EHF Euro 2018.
Trinaesto europsko prvenstvo u rukometu održat će se od 12. do 28. siječnja 2018. godine u Hrvatskoj. Na turniru će sudjelovati, kao i ranije, 16 reprezentacija, od kojih je njih 15 nastup izborilo preko kvalifikacija, dok je samo domaćin, Hrvatska, imala direktan plasman. Turnir će se održati u ukupno četiri dvorane u četiri različita grada, s tim da će se posljednja faza turnira odigrati u Zagrebu. 

Hrvatska je domaćinstvo dobila na 12. Kongresu EHF-a održanom u Dublinu tokom 2014. godine. Za organizaciju turnira još su se natjecale Norveška i Švedska, međutim kako su iste dobile zajedničko domaćinstvo (s Austrijom) EHF Eura 2020., Hrvatska je ostala kao jedini kandidat; bio je to drugi put da je Hrvatska organizirala EHF Euro, nakon turnira 2000. godine. Turnir 2018. godine bit će posljednji sa 16 reprezentacija, s obzirom da je EHF dogovorio proširenje turnira na 24 reprezentacije od 2020. godine.

Prvak je po prvi puta u svojoj historiji postala Španjolska, koja je u finalu porazila Švedsku rezultatom 29:23; bilo je to peto finale za Španjolsku i njihova prva zlatna medalja, a isto tako i peto finale za Švedsku, koja je prvi puta izgubila i tako osvojila svoje prvo srebro. Francuska, koja je bila statistički najbolja reprezentacija turnira, osvojila je broncu, porazivši Dansku rezultatom 32:29. Najbolji strijelac turnira bio je češki kapetan Ondřej Zdráhala, s 55 golova, dok su najboljim igračem i najboljim golmanom proglašeni, redom, Jim Gottfridsson i Vincent Gérard.

Izbor domaćina

Kandidature za domaćinstvo Eura 2018. godine inicijalno su poslale tri zemlje – Hrvatska, Norveška i Švedska. Sve tri zemlje već su ranije bili domaćini turnira; Hrvatska je to bila 2000. godine, Švedska dvije godine kasnije, a Norveška tokom 2006. godine. I dok je Hrvatska predala kandidaturu samo za turnir 2018. godine, Norveška i Švedska su, uz Austriju i Dansku, predale kandidature i za turnir 2020. godine. 

Odluka o domaćinstvu zakazana je za 12. Kongres EHF-a, koji se 19. i 20. rujna 2014. godine održao u Dublinu. Kako je izvršni odbor odlučio da će Norveška i Švedska, zajedno s Austrijom, biti domaćini EHF Eura 2020. godine, Hrvatska je efektivno ostala jedini kandidat za domaćinstvo turnira 2018. godine, što je potvrdio i izvršni odbor.

Dvorane

Završni turnir igrat će se ukupno u četiri grada, u dvoranama koje su bile izgrađene za Svjetsko prvenstvo 2009. godine. Kao domaćini su određeni Zagreb, Split, Varaždin i Poreč, dok je kao potencijalna zamjena spominjan Osijek s dvoranom Gradski vrt. Konačna lista gradova domaćina i dvorana u kojima će se igrati utakmice izgleda ovako:

Kvalifikacije

Ukupno 38 zemalja je pristupilo kvalifikacijskom procesu, koji se odvijao u dvije faze. U prvoj fazi je sudjelovalo ukupno devet zemalja koje su po svom rangu najlošije na EHF-ovoj ljestvici. Te su zemlje raspoređene u tri jakosne skupine i ždrijebane u tri skupine po tri reprezentacije, a svaka je reprezentacija međusobno igrala dva puta. Iz tih su skupina dalje prolazile samo prvoplasirane momčadi, u ovom slučaju Belgija, Luksemburg i Rumunjska. 

Te su tri reprezentacije odlazile u play-off fazu, gdje su se za prolaz borile protiv tri najlošije plasirane momčadi iz gornjeg dijela ždrijeba, odnosno Finskom, Izraelom i Turskom. Nakon ždrijeba parova, odigrale su se dvije utakmice, a reprezentacija s ukupno boljim rezultatom iz te dvije utakmice je išla u drugu kvalifikacijsku fazu. Play-off faza je zaključena 10. travnja 2016. godine, a u drugu fazu su išle Belgija, Finska i Rumunjska. 

