksessa mennään oikean suuntaan. Yksilön oikeuksia korostetaan eivätkä ehkäisevät toimet vallitse. Pitää tietenkin paikkansa, että EU:ssa tarvitaan yhteisiä turvapaikkasääntöjä, mutta yksittäisille jäsenvaltioillekin on jätettävä mahdollisuus anteliaamman tilannearvion tekemiseen. Valiokunta on taannut tämän mahdollisuuden. Valiokunta vahvistaa myös yksilön oikeuksia Geneven yleissopimuksen mukaisesti. Kyse on lasten asemasta, mahdollisuuksista pitää pakolaisia säilössä, pakolaistapauksia käsittelevien henkilöiden tietojen parantamisesta ja kohtuullisista käsittelyajoista. Kyse on yksinkertaisesti paremmasta oikeusturvasta. Arvoisa puhemies, olen kuitenkin hieman huolissani siitä, miten neuvosto käsittelee asiaa jatkossa. Meidän on puolustettava Geneven yleissopimuksen ehdotonta vaatimusta siitä, että jokaisen pakolaisen tapausta on arvioitava yksilöllisesti, aivan kuten jäsen Sarah Ludford sanoi. Mitään turvallisia valtioita ei käsitykseni mukaan ole olemassakaan. Jotta me eurooppalaiset emme menettäisi täysin mainettamme, tarvitaan toisenlaista pakolaispolitiikkaa, joka perustuu kunnioitukseen, avoimuuteen ja oikeusturvaan. Emme voi olettaa Naurun kaltaisten valtioiden kantavan vastuuta ihmisistä, jotka pakenevat barbaarisia hallituksia, kuten sellaista, joka Afganistanissa on vallassa. Humanismia ja inhimillisyyttä tarvitaan entistä enemmän nyt, kun Yhdysvaltoja kohdanneesta murhenäytelmästä on kulunut viikko. Sylla Arvoisa puhemies, haluan ilmaista tyytyväisyyteni kollegamme, jäsen Watsonin, pakolaisaseman myöntämistä koskevaan mietintöön sisältyvien ehdotusten selkeyteen. Mielestäni hän on osannut yhdistää erilaiset näkökohdat. Minun mielestäni mietintö täydentää yhtä aikaa sekä perusoikeuskirjaa että Geneven yleissopimusta. Kuten komissio toivoi, uskon, että meillä on vihdoinkin käytössämme hyvä pohja keskustelulle. Tiedämme kaikki, että eri mailla on hyvin erilaiset käsitykset pakolaisten vastaanotosta. Tiedämme myös, että asian käsittely on monimutkaista ja vaikeaa. Tämän mietinnön avulla ongelmista päästään hiukan yli. Lisäksi se parantaa apua ja tukea, joita voimme antaa pakolaisille. Olen myös tyytyväinen siihen, että komissiomme on ottanut huomioon uudet vainon muodot, sillä on totta, että joitakin vuosikymmeniä sitten otimme vastaan sellaisia pakolaisia Chilestä ja Neuvostoliitosta, jotka pakenivat diktatuureja, vainoa, jonka taustalla olivat heidän maidensa valtaapitävät. Mutta myös nykyään on olemassa todellisia sorron muotoja, jotka pakottavat meidät harkitsemaan toisin ja ottamaan huomioon vaikka vain naisiin kohdistuvat sukupuolielinten silpomiset ja terroristiryhmiin, uskonnollisiin fundamentalisteihin, liittyvät uudet vainon muodot, ja uskon olevan hyvä, että nämä asiat on otettu huomioon. Menisin jopa vielä pidemmälle, sillä mielestäni meidän on aika pohtia turvapaikkojen myöntämistä terveydellisten seikkojen perusteella, kun aidsin kaltainen katastrofi on tuhoamassa yhtä mannerta, ja samoin lapsisotilaiden vastaanottamista, kun nämä ovat asekauppiaiden käsissä. Mielestäni on myös tärkeää, että tämä mietintö on ajan tasalla syrjinnän vastaisessa taistelussa. Päätän puheenvuoroni sanomalla, että viime viikkoina, Yhdysvalloissa viime viikolla