Istuntokauden uudelleen avaaminen Puhemies. - Julistan Euroopan parlamentin torstaina 25. huhtikuuta 2002 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. Puhemies. - Hyvät kollegat, Pim Fortuyn, alankomaalainen poliitikko ja tällä viikolla pidettävien Alankomaiden parlamenttivaalien ehdokas ammuttiin Hilversumissa 6. päivänä toukokuuta. Tuomitsin murhan samana päivänä omastani ja parlamentin puolesta ja ilmaisin syvän osanottomme Alankomaiden kansalaisille sekä uhrin perheelle, ystäville ja kollegoille. Sananvapaus on yksi tärkeimmistä ja arvossa pidetyimmistä oikeuksistamme demokratiamme perusarvo. Demokratian kannattajina me puolustamme jokaisen ihmisen oikeutta osallistua vapaasti poliittiseen elämään ja harjoittaa demokraattista oikeuttaan. Siihen sisältyy ihmisen oikeus ilmaista ajatuksensa, pidimmepä me niistä tai emme. Juuri se on demokraattisen järjestelmämme perusta. Samalla kun tuomitsen tämän teon sekä kaiken poliittisen väkivallan kaikkialla, milloin tahansa ja kenen tahansa tekemänä, haluaisin pyytää teitä kunnioittamaan vainajan muistoa minuutin hiljaisuudella. (Parlamentti vietti minuutin hiljaisuuden uhrin muistoksi.) Puhemies. Lisäksi haluaisin Euroopan parlamentin puolesta ilmoittaa tyytyväisyytemme Daw Aung San Suu Kyin vapauttamiseen kotiarestista. Daw Aung San Suu Kyi on saanut Euroopan parlamentin Saharovin palkinnon vuonna 1990 ja Nobel-palkinnon vuonna 1991. Hän on aina ollut demokratiaa, vapautta ja ihmisoikeuksia vaativan liikkeen keulakuva erityisesti kotimaassaan. Hänen vapauttamisensa ja oikeus johtaa taas puolueensa poliittista elämää on merkittävä askel demokratian suuntaan Burmassa. Toivon, että vapautusta seuraa pian Burman muiden poliittisten vankien vapauttaminen. Kuulin Aung San Suu Kyin pyytäneen viime viikolla Euroopan unionin Burmaa koskevaa politiikkaa. Esitin parlamentin puolesta toiveen, että politiikka kehitetään hänen vapauttamisensa jälkeen läheisessä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa. Toivomme voivamme toivottaa hänet lähitulevaisuudessa tervetulleeksi parlamenttiin ja ottamaan paikkansa ja puhumaan omasta puolestaan, kun aiemmin hänen puolestaan puhuivat kaunopuheisesti hänen miehensä ja muut. Van Orden (PPE-DE). Arvoisa puhemies, toivoin, että meillä olisi tilaisuus käydä kiireellinen keskustelu niistä lentokoneiden tarkkailijoista (12 Ison-Britannian kansalaista ja kaksi Alankomaiden kansalaista), jotka tuomittiin 26. huhtikuuta oikeudessa Kalamatassa Kreikassa. Heille annettiin hyvin ankaria tuomioita. Puhun erityisesti vaalipiirini asukkaiden Paul ja Lesley Coppinin puolesta. Heidät todettiin syyllisiksi rikoksiin, jotka eivät ole rikoksia heidän kotimaassaan. Tuomiot olivat täysin kohtuuttomia. Tämä varjostaa kaikkia pyrkimyksiä kehittää Euroopan unioniin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka perustuu oikeuslaitosten keskinäiseen luottamukseen. Ainakin se paljastaa eurooppalaisen pidätysmääräyksen mahdolliset epäkohdat. Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää teitä ilmaisemaan meidän huolemme Kreikan viranomaisille ja vaatimaan heitä nopeuttamaan lentokoneiden tarkkailijoiden valitusprosessia heidän tuomioidensa kumoamiseksi. Katiforis (PSE). Arvoisa puhemies, yhdyn koko sydämestäni siihen kantaan, jonka mukaan lentokoneiden tarkkailijoiden kaltaisissa ratkaisemattomissa tapauksissa on mietittävä tarkkaan, kuinka asiaan puututaan. Olen vakuuttunut, että kyseessä on ratkaisematon tapaus ja että tuomiosta valitetaan. Riippumatta siitä, mitä mieltä ollaan parlamentin jäsenen vaalipiiriin kuuluville henkilöille aiheutuneista kärsimyksistä, vallanjako on periaatteena niin merkittävä, ettei siihen puuttumista voida kevein perustein vaatia. Arvoisa puhemies, eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä sanoisin, että minäkin pelkäisin kovasti, jos jäsen Van Orden haluaisi pidättää minut. Manders (ELDR). Olen pahoillani, että esityslista on niin täynnä, että voidaan käsitellä vain kolmea ajankohtaista asiaa. Olen samaa mieltä kuin jäsen Katiforis ja te itse siitä, että jos keskustelemme lentokoneiden tarkkailijoista, meidän ei pidä sekaantua kansalliseen rikosoikeuspolitiikkaan, mutta tämä osoittaa kuitenkin, että rikoslainsäädännön rangaistusasteikkoja on syytä yhdenmukaistaa Euroopassa entistä paremmin, etenkin syyskuun 11. päivän jälkeen toteutettujen toimenpiteiden jälkeen. Liberaalit olisivat halunneet käsitellä asiaa kiireellisenä, mutta valitettavasti se jäi muiden painopistealueiden varjoon. Muissa keskusteluissa ajankohtaisista aiheista jätetään joka kuukausi käsiteltäväksi suunnilleen yksi ajankohtainen asia tai päätöslauselma, ja olen pahoillani, että emme saa esityslistalle eurooppalaista asiaa. Puhemies. - Otan asian esiin, mutta muistutan samalla, että on tarpeen kunnioittaa jakoa poliittisen vallan ja oikeusviranomaisten vallan välillä. Beazley (PPE-DE). Arvoisa puhemies, olette varmasti tietoinen valtavasta järkytyksestä, jonka aiheutti Potters Barin asemalla Hertfordshiressä viime perjantaina tapahtunut kohtalokas junaonnettomuus, jossa kuoli seitsemän ihmistä ja loukkaantui noin 70 ihmistä. Koska onnettomuuden tutkimukset ovat vielä kesken, nyt ei vielä voida tehdä päätelmiä, mutta toivon teidän välittävän uhrien perheille Ison-Britannian viranomaisten kautta parlamentin surunvalittelut ja myötätunnon osoitukset sekä kannustamaan komissiota jatkamaan yhteistyötä rautatiehallinnon kanssa liikenteen turvallisuuden alalla. Kyseessä on erittäin vilkasliikenteinen lähilinja; kirjaimellisesti tuhannet ihmiset matkustavat sillä päivittäin. Minä, kuten monet muutkin, matkustin täsmälleen samaa reittiä edellisenä iltana. Muutaman kilometrin päässä on paikka, jossa tapahtui Hatfieldin kohtalokas onnettomuus vain puolitoista vuotta aikaisemmin. Siksi uskon, että aloitettanne arvostettaisiin hyvin paljon. Puhemies. - Teen sen parlamentin puolesta. Andrews (UEN). Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro, tiedätte varmasti, että lähes kolmasosa irlantilaisista on pyytänyt Ison-Britannian pääministerille Tony Blairille lähetetyillä yli miljoonalla postikortilla Sellafieldin ydinjätteiden käsittelylaitoksen sulkemista. Tämä laitos on useasti todettu puutteelliseksi, ja useimmat riippumattomat asiantuntijat ovat juurta jaksain selittäneet sen olevan erittäin epäilyttävä ja vaarallinen. Pääministeri Blair oli niin jalomielinen, että myönsi auliisti huolen aiheellisuuden alahuoneessa. Arvoisa puhemies, Irlannin kansalaisten ilmaiseman huolen, saatavillamme olevan näytön sekä minun ja useiden muiden parlamentin jäsenten monesti esittämän huolen vuoksi pyydän teitä vierailemaan henkilökohtaisesti tai parlamentin puhemiehen ominaisuudessa Sellafieldin laitoksessa Cumbriassa. Mikäli suostutte, voisitteko ottaa seuraksenne riippumattoman asiantuntijan, joka tutkisi laitoksen yksityiskohtaisesti ja esittäisi sen jälkeen kertomuksen parlamentille. Olette täysin tietoinen irlantilaisten ja erityisesti itärannikolla omassa Dublinin vaalipiirissäni asuvien ihmisten huolesta. Chichester (PPE-DE). Arvoisa puhemies, puolustan Sellafieldin British Nuclear Fuels -yhtiötä ja laitoksen työntekijöitä, jotka noudattavat työssään kaikkein tiukimpiakin vaatimuksia. Olemme melko väsyneitä, etteivät ystävämme Irlanninmeren toisella puolella muista, miltä suunnalta vallitsevat tuulet puhaltavat, eivätkä arvosta valtavaa määrää tieteellistä ja muuta todistusaineistoa, joka vahvistaa, että Sellafieldissä tehdään hyvää työtä. Toivon, että irlantilaiset ystävämme keskittyisivät omiin asioihinsa eivätkä pyrkisi sekaantumaan toisen jäsenvaltion sisäisiin asioihin. Ahern (Verts/ALE). Arvoisa puhemies, haluaisin vain muistuttaa jäsen Chichesteriä aiempaan Sellafieldiä koskevaan sananvaihtoon liittyvästi, että vaalipiirini asukkaat Irlannin itärannikolla, erityisesti Louthin kreivikunnassa, ovat erittäin huolestuneita Sellafieldin päästöistä, varsinkin laivaston Carlingford Loughissa tapahtuvista päästöistä, jotka lisääntyvät jatkuvasti. Valtiollinen ydinpolttoaineyhtiö BNFL oli läsnä Euroopan parlamentin kuulemisessa huhtikuussa, ja se joutui suorittamassani ristikuulustelussa vahvistamaan, että Sellafieldin päästöt olivat lisääntymässä. Se vaikuttaa suuresti toiseen jäsenvaltioon. Kuulemisessa kuultiin Cap de la Haguen päästöjen vaikutuksesta Isle of Wightiin. Oman vaalipiirini asukkailla ja muilla Euroopan kansalaisilla on oikeus olla huolestuneita tällaisen ydintekniikan vaikutuksista heidän jäsenvaltioihinsa. Kuulimme asiassa seikkaperäisesti muun muassa Ison-Britannian ydintarkastuslaitoksen päällikköä Lawrence Williamsia, joka oli läsnä kuulemisessa. Kuhne (PSE) Arvoisa puhemies, puhemies Fontaine otti aikanaan parlamentin täysistunnon nimenomaisesta pyynnöstä käyttöön säännön, jonka mukaan tällaiset työjärjestyspuheenvuoroiksi kutsutut puheenvuorot jaetaan vasta sen jälkeen, kun käsittelyjärjestys on vahvistettu. Onko minun tehtävä teidän soveltamastanne käytännöstä se päätelmä, että muutatte tätä sääntöä jälleen ja että minun on tulevaisuudessa pohdittava ennen jokaista täysistuntoa, minkä vaalipiirini osan otan täällä puheeksi klo 