U drugoj fazi je sudjelovalo ukupno 28 reprezentacija, raspoređenih u četiri jakosne skupine, a ždrijebanih u sedam skupina po četiri reprezentacije. U skupinama je svaka reprezentacija međusobno igrala dva puta, a dvije najbolje plasirane momčadi nakon svih odigranih utakmica izborile su nastup na Euru 2018. godine. Njima se također pridružila i najbolje plasirana treća ekipa iz svih sedam skupina, što je u ovom slučaju bio Island. 

Nastup na završnom turniru je, kroz kvalifikacije, izborilo ukupno 15 zemalja, a samo je Hrvatska, kao domaćin, bila direktno plasirana. Sve ostale zemlje morale su svoj nastup izboriti kroz kvalifikacije.

Pregled momčadi i kvalifikacija

Kvalificirane momčadi

Legenda:

Ždrijeb

Šesnaest kvalificiranih momčadi raspoređeno je u četiri jakosne skupine, koje je EHF javno obznanio 19. lipnja 2017. godine, zajedno s procedurom ždrijebanja. Sam ždrijeb održan je 23. lipnja 2017. godine u Zagrebu. Jakosne skupine izgledale su ovako:

Suci

EHF je delegirao ukupno dvanaest sudačkih parova za Europsko prvenstvo, a isti su objavjeni 26. listopada 2017. godine:

Preliminarna faza

Šesnaest reprezentacija raspoređeno je u četiri skupine po četiri reprezentacije. Tri najbolje reprezentacije iz svake skupine prolaze u drugi krug, prenoseći bodove koje su osvojili u međusobnim susretima, dok posljednjeplasirane reprezentacije iz svake skupine ispadaju s turnira.

Kriterij rangiranja 

Ukoliko se u fazi po grupama dogodi da dvije ili više momčadi imaju jednak broj bodova nakon svih odigranih utakmicama, njihovo rangiranje odvijet će se prema sljedećem redoslijedu kriterija:
 broj bodova dobiven u međusobnim susretima
 gol razlika u međusobnim susretima
 broj golova postignut u međusobnim susretima (ako više od dvije ekipe imaju jednako bodova)
 gol razlika u svim utakmicama
 broj golova u svim utakmicama
 izvlačenje kuglica

Grupa A (Split)

Grupa B (Poreč)

Grupa C (Zagreb)

Grupa D (Varaždin)

Drugi krug

Grupa I (Zagreb)

Grupa II (Varaždin)

Faza na izbacivanje

Utakmica za 5./6. mjesto

Razigravanje za medalje

Polufinale

Utakmica za treće mjesto

Finale

Nagrade

Plasman

Individualna postignuća

Ostale informacije

Kontroverza oko Spaladium Arene

Iako su gradovi domaćini i dvorane potvrđeni i odobreni još tokom 2014. godine, kada je EHF odlučivao o domaćinstvu turnira, početkom 2017. godine pojavila su se prva nagađanja kako bi splitska Spaladium Arena mogla ostati bez domaćinstva. Spaladium Arena jedina je od svih dvorana koja još uvijek nije u potpunosti dovršena (istočna fasada stoji nedovršena još od 2009. godine), a pojavili su se i problemi oko financijskog dogovora između grada Splita i HRS-a, odnosno tvrtke koja upravlja arenom. Inicijalno se, u ovom periodu, kao zamjena spominjao Zadar. 

Inicijalni problemi bili su se stišali, sve do studenog iste godine, kada se pojavila priča da su pregovori u novim problemima zbog odbijanja nove gradske uprave da uplati potrebnu količinu novca za organizaciju turnira. Ovoga se puta kao alternativa pojavio Osijek, s tim da je velik problem predstavljala i činjenica da su gotovo sve karte za utakmice u Splitu već bile rasprodane. Par dana kasnije, HRS je privremeno obustavio prodaju preostalih ulaznica dok se ne postigne dogovor s gradom. Nakon nekoliko dodatnih dana pregovora, HRS je 24. studenog 2017. godine objavio kako je konačno potpisan ugovor s gradom Splitom, što je, unatoč višemjesečnoj kontroverzi, omogućilo održavanje turnira u tom gradu.