tehtyjen kauheiden iskujen takia, pelko hyökkäyksistä afgaanisiviilejä vastaan on ollut todellinen. Tällä hetkellä Sangatten leirillä on 600 ihmistä, ja he vastustavat lujasti terrorismia. He pyytävät, että heidät vastaanotettaisiin. Olen sitä mieltä, että jos pystyisimme vastaanottamaan heidät, tämä ele olisi yksi tapa rikkoa yhteys terrorismin ja islamin välillä, mutta olen myös sitä mieltä, että nämä ihmiset olisivat vankkoja liittolaisia taistellessamme terrorismia vastaan. Jäsen Watson, rohkenen sanoa teille, että teihin sopii Camus'n lause, jonka mukaan hänen kapinansa on myös muiden kapina. Kiitos tästä mietinnöstä. Pirker Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neuvoston ehdotus luo pakolaisille mahdollisuuden saada Geneven yleissopimuksen mukaisen pakolaisaseman koko unionin alueella voimassa olevien yhtenäisten kriteerien perusteella. Neuvoston ehdotus takaa todellisille pakolaisille nopeat ja turvalliset menettelyt - heidän osuutensa kaikista turvapaikkahakemuksen jättävistä on noin 10 prosenttia - ja se takaa myös nopean hakemuksen hylkäämisen. Noin 90 prosenttia hakijoista anoo turvapaikkaa muista kuin todelliseen pakolaisuuteen perustuvista syistä, ja on parempi, ettei kielteistä päätöstä tarvitse odottaa vuosikausia. Tämä ehdotus takaa myös asylum shopping -ilmiön (edullisimman kohtelun tarjoavan maan etsintä) loppumisen. Siihen tarvitaan tosin muitakin toimenpiteitä. Niitä ovat Dublinin yleissopimus, Eurodac-järjestelmä ja turvallisia kolmansia maita, turvallisia lähtömaita koskevat säännökset. Euroopan kansanpuolue tukee siksi tätä neuvoston ehdotusta. Kuitenkin PPE-ryhmän puolesta painotan, ettei turvapaikkaoikeutta saa käyttää täällä esitettävien tarkistusten ja ehdotusten avulla poliittisesti väärin mitä erilaisimmista syistä tapahtuvaan maahanmuuttoon. Se on tosiasioiden väärinarviointia. Euroopan on hyödynnettävä nykyisiä maahanmuutto- ja turvapaikka-asioita koskevia keinojaan ja apuvälineitään sitten, kun alueellemme tulee pakolaisia sota-alueilta. Emme saa ryhtyä epärealistisiin toimenpiteisiin. Tulevaisuudessa on varmistettava, että turvapaikkaoikeus koskee vain poliittisen vainon kohteeksi joutuneita ja ettei sitä laajenneta koskemaan ryhmiä, joita jotkut yrittävät täällä kyllä esittää poliittisiksi, mikä ei kuitenkaan missään tapauksessa vastaa Geneven yleissopimuksen mukaisia todellisia oloja. Meidän on pyrittävä auttamaan todellisia pakolaisia nopeasti ja mahdollisimman hyvin sekä huolehtimaan jatkotoimenpitein heidän integroitumisestaan yhteiskuntaan. Kaikille muille sen sijaan on tehtävä selväksi, että Euroopan unioni joutuu käyttämään uusia välineitä maahanmuuttoasioissa myös taloudellisista syistä. Ceyhun Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, varsinkin nyt tämänhetkisten tapahtumien valossa tämä tänään todella asiallisesti käymämme keskustelu on esimerkkinä muillekin parlamenteille. Tämä on erittäin tärkeä keskustelu, ja juuri siksi se onkin niin vaikea. Meidän on valitettavasti alettava taas poistaa turvapaikanhakijoihin kohdistuvia ennakkoluuloja, joista useimmat ovat perusteettomia mutta joihin on kuitenkin suhtauduttava vakavasti. Juuri nyt on mielestäni tärkeää, että lopetamme pitkät puheet ja