Plamen (časopis)
Plamen je bio revolucionarni komunistički časopis koji je pokrenuo i uređivao Miroslav Krleža, zajedno s Augustom Cesarcem. Izlazio je tijekom 1919. godine.

Kronologija 

“Polumjesečnik za sve kulturne probleme”, su 1919. u Zagrebu pokrenuli Miroslav Krleža i August Cesarec, uz likovnu opremu Ljube Babića. Od 1. siječnja do 1. kolovoza 1919. ukupno je izašlo 15 brojeva (svaki 1. i 15. u mjesecu). Nakladnik je bio "Jug", a tiskala ga je tiskara "Hermes". U umjetnosti je zastupao avangardističku poetiku. Urednici su okupili istaknute lijeve intelektualce i umjetnike kao što su bili Antun Branko Šimić, Julije Benešić, Gustav Krklec, Tin Ujević, Tito Strozzi i drugi. Bio je to prvi list koji je, uz kritiku hrvatske nacionalističke retorike, razotkrivao srpsku vidovdansku mitomaniju i represiju beogradskog režima.

Priprema revolucije 

U sklopu priprema za podizanje sovjetske revolucije u Kraljevini SHS 1919. godine, vlada Mađarske Sovjetske Republike na čelu sa Belom Kunom je ilegalno slala novčanu pomoć za izdavanje lijevih glasila Plamen i Istina. Uhićeni kurir iz Budimpešte Alfred Diamantstein je u istrazi policiji rekao da je A. Cesarcu u prisutnosti Đ. Cvijića predao 10 000 kruna kao pripomoć za izdavanje lijevih glasila Plamen i Istina. Miroslav Krleža u memoarima piše da je prevrat doista pripreman te da je Simo Miljuš u njegovu sobu sakrio nekoliko pušaka i mnogo municije. Krleža također navodi da se doista susretao s kurirom Diamantsteinom. Kasnije je i bivši vođa Hrvatsko-slavonske socijaldemokratske stranke Vitomir Korać tvrdio da je Mađarska Sovjetska Republika uputila novčanu pomoć (čak 20 000 kruna) jugoslovenskom revolucionarnom časopisu Plamen.

Zabrana 

Časopis Plamen je zabranjen iste godine (1919.) nakon izlaska 15 brojeva. Zabranjen je banskom naredbom na prijedlog cenzure, pozivajući se na austro-ugarski propis iz 1914. "o iznimnim mjerama u slučaju rata". Vlasti su ga smatrale diskretnijim glasom komunističke Istine, što nije čudno, budući da je i Istina o Plamenu imala isto mišljenje.

Urednička politika 

Časopis je čitateljstvu afirmirao mladog Krležu kao ne samo pjesnika, kako je dotad uglavnom viđen, nego i kao esejista, dramaturga, novelista. Ovdje je prvi put objavljen njegov esej Hrvatska književna laž.
"Ostvarenje novog u svim njegovim izrazima" program je časopisa koji sebe vidi kao "trn u oku svih jugoslavenskih nazadnjaka", a "skinuti svu tamu laži i tradicije" znači kretati se prema "novoj duši, umjetnosti i životu". Sam naziv časopisa najčešće se veže uz Lenjingradsku Plamju Anatolija Lunačarskog.

Iako je uredništvo prihvatilo ekavicu, svi tekstovi izlazili su u napisanoj inačici.

Grafička oprema 

Kao i mnoga druga Krležina izdanja, Plamen je grafički opremio Ljubo Babić.

Izvori

Vidi još 
 Miroslav Krleža
 Afera Diamantstein

Hrvatski književni časopisi
Revolucionarna štampa u Kraljevini Jugoslaviji
1919
Afera Diamantstein