Aum
Aum (takođe Om), napisan u devanagariju kao , u sanskritu poznatijem kao praṇava (, doslovno „da zvuči glasno“) ili auṃkāra (takođe kao Omkāra, , doslovno „slog auṃ“) je mistični ili sveti slog u indijskim religijama, tj. u hinduizmu, budizmu i đainizmu.

Om 

Sanskritski pojam koji označava saglasnost (otuda analogan starogrčkoj reči "amen"). Izvorno aum, predstavlja niz od tri slova čiji se smisao, po redu, različito tumači: 
 kao uvažena zamena za apsolutno, relativno, i odnos među njima; za budno stanje, stanje sna, i usnulost bez snova (čitav slog označava Bramana ,,koji prebiva u srcu svega");  
 za tri božanstva hindu trojstva: Brama - onaj koji stvara, Višnu - onaj koji neguje, 
 Šiva - onaj koji razara; a takođe se odnosi i na tri sveta. Ova se reč, u spisima Isa, Mundaka,
 Taittirija i Čandogja upanišade, koristi da označi svet u celosti kao i njegove delove; zatim, umesto prošlosti, sadašnjosti i budućnosti,
 kao i umesto reči atman, što znači suština svih stvari. U spisu Čandogja, om znači besmrtnost, u Maitrajani "osnovni zvuk", a u spisu Katha tvrdi se da se posredstvom ove reči može doseći Braman.
Om tako prerasta u mističan i sveti slog za čitav hinduizam, i stavlja se na početak i na kraj svakog svetog napeva. Osim toga on je postao mantra, a u pisanoj formi mandala, radi upotrebe pri religioznom posredovanju i religioznom posvećenju.

Om mani padme hum 

Na sanskritu ("Gle, dragulj u lotosu"), od reči mani ("dragulj") i padme (,,10- tus"). Najčuvenija mantra tibetanskih molitvi, koja je s vremenom, kroz bez¬broj revolucija, potisnula konkurentske napeve. Ovaj napev je u neizmenje¬nom obliku dopro do Tibeta u 17. ili 18. veku iz indijskog tantričkog  budizma. Dovođenje u vezu dragulja i lotosovog cveta upućuje na zajednicu muških i ženskih principa. 
 Središnju ulogu u tibetanskom budi¬zmu ima mantra Avolakitešvara, pod imenom Bodisatva. Ponavljanjem molitve priziva se božanstvo. Pri posvećenju, Tibetanci izgovaraju molitvu u šest delova, pri čemu odašilju svetlost kojom otklanjaju zlo i donose blaženstvo i mir, ne samo sebi, već i svim ostalim bićima.
 Šest slogova mantre smatraju se za šest buda, šest boja i šest "carstava sve¬snih bića", u samom središtu kulta Avolakitešvara, gde se mantra izgovara šest puta na svakih 12 sati dana i noći.

Reference

Literatura 

 Heinrich Zimmer: Philosophie und Religion Indiens. Suhrkamp, Frankfurt am Main 1973, , S. 333–339 (suhrkamp-taschenbücher wissenschaft 26).
 Swāhānanda: Hindu Symbology and other Essays. Sri Ramakrishna Math, Madras India 1983.
 V. A. K. Ayer: Hindu Sastras and Samskaras. Bharatiya Vidya Bhavan, Bombay 1998 (Bhavan's book university 209, ).

Vanjske veze 

Just say Om Joel Stein, Time Magazine Archives 
Meditation on OM: Relevance from ancient texts and contemporary science, Kumar et al. (2010), Int Journal of Yoga
Autonomic changes during" OM" meditation Telles et al. (1995)
The Meaning of the "Om-mani-padme-hum" Formula, A. H. Francke (1915)
Analysis Of Acoustic of “OM” Chant To Study It's Effect on Nervous System Gurjar et al. (2009)
Neuro-cognitive aspects of “OM” sound/syllable perception: A functional neuroimaging study Kumar et al. (2015), Cognition & Emotion, Vol 29, Issue 3
The Mantra Om: Word and Wisdom Swami Vivekananda

Hinduistički simboli
Sanskritski izrazi