17.00? Uskon, että kysymys kiinnostaa tässä seurassa ilman muuta myös lukuisia muita jäseniä, jotka eivät ole kotoisin miltään tietyltä seudulta. Ehkäpä voisitte valaista minua tässä asiassa. (Suosionosoituksia) Puhemies. - Jäsen Kuhne, mielestänne meidän pitäisi käsitellä käsittelyjärjestys ensin, ja juuri niin olen tehnyt. Schleicher (PPE-DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ajankohtaiskeskusteluun ei ole työjärjestyksen mukaan mahdollista ottaa asioita enää lyhyellä varoitusajalla. Parlamentin ja Georgian välinen yhteistyövaltuuskunta kävi Georgiassa viime viikolla. Koska maassa pidetään 2. kesäkuuta paikallisvaalit, teimme tiedusteluja siitä, sujuvatko paikallisvaalit asianmukaisesti. Saimme selville, että jo kaksi puoluetta ei ole saanut lupaa osallistua vaaleihin, ja aivan äskettäin saimme lisäksi selville, että näiden lisäksi on vielä kolmaskin puolue, jota ei pidetä vaalikelpoisena, nimittäin se, jonka on perustanut uutena puolueena ?evardnadzen puolueesta eronnut parlamentin entinen puhemies. Halusimme todeta tämän näin julkisesti, ja tietenkin neuvottelisimme asiasta mielellämme myös komission ja neuvoston kanssa. Pidämme tätä asiaa hyvin tärkeänä ja kiireellisenä, vaikka toukokuun istuntoomme ei voidakaan ottaa enää lisää ajankohtaisia asioita, sillä kesäkuussa paikallisvaalit ovat jo ohitse. Meidän mielestämme asiasta on esitettävä huomautus. Haluaisimme kuitenkin saada neuvostolta ja komissiolta vielä tarkempia tietoja, sillä olemme hyvin huolissamme siitä, että pidetään vaalit, jotka eivät ole demokraattiset. Haluaisimme toimia Georgian puolesta, mutta perusedellytys on, että maassa vallitsevien olosuhteiden on oltava demokraattiset. Haluaisin, että asia merkitään pöytäkirjaan. Puhemies. - Asia merkitään pöytäkirjaan. Lynne (ELDR). Arvoisa puhemies, pyydän teitä kirjoittamaan taas Intian viranomaisille kuuron Ison-Britannian kansalaisen Ian Stillmanin puolesta, joka toimii hyväntekeväisyystyössä ja on pantu vankilaan Intiassa tuomittuna huumausaineiden salakuljetuksesta. Kuten te tiedätte, hänelle ei hankittu oikeudenkäyntiin viittomakielitulkkausta. Olen kiitollinen, että kirjoititte aikoinaan, mutta viime viikolla häneltä evättiin lupa hakea muutosta korkeimmassa oikeudessa. Ylituomari huomautti, että vammaisilla ja kuuroilla on taipumus salakuljettaa huumeita, mikä on minusta aivan hävytöntä. Olisin kiitollinen, jos kirjoittaisitte taas, ja myötävaikuttakaa myös lentokoneiden tarkkailijoiden asiaan. Nämä asiat eivät liity hallitukseen ja oikeuslaitokseen, vaan hallitukseen ja turvallisuuspalveluun. Berès (PSE). Arvoisa puhemies, kiitos, että huolehditte siitä, että parlamentti noudattaa tätä oikeuskäytäntöä, ja tässä samassa hengessä on mielestäni aivan luonnollista osoittaa kunnioitusta terrori-iskun uhreille etenkin silloin, kun he ovat Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisia. Mielestäni on luonnollista, että parlamentti osoittaa kunnioitusta niille Karachin pommi-iskun uhreille, jotka ovat kotoisin Cherbourgista, eikä Cherbourg muuten kuulu minun vaalipiiriini. On täysin normaalia, että kunnioitamme kuolonuhrien muistoa ja että osoitamme myötätuntoa ja solidaarisuutta kaikille pommi-iskussa haavoittuneille ja heidän perheilleen. Puhemies. - Jäsen Berès, olette aivan oikeassa, ja näin teemme. Santini (PPE-DE). Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa, että - tämä on tärkeää siksi, että aiotte seuraavaksi siirtyä työjärjestyksen käsittelyyn - minusta ei todellakaan riitä, että Madagaskarin tilannetta käsitellään vain niiden näkökohtien kannalta, joista on tarkoitus keskustella ajankohtaisista aiheista käytävässä keskustelussa. Se, mitä Madagaskarissa nyt tapahtuu, on paljon vakavampaa ja ansaitsee siten enemmän huomiota. Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, presidentti Ratsirakan valinta vahvistui poliittisten vaalien jälkeen, mutta kaikki yritykset palauttaa demokraattiset suhteet hänen vastustajaansa Marc Ravalomananaan ovat kariutuneet. Kaiken lisäksi kansan kapinointi on näinä viime päivinä pysähdyttänyt täysin satamat, liikenteen ja elintarviketoimitukset. Lapsia ja vanhuksia kuolee jo nälkään. Tiedän, että siinä päätöslauselmassa, josta keskustelemme torstai-iltapäivänä - väistämättä pienen joukon kesken, kuten aina - käsitellään lähinnä politiikkaa ja taloutta. Arvoisa puhemies, tässä on kyse ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Italialaisten ja ranskalaisten nunnien yhteisöstä on tullut hälyttävä merkki, sillä he ovat saaneet näinä viime päivinä kokea hallituksen ei-toivotun läsnäolon huolestuttavan pahenemisen. Vaarana onkin sorron ja ihmisoikeuksien kieltämisen ilmapiirin luominen; ongelma ei siis ole ainoastaan taloudellinen. Kehotan teitä varaamaan esityslistassa tälle kysymykselle hieman nykyistä enemmän aikaa sen tärkeyden tähden. Alyssandrakis (GUE/NGL). Arvoisa puhemies, olen saanut kuulla, että Slovakian parlamentissa on jätetty muutosesitys, jossa ehdotetaan, että kommunistisiin aatteisiin myönteisesti suhtautuville säädettäisiin rikoslaissa vankeusrangaistuksia. Tuomitsemme mitä jyrkimmin nämä pyrkimykset kriminalisoida kommunistien poliittinen toiminta, varsinkin kun se tapahtuu juuri ennen vaaleja, joissa Slovakian kommunistisen puolueen odotetaan pääsevän parlamenttiin. Suorana tavoitteena on aivan selvästi terrorisoida äänestäjiä. Yhtä yksioikoisesti tuomitsemme muutosesityksessä esille tuodun näkemyksen, jonka mukaan kommunismi ja fasismi voidaan rinnastaa keskenään. Tuomitsemme rikollisten ja uhrien, sortovallan ja vastarintaliikkeen rinnastamisen keskenään, varsinkin kun tiedetään, että äärioikeistolaiset, fasismiin kallistuvat voimat ovat kasvattamassa suosiotaan Euroopassa. Arvoisa puhemies, koska Slovakia on ehdokasvaltio, pyytäisin teitä puuttumaan asiaan, jotta näin ei pääsisi käymään. Cappato (NI). Arvoisa puhemies, kollega Le Peniä estettiin pitämästä suunnittelemansa lehdistötilaisuus Euroopan parlamentin Brysselin mini-istunnossa 24. huhtikuuta 2002. Lisäksi kahta kollegaamme tahrittiin kermakakulla. Tarkoituksena ei toki ole puolustaa Jean-Marie Le Peniä, joka luultavasti kykenee puolustamaan erinomaisesti itse itseään. Tarkoituksena ei ole hyväksyä hänen poliittisia ajatuksiaan, vaan - jos jotkut niin juuri radikaalijäsenet äänestävät täällä parlamentissa yleensä kaikkia kysymyksiä vastaan - kyse on pikemminkin parlamentin arvovallan puolustamisesta. Euroopan parlamentin valistavien ja Voltairelta lainattujen periaatteiden mukaan Euroopan unioni pyrkii taistelemaan viimeiseen asti juuri sellaisten ajatusten puolustamiseksi, joista on ristiriitaisia näkemyksiä. Näin ollen ei ole hyväksyttävää, että niillä parlamentin jäsenillä, joita jotkut meistä pitävät fasisteina, kommunisteina tai radikaaleina, ei olisi samoja oikeuksia kuin kaikilla muilla jäsenillä. Tämä on vakava asia, johon on reagoitava täsmällisin toimin, ja minä vaadin myös sisäistä tutkimusta, jotta selviäisi, miten tämä on voinut olla mahdollista. Tämä siis kaikkien meidän, ei pelkästään kollega Le Penin, puolustamiseksi. Puhemies. - Jäsen Cappato, teidän tiedoksenne ja parlamentin tiedoksi kerron, että samana iltana, jolloin sattui tapaus, johon viittasitte, pyysin puhemiehistöä tutkimaan asiaa. Tutkimuksen tuloksia käsitellään puhemiehistön seuraavassa kokouksessa tänään. Puhemies. - Esityslistalla on seuraavana Maij-Weggenin laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0125/2002) luettelosta asiakirjoista, jotka ovat suoraan saatavilla parlamentin rekisterin kautta: työjärjestyksen liite (2002/2055 REG). Maij-Weggen (PPE-DE) . (NL) Neuvoston, komission ja parlamentin on pantava täytäntöön hallinnon avoimuutta koskeva laki eli asiakirjojen tutustuttavaksi saamista koskeva asetus kokonaisuudessaan tulevan kesäkuun 3. päivään mennessä. Euroopan parlamentissa tämä tarkoittaa, että niiden parlamentin asiakirjojen luettelo, jotka ovat suoraan saatavilla rekisterin kautta, on liitettävä parlamentin työjärjestykseen. Liitteen hyväksyminen edellyttää yksinkertaista enemmistöä; tänään asiasta keskustellaan ja huomenna siitä äänestetään. Käsiteltävänä oleva luettelo on suurimmaksi osaksi asetuksen tarkan juridisen soveltamisen tulosta. Ensimmäisen luettelon laati parlamentin apulaispääsihteerin johtama ryhmä. Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa luetteloon lisättiin vielä joitakin asiakirjoja, joiden tutustuttaviksi antaminen ei ole välttämätöntä vaan toivottavaa. Mainitsen niistä parlamentin valtuuskuntien työasiakirjat, suositukset ja julkilausumat - joita ei ollut alkuperäisessä luettelossa - täysistuntojen ja komission kokousten läsnäololistat - jotka on muuten otettu pöytäkirjoihin ja jotka siten ovat avoimia myös epäsuorasti - sekä luettelo parlamentin jäsenten avustajista. Esittelijänä kannatan näitä lisäyksiä, jotka ovatkin osaksi omia ehdotuksiani. Avustajaluettelon avoimuudesta muuten vielä: katson, että sen tulee olla yhteensopiva sen puhemiehistön 11. kesäkuuta 2001 tehdyn päätöksen kanssa, jonka mukaan jäsenten ja avustajien on itse oltava vastuussa avoimen luettelon tiedoista. Arvoisa puhemies, toivon, että koko luettelo voidaan hyväksyä sellaisenaan. Asetuksen kanssa yhteensopimattomia rajoituksia ei kuitenkaan voida hyväksyä, koska muuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin käskee meitä kohta täydentämään luetteloa uudelleen, ja silloin parlamentti on nolannut itsensä. Tällä luettelolla Euroopan parlamentti on täyttänyt kaikki asetuksen täytäntöönpanoon liittyvät velvoitteensa. Onko kaikki nyt kunnossa? Valitettavasti ei. Mielestämme sen paremmin Euroopan komissio kuin neuvostokaan ei ole täyttänyt kaikkia asetuksen täytäntöönpanon ehtoja. Kaikesta ei ole säädetty asianmukaisesti varsinkaan silloin, kun on kyse kolmansien osapuolten asiakirjoista, esimerkiksi jäsenvaltioiden tai ulkopuolisten elinten asiakirjoista. Ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvissä asioissa asetus on tosin parempi kuin aikanaan tehty Solana-päätös, mutta luottamuksellisia ja salaisia asiakirjoja koskevaan kysymykseen ei vieläkään ole löydetty lopullista ratkaisua. Siitäkin on vielä laadittava säännökset. Kolmansien osapuolten asiakirjojen avoimuus on yleensäkin edelleen iso ongelma, koska erityisesti komissio ja neuvosto ovat tässä asiassa tarpeettoman tiukkoja. Oikeastaan olisi ehdottomasti toivottavaa, että ne jäsenvaltiot, joilla ei vielä ole kunnollista lainsäädäntöä hallinnon avoimuudesta, laatisivat tällaiset säännökset itse mahdollisimman nopeasti. Silloin voivat jäädä pois myös ne vastalauseet, joita jotkin jäsenvaltiot edelleen esittävät. Ei voi olla niin, että kansalaisiin kohdistuva avoimuus on yhdessä EU:n jäsenvaltiossa paljon suurempaa kuin jossakin toisessa, eikä missään tapauksessa voi olla niin, että avoimuuden puute joissakin EU-valtioissa vaarantaa asetuksemme täytäntöönpanon. Kehotan siksi komissiota laatimaan direktiivin, joka pakottaa kaikki EU:n jäsenvaltiot avoimuuden lisäämiseen ja hallinnon avoimuuteen. Ja tämän asian otan varmasti esiin myös Euroopan tulevaisuuden valmistelukunnassa, jonka jäsen olen. Arvoisa puhemies, lopuksi pidän tärkeänä, ettemme viivyttele liian kauan tämän asetuksen arvioinnin parissa. Olemme tällä asetuksella päässeet monta askelta eteenpäin, mutta eivät puolustettavat asiat varmaankaan tähän lopu. Ensimmäinen arviointi suoritetaan kuluvan vuoden lopussa, ja toivon, että saan olla silloinkin mukana. Arvoisa puhemies, tämän asetuksen voittajia ovat kuitenkin omat kansalaisemme. He voivat hakea paljon aikaisempaa enemmän tietoja ennen kaikkea Internetin kautta, ja se on hyvä parlamentin hyvän maineen kannalta, se on hyvä eurooppalaisten toimielinten hyvän maineen kannalta ja se on ennen muuta hyvä Euroopan demokratian kannalta yleensä. Perry (PPE-DE). Arvoisa puhemies, yksi parlamentin tärkeimmistä tehtävistä on keskittää parlamentaaristen tutkimusten huomio komission hämäriin sopukoihin ja ministerineuvoston vielä sitäkin hämärämpiin nurkkiin ja koloihin. Valtuutemme sen tekemiseen laajenevat mittaamattomasti, jos omat asiamme ovat kunnossa, ja siksi onnittelen esittelijä Maij-Weggeniä hänen avoimesta lähestymistavastaan. Meidän on oltava mahdollisimman avoimia. Vetoomusvaliokunnan varapuheenjohtajan ominaisuudessa haluaisin kiinnittää huomiota kahteen kysymykseen. Kannatan mietinnön ehdotusta siitä, että vetoomuksista tehdään julkisia vain vetoomusten esittäjien suostumuksella. Useimmille vetoomuksen esittäjille se ei ole ongelma, koska he haluavat mahdollisimman paljon julkisuutta, mutta on tapauksia, joissa tarvitaan luottamuksellisuutta. Jos saan lainata Lloyds of Londonia koskevaa vetoomusta, yhdelle niin sanotuista "nimistä" sanottiin, että jos hän vetoaa parlamenttiin tai komissioon, Lloydsin hänelle maksama taloudellinen korvaus saattaisi peruuntua todella vakava uhkaus. Lainaan tätä esimerkkinä julkisesti tiedossa olevasta asiasta, mutta tapauksia on muitakin. On selvää, että meidän on painostettava muita toimielimiä lisäämään avoimuutta. Lainaan taas Lloydsia koskevaa vetoomusta, jonka mukaan komissio ilmoitti viime joulukuussa harkitsevansa rikkomismenettelyn aloittamista Ison-Britannian hallitusta vastaan. Ison-Britannian hallitus vastasi komission aiekirjeeseen 30. huhtikuuta, viimeisenä mahdollisena päivänä, mutta komissio ja Ison-Britannian hallitus kieltäytyivät edelleen luovuttamasta vastausta Euroopan parlamentille ja vetoomuksen esittäjille. Tuomitsen Ison-Britannian hallituksen ja komission harjoittaman salailun ja haluan niiden olevan täysin avoimia, minkä vuoksi meidän on saatava omalla avoimuudellamme ne ymmärtämään, että niidenkin on oltava avoimia. Van den Berg (PSE). Arvoisa puhemies, Euroopan demokratiavajetta koskevassa keskustelussa avoimuus on yksi keskeisistä käsitteistä. Euroopan väestön keskuudessa elää ajatus läpinäkymättömästä ja epädemokraattisesta EU:sta, jossa päätökset tehdään suljettujen ovien takana. Kun Eurooppa-valmistelukunta äskettäin perustettiin, otettiin iso askel kohti avointa ja demokraattista Eurooppaa muun muassa sen avoimen vuoropuhelun ansiosta, jota tämä foorumi käy yhteiskunnallisten kenttäorganisaatioiden kanssa. Toivottavasti hallitusten päämiehet ottavat valmistelukunnan suositukset vakavasti heti seuraavassa HVK:ssa ja sopimusten syntyyn liittyvä pitkä kabinettipolitiikan perinne murretaan. Halutaanhan toki, että eurooppalainen päätöksenteko muodostuu avoimeksi. Oikeus tutustua asiakirjoihin on olennainen osa tätä avoimuutta. Tietojen vaihto on nimittäin tiedotusvälineissä käytävän julkisen keskustelun, julkisen valvonnan ja yhteiskunnallisten järjestöjen osallistumisen moottori. Siksi me Euroopan parlamentissa olemme jo jonkin aikaa kamppailleet saadaksemme asiakirjat - eikä vain Euroopan parlamentin, vaan myös neuvoston ja komission asiakirjat - kansalaisten saataville. Kollegani Cashman yhdessä esittelijä Maij-Weggenin kanssa on tehnyt asian hyväksi paljon ja hyvää työtä jo edellisessä vaiheessa, ja nyt olemme seuraavassa vaiheessa. On tärkeää, että jatkamme kamppailua niin pitkään, että myös ne eurooppalaisten toimielinten asiakirjat, joita ei tällä hetkellä vielä katsota avoimiksi asiakirjoiksi, saatetaan sellaisten henkilöiden tutustuttaviksi, joilla on etuja valvottavinaan tai jotka ovat yksinkertaisesti kiinnostuneita näistä asioista. Esittelijä Maij-Weggen viittasi oikeutetusti useisiin Solana-päätökseen liittyviin asioihin, joita ei ole vielä täysin korjattu. Hän viittasi perustellusti siihen, että haluamme laajentaa luetteloa joillakin asioilla, kuten läsnäololistalla, ja että emme halua mitään rajoituksia, ja me tuemme häntä tässä asiassa. Myös direktiivin laatimista koskeva ajatus - se tehtäisiin todennäköisesti "vähimmäistasolla", sillä on kuitenkin noudatettava toissijaisuusperiaatetta ja jokaisen valtion on täydennettävä direktiiviä omalla tavallaan, jotta jokaisella kansalaisella on omassa maassaan vähimmäisturva asiakirjoihin tutustumisessa - saattaisi olla hyvin mielekäs lisä. Tiedämme kuitenkin, että neuvostossa lainsäädäntöpäätösten saattaminen tutustuttaviksi koetaan edelleen hyvin vaikeaksi, ja tämä asia sopisikin oikein hyvin jatkokamppailuun. Arvoisa puhemies, puhun aikana, jolloin meidän kaikkien Euroopassa on oltava läpikotaisin tietoisia demokratiamme tärkeydestä ja voimasta mutta samalla myös sen haavoittuvuudesta. Meidän kaikkien on vastattava voimakkaasti niihin Euroopan-vastaisiin ääniin, joita monista valtioista kuuluu. Se voidaan kuitenkin tehdä vain, jos nyt kerrankin äänestetään sen puolesta, että kavennetaan välimatkaa meistä äänestäjiin. Kansalaisten on saatava entistä nopeammin ja perusteellisempia tietoja heitä koskevasta lainsäädännöstä, etenkin sen syntyprosessista, jotta he voivat ajoissa valvoa omia etujaan. Laitetaan esimerkiksi jokaisen valtion suuriin päivälehtiin ilmoituksia, joissa kansalaisille kerrotaan ymmärrettävin termein siitä, mitä jokin tietty päätös merkitsee heidän kannaltaan, ja joissa tiedotetaan siitä, mitä kautta kansalaiset voivat esittää vastalauseensa. Ei riitä, että tiedot ja asiakirjat ovat passiivisesti saatavilla ja jäävät asiantuntijoiden piiriin, vaan tarvitaan tiedotusta Euroopan kansalaisille suoraan ja etukäteen. Se auttaisi todella Eurooppa-hanketta ja meidän parlamentin jäsenten työtä. Kiitän esittelijä Maij-Weggeniä hänen tekemästään työstä ja toivon hyvää yhteistyötä myös niissä jatkotoimissa, jotka liittyvät tähän asiaan koko Euroopan kansalaisten valistamisesta ja heille tiedottamisesta. Malmström (ELDR). Arvoisa puhemies, luettelo, josta nyt keskustelemme, voi tuntua tylsältä ja muodolliselta, mutta tosiasiassa se on erittäin tärkeä ja keskeinen tekijä jatkuvassa taistelussa eurooppalaisten toimielinten avoimuuden lisäämiseksi. Avoimuus on esittelijä Maij-Weggenin leipälaji, ja haluan onnitella häntä tästä työstä. Voidaan todeta, että kun pyritään toimielintemme avoimuuteen, parlamentti on eturintamassa. Meidän asiakirjamme ja edesottamuksemme ovat julkisia kaikille Euroopan kansalaisille. Olemme avoin toimielin ja kokouksemme ovat avoimia. Luulen, että olemme yksi maailman avoimimmista parlamenteista siksi, että olemme tietoisesti panostaneet muodollisiin päätöksiin, mutta myös siksi, että hyödynnämme epäsovinnaisia menetelmiä, esimerkiksi eräiden