Puhemies. Julistan Euroopan parlamentin torstaina 14. huhtikuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. Puhemies. Parlamentilla on ilo toivottaa tervetulleeksi Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion parlamentin jäsenten valtuuskunta, joka on vierailulla toimielimessämme. Puhemies. Poliittisten ryhmien suostumuksella esitän tämän istuntojakson esityslistaan seuraavat muutokset, jotka on lueteltu teille jaetussa oikaisussa. Komission julkilausuma on poistettu esityslistalta. Keskustelu jäsen Fraga Estévezin mietinnöstä kalavarojen säilyttämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä on lykätty myöhempään istuntojaksoon. Jäsen Klaßin mietintöä koskevan keskustelun jälkeen keskustelemme jäsen Handzlikin mietinnöstä, joka käsittelee sisämarkkinoita uusissa jäsenmaissa ja josta oli aluksi tarkoitus äänestää. Ilmoitan myös, että äänestyksiin on lisätty kaksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean kuulemista koskevaa pyyntöä. Jos huomautettavaa ei ole, esityslista hyväksytään. Lisäksi ilmoitan, että kolmikantaneuvotteluiden jälkeen olen juuri saanut kehitysyhteistyövaliokunnalta pyynnön lykätä myöhemmälle istuntojaksolle jäsen Mitchellin laatimasta kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineen perustamista koskevasta mietinnöstä käytävä keskustelu, joka oli tarkoitus käydä tänä iltapäivänä. Jos huomautettavaa ei ole, hyväksymme pyynnön ja tätä mietintöä käsitellään myöhemmällä istuntojaksolla. Aikataulustamme totean, että koska neuvoston edustaja on nyt paikalla, minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista, jotka tavallisesti pidämme istunnon alussa, pidetään sen jälkeen, kun komissio on antanut romanien tilannetta Euroopan unionissa koskevan julkilausuman. Puhemies. Esityslistalla on seuraavana Coveneyn laatima ulkoasiainvaliokunnan mietintö vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2004 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta [2004/2151(INI)] (A6-0086/2005). Komission jäsen Almunia on paikalla Luxemburgissa olevan komission jäsenen Ferrero-Waldnerin sijaisena. Simon Coveney (PPE-DE ), . Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä sitä, että neuvoston ja komission edustajat ovat tulleet kuuntelemaan tämän tärkeän mietinnön käsittelyä parlamentissa. Mietinnön laatiminen vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2004 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta on ollut minulle mielenkiintoinen ja haastava kokemus. Tämä on ensimmäinen mietintö, jonka olen esitellyt parlamentissa, ja olen iloinen, että se koski näin merkittävää kysymystä. Ryhmälleni oli kunnia saada esitellä tämä mietintö. Mietinnön otsikko on hyvin laaja ja itse mietintökin tarkastelee erittäin monia kysymyksiä ja monia maita. Tässä seitsemääkymmentä valtiota käsittelevässä mietinnössä tuomme esiin ihmisoikeusrikkomuksia. Käsiteltäviä valtioita on siis yhteensä 70 ja aihepiirejä kahdeksan. Sen vuoksi pyrin alusta saakka siihen, että mietinnön rakenne olisi mahdollisimman selkeä, jotta ihmisoikeuskysymyksistä ja eri maita koskevista aiheista kiinnostuneet löytäisivät siitä helposti ja nopeasti etsimänsä. Toisin on sellaisten pitkien mietintöjen laita, joissa ei ole väliotsikoita: ihmisten on luettava mietinnöstä kolmasosa, puolet tai jopa koko mietintö, ennen kuin he löytävät heitä kiinnostavan asian. Valmisteluprosessi on ollut yksityiskohtainen. Käsittelimme mietintöä ihmisoikeuksien alivaliokunnassa 23. marraskuuta 2004 sekä vielä 31. tammikuuta 2005 ja Pyhän Patrickin päivänä 17. maaliskuuta 2005. Koko ulkoasiainvaliokunnalla oli myös runsaasti aikaa käsitellä asiaa ja myötävaikuttaa mietinnön syntyyn. Niin se tekikin 17. tammikuuta, 16. maaliskuuta ja vielä 29. maaliskuuta. Työ on siis ollut perinpohjaista. Neuvottelu eri ryhmien, erityisesti varjoesittelijöiden kanssa, on ollut rakentavaa ja myönteistä, ja haluan kiittää siitä kollegoitani muissa poliittisissa ryhmissä. Alusta alkaen tein selväksi, että halusin mietinnön kuvastavan koko parlamentin, ei vain yhden poliittisen ryhmän huolenaiheita. Toivon, että olemme onnistuneet siinä ja että tämä näkyy laajana kannatuksena huomisessa äänestyksessä. Minulla ei ole syytä uskoa, ettei niin kävisi. Nyt pääsemme itse asiaan: minkä vuoksi kaikki tämä työ on tehty ja mitä tarkoitusta tämä mietintö voi palvella nyt ja tulevaisuudessa? Kerron nyt lyhyesti, mikä sen panos mielestäni voi olla. Ensinnäkin ehkä kaikkein tärkeintä on, että parlamentti käyttäisi tätä mietintöä työohjelmansa perustana ja ohjenuorana pyrkiessään vaikuttamaan komissioon ja neuvostoon sen suhteen, mihin suuntaan niiden pitäisi kehittää eri ihmisoikeuskysymyksiä koskevia toimiaan ja miten tärkeässä asemassa ihmisoikeuksien pitäisi olla EU:ssa. Ensimmäinen aihepiiri koskee poliittisesti vaikeaa kysymystä, nimittäin ihmisoikeuksia ja terrorismin torjuntaa, kahta asiaa, jotka monessa suhteessa tuntuvat sulkevan toisensa pois. Nykymaailmassa terrorismi on kuitenkin todellinen uhka sekä Euroopalle että muille maailman alueille, ja EU:n on otettava siihen kantaa. Samalla meidän on pysyttävä uskollisina arvoillemme, joihin kuuluu ihmisoikeuksien kunnioitus, ja pyrittävä sopivaan tasapainoon. Kehotan neuvostoa käsittelemään tarkasti erityisesti ensimmäistä aihealuetta. Mielestäni mietinnössä on saatu aikaan tasapainoinen ratkaisuehdotus tähän vaikeaan poliittiseen kysymykseen. Toinen aihepiiri ovat lasten oikeudet. Monet eturyhmät ovat ottaneet minuun yhteyttä ja asiaan on kiinnitetty runsaasti huomiota. Yleisesti todella koetaan, että EU ei ole toiminut asiassa tarpeeksi kattavasti ja voisi tehostaa lasten oikeuksia koskevia toimiaan. Sen vuoksi mietinnössä kehotetaan komissiota antamaan mahdollisimman pian yksityiskohtainen tiedonanto lasten oikeuksista ja liittämään kysymyksen EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaan. Kolmas aihepiiri koskee konfliktien vaikutuksia naisiin ja lapsiin, nuo tilanteethan johtavat säännöllisesti traagisiin seurauksiin. Siinä käsitellään muun muassa raiskausten käyttämistä sodan välineenä. Konfliktien aikana on sodankäynnin keinona pahoinpidelty tuhansia naisia kauhealla tavalla. Tässä mietinnön osassa käsitellään myös lapsisotilaita. Valitettavasti on yhä kymmeniätuhansia lapsia, joille on annettu rynnäkkökiväärit ja jotka on lähetetty sotaan tappamaan muita ihmisiä. Kyseisessä kohdassa puhutaan niistä pysyvistä psykologisista vaikutuksista, jotka tämä jättää näihin lapsiin. Viittaan kohta EU:n toimiin asiassa. Seuraava osa koskee kuolemantuomiota, asiaa jossa EU on onnistunut hyvin vaikuttamaan naapureihinsa naapuruuspolitiikan avulla niin, että kuolemantuomio on poistettu monista maista. Työskentelemme todellakin sen poistamiseksi kokonaan. Mietinnössä käsitellään myös ihmiskauppaa, kansainvälisen liike-elämän merkitystä ja vastuuta ihmisoikeuskysymyksissä sekä ehkä kaikkein tärkeimpänä asiana rankaisematta jättämistä ja kansainvälisen rikostuomioistuimen tehtävää. Kansainvälinen rikostuomioistuin ansaitsee Euroopan unionin tuen. Monissa kehitysmaissa rankaisematta jättäminen on käsittääkseni suurin yksittäinen osatekijä, joka vaikuttaa ihmisoikeusrikkomusten jatkumiseen, koska ihmiset uskovat, etteivät saa rangaistusta hyväksymistään tai tekemistään hirmuteoista. Mietinnössä tuetaan vahvasti kansainvälistä rikostuomioistuinta. Siinä myös kannustetaan vahvasti Euroopan unionia suostuttelemaan vaikutusvaltaisia maita, kuten Yhdysvaltoja, tukemaan kansainvälistä rikostuomioistuinta. Mietinnössä käsitellään myös monia yksittäisiä valtioita. Minusta on kannustavaa huomata, että EU:lla on selvästi entistä suurempi vaikutusvalta moniin maailman valtioihin. Monet eri maiden suurlähettiläät ja edustajat ovat lähestyneet minua huolestuneina… Nicolas Schmit, . Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Coveneya tästä erinomaisesta mietinnöstä. Kuten esittelijä itse kertoikin, se on erittäin laaja ja perinpohjainen esitys ihmisoikeustilanteesta useista eri näkökulmista tarkasteltuna. Ihmisoikeudet ovat kansainvälisessä keskustelussa tärkeämmällä sijalla kuin koskaan aikaisemmin. YK:n ihmisoikeuskomission 61. kokous päättyi juuri Genevessä. YK:n pääsihteeri julkaisi maaliskuussa raportin "Laajempaan vapauteen – Kehitystä, turvallisuutta ja ihmisoikeudet kaikille". Tavallaan hän siis korosti ihmisoikeuskysymyksen ensisijaisuutta maailman rauhanomaisen kehityksen edistämisessä. Parlamentti toimii tässä mietinnössä vähän samalla tavalla. Siinä luodaan katsaus maailman ihmisoikeustilanteeseen ja hahmotellaan siitä kaunistelematon kuva, joka osoittaa, että meidän on jatkossakin kiinnitettävä huomiota ihmisoikeuskysymyksiin. Siinä kannustetaan lisäksi puolustamaan ihmisoikeuksia entistä päättäväisemmin ja sitoutuneemmin. Euroopan unioni on aina ollut sitoutunut ihmisoikeuksien puolustamiseen ja edistämiseen, niinpä se on keskeinen osa ulkopolitiikkaamme. Globalisaation tuomien haasteiden ja monissa maissa huonontuneen ihmisoikeustilanteen vuoksi Euroopan unionin on lisättävä ihmisoikeuksien edistämis- ja puolustamistoimia ensin unionissa hallitustenvälisesti, mutta myös yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan, kansalaisjärjestöjen, kansallisten parlamenttien ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa. Erittäin keskeistä ihmisoikeuksien puolustamisessa