Bombaški napad na AMIA
Bombaški napad na AMIA ili Atentat na AMIA ()  bio je teroristički napad na zgradu udruge Asociación Mutual Israelita Argentina (AMIA; Argentinsko-izraelska uzajamna udruga) koji se odigrao 18. jula 1994. u argentinskom glavnom gradu Buenos Airesu a u kojem je poginulo 85 ljudi. Bio je najsmrtonosniji bombaški napad u argentinskoj historiji. Argentina je domovina 230.000 Jevreja, čime ima najveću jevrejsku populaciju u Latinskoj Americi i šestu najveću na svijetu (ne računajući Izrael).

Tokom godina, slučaj je obilježila nesposobnost i optužbe o zataškavanju. Svi optuženici u sklopu "mjesne povezanosti" (među njima i provincijska policija grad) su proglašeni da nisu krivi u septembru 2004. godine. Augusta 2005. federalni sudac Juan José Galeano, zadužen za slučaj, je optužen i uklonjen iz svoje pozicije zbog "ozbiljnih" nepravilnosti istrage. Godine 2005. kardinal Jorge Mario Bergoglio, koji će kasnije postati papa Franjo, bio je prva javna ličnost koja je potpisala peticiju koja zahtijeva pravdu za žrtve bombaškog napada.

Trinaesta obljetnica bombaškog napada je održana 18. jula 2007. godine. Uz međunarodne izložbe i ceremonije, radijske i televizijske stanice i policijski automobili širom Argentine su oglasile sirene u 9:53 sati, u vrijeme ovog bombaškog napada.

Odgovornost 
Odgovorni za napad ostaju nepoznanica. Tokom prve dvije dekade, argentinsko pravosuđe, Izrael i SAD za napad su prozvali Hezbolah odnosno indirektno i Iran, koji su negirali umješanost. Jedini dokaz za ovu vezu bio je iskaz trojice Iranaca za koje je u martu 2007. utvrđeno da su članovi MEK-a, kontroverzne disidentske organizacije čiji je cilj rušenje iranskog sistema. Godine 2013. Iran i Argentina potpisali su memorandum razumijevanja sa svrhom učvršćivanja odnosa i provođenja zajedničke istrage. Alberto Nisman, argentinsko-jevrejski tužilac koji je 2006. službeno optužio Hezbolah i Iran, protivio se memorandumu i nastavio s prozivkama. Argentinska predsjednica Cristina Fernández de Kirchner je 2014. pred generalnom skupštinom UN-a održala govor u kojem je kazala da su istrage provedene od argentinske strane pokazale da Iran nije sudjelovao u bombardiranju, dodavši da su ranije argentinske optužbe "plod intenzivnog političkog pritiska nametnutog od strane SAD-a i Izraela":

Ovaj govor je cenzuriran i ignoriran kod zapadnjačkih masovnih medija. U januaru 2015. godine, tužilac Nisman podnio je optužnicu Žalbenom sudu protiv tadašnje predsjednice, tvrdeći da je pokušala zataškati ulogu iranskih dužnosnika zbog ekonomskih interesa. Samo četiri dana kasnije Nisman je pronađen mrtav u nerazjašnjenim okolnostima, a u martu je Žalbeni sud odbacio optužbe protiv Kirchner. Krajem iste godine proiransku predsjednicu zamijenio je proamerički i proizraelski političar Mauricio Macri, raskinuvši navedeni memorandum u prvim danima svog predsjedničkog mandata. U martu 2016. Macri je izjavio da će njegova vlada nastaviti s istragom, a u decembru iste godine obnovljena je Nismanova optužnica protiv Kirchner čiji su advokati najavili žalbu.

U popularnoj kulturi 
 Anita, argentinski igrani film iz 2009. godine koji napad prikazuje iz perspektive djeteta

Vidi još 
 Bombaški napad na izraelsku ambasadu u Buenos Airesu

Izvori 

1994
AMIA
Buenos Aires