Sericipterus
Sericipterus je izumrli rod pterosaura ramforinkida. Pronađen je u kasnojurskim slojevima (rani oxfordij) formacije Shishugou u Xinjiangu, Kina.

2010. su ga imenovali i opisali Brian Andres, James Matthew Clark i Xu Xing. Nomenklaturni tip je Sericipterus wucaiwanensis. Naziv roda izveden je iz latinske riječi sericum, "svila", što se odnosi na Put svile, i iz latinizirane grčke riječi pteron, "krilo". Naziv vrste odnosi se na područje Wucaiwan, čiji vlastiti naziv znači "zaljev pet boja" zbog slojeva stijena veoma različitih po boji.

Holotip, IVPP V14725, sastoji se od djelimično zdrobljenih, nepovezanih kostiju, koje su većinom očuvane u tri dimenzije. Raspon krila procijenjen je na barem 1,73 metra. Lubanja Sericipterusa slična je onoj kod "ramforinkoida" (tj. primitivnih pterosaura) Angustinaripterusa i Harpactognathusa. Ima tri koštane kreste: nisku krestu na njušci, kratku i nisku tjemenu krestu na vrhu lubanje i kratku poprečnu krestu povezanu sa prednjim dijelom prethodne. Tjemena kresta prvi je primjer takve kreste kod nepterodaktiloidskih pterosaura. Isto važi i za rozetu sa dva para očnjaka usmjerenih prema naprijed, formiranu sužavanjem njuške iza tih dugih očnjaka. U stražnjem dijelu gornje čeljusti postojalo je još, vjerojatno pet, pari zuba. Broj u donjoj vilici nije poznat. Osim prvog, prilično pravog para, zubi su zakrivljeni, s oštrim vrhovima, prekriveni glatkom gleđi i kružni u presjeku, ali opremljeni sa dvije rtenjače radi veće oštrine.

Sericipterus je, nakon sveobuhvatne kladističke analize pterosaura, svrstan kao sestrinski takson Angustinaripterusa unutar Rhamphorhynchinae, kladusa u koji također spadaju i ostali krupni "ramforinkoidi", koji su živjeli kao veliki kontinentalni grabežljivci - lovci na malene tetrapode (očuvani su u kopnenim sedimentima).

Izvori 

Ramforinkoidi