on oltava myös sitoutumisemme konfliktien ratkaisemiseen; konfliktit ovat usein varsinainen ihmisyyden halveksunnan lähde. Mietinnössä tuomitsette monia tapauksia ja laaditte luettelon traagisista ihmisoikeusrikkomuksista eri puolilla maailmaa. Tässä asiassa pidän erityisen tärkeinä YK:n pääsihteerin raporttia ja YK:n järjestelmän uudistusta eli ihmisoikeuksille annetun merkittävän aseman yhteyttä YK:n uudistukseen ja YK:n peruskirjan ja ihmisoikeuksien julistuksen parempaan kunnioittamiseen. Muistuttaisin, että EU on ennen kaikkea yhteisiin arvoihin perustuva yhteisö, jolle perustuslakiluonnos varsinkin Euroopan unionin perusoikeuskirjan avulla luo entistä tukevamman pohjan. Koska haluamme olla tällainen arvoyhteisö, meidän on puolustettava demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteita koko maailmassa. Nämä arvot ohjaavat ja niiden pitääkin ohjata politiikkamme toteuttamisessa käytettävien välineiden valintaa. Jäsen Coveney, ymmärtänette, etten voi vastata yksityiskohtaisesti kaikkiin mietinnössänne käsiteltyihin kysymyksiin, kaikkiin sen sisältämiin erittäin hyödyllisiin ja monipuolisiin kohtiin. Tyydyn siis palaamaan muutamiin asioihin, joita olette tuonut esiin, ja lupaan neuvoston puolesta, että yksikkömme jatkavat mietintönne käsittelyä ja ottavat huomioon siinä esittämänne monet ehdotukset. Korostan siis eräitä osa-alueita, joihin niiden tärkeyden vuoksi on kiinnitettävä erityistä huomiota. Aloitan vuoropuhelusta. Pyrimme tuomaan ihmisoikeusasiat esille aina tilaisuuden tullen ja kaikkien keskustelukumppaneidemme kanssa. Tästä syystä ihmisoikeuskysymykset ovatkin aina tärkeällä sijalla kaikissa sopimuksissa, joita teemme kumppaneidemme kanssa, vaikka kyse olisikin pääasiallisesti taloudellisista sopimuksista. Olemme näin aloittaneet Kiinan kanssa vuoropuhelun ihmisoikeuksista tehdäksemme selväksi, etteivät ihmisoikeudet ole vain rikkaiden ja kehittyneiden maiden ylellisyyttä, vaan ne on todellakin otettava huomioon myös taloudellisen kehityksen aikana. Olemme aloittaneet ihmisoikeuskeskustelut myös Venäjän kanssa. Tämä on itse asiassa sellainen osa neljän yhteisen alueen lähestymistapaa, jota toivomme voivamme konkretisoida seuraavassa, 10. toukokuuta järjestettävässä huippukokouksessa Venäjän kanssa. Lisäksi juuri tällä hetkellä EU:n troikka keskustelee tavoista aloittaa uudelleen ihmisoikeusvuoropuhelu Iranin kanssa. Ihmisoikeudet ovat oleellinen osa suhdettamme Iraniin myös muissa tärkeissä asioissa: ihmisoikeuksien kunnioitusta ja muita merkittäviä kysymyksiä, joiden parissa työskentelemme, ei voida käsitellä erillään toisistaan. Tiedämme, että tässä on kyse pitkäjännitteisestä työstä. Vaikka onkin vaikeaa ellei mahdotonta mitata täsmällisesti näissä ihmisoikeusvuoropuheluissa saavutettuja tuloksia, mielestämme vuoropuhelut ovat välttämätön väline ihmisoikeusasian edistämisessä kyseisissä maissa. On välttämätöntä pyrkiä yhteisymmärrykseen keskustelukumppaneidemme kanssa, mutta meidän on tietenkin myös arvioitava säännöllisesti keskustelujen tuloksia. Tavoitteemme on tilanteen paraneminen kentällä, ja konkreettiset tulokset, kuten oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen tai poliittisten vankien vapauttaminen, ovat merkkejä vuoropuhelun avulla saavuttamistamme onnistumisista. Korostan lisäksi voimakkaasti ihmisoikeusjärjestöjen tukemista useissa maissa, samoin kuin teette myös mietinnössänne. Ei ole hyväksyttävää, että joissakin maissa hallitukset estävät EU:n ihmisoikeusjärjestöille osoittamien varojen perillepääsyn. Tätä on ilmeisesti korostanut voimakkaasti myös parlamentin puhemies vieraillessaan yhdessä näistä maista. Haluaisin myös sanoa muutaman sanan aiheesta, joka on meille tärkeä: ihmisoikeuksien kunnioituksesta terrorismin torjunnan yhteydessä. Kysymys on ensinnäkin moraalista ja toiseksi tehokkuudesta. Ne jotka luulevat voivansa heikentää ihmisoikeuksien kunnioitusta terrorismin torjunnan varjolla, antavat tavallaan periksi sille kauhealle kiristykselle, jota harjoittavat demokratian pahimmat viholliset eli terroristit. Sille tielle ei siis voida lähteä. Syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskut nostivat tietenkin terrorismin Euroopan unionin tärkeimpien huolenaiheiden joukkoon, mutta olemme todenneet useaan otteeseen ja viimeksi vähän aikaa sitten Genevessä, YK:n ihmisoikeustoimikunnassa, että terrorismin torjuntatoimissa on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Lisäksi 21. syyskuuta 2001 neuvosto totesi, että perusvapauksien kunnioituksen, johon yhteiskuntamme perustuu, on kuuluttava erottamattomana osana myös terrorismin torjuntaan. Hiljattain Genevessä järjestetyssä ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa Euroopan unioni osallistui aktiivisesti tätä asiaa koskeviin neuvotteluihin ja siten ihmisoikeuksia terrorismin torjunnassa käsittelevän päätöslauselman laadintaan. Päätöslauselmassa todetaan, että on nimitettävä erityistarkkailija, ja näin sen avulla parannetaan ihmisoikeuksien suojelua terrorismin torjunnassa. Mietinnössä esiin tuomanne yhteistyö neuvoston pääsihteerin / YUTP:n korkean edustajan hiljattain nimittämän ihmisoikeusasioista vastaavan henkilökohtaisen edustajan ja EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin välillä on looginen osa asiaa koskevaa politiikkaamme, ja pyrimme kehittämään sitä edelleen. Mainitsen vielä muita seikkoja, joihin mietinnössä kiinnitetään paljon huomiota: ensimmäiseksi kysymyksen lasten oikeuksista. Ihmisoikeuksista puhutaan paljon, mutta kaikkein tärkeimpänä olisi pidettävä konfliktien ja köyhyyden uhreiksi joutuvien lasten usein katastrofaalista tilannetta. Mielestäni EU:lla on tässä asiassa erityinen kutsumustehtävä, ja on pohdittava, miten voimme edistää lasten oikeuksia vielä enemmän. Muistuttaisin tässä yhteydessä myös, että perustuslakiluonnoksessa nimenomaan viitataan lasten oikeuksien puolustamiseen. Meidän on tässä asiassa mielestäni laajennettava kehitysaputoimiamme vuosituhannen kehitystavoitteiden mukaisesti. Lisäksi mainitsen kysymyksen konfliktien uhreiksi joutuvien naisten oikeuksista ja myös ihmiskaupanvastaisten EU:n toimien lisäämisestä, ihmiskaupan uhrejahan ovat useimmiten naiset ja lapset. Tällä alalla Euroopan unionin on vahvistettava toimiaan. Haluaisin tässä yhteydessä myös korostaa tiedonvälityksen vapautta ja oikeutta tietoon. Parlamentti on hyvin sitoutunut tämän oikeuden puolustamiseen. On yleistä, että toimittajia vangitaan, kidutetaan, ahdistellaan monin tavoin ja nykyisin myös otetaan panttivangeiksi. Tämä on hyvä hetki muistaa Irakissa jo yli sata päivää panttivankeina olleita toimittajia. Vielä eräs mietinnössänne käsitelty aihe on tuleva perusoikeusvirasto ja vaara siitä, että useat ihmisoikeuksien parissa toimivat instanssit tekevät päällekkäistä työtä. Vuonna 2003 päätimme, että pitäisi arvioida uudelleen Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tehtäviä ja harkita sen muuttamista virastoksi. Sen jälkeen komissio käynnisti laajan julkisen kuulemismenettelyn. Erittäin suuri määrä yksityishenkilöitä ja yhteisöjä kertoi mielipiteensä seurantakeskuksen tulevaisuudesta ja sen muuttamisesta perusoikeusvirastoksi, mikä osoittaa kuinka voimakkaasti kansalaiset kokevat ihmisoikeusasioiden koskettavan heitä. Voimme olla tyytyväisiä tähän. Julkisen kuulemismenettelyn päätteeksi komissio alkoi valmistella asetusehdotusta runsaan palautteen pohjalta. Ehdotusta käsitellään tämän jälkeen tavanomaisen menettelyn mukaan. Vaikka nyt onkin liian aikaista keskustella tästä virastosta, haluan kuitenkin korostaa, että ihmisoikeuksista huolehtivia tahoja ei koskaan ole liikaa, kun otetaan huomioon tehtävän laajuus. Olemme tietoisia ongelmista ja aiomme lisätä yhteistyötä asianomaisten instanssien välillä. Tavoitteemme on vahvistaa kaikkia ihmisoikeuksia edistäviä välineitä ja tahoja yhteistyön hengessä, työskennellen koordinoidusti niin, että toimimme tehokkaasti ja vältämme töiden päällekkäisyyden, joka olisi vastuutonta varojemme tuhlausta. Joaquín Almunia, . Arvoisa puhemies, puheenvuoroni aluksi haluan välittää komission jäsenen Ferrero-Waldnerin anteeksipyynnön siitä, ettei hän voi olla tänään paikalla, ja ilmaista myös iloni siitä, että saan toimia hänen sijaisenaan tässä keskustelussa, joka on erittäin tärkeä yhteiskunnallisen, poliittisen ja kansalaisyhteiskunnan mallimme sekä Euroopan yhdentymishankkeen kannalta. Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen alussa todetaan, että "ihmiskunnan kaikkien jäsenten luonnollisen arvon ja heidän yhtäläisten ja luovuttamattomien oikeuksiensa tunnustaminen on vapauden, oikeudenmukaisuuden ja rauhan perustana maailmassa". Niin työtehtäviemme hoidossa kuin jokapäiväisessä henkilökohtaisessa elämässämme meillä kaikilla on velvollisuus suojella kaikkien ihmisten oikeuksia kaikkialla maailmassa. Ihmisoikeuksia koskeva Euroopan parlamentin mietintö, josta keskustelemme tänään, on erittäin merkittävä työpanos tässä asiassa, ja haluankin aluksi lämpimästi kiittää jäsen Coveneya erinomaisesta työstä, joka jälleen osoittaa, kuinka sitoutunut tämä parlamentti on ihmisoikeuskysymykseen. Mietintö sisältää tärkeitä pohdintaa vaativia asioita ja monia hyödyllisiä suosituksia. Mietinnön laajuuden vuoksi en voi tässä vastata yksityiskohtaisesti kaikkiin siinä käsiteltyihin kysymyksiin, mutta tavalliseen tapaan komissio ottaa myöhemmin kirjallisesti kantaa kaikkiin mietinnössä tehtyihin suosituksiin. Haluan kuitenkin tässä puheenvuorossa kiinnittää huomionne muutamiin jäsen Coveneyn mietinnön kohtiin. Tarkemmin sanottuna haluan kommentoida kolmea asiaa: ensinnäkin lasten oikeuksia etenkin aseellisissa konflikteissa, toiseksi kysymystä ihmisoikeusaktivisteista ja lopuksi kansainvälistä rikostuomioistuinta. Komissio on tyytyväinen, että mietinnössä on kiinnitetty paljon huomiota lasten oikeuksiin. Viime vuosina Euroopan unioni on toiminut tehokkaasti lasten oikeuksien sisällyttämiseksi sen eri alojen politiikkaan ja ohjelmiin. Yhteistyössä Unicefin kanssa olemme käynnistäneet erityisesti lasten oikeuksia koskevan koulutusohjelman ja viime syyskuussa perustimme asiaa käsittelevän toimielinten välisen työryhmän. Komissiolla on aktiivinen tehtävä vuonna 2003 hyväksyttyjen lapsia aseellisten selkkauksien yhteydessä koskevien EU:n suuntaviivojen toteutuksessa: otamme säännöllisesti esiin tämän aiheen keskusteluissamme kolmansien maiden ja aseellisten selkkausten osapuolten kanssa. Esimerkiksi komission jäsen Ferrero-Waldner kävi Sri Lankassa viime maaliskuussa, ja silloin hänellä oli tilaisuus painottaa erityisen vahvasti lapsityövoiman käytön lopettamista näissä konflikteissa. Komissio tukee monia tätä ongelmaa käsitteleviä hankkeita, ja perusteellisen pohdinnan jälkeen olemme päättäneet suunnata eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen varoja tuki- ja koulutusprojekteihin kolmansissa maissa. Näiden ohjelmien ja tuen tavoitteena on edistää YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen ja sen vapaaehtoisten lisäpöytäkirjojen täytäntöönpanoa. Haluan myös todeta, että ihmisoikeusasioista vastaavien komission jäsenten ryhmä painottaa erityisesti tätä kysymystä. Kollegani ovat arvioineet komission työtä tällä alalla ja harkitsevat parhaillaan, miten lasten oikeudet parhaiten asetettaisiin etusijalle. Yksi mahdollisuus, jota tarkastellaan, on tiedonannon laatiminen, niin kuin jäsen Coveney ehdottaakin mietinnössään. Toiseksi viittaan ihmisoikeusaktivisteihin. YK:n yleiskokouksessa pitämässään puheessa YK:n ihmisoikeusvaltuutettu totesi ihmisoikeusaktivisteista, että he ovat silmämme ja korvamme ja edustavat kollektiivista omaatuntoamme. He ovat elintärkeä tiedonlähde kolmansien maiden tapahtumista. Me Euroopan unionissa olemmekin riippuvaisia ihmisoikeusaktivisteista tietojen saamisessa. Tämä merkitsee, että meillä on erittäin suuri vastuu heidän suojelemisestaan. Meidän on keskityttävä parantamaan seurantaa ja tiedonvälitystä, ja tähän on sitouduttava EU:n avustustoiminnassa ja komission edustustoissa ja lähetystöissä koko maailmassa. Komissio aikoo toimia aktiivisesti pannakseen täytäntöön ihmisoikeusaktivistien suojelua koskevat EU:n suuntaviivat. Tätä edistää ihmisoikeuskulttuuria tukeva kampanjamme, joka on yksi eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen neljästä painopisteestä. Korostamme erityisesti myös paikallisten ihmisoikeusjärjestöjen tukemista kolmansissa maissa. Mainitun aloitteen osalta on tälle ja ensi vuodelle suunniteltu, että yli 50 Euroopan komission lähetystöä panee täytäntöön mikroprojekteja, jotka kattavat yli 30 prosenttia aloitteen koko talousarviosta. Arvoisa puhemies, haluan vielä puhua kansainvälisestä rikostuomioistuimesta, joka on elintärkeä instituutio kansainvälisen rauhan ja oikeudenmukaisuuden edistämisessä. Komission mielestä tämä tuomioistuin on yksi säädellyn kansainvälisen järjestyksen tärkeimmistä osatekijöistä. Sen ansiosta ne, jotka syyllistyvät rikoksiin elämää ja ihmisyyttä vastaan, tietävät, että kansainvälinen yhteisö vaatii heidät edesvastuuseen. Toivomme kaikki, että tämä vähentää näitä rikoksia, mutta silloin kun niitä tapahtuu ja kun paikalliset viranomaiset eivät halua tai voi puutua asiaan, kansainvälisellä yhteisöllä on nyt käytössään täydentävä rikosoikeusjärjestelmä, jota panee täytäntöön rikostuomioistuin, jonka on toimittava puolueettomasti, avoimesti ja tehokkaasti. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että sitä pidetään legitiiminä instituutiona ja että monet muutkin valtiot ratifioivat kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman perussäännön. Euroopan unionin mielestä kansainvälistä rikostuomioistuinta koskee kolme tärkeää periaatetta. Ensinnäkin tuomioistuimen on pystyttävä toimimaan maailmanlaajuisesti, minkä vuoksi kampanjoimme sen puolesta, että mahdollisimman monet valtiot ratifioisivat Rooman perussäännön. Olen tyytyväinen, että 77 AKT-maata pääsivät yhteisymmärrykseen perussäännön ratifioimista koskevan kohdan sisällyttämisestä pian allekirjoitettavaan uuteen Cotonoun sopimukseen. Toinen mielestämme hyvin olennainen periaate on tuomioistuimen riippumattomuus, jota jotkut maat ovat vastustaneet. Esimerkiksi syyttämättä jättämistä koskevat kahdenväliset sopimukset, joita Yhdysvallat on ajanut, sotivat koko tuomioistuimen perusajatusta vastaan. Komissio on myös huolissaan pakotteista, joita Yhdysvallat on määrännyt maille, jotka kieltäytyvät allekirjoittamasta näitä sopimuksia, ja ilmaisemme jatkossakin jyrkän kantamme tähän vuoropuhelussamme Yhdysvaltojen kanssa. Kolmas ja viimeinen periaate on, että kansainvälinen rikostuomioistuin ja kansalliset järjestelmät täydentävät toisiaan. Kansainvälinen oikeus ei voi korvata kansallista oikeutta. Siksi tuemme oikeusjärjestelmien kehittämistä niissä maissa, joissa oikeusviranomaiset eivät ole pystyneet tai tahtoneet rangaista laajoihin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneitä. YK:n turvallisuusneuvoston 31. maaliskuuta antama Darfurin tilannetta koskeva päätöslauselma, jossa ensimmäisen kerran viitataan kansainväliseen rikostuomioistuimeen, on erittäin rohkaiseva. Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, lopuksi vakuutan komission puolesta, että mietinnössänne käsiteltyjen maiden ja aiheiden runsaus on suureksi avuksi, kun kohta ryhdymme valmistelemaan EU:n vuosittaista ihmisoikeusraporttia. Sen vuoksi tahdonkin uudestaan kiittää omasta ja komission puolesta jäsen Coveneya ja koko Euroopan parlamenttia erinomaisesta työstä ja muistuttaa vielä kerran, että olemme aina valmiita yhteistyöhön parlamentin kanssa tässä asiassa. José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää esittelijä Coveneya väsymättömästä työstä, jota hän on tätä mietintöä valmistellessaan tehnyt ihmisoikeuksien puolesta, ja siitä että hän on jatkuvasti pyrkinyt saavuttamaan yksimielisyyden voittaakseen ne monet vaikeudet ja eturistiriidat, joita mietintö on nostanut esille. Tämä maailman ihmisoikeustilannetta käsittelevä mietintö osoittaa selvästi, kuinka pysyvästi ja täydellisesti Euroopan unioni, aivan erityisesti parlamentti, on sitoutunut ihmisoikeuskysymykseen. Tässä asiassa ei tule ottaa silmätikuksi yhtä aluetta, yhtä valtiota tai mannerta, vaan ihmisoikeuksien on oltava yleismaailmallisia. Mielestäni meidän eurooppalaisten on lähestyttävä tätä kysymystä tietyllä tavalla älyllisesti nöyrinä. Meidän on ajateltava, että ennen kuin lähdemme ratkaisemaan kaikkia maailman ongelmia, meidän pitäisi tarkkaan katsoa, mitä Euroopassa tapahtuu. Kun tätä lähestymistapaa sovelletaan ihmisoikeuskysymyksiin, joita EU edistää assosiaatio- ja yhteistyösopimuksiin sisältyvien demokratialausekkeiden avulla, on vältettävä kaksinaismoralismia ja sovellettava vaatimusta samalla tavalla niin isoihin, keskikokoisiin kuin pieniinkin maihin. Mielestäni meidän on vaadittava tiukasti ihmisoikeuksien noudattamista, meidän täytyy olla tarkkoja emmekä saa liioitella. Arvoisa puhemies, on myös arvostettava sitä edistystä, mitä monissa kehitysmaissa on saatu aikaan lainsäädännössä ja käytännön ihmisoikeustilanteessa. Arvoisa puhemies, näin on toimittava, koska EU:n toimilla on pyrittävä edistämään ja kiihdyttämään tätä kehitystä, tarjoamaan kannustimia ja näin varmistamaan, että ihmisoikeuksien kunnioitus lisääntyy vähitellen kaikkialla maailmassa. Arvoisa puhemies, jäsen Coveneyn mietinnön monista tärkeistä kohdista haluan puuttua kolmeen, jotka ovat erityisesti kiinnittäneet huomioni. Ensinnäkin mietinnössä viitataan Somaly Mamiin, hänen työhönsä lapsiprostituution torjumiseksi ja 91 tyttöön, jotka kaapattiin yhdestä niistä vastaanottokeskuksista, joissa hän tekee avustustyötään. Samoin kannattaa kiinnittää huomiota kuolemantuomion käyttöön esimerkiksi Filippiineillä. Arvoisa puhemies, haluaisin myös tässä yhteydessä viitata Carlos Ayalan tapaukseen, mikä varmasti sopii hyvin ihmisoikeuskeskustelun yhteyteen. Hän on Espanjan kansalainen ja Euroopan komission virkamies Bogotássa, mistä hänet ilmeisesti kidnapattiin hämärissä olosuhteissa. Haluan kiinnittää parlamentin huomion tähän tapaukseen, kehotan selvittämään Ayalan katoamisen syyt ja seuraukset ja tietenkin pyydän, että hänet vapautetaan. Arvoisa puhemies, lopuksi kiitän vielä esittelijää ja toivon, että tätä mietintöä kannattaa huomisaamun äänestyksessä sen ansaitsema suuri enemmistö. Richard Howitt, . Arvoisa puhemies, haluan viitata neljään tässä kattavassa ja laaja-alaisessa mietinnössä käsiteltyyn kysymykseen. Ensinnäkin pidämme myönteisenä, että siinä korostetaan lasten oikeuksia aseellisten konfliktien yhteydessä. Olemme erityisesti pyrkineet laajentamaan määritelmää tehtävistä, joissa lapset joutuvat vaaraan: heitä on