Kuniaki Koiso
bio je japanski vojskovođa i političar, koji je pred kraj Drugog svjetskog rata, od 1944. do 1945. godine, služio kao premijer, i koji je poslije rata bio osuđen kao ratni zločinac.

Rođen je u porodici nekadašnjih samuraja, a otac mu je bio lokalni policajac. Vojnu je karijeru započeo nakon što je diplomirao Carsku vojnu akademiju 1900. godine, te je sudjelovao u Rusko-japanskom ratu iz koga je izašao sa činom kapetana. Obavljao je niz zapovjednih, štapskih i akademskih dužnosti, sve dok 1925. nije postao član Carskog generalštaba i dobio čin general-majora. 1920-ih je postao blizak Toseiha, frakciji umjerenih japanskih militarista. Godine 1932. je nakratko bio pomoćnik ministra rata, a aktivnu vojnu karijeru je završio 1938. godine.

Koiso je formalnu političku karijeru započeo 1939. kao ministar kolonija u vladi Kiichira Hiranume, a isti je položaj 1940. imao i u vladi Mitsumase Yonaija. U maju 1942. je imenovan za generalnog guvernera Koreje; na tom je mjestu ostao dvije godine i izazvao nezadovoljstvo lokalnog korejskog stanovništva zbog masovnog regrutiranja tamošnjeg ljudstva u japansku vojsku.

Premijerom je postao nakon što je Hideki Tojo, jastreb koji je Japan uveo u rat sa SAD, prisiljen na ostavku zbog niza japanskih poraza. Koiso je nastojao rat okončati diplomatskim putem, te je preko princa Konoea pokušao započeti pregovore sa Amerikancima; njegov je plan, međutim, osujetio snažan otpor vojnih krugova, ali i nepovjerenje civilnih ministara zbog Koisovog nekadašnjeg koketiranja sa ultranacionalističkom organizacijom Sakurakai. Koiso je vođenje rata prepustio vojsci, te je, postavši sve više izoliran, podnio ostavku 9. aprila, na isti dan kada su se američke trupe iskrcale na Okinawu. Naslijedio ga je admiral Kantaro Suzuki.

Nakon kapitulacije je bio uhapšen od američkih okupacijskih vlasti te mu je suđeno na Tokijskom procesu. Proglašen je krivim za ratne zločine, prije svega one vezane uz njegovo sudjelovanje u invaziji Kine i osuđen na doživotni zatvor. Umro je od raka jednjaka.

Vanjske veze 

Japanski vojskovođe
Japanski političari
Premijeri Japana
Osuđeni za ratne zločine