liberaalien jäsenten tekemää aloitetta (Open up Europe) tai päätöstä ilmoittaa jäsenten taloudelliset edut Internetissä periaatteella häpeä sille, jolle häpeä kuuluu (name and shame). Tällaisilla menetelmillä voidaan päästä avoimuuteen. Nykyisin Euroopan parlamentin tapahtumia voi seurata tietokoneen avulla yhtä hyvin Pohjois-Suomessa kuin Kreikan saarilla. Tietysti tehtävää on kuitenkin vielä paljon. On myös huolehdittava siitä, että säännöt ovat selvät, jotta asiakirjojen saatavuus ei ole riippuvaista mielivallasta tai hakemuksen myötämielisestä tulkinnasta. Rekisteri on näin ollen tärkeä työkalu, jonka avulla kansalaiset saavat tietää, miten asiat ovat ja miten voi valittaa. Ehkä asiakirjassa pitäisi selventää, miten avoimuutta lisätään sen avulla. Miten oikeastaan pitäisi käsitellä kolmansien osapuolten asiakirjoja, jäsenvaltioiden asiakirjoja tai viralliseen kirjeenvaihtoon kuuluvia asiakirjoja? Tässä on tulkinnan varaa. Toivon, että parlamentin virkamiehet tulkitsevat kaikki hakemukset pääosin auliisti ja että saamme pian raportit siitä, miten moni hakemus hylätään. Luottamus EU:n toimia kohtaan edellyttää asiakirjojen saamista tutustuttavaksi ja laajaa avoimuutta. Toivon todella, että komissio ja neuvosto saavat rekisterinsä kuntoon kesäkuun 3. päivään mennessä ja että voimme pian sen jälkeen aloittaa arvioinnin, josta 255 artiklassa säädetään ja jonka tulee olla valmis puolentoista vuoden kuluttua. Hautala (Verts/ALE). Arvoisa puhemies, haluan ryhmäni nimissä kiittää rouva Maij-Weggeniä siitä, että hän on tehnyt erittäin täydellisen luettelon niistä asiakirjoista, jotka Euroopan parlamentin tulee saattaa suoraan kansalaisten saataville. Haluan todeta, että kollega Malmström on täysin oikeassa sanoessaan, että avoimuus voi ja sen tulee ulottua Suomesta Kreikkaan; tämä ei todellakaan ole enää mikään pohjoinen ajatus. Haluan kuitenkin todeta, että tuoreessa avoimuus-asetuksessamme on ehkä juuri yksi piirre, joka on hyvin pohjoismainen perinne, ja se on tämä, että on olemassa asiakirjarekisterit. Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa on voitu jo kauan aikaa sitten -- ja tietenkin voidaan vieläkin - mennä esimerkiksi kunnan kirjaamoon, julkiseen rekisteriin, ja katsoa minkälaisia asiakirjoja siellä on. Nyt meillä on internet ja me voimme ottaa tämän menetelmän käyttöön Euroopan parlamentissa. Me voimme toivoa, että kaikki toimielimet suostuvat siihen, että pyrimme luomaan yhden ainoan asiakirjarekisterin, jossa kaikkien toimielinten asiakirjat ovat mahdollisimman pitkälle nimenomaan suoraan saatavilla, ja tällä tavallahan me todella teemme päätöksenteosta avoimempaa. On kuitenkin huomattava, että me joudumme kamppailemaan näissä asioissa vielä hyvin paljon. Mehän käymme tällä viikolla toisenkin hyvin tärkeän keskustelun tästä aiheesta, kun me keskustelemme herra Solanan kanssa neuvoston uudistamisesta ja avoimuudesta, ja silloin me joudumme puolustamaan esimerkiksi laajaa lainsäädännön määritelmää. Emme voi tyytyä siihen, että ainoastaan yhteispäätösmenettelyyn liittyvät asiakirjat olisivat kansalaisten saatavilla, vaan meidän tulee pyrkiä siihen, että kaikki sellaiset asiakirjat, jotka liittyvät erilaisiin jäsenvaltioita sitoviin päätöksiin, ovat saatavilla. Haluan erityisesti kiittää esittelijää siitä, että hän otti mukaan avustajien listan, koska onhan niin, että meidän avustajamme työskentelevät julkisessa tehtävässä parlamentin jäsenten avustajina. On korkea aika todeta, että heidän nimensä eivät ole salaisia; he eivät ole mitään salaisia henkilöitä, vaan heidän nimensä voidaan mainiosti julkistaa. Tällä tavoin parlamentti myös ottaa kantaa siihen, että kun yhtäältä luonnollisesti yksityisyyden suoja on tärkeä, niin toisaalta yleinen etu ja julkisuus vaatii sitä, että nimiä voidaan myös tietyin edellytyksin julkistaa. Cappato (NI). Arvoisa puhemies, minäkin yhdyn kollega Maij-Weggenille osoitettuihin onnitteluihin. Jos kuitenkin puhutaan tulevaisuudesta ja julkisiksi aiottujen asiakirjaluetteloiden mahdollisista puutteista, minusta audiovisuaalisia rekistereitä koskeva kysymys on erittäin tärkeä, sillä niitä täällä parlamentissa olisi käytettävä entistä useammin. Minusta meidän on ryhdyttävä säännöllisesti laatimaan audiovisuaalisia rekistereitä - kustannukset eivät ole kohtuuttomat - myös valiokuntien työssä, jolloin kyseisiä asiakirjoja voitaisiin pitää julkistettavina ja Internetissä levitettävinä asiakirjoina. Tämä on tärkeä kysymys. Työjärjestyksemme mukaan kokouksemme ovat julkisia. Tämä on kuitenkin vain teoriaa: sitä vastoin tiedämme, että Euroopan kansalaisella, joka sattuu käymään täällä, ei ole oikeutta tulla seuraamaan työskentelyämme ilman erillistä kutsua. Eräs tärkeä näkökohta toimielintemme julkisuudessa on juuri asiakirjojemme audiovisuaalisen rekisteröinnin julkaiseminen Internetissä. Muun muassa jo Stenmarckin mietinnössä, josta puhumme huomenna, käsitellään talousarvion kattamista Euroopan parlamentin näkökanalta. Ilmoitan teille, että esittelemme huomenna yhdessä 55:n kaikkia eri puolueita edustavan kollegan kanssa päätöslauselman, jossa myös Euroopan valmistelukunnan jäseniä kehotetaan uudistamaan perussopimuksia, jotta oikeutta osallistua kaikkiin toimielintemme julkisiin kokouksiin pidettäisiin perussopimuksille luontaisena oikeutena. Kyse on oikeudesta osallistua - myös Internetin kautta - kaikkiin kokouksiin ja oikeudesta käyttää kaikkia Euroopan unionin demokratian välineitä. Tämä on käsittääkseni se etenemislinja, jonka ansiosta parlamentti voinee mahdollisimman tehokkaasti hyödyntää uutta tekniikkaa asiakirjojensa julkaisemiseksi. Martin, Hans-Peter (PSE) Arvoisa puhemies, avoimuus-sanalla on takanaan jo huomattava ura. Nykyaikaisilla hakukoneilla sen löytää nykyisin alle kymmenessä minuutissa 223 000 kertaa. Ohi on se aika, jolloin transparenssi, avoimuus, sekoitettiin transpiraatioon, hikoiluun. Toinen on kainaloiden alla, toinen on sitä, mitä paidan alta näkyy. Jos hakee sanoilla avoimuus ja Euroopan parlamentti, osumia on vain tarkalleen 908, ja jos tuolla ylhäällä ja ulkona kysyy ihmisiltä, mitä heille tulee mieleen avoimuudesta, vastaus on: se, missä me emme edelleenkään halua olla avoimia. Teesini on, että jos avoimuus ei saa asianosaisia hikoilemaan, se ei ole minkään arvoista! Kun mietinnössä nyt puhutaan siitä, että on kyse virstanpylväästä tiellä kohti Euroopan unionin suurempaa avoimuutta, väittäisin vastaan. Ei tämä mitätöntä ole, mutta silti tuskin muuta kuin pieni askel eteenpäin. Tosiasiassa tarvitsemme elävää avoimuutta. Tekeillä on eurooppalainen avoimuusaloite - olen puhunut tästä jo moneen otteeseen. Se on laajempi kuin eurooppalaisten toimielinten itsesuitsutus, ja tavoitteena siinä on saattaa mieluiten kaikki asiakirjat - myös ne, joista ihmiset ovat oikeasti kiinnostuneita - yleisön tutustuttavaksi. Asetuksen 201/204 perusteella tarvitsemme kiireesti tällaista tarkastusta, josta jo oli puhetta. Jos kyse on uskottavuudesta eikä hurskastelusta, tavoitteena on minusta oltava se, että teemme voitavamme, jotta joskus tulevaisuudessa toivottavasti syntyvässä Euroopan yhdysvalloissa jäljiteltäisiin Yhdysvaltain freedom of information act -asetusta. Ruotsiltakin meillä on asiassa vielä opittavaa. Tiedämmehän kaikki, että ilman avoimuutta ei ole demokratiaa. De Palacio . (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentin tavoin komissio pitää yleisesti hyvin tärkeänä, että sen toiminta pysyy avoimena, ja näin ollen myös sitä, että asiakirjojen saatavuutta koskevaa asetusta (EY) N:o 1049/2001 noudatetaan. Komission tällä alalla aikaansaamat sopuratkaisut tukevat tätä väitettä, ja haluaisin muistuttaa, hyvät parlamentin jäsenet, esimerkiksi siitä sopuratkaisusta, joka liittyy komitologiamenettelyä koskevien asiakirjojen toimittamiseen parlamentille. Tässä ratkaisussa mennään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 velvoitteita pitemmälle, ja siinä vahvistetaan meidän halukkuutemme edistyä ja saada aikaan parempaa kehitystä niin avoimuudessa kuin myös toimielinten välisessä yhteistyössä. Olette varmasti samaa mieltä kanssani siitä, että tämä yhteistyö on erityisen tärkeää asiakirjojen saatavuutta ajatellen, sillä työskentelymenetelmämme ovat monimutkaisia ja toimimme keskinäisessä vuorovaikutuksessa; ja juuri tässä toimielinten välisessä yhteistyössä - jota ohjataan jo olemassa olevan toimielinten välisen komitean avulla - on sovittava, että on ehdottomasti kuultava ennalta sitä toimielintä, joka vastaa alun perin niistä asiakirjoista, joita ehdotetaan saatettavaksi yleisön tutustuttavaksi. Näin ollen, arvoisa puhemies ja hyvät parlamentin jäsenet, puhuakseni tämän keskustelun varsinaisesta aiheesta komissio pitää myönteisenä ja kannattaa parlamentin aloitetta, joka liittyy asiakirjojen saatavuuteen. Kaikesta huolimatta, koska Maij-Weggenin esittelemässä mietinnössä ehdotetaan muiden toimielinten asiakirjoja koskevan luettelon julkaisemista ottamatta kuitenkaan käyttöön minkäänlaista järjestelmää, jossa muuta toimielintä kuultaisiin ennalta, komission mielestä olisi parempi, että muiden toimielinten toimittamat asiakirjat mainittaisiin yleisesti asiakirjojen