myös viestinviejinä, vakoojina, kokkeina ja kantajina. Parlamenttia jakavasta kysymyksestä olemme sitä mieltä, että raiskaus todellakin on sodankäynnin keino ja siksi lisääntymisterveyteen liittyvien oikeuksien on sisällyttävä täysimääräisesti niihin ihmisoikeuksiin, joita puolustamme tässä mietinnössä. Toiseksi totean, että keskusteluissamme kansainvälisen liike-elämän merkityksestä ihmisoikeuksille on ilmennyt selvä mielipiteiden kahtiajako: toisten mielestä yritysten on itsensä parannettava vastuun ottamista ja toiset kannattavat viranomaisten toimia yritysten vastuullisuuden varmistamiseksi. Yrityksiä koskevat YK:n ihmisoikeusnormit ovat paras pohja kehittää maailmanlaajuisia ihmisoikeusvastuuta koskevia standardeja ylikansallisille yhtiöille, ja meidän on edistettävä näiden normien noudattamista. Kolmanneksi mielestäni on hyvä, että mietinnössä tuomitaan kaikki terrorismin ilmenemismuodot ja että siinä myös korostetaan kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja humanitaarisen oikeuden noudattamista kaikissa terrorismin torjuntatoimissa. Kuitenkin mietinnössä on viittauksia iskuihin demokraattisia prosesseja vastaan sekä fundamentalismin ja terrorismin yhteyteen, jotka ovat mielestämme liian lähellä islamin ja maailman muslimikansojen yhdistämistä terrorismiin. Ymmärrän, ettei tämä ole ollut jäsen Coveneyn tarkoitus, mutta toivomme, että väärinkäsitysten välttämiseksi nuo sanamuodot muutetaan. Muslimit ovat yhtä paljon – tai vähän – sitoutuneita rauhaan ja väkivallattomuuteen kuin maailman muidenkin uskontojen harjoittajat. Lisäksi totean, että olemme pyrkineet varmistamaan, että mietinnön kohdissa 210–230 tarkastellaan niitä yksittäisiä keinoja, jotka ovat Euroopan unionin käytössä ihmisoikeuksien edistämiseksi: ihmisoikeusvuoropuhelua, ihmisoikeuslausekkeita sopimuksissamme kolmansien maiden kanssa, edustustamme Genevessä ja New Yorkissa sekä suuntaviivojen ja eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen toteuttamista ja niiden mukaisia toimia. Kehotan parlamentin muita poliittisia ryhmiä ensi vuonna vaatimaan kanssamme ensisijaisesti, että neuvosto ja komissio käyttävät näitä välineitä tehokkaasti. Toivon neuvoston tämän iltapäivän vastauspuheenvuorossaan kertovan, että se antaa oman vuosittaisen ihmisoikeusraporttinsa parlamentin käsiteltäväksi, niin että parlamentti voi vastata siihen ensi vuonna laatiessaan ihmisoikeuksia koskevaa mietintöä. Kiitän jäsen Coveneya. Hän ansaitsee itse vähintään yhtä suuret kiitokset kuin ne, jotka hän osoitti varjoesittelijöille. Hän on tehnyt erinomaista työtä ja mietintö on erittäin hyvä. Johan van Hecke, . Arvoisa puhemies, vuoden 2004 ihmisoikeusmietinnöstä tuli totuudenmukainen ja tasapainoinen, ja minäkin haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä. Aluksi oli tosin vaarana, että tämän mietinnön pilaisi sama epäjohdonmukaisuus ja epäyhtenäisyys, joka vaivaa neuvoston ja jäsenvaltioiden ihmisoikeuspolitiikkaa. Ne nimittäin vaativat usein pakotteita köyhille etelän valtioille, mutta katsovat sormien läpi vakavia ihmisoikeusloukkauksia taloudellisesti kiinnostavammissa maissa. Olisi ollut mahdotonta hyväksyä, että parlamentti olisi taas ottanut kannan, jonka mukaan taloudelliset arvot olisivat ihmisoikeuksia tärkeämpiä. Sen ansiosta, että esittelijä oli avoin eri mielipiteille ja valmis kuuntelemaan, mietinnössä ei nyt kuitenkaan vältellä arkaluonteisempiakaan aiheita. Kaikki ongelmat otetaan esille, kyseisen valtion koosta tai taloudellisesta merkityksestä riippumatta. Mielestäni neuvoston ja jäsenvaltioiden on korkea aika toimia samalla lailla, sillä jos näin jatketaan, Euroopan unioni on vaarassa menettää nopeasti uskottavuutensa maailman ihmisoikeuksien suojelijana ja puolustajana. Yksi selvä esimerkki tästä saatiin taas hiljattain, kun Genevessä järjestetyssä YK:n ihmisoikeuskomission 61. kokouksessa ei annettu yhtään Kiinaa, Venäjää tai Irania koskevaa päätöslauselmaa. Mielestäni tarvitaan selvästi enemmän yhteensovittamista, parempaa tiedonkulkua ja vähemmän epäselvyyttä. Olen tyytyväinen, että mietinnössä otetaan esille positiivista kehitystä, jota on tapahtunut myös kehitysmaissa, etenkin Afrikassa, huolimatta suurista poliittisista ja taloudellisista ongelmista, joiden kanssa mustan maanosan on edelleen kamppailtava. Ruandan, Burundin ja muiden maiden onnistunut sovitteluprosessi osoittaa, että edistys on tosiaan mahdollista. Afrikka on nyt käännekohdassa, ja Euroopan unionin on edelleen tuettava maanosan ensimmäisiä, varovaisia edistysaskelia. Jäsen Coveneyn mietinnössä vaaditaan perustellusti tiiviimpää yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa sen varmistamiseksi, etteivät rikokset jää rankaisematta. Liittyyhän oikeus erottamattomasti demokratiaan ja sovinnontekoon. Yhdysvallat kuitenkin painostaa vahvasti monia kehitysmaita toimimaan kansainvälisen rikostuomioistuimen hyvää työtä haittaavasti. Jos Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat tosissaan kansainvälisen rikostuomioistuimen suhteen, niiden on kaikin keinoin tuettava taloudellisesti ja kaupallisesti maita, jotka eivät suostu taipumaan Yhdysvaltojen uhkailujen edessä. Kansainvälien rikostuomioistuin on aloittanut Kongon ja Pohjois-Ugandan tilannetta koskevan selvityksen, siellähän kansa kärsii edelleen LRA:n (Lord's Resistance Army) terrorismin vuoksi. Kokonaisten kylien asukkaat on tapettu ja kylät poltettu, lapsia on kaapattu ja käytetty sotilaina tai seksiorjina. LRA:n toiminnan ja maailman vakavimpien ihmisoikeusloukkausten lopettaminen ei kuitenkaan vaatisi kuin pienimuotoisen, rajallisen sotilasoperaation. Julmuuksia päivittäin kohtaavan väestön kannalta on valitettavaa, ettei Pohjois-Ugandassa ole öljyä, kolumbiitti-tantaliittia tai muita raaka-aineita, joiden vuoksi kansainvälinen yhteisö kiinnostuisi alueesta. Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on esittänyt muutamia tarkistuksia, joista yhdessä korostetaan tarvetta jatkaa Kiinaa koskevaa aseidenvientikieltoa, kunnes Kiinan hallitus osoittaa, etteivät uudet Taiwanin itsenäistymispyrkimysten vastaiset lait sisällä mahdollisuutta hyökkäykseen Taiwanin kansaa vastaan. Jos tämä tarkistus hyväksytään, poliittinen ryhmämme tukee jäsen Coveneyn mietintöä entistäkin suuremmalla vakaumuksella. Hélène Flautre, . Arvoisa puhemies, esittelijöitä on aina tapana kiitellä, sillä täällä kaikki kilpailevat kohteliaisuudessa. Kuitenkin tällä kertaa meidän on todella ilmaistava arvostuksemme jäsen Coveneyn työtä kohtaan: se on huolellista, perustuu eri osapuolten kuulemiseen ja sen lopputuloksena on todellakin kattava, selkeä ja tasapuolinen mietintö. Kaikille on selvää, ettei ole helppoa onnistuneesti arvioida ihmisoikeustilannetta maittain. Siispä minäkin yhdyn vuorostani vilpittömästi jäsen Coveneylle osoitettuihin kiitoksiin. Tässä mietinnössä on erittäin paljon hyviä puolia, ja poliittinen ryhmäni on erityisen tyytyväinen siitä tasapainosta, joka mietinnössä saavutetaan käsiteltäessä kysymystä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta terrorismin torjunnassa. Tämä on aihe, johon kohdistuu paljon huomiota maailmassa ja Euroopassa, täällä parlamentissakin, ja tämän jäsen Coveneyn mietintöä koskevan keskustelun ansiosta meidän pitäisi edistyä merkittävästi tässä asiassa – puhun siitä, mitä on juuri päätetty YK:n kokouksen johdosta. Ryhmäni on myös tyytyväinen, että kansalaisoikeudet ja poliittiset oikeudet otetaan nykyisin huomioon myös taloudellisissa ja sosiaalisissa kysymyksissä, joita koskee tärkeä luku yritysten sosiaalisesta vastuusta. Toivoisin, että huomenna, kun käsittelemme esitettyjä tarkistuksia, tunnustaisimme ehkä myös ihmisten luovuttamattoman oikeuden kehitykseen. Tämä oikeus todettiin jo vuonna 1986 eräässä YK:n päätöslauselmassa. Sen tunnustamiseen meitä kannustaa myös YK:n kehitysohjelmassa tehty tutkimus, joka koskee ekosysteemien tilan heikkenemistä ja ympäristön pilaantumisen vaikutusta mahdollisuuksiimme saavuttaa vuosituhannen kehitystavoitteet maailmanlaajuisesti. Myös Johannesburgin huippukokouksessa korostettiin ympäristö- ja sosiaalinormien sekä ihmisoikeuksien kunnioittamisen olevan välttämätöntä. Kehotan teitä harkitsemaan näitä kysymyksiä huomenna. Mietinnön oleellisin anti liittyy kuitenkin mielestäni kykyymme – jota voidaan tulevina vuosina kehittää edelleen – arvioida välineitä, joita EU käyttää ihmisoikeuksien ja demokratian suojeluun ja edistämiseen maailmassa. Mielestäni tämä on erittäin tärkeä osa mietintöä. Nykyisin kaikki ymmärtävät, kuinka olennaisesti ihmisoikeus- ja demokratiakysymykseen liittyvät EU:n uskottavuus, EU:hun kohdistuvat odotukset ja sen tulevaisuus, kun perustuslaki toivottavasti hyväksytään. En usko, että pystymme saamaan eurooppalaista toimintatapaa läpi keskustelussa, uskottavuudessa ja oikeudenmukaisuudessa, jos emme saa unionissa aikaan huomattavaa edistystä toimielinten välillä. Jos todella haluamme kaikkia mekanismejamme seurattavan ja arvioitavan, on Euroopan parlamentin oltava mukana ja se on pidettävä ajan tasalla kaikista päätetyistä toimista, jotka toteutetaan suuntaviivojen ja ihmisoikeusvuoropuhelujen mukaisesti, ja sen on osallistuttava kaikkiin toimiin, joita komissio ja neuvosto toteuttavat. Paremman toimielintenvälisen vuoropuhelun avulla politiikastamme saadaan tehokkaampaa ja johdonmukaisempaa. Vittorio