alamme toimia. Viimeaikaisten kauheiden tapahtumien jälkeen painokkaasti sotilaallisia keinoja vaatineiden pitäisi minusta oikeastaan myöntää, että meidän poliitikkojen on kannettava juuri tällä hetkellä vastuuta ja näytettävä, ettemme joudu paniikkiin vaan pystymme toimimaan myös vastuuntuntoisesti varsinkin tämän selvitettävänämme olevan ongelman vuoksi. Parlamentin konservatiiviseen piiriin kuuluville kollegoilleni minun on siksi sanottava, ettemme käyttäydy siten kuin olisimme jäsen Schmittin tai jäsen Pirkerin kanssa täysin samaa mieltä, koska pidämme heistä. Aiomme äänestää joidenkin tarkistusten kohdalla eri tavalla kuin ryhmämme. Käyttäytymisemme johtuu seuraavasta asiasta: olemme toki suunnattoman iloisia, että parlamentin sosialistiryhmä tekee kaikkensa, jotta pakolaiset saisivat lisää suojaa ja oikeuksia - se on meistä hyvä asia - mutta meillä saksalaisilla sosiaalidemokraateilla on silti yksi ongelma. Emme voi hyväksyä maamme perustuslain vastaista sopimusta tai päätöstä. Saksan perustuslain vuoksi meidän on toisin sanoen hylättävä tällä hetkellä noin 17 esitettyä tarkistusta. Meidän on siksi äänestettävä joidenkin äsken mainitsemieni tarkistusten kohdalla eri tavoin kuin ryhmämme. Se ei kuitenkaan tarkoita, että meillä olisi oikeastaan erilaiset päämäärät. Meillä on aivan samat tavoitteet. Toimimme tämänpäiväisessä äänestyksessä kuitenkin eri tavalla, koska ajattelemme politiikkamme uskottavuutta Saksassa. Emme voi pettää kansalaisiamme ja hyväksyä ratkaisua, joka ei olisi Saksassa lainkaan toteutettavissa. Tästä syystä äänestämme eri tavalla. Kaufmann Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nyt kun jotkut pyrkivät synnyttämään Yhdysvaltain kauheiden tapahtumien nojalla turvapaikanhakijoiden vastaista asennetta, Euroopan unionin on sitäkin tärkeämpää muotoilla sellaiset pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevat vähimmäisvaatimukset, jotka edistävät ihmisoikeuksien säilyttämistä. Komission ehdotus täyttää tämän vaatimuksen. Pidän erittäin myönteisenä kahta sen ehdottamaa säännöstä. 3 artiklan 3 kohdassa viitataan jäsenvaltioiden mahdollisuuteen suojella muitakin kuin Geneven yleissopimuksen perusteella suojeltavia henkilöitä. Silloin myös esimerkiksi väkivaltaisten fundamentalistien kynsistä pakenevat algerialaiset tai raiskausten uhrit voisivat saada turvapaikan - Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun virasto esitti tämän vaatimuksen jo kauan sitten, mutta esimerkiksi minun kotimaassani sitä ei valitettavasti vielä sovelleta. Liitteessä I luetellaan ehdot, jotka niin kutsutun turvallisen kolmannen maan on täytettävä. Näiden ehtojen mukainen toiminta merkitsisi jatkossa EU-valtioista tehtävien karkotusten vähenemistä. Olen iloinen, että asiasta vastaava valiokunta paransi eikä huonontanut komission kelvollista ehdotusta, toisin kuin alkuperäisellä esittelijä Schmittillä oli tarkoituksena. Esitetty direktiivi on siksi tärkeä askel kohti Euroopan unionin entistä inhimillisempää turvapaikkapolitiikkaa. Hernández Mollar Arvoisa puhemies, tämä on ensimmäinen niistä direktiiveistä, jotka päättävät ensimmäisen vaiheen siinä aikataulussa, jonka puitteissa esitellään pitemmällä aikavälillä yhteinen turvapaikkamenettely