toimittamista koskevien sääntöjen ja sovittujen menettelyjen mukaisesti. Tämä takaisi mielestämme riittävällä tavalla sekä parlamentin että komission tavoitteet sekä avoimuutta että asetusta (EY) N:o 1049/2001 ajatellen, ja - kuten aiemmin sanoin - olemme jo menossa pitemmälle kuin tässä asetuksessa vaaditaan. Joka tapauksessa haluan kiittää ja onnitella esittelijä Maij-Weggeniä hänen tekemästään työstä sekä muita puhujia. Puhemies. - Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. Puhemies. - Esityslistalla on seuraavana aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0134/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä (15029/4/2001 - C5-0033/2002 - 2001/0234(COD)) (Esittelijä: Foster). Foster (PPE-DE) esittelijä - (EN) Arvoisa puhemies, Yhdysvaltojen traagiset tapahtumat syyskuun 11. päivänä vauhdittivat lentoturvallisuusjärjestelyjen vahvistamista. Yhdysvaltain terroristihyökkäysten jälkeisenä päivänä kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi liikenneneuvostolle tehtäväksi arvioida lentoturvallisuuden tehostamiseksi tarvittavat toimet ja täydentää jo tehtyjä ehdotuksia. Itse luonnos asetukseksi oli melko yksinkertainen, ja sitä tarkistettiin ensimmäisessä käsittelyssä. Teknistä liitettä, joka perustuu Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) asiakirjaan 30, tarkistetaan kuitenkin vasta toisessa käsittelyssä, koska korkean tason työryhmä päivitti liitettä, mikä valmistui vasta marraskuussa. Vaikka parlamentti vastasi haasteeseen nopeasti, ja kiitän kaikkien ryhmien kollegoja heidän tuestaan, uskomme, ettei sen pitäisi johtaa parlamentin suorittaman tutkimuksen tason laskuun, ja varaamme itsellemme oikeuden tarkistaa neuvoston yhteisessä kannassaan hyväksymän asetuksen päivitettyä liitettä toisessa käsittelyssä. Olen menettelyn aikana tavannut neuvoston ja komission edustajia ja kuullut laajasti teollisuutta. Luonnos asetukseksi koskee pääasiassa alueille pääsyn valvontaa ja matkustajien matkatavaroiden ja rahdin tarkastusta maassa lentoasemilla, ja esitän sen pääpiirteittäin perusteluissani. Luonnos ei koske lentokoneen omaa turvallisuutta, johon on kenties keskityttävä jonakin päivänä tulevaisuudessa. Itse tekniset normit on määritellyt ECAC vuonna 1992 asiakirjansa 30 osassa 2, jonka turvallisuuskysymyksiä koskevat kohdat on tarkistettu tammikuussa 2001 ja joka on päivitetty äskettäin, kuten juuri mainitsin. ECAC:lla on Euroopassa 38 jäsentä, mukaan luettuina kaikki EU:n jäsenvaltiot. On syytä korostaa parlamentille ja mahdollisesti neuvostollekin, jos sen edustajia on paikalla, että tämä 38 maata kattava sopimus muodostaa ennakkotapauksen sikäli, että sopimus on ensimmäistä kertaa osapuolia sitova. Asiakirjaa 30 on käytetty aiemmin vain yleisohjeena. Joulukuun liikenneneuvoston tulos oli suuri pettymys, koska kaikki parlamentin tukemat tarkistukset jätettiin pois yhteisestä kannasta. Päätin kuitenkin esittelijänä esittää uudelleen kaikki hyväksytyt tarkistukset, jotka koskevat viittä parlamentin mielestä tärkeää alaa. Jäsenvaltioiden on ensinnäkin otettava vastuu terroristihyökkäysten seurauksena parannetun turvallisuuden aiheuttamista lisäkustannuksista ja tunnustettava moraalinen velvollisuutensa suojella kansalaisiaan. Nämä hyökkäykset kohdistuivat kansallisvaltioihin. Olen tehnyt tämänsuuntaisen tarkistuksen, ja olen iloinen voidessani sanoa, että se saa tukea yli puoluerajojen. Toiseksi, lentoasemien tarkastuksista ei pidä antaa ennakkoilmoitusta, jos lentoasemat on tarkoitus tarkastaa todellisissa toimintaoloissa, kuten hiljattain eräissä jäsenvaltioissa. Kolmanneksi, vaikka myönnän, että jotkin jäsenvaltiot ja parlamentin jäsenten vähemmistö torjuvat henkilöstön sataprosenttiset tarkastukset, pidän kiinni kannastani, jonka mukaan se on lainsäädäntöehdotuksen keskeinen kohta. Haluan mainita, että jotkin jäsenvaltiot jo soveltavat tätä toimenpidettä. Terrorismi on saanut uusia muotoja. On erheellistä uskoa, että lentoasemien turvavalvotuilla alueilla työskentelevää henkilöstöä koskevat turvavaatimukset voisivat olla lievempiä kuin matkustajia koskevat vaatimukset. Aiemmat tapahtumat ovat osoittaneet, että löysillä turvallisuustoimenpiteillä ja henkilöstöllä, jolla on ollut esteetön pääsy lentoasemille, on viimeksi kuluneina 30 vuonna ollut merkittävä osuus selvässä enemmistössä terrori-iskuista, esimerkiksi kaappauksissa sekä Lockerbien ja syyskuun 11. päivän kaltaisissa tapauksissa. Olen iloinen voidessani todeta, että suurin osa valiokunnan jäsenistä tuki tarkistusta. Neljänneksi on erittäin tärkeää, kuten IATAn ja ECAC:n nykyinen käytäntö onkin, että ilmailuteollisuus osallistuu itsekin asetuksen täytäntöönpanovaiheeseen, varsinkin kun se varmistaa toimenpiteiden käyttö- ja toteuttamiskelpoisuuden. Viidenneksi, yleisestä näkökulmasta, me vaadimme tehokkaampaa kansainvälistä yhteistyötä turvallisuustarkoituksissa vaihdettavien tietojen vaihdossa. Lopuksi, me kaikki tunnemme syyskuun 11. päivän tuhoisat vaikutukset ilmailuteollisuuteen ja matkailuun. Maailmassa menetettiin noin neljännesmiljoona niihin suoranaisesti liittyvää työpaikkaa ja pelkästään EU:ssa noin 50 000. Vaikutukset eivät ulottuneet vain suuryrityksiin vaan myös tuhansiin pieniin yrityksiin. Käsiteltävänä oleva suositus ei ole ainoa ratkaisu, mutta se on valtava askel oikeaan suuntaan, mikäli jäsenvaltiot tunnustavat velvollisuutensa suojella kansalaisiaan ja suostuvat osallistumaan taloudellisesti näihin ylimääräisiin turvallisuustoimenpiteisiin sekä ryhtyvät pikaisiin toimiin yleisen luottamuksen palauttamiseksi, mikä auttaisi ilmailuteollisuutta, matkailualaa ja koko Euroopan unionia. Vaadin neuvostoa kuuntelemaan parlamenttia. Jarzembowski (PPE-DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, saanen aluksi kiittää esittelijää ryhmäni puolesta lämpimästi, sillä hän on paitsi perehtynyt monimutkaiseen aiheeseen suunnattoman hyvin - hänhän on alan asiantuntija - myös yrittänyt laatia mahdollisimman laajalti erinomaisia ehdotuksia. Olemme kuitenkin hyvin pettyneitä neuvostoon. Kun ensimmäisessä käsittelyssä joulukuussa yritettiin löytää yhteistä linjaa, osoittautui, että neuvosto ei ylipäänsä kyennyt keskustelemaan kanssamme. Neuvosto ei kyennyt siihen vielä kahden edellisviikon aikanakaan, kun esittelijä yritti valiokuntakeskustelujen jälkeen uudelleen saada aikaan yhteisymmärrystä neuvoston kanssa. Minun on sanottava, että on järkyttävää, ettei neuvosto kykene pääsemään kanssamme nopeasti yksimielisyyteen, vaikka ollaan tilanteessa, jossa matkustajat joutuvat vaaraan, ollaanhan syyskuun 11. päivän jälkeisessä tilanteessa. Vastaesimerkkikin löytyy. Pari viikkoa sitten saatoimme kolmen kuukauden työskentelyn jälkeen käytännöllisesti katsoen neuvoston ja parlamentin välillä päätökseen asian, joka koski meluun liittyviä toimintarajoituksia yhteisön lentoasemilla. On kuitenkin häpeällistä, että neuvosto ei kykene pääsemään yksimielisyyteen kanssamme niin tärkeässä asiassa kuin matkustajien turvallisuudessa, ja meidän olisi tuotava tämä selvästi julki. Toivonkin, että jos äänestämme huomenna yhtenäisesti, neuvosto muuttaa nopeasti mielensä ja päättää etsiä ratkaisua yhdessä meidän kanssamme sovittelumenettelyssä. Vetoan myös komissioon, jotta se puolestaan sanoisi neuvostolle: olemme tehneet kaikkemme päästäksemme yksimielisyyteen neuvoston kanssa. Neuvosto on ollut kykenemätön, ja nyt odotan, että komissio tukee meitä ainakin useimmissa tarkistuksissa. Neuvoston on nähtävä, että parlamentti ja komissio toimivat yhdessä. Sallinette, että esitän kaksi huomautusta: ensinnäkin on hyvin tärkeää, että jäsenvaltiot myöntävät, että niidenkin on osallistuttava ilmailun tiukennettujen turvatoimien kustannuksiin. Ei sovi, että poliisi vartioi ja valvoo minunkin maassani kansalaisten kustannuksella jokaista jalkapallopeliä, vaikka ammattilaisseurat eivät missään nimessä ansaitse huonosti, mutta lentoasemien tiukennettuihin turvatoimiin, jotka ovat yleisen edun mukaisia eivätkä vain lentoasemien edun mukaisia, niihin jäsenvaltiot eivät halua osallistua. Ei se sovi! Odotamme, että neuvosto tulee meitä vastaan tässä keskeisessä kohdassa. Toinen kohta, johon suhtaudun jonkin verran kriittisesti ja johon kolleganikin puuttui, on seuraava kysymys: onko henkilökunta todellakin tarkastettava 100-prosenttisesti? Olen tästä toista mieltä. Ryhmäni on samaa mieltä kuin esittelijäkin, mutta sallinette, että viittaan vielä kerran siihen, että toisin kuin lentomatkustajat, henkilökunta tarkastetaan perusteellisesti jo ennen kuin heidät otetaan työhön. Jos heidät halutaan tarkastaa joka päivä viidestä kuuteen kertaa, siinä on hyvää jo aivan ylenpalttisesti! Meidän on ymmärrettävä, että turvallisuus on tärkeää, mutta siitä on voitava huolehtia lentoasemilla matkustajien, lentoyhtiöiden ja lentoasemien kannalta järkevästi. Siksi toivon, että päätämme huomenna toisin. Ne, jotka syyllistyivät 11. syyskuuta rikollisiin tekoihin, eivät olleet lentoaseman tai lentoyhtiön henkilökuntaa! Wiersma (PSE). Minunkin ryhmäni pahoittelee neuvoston itsepäisyyttä tämän lainsäädännön yhteydessä, joka liittyy yhteisten siviili-ilmailun turvaamista koskevien sääntöjen luomiseen. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että on hyvin tärkeää käsitellä tämä asia nopeasti. Syyskuun 11. päivän tapahtumat ovat siihen erittäin pakottavana syynä. Samojen entistä tiukempien sääntöjen on oltava voimassa koko unionissa. Siksi onkin käsittämätöntä, että neuvosto ei ole juuri lainkaan halukas suhtautumaan myönteisesti toisen lainsäätäjän, Euroopan parlamentin, toiveisiin ja että joudumme siksi esittämään toisessa käsittelyssä näin paljon tarkistuksia. Ryhmäni tukee esittelijä Fosteria, ja asian ydin on meidänkin mielestämme tarvittavien turvatoimien avoin ja koordinoitu rahoitusjärjestelmä. Kilpailun vääristyminen on vältettävä. Turvatoimissa, erityisesti niiden rahoituksessa, on tällä hetkellä vielä aivan liian paljon eroja jäsenvaltioiden välillä. Komission on nopeasti kehitettävä ehdotuksia tähän tarkoitukseen. Lähtökohtana on pidettävä mahdollisimman korkeaa turvallisuustasoa. Uusista säännöistä aiheutuvat kustannukset on korvattava taloudellisesti, mikäli ne vaarantavat tiettyjen lentokenttien toiminnan, mutta periaatteena on oltava, että keskipitkällä aikavälillä sekä lentomatkustajien että lentoliikennealan on osallistuttava aiheutuvien kustannusten kattamiseen. Toimien suunnittelun perustana ovat Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) suositukset. Toimien niveltäminen nykyiseen käytäntöön edistää mielestämme järkeistämistä. Tuemme myös sitä periaatetta, että tarkastuksista ei ilmoiteta ennakkoon. Jos niin tehdään, ehkäisevä vaikutus häviää. Tämä sopii yhteen myös sen käsityksen kanssa, että turvallisuusasioissa on tehtävä mahdollisimman vähän kompromisseja. Poikkeusten on oltava rajoitettuja. Siksi tuemme esittelijän ehdotusta, jonka mukaan olisi poistettava liitteen 3.2 kohdan 4 alakohta, joka mahdollistaa sen, ettei koko henkilöstölle tehdä turvatarkastusta. Emme tietenkään hyväksy sitä, että tähän tehdään poikkeus. Tähän mennessä neuvosto on osoittautunut kuuroksi pyynnöillemme, jotka koskevat entistä parempien sopimusten tekemistä kolmansien maiden kanssa turvallisuudesta ja turvallisuustoimenpiteistä. Outoa, sillä näissä maissa voi syntyä vuotoja uuteen järjestelmään. Euroopassakin on valtioita, joissa turvatoimilta voi välttyä EU:n lennoilla. Itselleni on käynyt kaksi kertaa niin, että olen päässyt eräässä Itä-Euroopan maassa lentokoneeseen käymättä turvatarkastuksessa tai pommitarkastuksessa. Lopuksi asia, jonka olemme maininneet usein ja joka meidän on nyt taas toistettava: emme käsitä, miksi neuvosto vastustaa arviointimahdollisuuden myöntämistä budjettivallan toiselle käyttäjälle. Meistä on tärkeää, että tästäkin asiasta ehdotetaan uutta tarkistusta. Pohjamo (ELDR). Arvoisa puhemies, kiitän ELDR-ryhmän puolesta esittelijää rouva Fosteria hyvästä esityksen valmistelusta tässä tärkeässä asiassa. Meillä on pöydällä vielä joukko ratkaisemattomia asioita, joista pitäisi saada aikaan kaikille kelpaava, tasapainoinen lopputulos. Kuten täällä on jo aiemmin todettu, neuvosto ei omasta puolestaan ole tehnyt riittävästi kotiläksyjä eikä ole pohtinut parlamentin esityksiä loppuun asti. Siksi on perusteltua, että valiokuntamme esittää vielä loppusuoralla keskeisten tarkistusten uudistamista. Ryhmämme on tehnyt tarkistuksen 34 artiklaan 4, joka koskee pienten kenttien säännöksiä: tässä tarvitaan joustavuutta. Tarkistuksessa tarkennetaan sanamuotoa, niin että se samalla lisää joustavuutta käytettävien koneiden osalta. Pyydänkin jäseniä harkitsemaan, olisiko tuo muoto meille kaikille sopiva kompromissi ratkaisemaan pienten lentomäärien ongelman ilman suuria kustannuksia. Toiseksi haluan korostaa tarkistusta 8, joka koskee ennakkotarkastuksia. Se on tärkeä. Tarkastusten uhka unionin tasolta on omiaan pitämään asiat kunnossa. Mikäli ennakkotarkastuksesta pitäisi ilmoittaa, kaikkea tarvittavaa lentoturvallisuuden parantamiseksi ei tehdä etukäteen. Lisäksi pitää huolehtia siitä, että tarkastuksen jälkeen huomautettavissa asioissa todellakin tapahtuu korjaus. Ryhmämme on lähtenyt siitä, että näissäkin asioissa täytyy ottaa huomioon, mitä on järkevää tehdä EU:n tasolla ja mitkä asiat toissijaisuusperiaatteen mukaan on parempi jättää jäsenvaltioiden omaan harkintavaltaan. Siksi emme ole kovinkaan innostuneita muutoksista, jotka vaativat lisäkustannuksia parantamatta kuitenkaan merkittävästi turvallisuutta. Toimet on mitoitettava sen mukaan, mikä kussakin maassa on järkevää. Sama koskee valvontaa, jossa tiettyjä olosuhdetekijöitä on järkevää ottaa huomioon. De Palacio . (ES) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluan kiittää jäsen Fosteria hänen erinomaisesta työstään sekä siitä ammattitaidosta, jota hän on osoittanut kaikkina näinä kuukausina. Kuten tiedätte, tuskin kuukausi oli kulunut syyskuun 11. päivän traagisista tapahtumista, kun komissio jo ehdotti tällä aloitteella, että siviili-ilmailun turvallisuusvaatimuksia kovennettaisiin yhdenmukaisesti, ja kun ehdotus toimitettiin parlamentille ja neuvostolle, huomattiin, miten kiireellistä oli päästä asiasta sopimukseen. Parlamentti oli samaa mieltä asian kiireellisyydestä ja reagoi siihen keskittymällä pelkästään asetuksen artiklaosaan ja sivuuttamalla ECAC:in erikoisjärjestön (Euroopan siviili-ilmailukonferenssin) työhön, erityisesti sen lentoturvallisuutta koskevaan asiakirjaan 30, liittyvän teknisiä näkökohtia koskevan liitteen. Nyt kun tekstiä on analysoitu tarkemmin, komission mielestä on ymmärrettävää, että parlamentin liikennevaliokunta ehdottaa 33:a tarkistusta yhteiseen kantaan. Viime viikon aikana parlamentti, neuvosto ja komissio ovat yrittäneet päästä asiasta yhteisymmärrykseen, ja kuten jäsen Jarzembowski ja jäsen Foster äsken totesivat, siinä ei ole valitettavasti onnistuttu. Komissio korostaa tämän asiakirjan kiireellisyyttä. Jos toimielinten välille kehkeytyy kiistaa, pelkään pahoin, että ajaudumme umpikujaan. Tämän vuoksi pyydän vielä hyvin painokkaasti sekä neuvostolta että parlamentilta halukkuutta kompromissiin, jotta voimme ratkaista tämän asian lopullisesti ennen kesää. Haluaisin painottaa vielä samaa, mitä olen muissakin yhteyksissä sanonut, eli että komissio tekee työtään kuten aina ennenkin, pyrimme löytämään sopuratkaisuja ja toimimaan välittäjinä. Jakaisin tarkistukset neljään ryhmään. Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat tarkistukset, joilla pyritään tiukentamaan siviili-ilmailun turvaamiseen liittyviä sääntöjä. Tässä ryhmässä on eniten tarkistuksia, ja käytännössä voimme hyväksyä ne kaikki. Lisäksi voimme hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 8, jossa vaaditaan lentoasemien tarkastuksia ilman ennakkovaroitusta. Mietinnössä pyritään siihen, että lentoasemille ei ilmoitettaisi tarkastuksista ennakkoon, mutta komissio toivoisi, että kansalliset sääntelyviranomaiset tietäisivät tarkastuksesta ja että se tehtäisiin yhteistyössä heidän kanssaan samoin kuin kilpailu- tai maatalousalan tarkastuksissa. Toisin sanoen kansallisia sääntelyviranomaisille tiedotettaisiin asiasta, mutta ei lentoasemille. Mielestämme näin päästäisiin riittävään tasapainoon. Komissio kannattaa tarkistusta 16, joka ansaitsee erityismaininnan. Se koskee sitä vaatimusta, että kaikille henkilöstöön kuuluville on tehtävä turvatarkastus ennen turvavalvotuille alueille pääsyä. Komissio on samaa mieltä siitä, että henkilöstön turvatarkastuksissa on noudatettava yhtä tiukkoja vaatimuksia kuin matkustajienkin tarkastuksissa, ei löyhempiä. Muistakaamme, että monet terrori-iskut ovat onnistuneet sen vuoksi, että lentoasemien turvallisuutta ei ole valvottu riittävän hyvin. Esittelijän tarkistuksessa 20 tavoitteena on turvallisuuden lisääminen. Tässä tapauksessa tarkistus kuitenkin komission mielestä mutkistaisi asioita selvästi, eikä se johtaisi todellisuudessa myöskään konkreettisiin tuloksiin. Sen vuoksi meidän on hylättävä tarkistus. Komissio hylkää yleisesti toisen ryhmän tarkistukset, joilla pyritään vähentämään turvallisuuteen liittyviä sääntöjä. Kyseessä ovat tarkistukset 6, 13, 17, 27, 30 ja 31 sekä erityisesti tarkistukset 6 ja 13. Ensimmäisen tavoitteena on lisätä sellaisten lentokenttien määrää, jotka jäisivät yhteisön yhdenmukaisten sääntöjen ulkopuolelle suurentamalla lentokoneiden vähimmäiskokoa. Koska komissiolle ei ole esitetty mitään lukuja uusista lentokentistä, jotka jäisivät asetuksen ulkopuolelle, emme voi hyväksyä tätä tarkistusta, sillä se johtaisi tilanteeseen, jolle ei olisi oikeudellisia perusteita. Hylkäämme myös tarkistuksen 13, joka merkitsisi sitä, että asetuksen tiettyjen osien voimaantulo lykkääntyisi vuodella, sillä kaikki asetukseen sisältyvät turvallisuuteen liittyvät säännöt perustuvat ECAC:n - johon kaikki unionin jäsenvaltiot kuuluvat - hyväksymiin sääntöihin. Mielestäni asetuksen käyttöönottoa ei pidä enää lykätä, vaan päinvastoin, kuten jäsen Jarzembowski hetki sitten sanoi, meidän on otettava asetus käyttöön mahdollisimman pian. Kolmanteen ryhmään kuuluvien tarkistusten tavoitteena on laajentaa asetuksen soveltamisalaa, mikä tarkoittaa yksiselitteisesti, että unionin jäsenvaltiot velvoitetaan rahoittamaan lisäturvatoimia ja myös vastaamaan niistä. Komissio on