Emanuele Agnoletto, . Arvoisa puhemies, vaikka tunnustankin jäsen Coveneyn tehneen paljon töitä tämän mietinnön eteen, minun on valitettavasti lisättävä, että tulokset eivät vastaa odotuksia. Tässä mietinnössä, joka todellakin on laaja-alainen, on paljon toteamuksia, joihin voimme yhtyä, mutta jotka ovat ajoittain yksinkertaistettuja ja joita leimaa tietty miellyttämisen halu. Samalla mietinnössä ollaan kuitenkin hyvin varovaisia, ettei Euroopan unionin taloudellisia ja poliittisia kumppaneita loukata – tästä asiasta olen siis eri mieltä jäsen van Hecken kanssa. Voitaisiin väittää, että mietinnössä ollaan heikkoja vahvojen suhteen ja aivan liian usein piittaamattomia heikkojen suhteen. Tästä voidaan esittää monia esimerkkejä: sanallakaan ei mainita kurdien traagista tilannetta Turkissa, maassa, joka ei vielä ole Euroopan unionin jäsen ja olisi siksi pitänyt ottaa mukaan tähän mietintöön. Suhteita Turkkiin ei kuitenkaan haluta vaikeuttaa. Mitä tulee Irakiin, Yhdysvaltojen vastuuta vankien huonosta kohtelusta ei ole haluttu tuoda esille: Abu Ghraibin vankilasta ei sanota juuri mitään. Myöskään Kolumbian hallitusta tai sen suhdetta puolisotilaallisiin joukkoihin ei lainkaan kritisoida. Israelin hallitusta pyydetään lopettamaan turva-aidan rakentaminen, mutta Israelia ei kuitenkaan selvästi tuomita sen takia. Tämän lisäksi ei millään lailla viitata tiedonsaannin vapauden puutteisiin Algeriassa. Tämän vuoksi sanoisin, ettei mietinnössä ole parhaalla mahdollisella tavalla käytetty hyväksi tätä tilaisuutta, ja jos se säilyy nykyisessä muodossaan, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto ei voi tukea sitä. Bastiaan Belder, . Arvoisa puhemies, yhdyn täysin jäsen Coveneyn mietinnön kohdassa 22 esitettyyn vetoomukseen. Palestiinan uuden johdon on lopetettava israelilaisiin kohdistuvat terroriteot. Neuvoston, komission ja parlamentin olisi myös tuettava tätä kiireellistä vetoomusta. Jos ne eivät tee niin, voimme saman tien luopua kaikesta toivosta rauhanneuvotteluiden aloittamisesta uudelleen. Tulevat Palestiinan parlamenttivaalit tuovat myös mukanaan uuden vakavan ongelman, johon EU:n toimielinten on reagoitava, nimittäin Hamasin, EU:n terroristijärjestöjen listalla hyvästä syystä olevan islamilaisen järjestön osallistumisen vaaleihin. Hamasin odotetaan saavan paljon kannatusta vaaleissa. Miten neuvosto ja komissio aikovat reagoida tähän? Israelin pääministeri Ariel Sharon pelkää, että parlamenttivaalien jälkeen Euroopan unioni ei enää pidä Hamasia terroristijärjestönä, ja hän on valmis jatkamaan rauhanneuvotteluja vain, jos ja kun palestiinalaiset aseelliset ryhmittymät on täysin riisuttu aseista ja hajotettu. Jos muistan oikein, Euroopan unioni vaati samaa palestiinalaishallinnolta jo vuosia sitten. Mitä neuvosto ja komissio vastaavat Israelin pääministerille? Ettehän voi väittää parlamentille, että poliittisten puolueiden, joilla on aseellinen siipi, eli terroristijärjestöjen ottaminen mukaan prosessiin olisi hyödyllistä Lähi-idän demokratisoitumiselle. Kehotan teitä toimimaan johdonmukaisesti Lähi-idän kysymyksessä. Tällainen selkeä ja periaatteellinen EU:n kanta auttaa israelilaisia ja palestiinalaisia pääsemään järkevään poliittiseen ratkaisuun ihmisoikeuksista ja turvallisuudesta alueella. Konrad Szymański, . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, hyväksymme erittäin suuren osan tästä mietinnöstä. Uskomme kuitenkin, että tiettyjä osia voisi parantaa, ja näihin osiin kuuluu epäilemättä kysymys Kiinaa koskevasta aseidenvientikiellosta. Haluaisin kuitenkin keskittyä muutamiin tarkistuksiin, jotka hylättiin ulkoasiainvaliokunnassa, mutta jotka nyt on esitetty uudestaan täysistunnossa. Olemme kuulleet eräiden jäsenten vetoavan lisääntymisterveyttä koskeviin oikeuksiin lähes kaikissa parlamentin keskusteluissa viime kuukausina, kuten silloin kun puhuttiin aidsin torjunnasta, naisten oikeuksista Euroopassa ja koko maailmassa sekä humanitaarisen politiikkamme tavoitteista. Kun otetaan huomioon WHO:n lisääntymisterveyteen liittyvien oikeuksien määritelmä, meitä itse asiassa pyydetään äänestämään abortista. Olen valmis uskomaan, että kaikki parlamentin jäsenet ja me kaikki eurooppalaiset toimimme vilpittömästi, mutta silti minusta on mahdotonta ymmärtää, että aborttiin voidaan viitata niin usein ja niin kevyesti, vaikka kyse on asiasta, jota erittäin monet ihmiset kaikkialla maailmassa pitävät julmana ja moraalisesti mahdottomana hyväksyä. Tähän ajatukseen perustuu suuri osa mietintöön esitetyistä tarkistuksista. Vaikka emme kaikki ole varmoja, että alkiota heti hedelmöityksen jälkeen tai sikiötä varhaisissa kehitysvaiheissaan voidaan pitää ihmisenä, tuskin kukaan voi kuitenkaan loogisesti väittää, että voisimme olla sataprosenttisen varmoja, ettei ihmisyys ole läsnä jo raskauden ensimmäisinä päivinä, viikkoina ja kuukausina. Kukaan ei voi tietää sitä varmasti. Kukaan ei voi nykymaailmassa sulkea pois mahdollisuutta, että abortti on hyökkäys viattomia ja puolustuskyvyttömiä ihmisiä vastaan. Koska kerran emme voi olla varmoja, meidän olisi kysyttävä itseltämme, kannattaako ottaa riski, kun panokset ovat näin korkeat. Haluammeko, että tulevat sukupolvet näkevät meidät samassa valossa, kuin me nyt näemme ne, jotka olivat rasisteja ja orjuuden kannattajia? Haluammeko, että meidät muistetaan yhteiskuntana, joka ymmärsi, että on väärin syrjiä ihmisiä heidän rotunsa tai syntyperänsä perusteella, mutta joka ei lainkaan huomannut itse syrjivänsä ihmisiä heidän kehitysasteensa perusteella? Jotta näin ei kävisi, meidän olisi vältettävä viittaamasta asiakirjoissamme millään lailla aborttiin tai lisääntymisterveyteen. Olen aivan varma, että jokainen humanitaarisen politiikkamme tavoitteista voidaan saavuttaa mainitsematta aborttia tai lisääntymisterveyteen liittyviä oikeuksia, ja sen ansiosta meidän olisi mahdollista toimia paljon yksimielisemmin ja solidaarisemmin. Kiitän teitä huomiostanne ja pyydän, ettette näkisi kommenttejani poliittisen yhteenoton lietsontana. Puhun vilpittömästi ihmisenä, joka uskoo Euroopan yhtenäisyyteen ja joka uskoo Euroopan unionin tehtävän olevan toimia moraalisesti niin, ettei se pyri painostamaan muuta maailmaa ratkaisuihin, joista itsekään emme ole yksimielisiä Euroopassa. Koenraad Dillen (NI ). Arvoisa puhemies, tämä parlamentti on jo vuosien ajan oikeutetusti suhtautunut puolustavasti ihmisoikeuksiin kaikkialla maailmassa. Kun mietinnössä nyt todetaan, että Moldovan viime vaaleissa kilpailevat puolueet eivät saaneet tasa-arvoista näkyvyyttä tiedotusvälineissä eivätkä ne voineet luottaa kampanjaa käsiteltävän puolueettomasti, olen tyytyväinen, että esittelijä on kiinnittänyt huomiota sellaisiin arvoihin kuin sananvapaus ja vapaa lehdistö. Mietinnön mukaan myös esimerkiksi Algeriassa ja Saudi-Arabiassa näitä arvoja loukataan laajasti. Tämä mietintö on kuitenkin hyvin valikoiva – eihän hirttäytyneen talossa voi puhua köydestä. Esittelijä olisi tosiaan voinut ottaa huomioon, että Belgiassa, maassa, jossa Euroopan parlamentti toimii, kärsitään samoista epäkohdista kuin Moldovassa, Algeriassa ja niin monissa muissa maissa. Belgiassa kaikkien flaamilaisten veronmaksajien rahoittama yleisradioyhtiö VRT on totalitaariseen tapaan päättänyt, ettei se kutsu Flanderin alueen suurinta puoluetta ohjelmiinsa, mikä käytännössä merkitsee puolueeseen kohdistuvaa sensuuria. Näin siis Flanderin ainoalta oppositiopuolueelta on muodollisesti estetty pääsy yleisradioyhtiön tiedotusvälineisiin, ja puolueen suu on tukittu kuin entisessä Itä-Saksassa. Nykyisin vasemmistolaisista ja äärivasemmistolaisista päätoimittajista koostuva neuvostotyylinen politbyroo päättää, mitkä puoluettani koskevat uutiset voidaan julkaista, ja puolueesta uutisoidaan vain kielteiseen sävyyn. Näin suurta vallanpitäjien nöyristelyä ja korruptoitunutta hännystelyä ei koskaan aikaisemmin ole esiintynyt EU:ssa julkisista varoista palkkansa saavien toimittajien keskuudessa. Sananvapaus ja oikeus tiedonsaantiin eri lähteistä ovat Belgiassa enää pelkkä vitsi. Tämä on täysin ristiriidassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätösten ja niiden periaatteiden kanssa, joita suojellaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Kehotan kaikkia parlamentin jäseniä puoluepoliittisiin sitoumuksiin katsomatta allekirjoittamaan tänään esittämämme kirjallisen kannanoton tuodakseen esiin huolensa tästä kotimaassani tapahtuvasta tiedotusvälineiden hallinnasta, joka tuo mieleen natsi-Saksan, ja tuomitakseen Belgian yleisradioyhtiön totalitaarisen asenteen. Charles Tannock (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Coveneya erinomaisesta mietinnöstä. Olen aina kannattanut mahdollisimman laajoja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä hyvää hallintoa kaikissa maissa. Demokratia on ihanteellinen hallintotapa, jonka avulla on mahdollista saada päätöksille kansan täysi tuki. Maailma on kuitenkin monimutkainen paikka, ja monet asiat ovat pikemminkin suhteellisia kuin absoluuttisia. On esimerkiksi löydettävä tasapaino terrorismilta puolustautumista koskevan valtion oikeuden ja vankien kansalaisoikeuksien takaamisen välille. Guantánamon vankileirin tapaus on osoitus tästä. Yhdysvallat koki syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen, että sen kansallinen turvallisuus oli uhattuna, ja siksi sen oli pidätettävä