Slovenske pritužbe na suđenje

Nakon utakmice s Makedonijom u prvom kolu prvog kruga natjecanja, slovenski izbornik Veselin Vujović požalio se na suđenje, za koje je smatrao da je išlo na štetu njegove reprezentacije i doprinijelo makedonskoj pobjedi (25:24); Slovenija je na toj utakmici imala čak 11 isključenja, uključujući i jedan crveni karton. Ipak, najkontroverzniji trenutak dogodio se na sljedećoj utakmici, onoj protiv reprezentacije Njemačke. 

Naime, sedam sekundi prije kraja utakmice, Slovenija postiže gol za minimalno vodstvo. Suci Mažeika i Gatelis iz Litve ne zaustavljaju vrijeme tako da njemački golman, Silvio Heinevetter, brzo dodaje loptu na centar kako bi Nijemci u tri preostale sekunde pokušali nešto napraviti. Međutim, njemački igrač Paul Drux ne uspijeva izvesti centar jer ispred njega stoji slovenski pivot, Blaž Blagotinšek, koji ometa izvođenje. Preostale tri sekunde ističu i oglašava se sirena za kraj utakmice, međutim njemački igrači tada vrše pritisak na suce i ovi odlaze provjeriti video snimku kako bi utvrdili što se dogodilo. Nakon desetak minuta pregledavanja snimke, suci se vraćaju na teren, dodjeljuju Blagotinšeku crveni karton i dosuđuju sedmerac za Njemačku, kojeg Tobias Reichmann uspješno realizira; utakmica je tako završila rezultatom 25:25. Naime, ispostavilo se kako je Blagotinšek u trenutku izvođenja centra stajao preblizu Druxu i tako ometao nastavak igre, što se prema pravilniku, ako se dogodi u posljednjih 30 sekundi utakmice, kažnjava s direktnim crvenim kartonom i sedmercem.

Slovenski izbornik nanovo je bio bijesan zbog suđenja, otišavši čak toliko daleko da je ustvrdio da rukomet "vode debili". Vujović je tokom utakmice, kada su suci dosudili sporni sedmerac, osobno stao na gol kako bi ga branio, zbog čega je u njemačkim medijima nazvan "Balkan Vulkan"; naravno, Vujović je ubrzo uklonjen s terena kako bi se sedmerac neometano izveo. Nedugo nakon utakmice i optužbi za favoriziranje "velike" Njemačke u odnosu na "malu" Sloveniju, Disciplinska komisija EHF-a objavila je kako je 25:25 službeni i konačni rezultat utakmice. Slovenija je iskoristila svoje pravo žalbe, međutim ista je odbijena, uz objašnjenje da je sudačka odluka temeljena na opservaciji činjeničnog stanja. 

Konačni obol cjelokupnoj kontroverzi dala je najava slovenskog saveza o možebitnom povlačenju reprezentacije s turnira prije posljednje utakmice s Crnom Gorom. Nakon par dana neizvjesnosti i sastanka vodstva Rukometnog saveza Slovenije, predstavnici istog su objavili kako će Slovenija ipak ostati na prvenstvu "zbog sporta, navijača i cijelog natjecanja". Slovenija je na koncu uvjerljivo porazila Crnu Goru u svojoj posljednjoj utakmici i prošla u drugi krug natjecanja.

Incident s Linom Červarom

Tokom utakmice prvog kola druge faze protiv Bjelorusije, izbornik Hrvatske, Lino Červar, pokušao je uhvatiti i povuči bjeloruskog igrača, Artura Karvackog, tokom posljednjeg napada te reprezentacije, sedam sekundi prije kraja utakmice; Hrvatska je u tim trenucima vodila s jednim golom razlike, a Bjelorusija je bila u napadu za izjednačenje. Iako je Červar kasnije tvrdio da je sve bilo slučajno i u žaru borbe, skandinavski mediji nazvali su takvo ponašanje skandaloznim. Na incident, kojeg suci nisu vidjeli, ukazali su Bjelorusi nakon utakmice, a nedugo zatim su danski mediji potvrdili kako EHF pokreće disciplinski postupak protiv Červara.

EHF je svoju odluku donio ekspresno, 19. siječnja, objavivši kako je hrvatski izbornik kažnjen s €3,000 (€1,000 uvjetno) zbog pokušaja ometanja protivničkog igrača.

Reference

Vanjske poveznice
Službena stranica 

M2018
Rukomet u Hrvatskoj
2018