näistä perusteluista samaa mieltä - haluan sanoa sen erittäin selvästi - ja etenkin tarkistuksesta 7, joka koskee kohtuullista osallistumista ylimääräisistä turvatoimista aiheutuvien kustannusten maksamiseen. Nämä tarkistukset eivät kuitenkaan liity tähän asetukseen, ja ne jäävät myös täysin perustamissopimuksen 80 artiklan ulkopuolelle, joka on asetuksen oikeudellisena perustana. Lisäksi siinä tapauksessa, että tähän asetukseen voitaisiin sisällyttää lisärahoitusta koskevia säädöksiä, nämä eivät mitätöisi ylempiä valtiontukia koskevia yhteisön säädöksiä, joita sovelletaan edelleenkin. Näin ollen komissio hylkää tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 7, 9, 10, 11 ja 12, vaikka onkin valmis tarkastelemaan niissä esitettyjä aiheita laajemmasta näkökulmasta, jossa otettaisiin huomioon tarve parempaan organisointiin siviili-ilmailun turvaamiseksi tehtävien investointien rahoituksen alalla. Kun komissio on tutkinut asiaa yksityiskohtaisesti, se on valmis tekemään erillisen lakiehdotuksen, joka ei enää liity suoraan tähän asetukseen. Lopuksi komissio pitää täysin hyväksyttävinä kaikkia niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on parantaa asetuksen kielellistä asua ja säilyttää silti sen sisältö. Näin ollen tarkistukset 16, 19, 21 a 26, 28, 29, 32, 33 ja 34 sekä tarkistukset 14, 15 ja 18 voitaisiin hyväksyä muutamien sanamuotoon liittyvien muutosten jälkeen. Komissiolla ja Euroopan parlamentilla on näissä asioissa yleisesti hyvin samanlainen kanta. Me molemmat uskomme, että tarvitaan hyviä ja yhdenmukaisia siviili-ilmailun turvaamiseen liittyviä perussääntöjä ja että tälle asetukselle on annettava erityistä painoarvoa. Kun ehdotus on hyväksytty, se vaikuttaa merkittävästi siviili-ilmailun turvallisuuden takaamiseen koko Euroopan unionissa. Parlamentti ja erityisesti jäsen Foster ja hänen erinomainen työnsä koko mietinnön laatimisessa auttavat merkittävästi saavuttamaan tämän tavoitteen. Nyt tarvitsemme myös neuvostolta yhteistyöhenkisyyttä, ja meidän täytyisi päästä kaikkien kesken yhteisymmärrykseen, jonka avulla voimme jatkaa eteenpäin ja välttää pattitilanteen tässä asiassa, mikä pitäisi ratkaista mahdollisimman pian. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, on otettava mahdollisimman pian käyttöön yhdenmukaiset säännöt, joilla taataan parempi turvallisuustaso kaikilla lentokentillä ja koko Euroopan siviili-ilmailujärjestelmässä. Puhemies. Kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Keskustelu on päättynyt. Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. Puhemies. Esityslistalla on seuraavana Bergerin laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0122/2002) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä ja neuvoston direktiivien 90/619/ETY, 97/7/EY ja 98/27/EY muuttamisesta (12425/1/2001 RIV. 1 - C5-0697/2001 - 1998/0245(COD)). Berger (PSE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olen kaivannut erityisen kauan tätä päivää. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta nimitti minut jo vuoden 1999 puolivälissä esittelijäksi rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevan direktiivin toiseen käsittelyyn. Me parlamentissa tajusimme direktiivin kiireellisyyden. Halusimme olla kaiken aikaa varustautuneita yhteisen kannan tuloon. Oli kuitenkin odotettava melkein kolme vuotta ja toivottava, että useiden puheenjohtajavaltioiden rynnäköt johtaisivat lopulta tulokseen ja neuvosto kykenisi saamaan aikaan yhteisen kannan. Kun nyt ehdotan parlamentille, että neuvoston yhteiseen kantaan tehtäisiin vain pienen pieniä tarkistuksia, en tee ehdotusta siksi, että pitkä yhteisen kannan odotus olisi musertanut minut, vaan siksi, että olen syvästi vakuuttunut siitä, että neuvoston yhteinen kanta on hyvä kompromissi ja että neuvosto on etääntynyt kauas alkuperäisestä lähtökohdastaan ja tehnyt suuria myönnytyksiä Euroopan parlamentille ja sen ensimmäisessä käsittelyssä esittämille sisältöä koskeville näkemyksille. Saanen tässä yhteydessä kiittää hyvin lämpimästi myös ensimmäisen käsittelyn esittelijää, kollega Oomen-Ruijtenia. Minusta hänen mietinnöllään parannettiin direktiiviluonnosta merkittävästi. Myös neuvoston ja komission oli hyväksyttävä monet hänen tarkistuksistaan. Mietintöni perusteluissa olen luetellut hyvin tarkasti, missä kohdin direktiiviä tarkistettiin Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämien näkemysten mukaisesti. Luettelen tässä vain muutamia tärkeitä kohtia: Suhdetta sähköisestä kaupankäynnistä annettuun direktiiviin on selvennetty. Suhdetta Bryssel II -asetukseen ja Rooman yleissopimukseen on selvennetty. Se olisi ehkä voitu muotoilla vieläkin paremmin, mutta oikeudelliselta kannalta suhde on nyt selvä. Direktiiviä voidaan soveltaa kaikkiin kuluttajiin. Rajoittuminen jäsenvaltioissa asuviin kuluttajiin, jota parlamentti arvosteli ensimmäisessä käsittelyssä, on poistettu. Luettelo tiedoista, jotka on asetettava saataville ennen sopimuksen tekemistä, sisältää kaikki parlamentin vaatimat kohdat ja on osittain vieläkin kattavampi. Juristina minulle on lisäksi ollut erityisen tärkeää, että alun perin mukana ollut sitova harkinta-aika (cooling-off period) on poistettu. Peruuttamisoikeus on nyt yleispätevä oikeus, se ei siis ole voimassa vain tiettyjen ehtojen täyttyessä. Direktiivissä säädetään 14 päivästä, aikaisemmassa komission ehdotuksessa puhuttiin seitsemästä päivästä, parlamentti vaati 30:tä päivää. Voimme kuitenkin helposti hyväksyä peruutusoikeudeksi myös 14 kalenteripäivää. Peruuttamisen seurauksista on säädetty Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämien vaatimusten mukaisesti. Parlamentissakin suurimmat erimielisyydet koskevat tietenkin sitä periaatteellista kysymystä, noudatetaanko enimmäis- vai vähimmäisharmonisoinnin periaatetta. Tämähän ei ole ensimmäinen kerta, kun kiistelemme täällä näistä kahdesta periaatteesta. Ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti valitsi kuitenkin niukalla enemmistöllä enimmäisharmonisointisuunnitelman. Neuvostossa sitä vastoin oli alun perin verrattain iso enemmistö vähimmäisharmonisoinnin yleisen soveltamisen kannalla. Yhteisen kannan perustana on nyt periaatteessa enimmäisharmonisointi, ja jäsenvaltiot voivat vain tietyissä, tarkoin määritellyissä tapauksissa soveltaa tiukempia säännöksiä, mitä pidän ainoana toteuttamiskelpoisena kompromissina. Kun lainsäädäntötilanne on sellainen, että esimerkiksi sopimusoikeutta tai myöskään rahoituspalveluita koskevaa aineellista Eurooppa-oikeutta ei ole täysin harmonisoitu, asiaa ei voida ratkaista toisella tavoin tässä direktiivissä. Kun sitten on ratkaistava, kenen on otettava vieraaseen oikeusjärjestykseen liittyvä riski, kuluttajien vai palvelujen tarjoajien, katson, että riski on sittenkin kuluttajan kannalta raskain kantaa, varmasti jopa raskaampi kuin pienen palvelujen tarjoajan kannalta. Direktiivissä säädetään nyt pienien rahoituspalvelujen tarjoajien osalta, että niiden riskiä ja niille aiheutuvia kustannuksia pienennetään siten, että komissio asettaa saataville tiedot eri jäsenvaltioissa voimassa olevista lisämääräyksistä. Lopuksi haluaisin vedota kaikkiin kollegoihin, jotka ovat tarkistuksillaan antaneet ymmärtää, että he eivät ole valmiita kompromisseihin vaan edellyttävät enimmäisharmonisoinnin ja alkuperämaaperiaatteen toteuttamista kokonaan, ja pyytää heitä vielä miettimään, miten käy, jos päädymme sovittelumenettelyyn, jossa emme todennäköisesti saavuta menestystä, koska vallitsee poliittisesti arkaluonteinen ja hyvin hankalasti saavutettu tasapaino. Lopulta meillä ei ehkä ole lainkaan direktiiviä, ja silloin olemme samassa pisteessä kuin nytkin, nimittäin tilanteessa, jossa määrämaaperiaatetta sovelletaan välittömästi. Silloin olemme hyvin kaukana niistä sisällöllisistä ja ajallisista tavoitteista, joita me itse yhdessä komission kanssa asetimme rahoituspalveluja koskevassa toimintasuunnitelmassa. Vetoan siksi lopuksi teihin vielä kerran, jotta peruuttaisitte tarkistuksenne ja taipuisitte kompromissiin tai pidättyisitte mahdollisimman pitkälti kannattamasta tarkistuksia. Harbour (PPE-DE). Arvoisa puhemies, puhun kollegani Klaus-Heiner Lehnen puolesta, joka on ryhmämme varjoesittelijä. Hänen oli osallistuttava nyt pidettävään oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan kokoukseen. On valitettavaa, ettei tällaisia yhteentörmäyksiä pystytä ottamaan huomioon keskustelujen käsittelyjärjestyksiä suunniteltaessa, koska nyt on kyseessä valiokuntamme tärkeä lainsäädäntöteksti. Haluan kiittää jäsen Bergeriä erittäin laajasta ja perusteellisesta työstä ja siitä, että hän sisukkaasti puolusti perustelujaan meille. On sanottava, että meidän ryhmämme ja toivon useiden kollegoiden olevan yhtä mieltä kanssamme on esittänyt direktiiviin useita tärkeitä tarkistuksia. Meidän mielestämme ne heijastavat parlamentin yhteisymmärrystä siitä, että meidän on tärkeää noudattaa työssämme johdonmukaista lähestymistapaa tällä ratkaisevalla alalla ja johdonmukaista lähestymistapaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan työhön sähköisen kaupankäynnin alalla ja sisämarkkinoiden toteuttamisessa. Väitän, että