suuria määriä epäiltyjä kunnes voitaisiin osoittaa, että vaara oli ohi. Nyt monet näistä epäillyistä on tietenkin vapautettu. Toinen tapaus on Israelin rakentaman turva-aidan tuomitseminen, vaikka aita on merkittävästi vähentänyt Israelin puolelle tulevien, viattomia israelilaisia tappavien palestiinalaisten itsemurhapommittajien määrää. Silti monet kollegoistani täällä uskovat, että turva-aidan tarkoitus on liittää palestiinalaisalueita Israeliin, siitä huolimatta, että lopulliset rajat päätetään vasta rauhansopimuksessa. Toinen kysymys on rankaisematta jättäminen, jonka me kaikki tietenkin täysin perustellusti tuomitsemme. Se on myös vaikea asia, niin kuin olemme nähneet esimerkiksi Algeriassa ja aiemmin Etelä-Afrikassa. Algerian parlamentti keskustelee parhaillaan armahduksen myöntämisestä vankeihin kohdistuneisiin rikoksiin syyllistyneille rauhan ja sovinnon sekä uuden alun nimissä. Joskus armahduksen "porkkana" on ainoa tapa taata pysyvä rauha, vaikka tämä onkin ehkä valitettavaa. Olen ollut myös mukana valmistelemassa Uzbekistania koskevaa mietintöä ja pohtimassa "keppi ja porkkana" -ratkaisun soveltamista tähän keskiaasialaiseen valtioon, jolla ei ole perinteitä ihmisoikeuksien kunnioittamisessa eikä demokraattisessa toiminnassa ja joka nyt ottaa selviä askeleita tähän suuntaan, mitä on kannustettava. Tämän parlamentin on kiinnitettävä yleisesti enemmän huomiota myös assosiaatiosopimusten ihmisoikeuslausekkeisiin Syyrian kaltaisten valtioiden tapauksessa, jotka ovat yhä yhden puolueen diktatuureja. On myös muistettava Syyrian tuki terroristiryhmittymille, kuten Hizbollahille. Lopuksi totean, että epäilen edelleen vahvasti, tarvitaanko EU:n ihmisoikeusvirastoa unionissa tai sen ulkopuolella. Se tekisi samaa työtä kuin jo olemassa olevat organisaatiot, kuten Yhdistyneet Kansakunnat, Etyj ja Euroopan neuvosto. Véronique de Keyser (PSE ). Arvoisa puhemies, jäsen Flautre, joka on yleensä on erittäin kriittinen, kiitteli esittelijää. Enpä siis tohtisi olla itsekin sitä tekemättä ja kiitän häntä vuorostani. Sanoisin silti, että ihmisoikeusmietinnön laatiminen on lähes mahdoton tehtävä. Siinä on ainakin kolme kompastuskiveä. Ensimmäinen niistä on, etteivät eri vuosien mietinnöt ole keskenään johdonmukaisia. Haluan sanoa jäsen Szymańskille, että viime vuonna hyväksyimme äänestyksessä lisääntymisterveyden olevan ihmisoikeus: toivon, että teemme samoin myös tänä vuonna. Toinen on kaksinaismoraali. Ihmettelen esimerkiksi, että yksi kokonainen kohta käsittelee Marokkoa, joka on rakentavasti pyrkinyt parantamaan ihmisoikeustilannettaan, kun taas eräitä vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyviä maita käsitellään vain yhden rivin verran. Tällainen on tyypillistä näille mietinnöille. Kolmas on ehkä avoimuuden puute. Olemme itse asiassa tehneet kompromisseja joissakin asioissa, ja nyt tietyt kohdat näyttävät siltä, että olemme olleet suurvaltojen suhteen vähemmän ankaria kuin olisimme halunneet. En sano tästä asiasta enempää, tuollainen on ihmisoikeusmietinnön kaltaisissa tehtävissä enemmän sääntö kuin poikkeus. Vakavasti puhuen haluan sanoa, että on selvää, ettei poliittinen ryhmäni hyväksy tiettyjä kohtia, erityisesti kohtaa 78, jossa tuomitaan neuvosto siksi, että se poisti Kuubaa koskevat talouspakotteet. Haluan onnitella neuvostoa tuosta ennakkoluulottomasta toiminnasta. Olen sitä mieltä, etteivät talouspakotteet ole koskaan hyödyttäneet demokratiaa, vaan päinvastoin ne ovat joka tavalla vahingoittaneet ja heikentäneet kansoja. On siis tiettyjä kohtia, tiettyjä tarkistuksia, jotka ovat ryhmälleni erityisen tärkeitä ja jotka loppujen lopuksi määräävät kantamme äänestyksessä. Tämä ei kuitenkaan liity millään lailla esittelijään, jota kiitän vielä kerran. Sajjad Karim (ALDE ). Arvoisa puhemies, kiinnitän huomiota erityisesti kahteen mietinnössä käsiteltyyn aiheeseen, ensinnäkin Kashmirissa tapahtuviin ihmisoikeusrikkomuksiin ja toiseksi terrorismin torjuntaan. Aloitan kommentoimalla Kashmiria käsittelevää kohtaa 49. Haluan aluksi kiittää jäsen Coveneya lähestymistavasta, jota hän on noudattanut tässä asiassa, ja siitä, että hän on ollut avoin minun ja kollegani Lynnen esittämille näkemyksille. Ryhmiemme välisen vuoropuhelun ansiosta kohta 49 on nyt asianmukainen kannanotto tilanteeseen. Pidän tietenkin myönteisenä vuoropuhelua Intian ja Pakistanin välillä, mutta emme saa unohtaa, että myös kashmirilaiset ovat osallisia tässä prosessissa. Emme voi olettaa, että alueelle saadaan todellinen, pysyvä rauha, ellei heille anneta vuoropuhelussa heille kuuluvaa osaa. Mielestäni on myös myönteistä, että mietinnössä tuodaan esiin Intian armeijan ja poliisin harjoittamat ihmisoikeusloukkaukset, ja vetoan Intian hallitukseen, jotta se tekisi kaiken voitavansa näiden väärinkäytösten lopettamiseksi välittömästi. Lisäksi kehotan koko ulkomaailmaa tunnustamaan, että tässä katkerassa kahden ydinasevaltion välisessä kiistassa tarvitaan ulkopuolista osallistumista osapuolten vuoropuhelun helpottamiseksi. Terrorismin torjuntaa koskevia kohtia 101–108 pidän onnistuneina, sillä ne käsittelevät monissa maissa, myös joissakin Euroopan maissa ajankohtaista asiaa, nimittäin että islaminuskoisia kansalaisia epäillään systemaattisesti vain ja ainoastaan siksi, että he harjoittavat islamin uskoa tai että heidät mielletään muslimeiksi. Jotkut kansallisten hallitusten ministerit ovat selvästi tunnustaneet tämän, ja meidän on parlamenttina otettava asiaan jyrkkä kanta. Edellä mainitut kohdat ovatkin mielestäni rohkaisevia, sillä niissä ilmaisemme kielteisen kantamme hallitusten omiin kansalaisiinsa kohdistuvaan turhaan ja ylitseampuvaan kansalaisvapauksien heikentämiseen terrorismin torjunnan varjolla. Lopuksi haluaisin korostaa kohtaa 111 ja kiinnittää huomiota siihen, että jotkin valtiot harjoittavat kidutusta toisen valtion välityksellä ja saattavat käyttää näin saatuja todisteita oikeudessa. On surullista todeta, että on raportoitu EU:sta viedyn vankeja ulkopuolisiin maihin todisteiden saamiseksi kidutuksen avulla. Velvollisuutemme parlamenttina on tuomita tällainen toiminta. Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ). Arvoisa puhemies, olemme aina sanoneet, että Euroopan yhdentymisen tärkeimpiä arvoja ovat ihmisoikeuksien kunnioitus ja edistäminen. Kiitän jäsen Coveneya tästä mietinnöstä, jossa käsitellään arkaluonteista, Euroopan unionin uskottavuudelle tärkeää asiaa. Tämän vuoksi EU:n yhä enenevässä määrin tekemissä kaupallisissa sopimuksissa ja assosiaatiosopimuksissa ihmisoikeusvaatimuksen merkitys ei saa vähentyä, vaan päinvastoin sen on oltava sopimusten olennaisin asia. Annan muutaman esimerkin. Kiinan tapauksessa on ennen aseidenvientikiellon kumoamista jatkettava tämän valtion kanssa aloittamaamme ihmisoikeusvuoropuhelua edistääksemme sen sisäisiä poliittisia muutoksia, jotka lisäävät demokratisoitumista ja parantavat hallintorakenteiden ja oikeusjärjestelmän toimintaa. Erityisesti on korostettava niin sanottuja kolmea T:tä (Tienanmenia, Tiibetiä ja Taiwania) sekä kuolemantuomion poistamista. Meidän on käytettävä hyväksemme etuoikeutettua naapuruussuhdettamme Marokkoon tuomitaksemme maassa toistuvat lehdistönvapauden loukkaukset. Tämä tarkoittaa, että Marokon olisi muun muassa kumottava sellaisten toimittajien kuin Ali Lmrabetin tuomiot, noudatettava kansainvälistä oikeutta ja joudutettava Bakerin suunnitelmaa, koska se antaisi mahdollisuuden Länsi-Saharan konfliktin oikeudenmukaiseen ja kestävään ratkaisuun. Meksikon tapauksessa on vaadittava assosiaatiosopimuksemme perusteella, että sen viranomaiset ryhtyvät päättäväisemmin ja vakaammalla poliittisella tahdolla torjumaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Meidän on myös ilmaistava huolemme lisääntyvästä vainosta, jota tietyt hallituksen toimia julkisesti kritisoivat intiaaniyhteisöt ja globalisaation vastustajat kokevat. Kolumbian suhteen Euroopan unionin on jälleen ilmaistava, kuinka vakavana se pitää maassa jatkuvasti tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia ja ihmisoikeusaktivisteihin päivittäin kohdistuvaa kasvavaa uhkaa. Meidän onkin vaadittava Kolumbian viranomaisia suojelemaan näitä ihmisiä. Lopuksi totean, että Euroopan unionin on laadittava yrityksiä sitovia asetuksia saadakseen ne vastuuseen toimintansa mahdollisista kielteisistä vaikutuksista ympäristöön, ihmisten ja kansojen sosiaaliseen tilanteeseen ja työllisyystilanteeseen sekä ihmisoikeuksiin yleensä. Miguel Portas (GUE/NGL ). Arvoisa puhemies, tämä mietintö on tärkeä parlamentin uskottavuuden kannalta, ja siksi haluan kommentoida seuraavia kolmea asiaa. Ensinnäkin totean, että hyväntekeväisyys pitäisi aloittaa kotoa – ja niistä maista, jotka tulevaisuudessa ovat osa tuota kotia. Sen vuoksi on väärin, että EU:n hakijavaltiot vapautetaan ihmisoikeusarvioinnista. Turkin kurdit ja demokraatit eivät iloitse sellaisesta vapautuksesta. Toiseksi kaksinaismoraali varjostaa selvästi mietintöä. Siinä esimerkiksi pidetään perustellusti myönteisenä Marokossa saavutettua edistystä, mutta jätetään mainitsematta, että toimittajat voivat yhä joutua vankilaan, mikäli he kutsuvat Tindoufin leirien länsisaharalaisia pakolaisiksi eivätkä panttivangeiksi. Kolmas ja viimeinen huomautukseni koskee terrorismia. Mielestäni on myönteistä, että mietinnössä mainitaan nälkä ja köyhyys terrorismiin myötävaikuttavina tekijöinä ja että sen mukaan terrorismin torjunta on usein murentanut juuri niitä arvoja, joilla voitaisiin voittaa terrorismi. Loppu jää kuitenkin sanomatta. Mietinnössä ei mainita sanaakaan vallitsevista sotilaallisista ja kolonialistisista miehityksistä ja niistä usein johtuvista väkivaltaisuuksista viattomia ihmisiä kohtaan. Voiko olla epäselvyyttä siitä, että Israelin rakentama turva-aita ja sen siirtokunnat vaarantavat pysyvän rauhan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen alueella tai että "ennaltaehkäisevän sodan" traagiset tulokset ovat kaikkien nähtävillä Irakissa? Näiden syiden vuoksi äänestän tyhjää huomenna, vaikka tämä mietintö tuokin esille monia tärkeitä kysymyksiä. Velvollisuutemme on tehdä enemmän ja paremmin. Kathy Sinnott (IND/DEM ). Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Coveneya erittäin kattavasta ja hyvin kirjoitetutusta mietinnöstä. Erityisesti mielestäni oli hyvää se, että hän ei ainoastaan tuonut selvästi esiin ihmisoikeusloukkauksia, vaan myös kertoi arvostavasti niiden lopettamiseksi tehdystä työstä. Mietintö saa varmasti ansaitsemansa laajan kannatuksen. Entä otammeko yhtä myönteisesti vastaan ne rohkeat tai epätoivoiset ihmiset, jotka paettuaan näitä ihmisoikeusloukkauksia saapuvat laillisesti tai laittomasti rajoillemme? Toivottavasti. Neuvostolle sanon, että valitettavasti liian usein EU:n jäsenvaltioiden vastaus uhreille on sulkea ovet heidän edestään. Eräs esimerkki on kahden ukrainalaisen lääkärin tapaus. He vaaransivat henkensä paljastamalla eräät ukrainalaiset yritykset, jotka myivät 20-viikkoisten vauvojen kudoksia siirtoelimiksi. Vauvat oli ostettu, synnytetty ja pidetty hengissä tuskallisen kudostenkeruuprosessin ajan. Murhayritysten kohteeksi jouduttuaan lääkärit pakenivat Irlantiin viime syyskuussa. He ovat yhä vastaanottokeskuksessa, eikä turvapaikan saannista ole takeita, vaan heillä on mahdollisesti edessään maastakarkotus ja kuolema. En suostu tukemaan tähän rakentavaan mietintöön esitettyjä tarkistuksia, jotka toisivat uuden ihmisoikeusloukkauksen, nimittäin abortin, jo valmiiksi väkivaltaiseen sotatilanteeseen. Yksi ihmisoikeuksien loukkaus ei voi olla perustelu toiselle. Raiskaajan pahoinpitelemä nainen tarvitsee apua ja suojaa, ei lisää kuolemaa ja tuhoa. Marcin Libicki (UEN ). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, uusien jäsenvaltioiden kansalaisina voimme onneksemme todeta, ettei tämänpäiväisen keskustelun aiheena oleva tärkeä ihmisoikeusongelma enää koske meitä suoraan. Maissamme ei enää loukata ihmisoikeuksia niin kuin tapahtui 50 vuoden ajan ensiksi Saksan miehityksen ja sitten kommunistisen vallan alla. Emme kuitenkaan voi jättää huomiotta sitä tosiasiaa, että ihmisoikeuksia rikotaan edelleen jatkuvasti ja törkeästi kaikkialla maailmassa, mistä meidän pitäisi olla häpeissämme. Ihmisoikeusrikkomusten taustalla olevat syyt ovat melko tavanomaisia, mutta loukkauksia ei voida sietää eikä niitä pitäisi enää nykyajan maailmassa tapahtua. Yksi näistä syistä on uskonto; katolisia vainotaan useissa maissa. Nyky-Kiinassa katolisilla ei esimerkiksi ole mitään oikeuksia, ja samaa voidaan sanoa useista muistakin maista. Kirkkojen polttaminen ja muut siihen liittyneet tapahtumat Indonesiassa ovat varmasti vielä tuoreina mielessänne. Toinen syy on kansalaisuus. Mielestäni on hämmästyttävää, että Kiinan kaltainen maa voi vainota ihmisiä, joita se kutsuu omiksi kansalaisikseen, etenkin kun nämä ihmiset eivät itse asiassa ole Kiinan kansalaisia. Tiibetiläisillä on oikeus omaan maahan. Yhtä hämmästyttävää on mielestäni, että muu maailma vain katsoo vierestä ja että on jopa vaadittu Kiinan vastaisen kauppasaarron purkamista. Kauppasaarrolla ei tietenkään ole mitään todellisia vaikutuksia, mutta se on osoitus moraalisista arvoistamme, ja meidän olisi tässä tapauksessa toimittava näiden arvojen mukaisesti. Tšetšenian tilanteesta totean, että mielestäni on käsittämätöntä, että Venäjää pidetään nykyisin aivan tavallisena poliittisena kumppanimaana, vaikka se on juuri murhannut maltillisen tšetšeenipoliitikon ja lisäksi julmasti kieltäytynyt luovuttamasta hänen ruumistaan todeten, että hänet on haudattu merkitsemättömään hautaan, koska hän ei ansaitse parempaa. Samanlaisia esimerkkejä maista, jotka toimivat laittomasti ja vainoavat omia kansalaisiaan, ovat Kuuba ja Valko-Venäjä. Näin tapahtui myös Darfurissa, eikä muu maailma tee käytännössä mitään tällaisiin tilanteisiin puuttumiseksi, vaikka tiedän kyllä, että näistä asioista on keskusteltu täällä parlamentissa. Tällainen vainoaminen on sama kuin metsästettäisiin pygmejä ainoastaan siksi, että heitä halutaan pitää tavallisena riistana, ja tämä on erittäin vakava ongelma. Siirtomaavallan aikaan hallitsevat valtiot ottivat jossain määrin vastuun järjestyksen ylläpitämisestä siirtomaissaan. Nykypäivänä törmäämme kuitenkin usein suuryritysten väliseen vehkeilyyn. Ne lahjovat paikallisia viranomaisia riistääkseen entisiä siirtomaita jopa raaemmin kuin siirtomaavallan aikaan. Näitä yrityksiä ei valvota millään lailla niiden kotimaissa, jotka päinvastoin tukevat niitä. Tätä taustaa vasten pyydän, että tämä seuraava, lehdistössä käsitelty asia otettaisiin tutkittavaksi. Pariisin sotaoikeudessa on vireillä asia, joka koskee ranskalaisten sotilaiden osallisuutta Ruandassa vuonna 1994 tapahtuneeseen kansanmurhaan ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Euroopan parlamentin kaltaisilla instituutioilla on velvollisuus toimia perusihmisoikeuksien valvojana ja seurata maailman suurvaltojen toimia sen varmistamiseksi, etteivät ne osallistu näihin törkeisiin ihmisoikeusrikkomuksiin. Ryszard Czarnecki (NI ). Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ihmisoikeudet ovat jokapäiväinen aihe Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan lisäksi myös Euroopassa. Tätä on korostettava, kun puhutaan Venäjästä, Valko-Venäjästä, Ukrainasta, Moldovasta, Bosnia ja Hertsegovinasta sekä Serbia ja Montenegrosta, sillä EU:n rajanaapurivaltioissa rikotaan ihmisoikeuksia. Rikkomuksia ei tapahdu ainoastaan kaukaisissa ja eksoottisissa maissa, vaan niitä tapahtuu aivan meidän naapurissamme, samassa Euroopassa, jossa mekin elämme. Toinen keskeinen asia on terrorismin torjunta, sillä terrorismi on suurin todellinen uhka kansainväliselle yhteisölle. EU:n jäsenvaltioiden on toimittava solidaarisesti, mutta näin ei juuri nyt ole esimerkiksi terroristijärjestöjen mustan listan tapauksessa. Muun muassa tässä yhteydessä yhtenäisen Euroopan on toimittava yhtenä rintamana sen sijaan, että vanhan EU:n suuret jäsenvaltiot ajavat vain omia etujaan. Mietinnössä olisi mielestäni pitänyt korostaa sitä, että tietyissä Afrikan ja Aasian maissa vainotaan uskonnollisia vähemmistöjä, etenkin kristittyjä. Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kollegaamme Coveneya hänen ahkerasta työskentelystään vuosittaisen ihmisoikeusraportin 2004 parissa. Merkittävä osa mietinnöstä on omistettu Itä-Euroopan valtioille, joista voi tulevaisuudessa tulla EU:n perheen jäseniä, eli Ukrainalle, Moldovalle ja jopa Valko-Venäjälle. Haluan korostaa joitakin alueen ihmisoikeustilanteen parantamisen kannalta erittäin tärkeitä seikkoja. Minulla oli mahdollisuus osallistua Euroopan parlamentin valtuuskuntaan, joka lähetettiin tarkkailemaan Moldovassa järjestettyjä parlamenttivaaleja. Vaikka kansainvälinen yhteisö on tunnustanut vaalien tuloksen, on selvää, etteivät vaalit täyttäneet tiettyjä täysin tasavertaisen vaaliprosessin edellytyksiä etenkään, kun on kyse tasapuolisesta näkyvyydestä tiedotusvälineissä ja vaalikampanjoiden puolueettomasta uutisoinnista. Lisäksi oppositioon kuuluvien kansanedustajien pidätykset ja muut rauhanomaisten mielenosoitusten tukahdutuskeinot ovat esimerkkejä selkeistä perusoikeuksien ja -vapauksien, erityisesti mielipiteen-, yhdistymis- ja kokoontumisvapauden, loukkauksista. Jopa kansainvälisten vaalitarkkailijoiden ja maan presidentin, joka oli erään poliittisen puolueen vaalilistan ykkösehdokas, välistä tapaamista käytettiin puolueen vaalikampanjan edistämiseen. Toinen tärkeä asia on, että Ukrainaa ja Moldovaa on kehotettava ryhtymään ankariin toimenpiteisiin, joilla estetään Transnistrian alueelle suuntautuva, sieltä peräisin oleva ja sen kautta tapahtuva salakuljetus sekä kehitetään tehokkaita korruptionvastaisia ohjelmia tulliviranomaisia, rajavartiostoa, verohallintoa ja poliisia varten. Me parlamentin vaalitarkkailijat emme päässeet vaalipäivänä Transnistriaan, ja on selvää, että moldovalaiset ja transnistrialaiset saivat kärsiä tästä tilanteesta. Viimeisin muttei vähäisin asia on se, että meidän olisi jälleen muistutettava Venäjää siitä, että sen pitää vetää pois niin sanotut rauhanturvaajansa ja aseensa Moldovasta ja erityisesti Transnistrian alueelta, sillä muuten suosituksemme korruption, järjestäytyneen rikollisuuden ja laittoman aseviennin torjumisesta jäävät ainoastaan hyväntahtoisiksi eleiksi, joista ei tule todellisuutta. Józef Pinior (PSE ). Hyvät parlamentin jäsenet, Itä-Euroopassa, Lähi-idässä, Kaukasuksella, Keski-Aasiassa ja Afrikassa on käynnissä uusi demokratisoitumisprosessi. Ukrainassa järjestetyt vaalit ovat osoitus EU:n naapurivaltioiden kansalaisyhteiskunnan merkittävästä potentiaalista. Näissä valtioissa Euroopan unionia pidetään esimerkkinä poliittisissa, taloudellisissa ja