ja yhdenmukaistetaan turvapaikan saavien henkilöiden asema. Tämä on Tampereen sopimusten ja Amsterdamin perustamissopimuksen hengen ja sisällönkin mukaista , vaikka olisi syytä keskustella yhteisen turvapaikkamenettelyn ja pakolaisaseman myöntämisen tai hylkäämisen juridisesta perustasta. Haluaisin esittää komissiolle lyhyesti muutamia teknisluonteisia varauksia, jotka liittyvät nyt tarkastelemaamme direktiiviluonnokseen. Ensimmäinen liittyy turvapaikkamenettelyn vähimmäisehtojen venyttämiseen. Minusta ehdotus on liian sääntelevä eikä yhteisellä turvapaikkamenettelyllä ole mitään tekemistä kaikissa jäsenvaltioissa yhtäläisen menettelyn kanssa. Pelkäänkin, että komissiossa on menty pitemmälle kuin Tampereella sovittiin. Toinen varaus koskee komission käsittelyaikojen sääntelyä kohtaan osoittamaa kiinnostusta, sillä kysyn itseltäni: onko pitkä käsittely hakijoiden mielestä estävä tekijä? Tämä ei tarkoita, että kannattaisimme pitkää menettelyä. Käytännössä kuitenkin niissä Euroopan valtioissa, joissa käsittelyajat ovat pitkiä, yli kaksi tai kolme vuotta, hakijoita on paljon, kun taas Espanjan kaltaisissa maissa, joissa käsittelyajat ovat paljon lyhyempiä, tilastot ovat paljon vaatimattomampia. Käsittelyaikojen yhdenmukaistaminen tuntuu hyväksyttävältä, jos se johtuu menettelyjen juridista kauneutta koskevasta huolesta, mutta pelkään sen voivan osoittautua tehottomaksi ja herättää pelkoa sekä lakiin liittyvistä että aineellisista ja poliittisista syistä. Kolmas ja viimeinen varaus on käsitteellinen. Uskon, että vaikeudet päätösten yhdenmukaistamisessa johtuvat enemmänkin pakolaisaseman määrittelystä kuin sen saamiseksi tarvittavista menettelyistä. Sellaiset käsitteet kuin "kolmas turvallinen maa", "kolmansien vaino", "selkkauksista johtuva vaino" tai "valtion tai muun kuin valtion harjoittama vaino" ovat joitakin esimerkkejä tästä ongelmasta. Kuten äsken sanoin, ehkä olisi pikemminkin vastustettava määrittelyä kuin menettelyjä. Cerdeira Morterero Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa edustajainhuoneelle, että tämä ehdotus, josta keskustelemme tänään, on monestakin syystä merkittävä. Ensiksikin minusta on tehtävä erittäin selväksi, että kyse on ensimmäisestä ja mielestäni hyvin tärkeästä askeleesta kohti Euroopan yhteistä turvapaikkajärjestelmää, joka kattaa pitkällä aikavälillä koko unionin. Toiseksi emme mielestäni saa nyt unohtaa, että emme tee muuta kuin toteutamme yhden tavoitteen, josta sovittiin Tampereen Eurooppa-neuvostossa, jossa luvattiin kunnioittaa turvapaikkaoikeutta minkäänlaisia ehtoja asettamatta. Kolmanneksi, vaikka poliittisissa ryhmissä saatetaankin olla eri mieltä joistakin ehdotuksen yksittäisistä kohdista, emme saa unohtaa, että tosiasiassa varustamme kaikki Euroopan kansalliset järjestelmät rakenteella, joka voi toimia tehokkaasti Geneven pakolaisasemaa koskevan yleissopimuksen mukaisesti. Uskon, että Euroopan unioni ei voi katsoa parlamentin suunnalta toisaalle olemalla panematta täytäntöön välineitä, joita Euroopassa on juuri tällä hetkellä kehitteillä. Minusta on tarpeen palauttaa mieleen perusoikeuskirja, joka hyväksyttiin vähän aikaa sitten tässä samassa parlamentissa ja jossa, mikäli se otetaan
{'language': 'fi'}