parlamentti on ollut täysin johdonmukainen. Komissio ja neuvosto sen sijaan ovat lipsuneet kollegani Oomen-Ruijtenin ensimmäisessä käsittelyssä vakiinnuttamasta suunnasta. Sähköisestä kaupankäynnistä annetussa direktiivissä me vakiinnutimme säännön, jonka mukaan sähköisen kaupankäynnin kaupoissa sovelletaan alkuperämaaperiaatetta. Me noudatimme tätä periaatetta myös rahoituspalvelujen etämyyntiä koskevassa työssämme, jossa me tuimme päättäväisesti talous- ja raha-asioiden valiokunnan kantaa. Sisämarkkinoiden rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamiseen tähtäävä hanke on tärkeimpiä hankkeita, jonka parissa työskentelemme nyt Lissabonin Eurooppa-neuvoston tavoitteiden mukaisesti ja sellaisen dynaamisen talouden aikaansaamiseksi, joka meidän on luotava koko Euroopan unioniin. Direktiiviä rahoituspalvelujen etämyynnistä ei ainoastaan sovelleta sähköiseen kaupankäyntiin, vaan se on erittäin tärkeä yhtenäisiin rajat ylittäviin markkinoihin siirryttäessä. Mitä me sitten löydämme ehdotuksesta? Me löydämme neuvoston ehdotuksesta, että 15 jäsenvaltiota voivat ottaa käyttöön vaihtelevia vaatimuksia kahden erittäin tärkeän asian yhteydessä: kuluttajille ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen ja sopimusten peruuttamisoikeuden yhteydessä. Minkälaiset yhtenäismarkkinat me luomme? Minkälaisen signaalin me annamme neuvostolle ja markkinoille, jos hyväksymme neuvoston ehdotuksen, jossa sallitaan 15 erilaiset ehdot. Ehdotan, että emme hyväksy tätä kompromissia, kun äänestämme huomenna ja toivon, että parlamentti hyväksyy suosituksemme. Tämä ei ole hyvä kompromissi. Asia voidaan ratkaista vain sovittelussa, mutta meidän on noudatettava johdonmukaisesti parlamentin periaatteita. Ryhmäni puolesta pyydän teitä tukemaan tarkistuksia. Koukiadis (PSE). Arvoisa puhemies, esittelijä Berger on tehnyt perusteellista työtä ja hallitsee mielestäni asiansa. Direktiivin tavoitteena on luoda yhtenäinen lainsäädäntökehys kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä, jolla täydennetään eri alojen nykyisiä säännöksiä sekä katetaan kysymyksiä, joita yleisessä direktiivissä kuluttajille tarkoitetuista kulutushyödykkeiden etämyynnistä ei ole otettu huomioon. Käsiteltävä direktiivi helpottaa sisämarkkinoiden toimintaa ja tarjoaa korkean kuluttajasuojan. Kysymys enimmäis- ja vähimmäisharmonisoinnista on askarruttanut meitä, ja asiasta on kuultu toisistaan poikkeavia mielipiteitä. Ratkaisu voidaan mielestäni löytää, jos ainakin jotkin esitykset hyväksytään tai mahdollistetaan se, että tietyistä kysymyksistä voidaan säätää erityisiä sääntöjä. Enimmäisharmonisoinnin periaate yhdistettynä komission velvollisuuteen saattaa tiedot kansallisten oikeusjärjestysten eroista palvelujen tarjoajien saataville auttaa osittain varsinkin pieniä ja keskisuuria rahoituspalveluyrityksiä, sillä näin supistetaan palvelujen tarjoajien kuluja ja lisätään avoimuutta. Sama periaate säilytettiin myös tärkeässä peruuttamisoikeudessa, poikkeuksena olivat ainoastaan henkivakuutukset ja yksilölliset eläkevakuutukset. 14 päivän määräaika on kompromissiratkaisu komission alun perin esittämän seitsemän päivän ja parlamentin 30 päivän välillä. Myös määräaikojen laskentatavasta on säädetty yhtenäisellä tavalla. Peruuttamisoikeuden yhdenmukaistamisella selkiytetään sisämarkkinoiden käytäntöjä ja parannetaan oikeusvarmuutta. Tähdennettäköön, että yhteisen kannan mukaan käsiteltävässä direktiivissä on otettava huomioon sähköisestä kaupankäynnistä annetussa direktiivissä 2000/31/EY säädetyt muutokset. Mielestäni ei pidä unohtaa, että lähtömaan tunnustaminen on olennaisen tärkeä asia. Yhteiseen kantaan jäävistä puutteista huolimatta on kuitenkin ilahduttavaa, että siinä pitkälti myötäillään Euroopan parlamentin kantoja. Yhdyn esittelijään siinä, että direktiivi pitää saattaa voimaan välittömästi. Siksi meidän on vältettävä mahdollisista tarkistuksista aiheutuvaa ajanhukkaa. Beysen (ELDR). Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kiitän esittelijä Bergeriä hänen tekemästään suuresta työstä - tämä mietintö on saanut parlamentin klassisen kamppailun enimmäis- ja vähimmäisharmonisoinnin välillä leimahtamaan taas kerran liekkeihin. On ehkä hyvä muistuttaa, että komission alkuperäisessä ehdotuksessa pyrittiin hyvin vahvasti rahoituspalvelujen etämyynnin enimmäisharmonisointiin. Neuvostolla sitä vastoin oli asiaan täysin toisenlainen kanta. On selvää, että komission alkuperäisessä kannassa oli paljon hyvää. Se oli epäilemättä paras ratkaisu sekä rahoituspalvelujen tarjoajien että kuluttajien kannalta. Parlamentin hajaannus estää kuitenkin tämän parhaan ratkaisun ajamisen läpi väkisin. Yhteisessä kannassaan neuvosto haluaa sitä paitsi tehdä poikkeuksia enimmäisharmonisoinnin periaatteeseen. Se on harmillista, sillä kansalliset säännökset voivat tosiaankin olla esteenä sisämarkkinoiden toiminnalle. Vain täydellinen harmonisointi takaa eri laitoksille samat kilpailuehdot ja voi saada kuluttajat luottamaan toisista jäsenvaltioista tarjottaviin palveluihin. Täysharmonisoinnin periaatteeseen tehtävät poikkeukset voivat vakavasti vaikeuttaa sähköistä kaupankäyntiä, koska palveluntarjoajat velvoitetaan silloin ottamaan huomioon 15:n eri oikeusjärjestelmän säännökset. Haluankin vielä korostaa, että kun harmonisointia ei ole saatettu loppuun, sovelletaan periaatteessa alkuperämaaperiaatetta. Siitä aiheutuu paljon haittaa joillekin laitoksille, koska rajoitussäännökset ovat hyvin erilaisia. Yhteenvetona voin siis todeta, että pidän yhä enimmäisharmonisointia parhaana vaihtoehtona, mutta jälleen kerran on nähty, että politiikka on mahdollisen taidetta. Ehkä onkin parempi pyy pivossa kuin kymmenen oksalla. Sanoakseni asian selvemmin: on parempi saada aikaan heikonpuoleinen ratkaisu kuin jäädä kokonaan ilman ratkaisua. Hautala (Verts/ALE). Arvoisa puhemies, esittelijämme rouva Berger on varsin vakuuttavasti osoittanut, että neuvoston yhteiseen kantaan sisältyy huomattava joukko parlamentin vaatimuksia ensimmäisestä käsittelystä. Mainitsen nyt tässä vain, että parlamentin vaatimuksesta esimerkiksi direktiiviä sovelletaan kaikkiin kuluttajiin eikä ainoastaan niihin, jotka asuvat jäsenvaltioissa. Myös vaatimukset tiedoista, jotka palvelun tarjoajan on asetettava esille, vastaavat hyvin pitkälle parlamentin vaatimuksia ja niin edelleen, jolloin olen todellakin ryhmäni nimissä valmis vetoamaan parlamenttiin, että se ei nyt tässä asiassa käynnistäisi sovittelua, vaan hyväksyisi tämän yhteisen kannan, joka on monelta osin varsin tyydyttävä. Voidaan todeta, että nyt ollaan päästy hyvään alkuun kuluttajansuojan takaamisessa rahoituspalvelujen sisämarkkinoilla, ja tästä voidaan varmasti myöhemmin jatkaa. On varsin paikallaan, että nyt sovelletaan minimiharmonisoinnin periaatetta; sehän takaa sen, että kun yhteisötason säädöstä ei vielä ole saatu kaikista asioista ja näkökohdista aikaan, niin jäsenvaltiot voivat poiketa tästä ja mennä pidemmälle. En usko, että sisämarkkinat tästä mitenkään erityisesti tuhoutuvat. Kyllä rahoituspalvelujen rajat ylittävä kauppa saadaan nyt käyntiin, ja alkuvaiheessa tämä on erittäin hyvä kuluttajansuojan taso. Oomen-Ruijten (PPE-DE). Arvoisa puhemies, tätä luonnosta on vaikea kuvailla. Minua hämmentää asioiden eteneminen. Miksi? Koska parlamentti ei ole omaksunut eri kerroilla eri kantaa, vaan Euroopan komissio ja neuvostokin ovat yhtäkkiä siirtyneet enimmäisharmonisoinnista vähimmäisharmonisointiin. Jäsen Hautala ja jäsen Beysen saisivat minun puolestani muuttaa mielellään tätäkin luonnosta. Politiikka on tosin mahdollisen taidetta, mutta jos säännöt eivät tällaisenaan tarjoa mitään rahoituspalvelualalle eivätkä kuluttajille, meidän on minun mielestäni valittava toisin. Arvoisa puhemies, sallinette, että esitän asian vielä kerran tiivistetysti, arvioitte sitten itse. Ja pyytäisin teitä muuttamaan mielenne. Toukokuussa vuonna 1992 tuotiin käsiteltäväksi rahoituspalvelujen myyntiä koskeva direktiiviehdotus. Tässä alkuperäisessä ehdotuksessa olivat mukana myös rahoituspalvelut, siis kaikenlainen etämyynti sekä rahoituspalvelut. Vastareaktioita tuli paljon. Lopulta käsiteltäväksi tuli yhteinen kanta, josta rahoituspalvelut olivatkin kadonneet. Se oli vuonna 1995. Euroopan komissio hyväksyi tämän. Parlamentti yritti saada ne mukaan vielä toisessa käsittelyssä, mutta se ei valitettavasti onnistunut, muutama ääni puuttui. Sitten tuli vihreä kirja vuonna 1997. Parlamentti äänesti jälleen rahoituspalvelujen puolesta; ne olisi pitänyt ottaa mukaan direktiiviin. Äänestimme niiden puolesta. Komissio toi sitten käsiteltäväksi direktiiviehdotuksen, jossa se perustellusti ehdotti enimmäisharmonisointia. Miksi enimmäisharmonisointia? Koska kuluttajan on voitava tehdä ostoksensa missä tahansa Euroopassa samojen sääntöjen mukaan, saatava samat takuut. Lisäksi se on myös hyväksi rahoitusalalle. Arvoisa puhemies, mitä sitten käykään ilmi? Yhteisessä kannassa on yhtäkkiä valittukin vähimmäisharmonisointi. Vähimmäisharmonisointi turhauttaa markkinoita hirveästi, niin kuin kollegat jo ovat sanoneet. Kehotankin siksi teitä, meitä kaikkia, tutkimaan vielä kerran tarkasti
{'language': 'fi'}