kulttuurisissa asioissa. Osoituksena tästä demokratiakehityksestä ovat muun muassa perustuslain hyväksyminen ja vaalien järjestäminen Afganistanissa, vapaat vaalit Palestiinassa ja Irakissa, suuret mielenosoitukset Libanonissa sekä muissa maissa tapahtunut eteneminen kohti vapautumista. Valko-Venäjä on yksi EU:n naapurivaltioista, ja siellä kansalaiset kapinoivat autoritaarista hallintoa vastaan. Myös siellä on odotettavissa demokratian läpimurto lähitulevaisuudessa. Yksi Euroopan unionin tämänhetkisistä ensisijaisista tavoitteista pitäisi olla kansalaisyhteiskunnan tukeminen Valko-Venäjällä sen taistellessa perusihmisoikeuksien ja demokratian puolesta. Useiden maiden ihmisoikeustilanne on kohenemassa. Uzbekistan antoi joulukuussa 2004 asetuksen, jolla armahdettiin 5 400 vankia. Maan parlamentti Olij Mazhlis teki elokuussa 2003 rikoslakiin muutoksia, joilla kiduttamisesta ja muusta epäinhimillisestä kohtelusta tehtiin rikoksia, joista voidaan haastaa oikeuteen riippumatta siitä, missä vaiheessa rikostutkimusta niihin syyllistytään. Sen lisäksi, että Euroopan parlamentti vaatii kaikkien poliittisten vankien vapauttamista, sen olisi samalla kehotettava maata lujittamaan riippumatonta oikeusviranomaista ja toteuttamaan lisäuudistuksia ihmisoikeuksien alalla. Samalla on kuitenkin tunnustettava, että Uzbekistan on toteuttanut toimia kidutuksen estämiseksi ja vankien tilanteen parantamiseksi. On suhtauduttava myönteisesti myös toimiin, joilla pyritään lopettamaan maan lehdistösensuuri. Irena Belohorská (NI ). Hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijää mietinnöstä, jossa hän on yksityiskohtaisesti kuvannut maailman ihmisoikeustilannetta vuonna 2004. Kiitän myös parlamenttia sen suhtautumisesta asiaan. Tänä päivänä useat ihmiset kääntyvät luottavaisesti EU:n tai YK:n kaltaisten tärkeiden kansainvälisten instituutioiden puoleen, kun he joutuvat väärinkäytösten kohteeksi tai havaitsevat niitä. Haluan kuitenkin korostaa, että tilanteissa, joissa ihmisoikeuksia rikotaan kaikkein törkeimmin, uhreilla ei useinkaan ole voimia tai mahdollisuuksia puolustautua tai kiinnittää ympäristön huomiota rikkomuksiin tai he eivät tiedä, miten puolustautua. Tästä syystä on tärkeää, että Euroopan parlamentti seuraa yhteistyössä eri valiokuntiensa kanssa sekä yleissopimusten laadintaa ja niiden ratifioinnin tilaa että niiden täytäntöönpanoa. Lähes kaikki maailman valtiot ovat allekirjoittaneet ja ratifioineet lasten oikeuksien yleissopimuksen. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, ettei lasten oikeuksiin kiinnitetä riittävästi huomiota joissakin Euroopan valtioissa. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan eilisessä kokouksessa yritin sisällyttää potilaiden liikkuvuutta koskevaan jäsen Bowisin mietintöön viittauksen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 32 artiklaan, mutta arvoisat kollegani eivät tukeneet ehdotustani. Voiko joku kertoa minulle, millainen tärkeiden asiakirjojen täytäntöönpanon tilanne todellisuudessa on? Albert Jan Maat (PPE-DE ). Jäsen Coveneyn mietintö pursuaa energiaa ja on tasapainoinen, ja jos Eurooppa haluaa osoittaa toteen maailmalla siitä vallitsevan käsityksen ihmisoikeuksien viejänä, sen kannattaa hyväksyä tämä mietintö kokonaisuudessaan, sillä mietintö on keskeinen valttimme ulkopolitiikassa ja tulevan Geneven-konferenssin kannalta. Haluan Keski-Aasian valtuuskunnan varapuheenjohtajan ominaisuudessa mainita ensiksi kolme mietintöön sisältyvää seikkaa. Mietinnössä korostetaan perustellusti tiettyjen maiden ja erityisesti Uzbekistanin epäkohtia. Tiedän, että Uzbekistanin hallitus väittää, ettei maan vankiloissa ole poliittisia vankeja, mutta poliitikkoja saadaan telkien taakse myös muiden syytteiden varjolla, kuten nyt on tapahtunut, eikä näitä tapauksia ole vielä selvitetty. Tämä käy itse asiassa ilmi myös Euroopan neuvoston raportista, jonka se laati äskettäisten Uzbekistanin parlamenttivaalien johdosta. Toinen seikka, joka osoittaa, että kansainvälisellä painostuksella voi olla vaikutusta, on Kirgisistanin tilanne. Nyt on tärkeää, että kyseinen alue otetaan vakavasti ja että sen tilannetta seurataan. Kolmas asia liittyy lehdistönvapauteen Kazakstanissa. Vasta äskettäin Irina Petrushova pidätettiin syytettynä mahdollisista rikoksista, jotka eivät millään lailla liity hänen työhönsä, paitsi että hän sattuu olemaan Kazakstanin oppositiota edustavan sanomalehden merkittävin toimittaja. Meidän täällä parlamentissa on jatkettava tällaisten valtioiden painostamista, sillä meillä on paljon yhteistä niiden kanssa; nämä valtiot voivat ottaa askelen eteenpäin tässä asiassa ja me voimme tukea niitä siinä. Viimeiseksi otan esille Iranin tilanteen ja sen, kuinka Iranissa kohdellaan henkilöitä, jotka eivät tunnusta maan pääuskontoa eli tässä tapauksessa islamia. Taas äskettäin kuultiin, että entinen armeijan eversti Hamid Pourmand oli tuomittu kuolemaan ainoastaan siitä syystä, että hän on kristitty. Tästä syystä hän ei olisi saanut palvella armeijassa, vaikka hänen vakaumuksensa oli tiedossa. On erittäin tärkeää, että parlamentti vetoaa Iraniin tässä asiassa, jossa on odotettavissa kuolemantuomio. Haluan vielä kerran kiittää jäsen Coveneya ja toivon, että neuvosto ja komissio suhtautuvat tähän mietintöön tarvittavalla vakavuudella ja ottavat sen valtikseen ihmisoikeuksia koskevassa ulkopolitiikassamme. Tabajdi, Csaba Sándor (PSE ). Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on tärkein ihmisoikeuksien valvoja, joten on tutkittava, mitä asioita tässä mietinnössä pidetään tärkeinä ja huomioonotettavina. Suhtaudun myönteisesti hyväksyttyyn tarkistukseen, jolla varmistettiin, että Länsi-Balkanin maiden ihmisoikeustilannetta käsitellään oman otsakkeen alla. Unkarin sosialistipuolueen valtuuskunnan johtajana ja historiallisia kansallisia vähemmistöjä, perustuslaillisia alueita ja alueellisia kieliä käsittelevän ryhmän puheenjohtajana katson, että mietinnössä on valtavia puutteita siltä osin, kuinka siinä käsitellään kansallisiin vähemmistöihin kohdistuvia ihmisoikeusloukkauksia, sillä niitä ei korosteta riittävästi niiden tärkeydestä huolimatta. Vaikka Länsi-Balkanin valtioissa syyllistytään kansallisten vähemmistöjen ihmisoikeusloukkauksiin, niitä ei edes mainita mietinnössä. On järjetöntä ajatella, että Kosovon, Bosnia ja Hertsegovinan tai Serbian ongelmat voitaisiin ratkaista varmistamatta, että kansallisten vähemmistöjen oikeuksia kunnioitetaan. Näen asiassa kaksi perustavanluonteista ongelmaa. Toinen niistä liittyy suhtautumiseen ja lähestymistapaan, jossa kansallisten vähemmistöjen ihmisoikeudet yksinkertaistetaan tarkoittamaan ihmisoikeuksia yleensä. Vähemmistöjen oikeuksista ei voida puhua ilman ihmisoikeuksia, mutta takaamalla ihmisoikeuksien kunnioittaminen ei sinänsä pystytä varmistamaan, että vähemmistöjen oikeuksia kunnioitetaan, sillä vähemmistöt tarvitsevat muitakin oikeuksia sekä erityisiä käytäntöjä ja etuuskohtelua. Toinen hankaluus on se, ettei EU:ssa ole vähemmistöjen suojelua koskevia normeja eikä riittävää seurantajärjestelmää, sillä ne eivät sisälly yhteisön säännöstöön. Tilanne on paradoksaalinen, sillä yksi vuoden 1994 Kööpenhaminan kriteereistä, jotka uusien jäsenvaltioiden oli täytettävä unioniin liittyäkseen, koski kansallisten vähemmistöjen asemaa. Uusien keskieurooppalaisten jäsenvaltioiden kansallisten vähemmistöjen tilanteeseen vaikutti erityisen myönteisesti se, että unioni valvoi jatkuvasti niiden asemaa. Miksi emme tee samaa tässä mietinnössä? Miksei kansallisia vähemmistöjä ole erotettu omaksi aihealueekseen? Ehdotankin, että seuraavassa vuosikertomuksessa omistetaan kokonainen kappale kansallisille vähemmistöille. Bogusław Sonik (PPE-DE ). Arvoisa puhemies, Euroopan unioni voi olla ylpeä siitä, että se kiinnittää erityistä merkitystä ihmisoikeuksien puolustamiseen kaikkialla maailmassa, ja tämä onkin yksi unionin käyntikorteista. Menneinä aikoina, kun maamme oli vielä rautaesiripun tuolla puolen, kuuntelimme innokkaasti vapaan maailman ääntä. Se saapui luoksemme radioaalloilla Radio Free Europen, BBC:n, France Internationalin ja Voice of American kaltaisten radioasemien ansiosta ja antoi meille toivoa siitä, että eräänä päivänä meillekin koittaisivat vapauden ja kansalaisvapauksien ajat. Samalla tavoin toivomme nyt, että kaikki uskonnollisen vakaumuksensa vuoksi vainotut ja diktaattoreiden synkkiin vankiloihin eri tekosyillä heittämät ihmiset saisivat kuulla, ettei Euroopan sydämessä sijaitseva parlamentti ole unohtanut heitä vaan että se vaatii heidän vapauttamistaan ja vainon lopettamista. Haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä. Samalla haluan kuitenkin sanoa muutaman sanasen mietinnöstä. Kohdassa 12 Moldovaa ja Ukrainaa kehotetaan ratkaisemaan Transnistriaa koskevat ongelmat, vaikka on selvää, ettei tämän itsenäiseksi julistautuneen tasavallan ongelmallista tilannetta saada lopullisesti ja täysin ratkaistua, ellei Venäjää oteta toimiin mukaan, sillä se tukee Transnistriaa. Useita bulgarialaisia sairaanhoitajia ja palestiinalainen lääkäri on ollut vankilassa Libyassa jo viiden vuoden ajan siksi, että heitä syytetään järjenvastaisesti siitä, että he olisivat tietoisesti ja tarkoituksella tartuttaneet hivin 450 lapseen Benghazin sairaalassa. Komission olisi vaadittava näiden vankien vapauttamista; heidät on tuomittu
{'language': 'fi'}