Dsungaripterus
Dsungaripterus je bio rod pterosaura sa prosječnim rasponom krila od 3 metra. Tokom rane krede nastanjivao je područje današnje Kine, gdje je pronađen u slivu rijeke Junggar.

Otkriće i vrste 

Yang Zhongjian je 1964. dao naziv rodu Dsungaripterus. Naziv roda kombinira upućivanje na sliv rijeke Junggar sa latiniziranim grčkim pteron, što znači "krilo". Nomenklaturni tip je Dsungaripterus weii, a naziv vrste dat mu je u čast paleontologa C.M. Weia iz Paleontološkog odjela Instituta za nauku Biroa za naftu u Xinjiangu. Holotip je IVPP No. V-2776, nepotpuna lubanja i skelet. Od 1973. je pronađeno više materijala, uključujući i gotovo potpune lubanje.

Peter Galton je 1980. preimenovao Pterodactylus brancai (Reck 1931), formu iz jedne kasnojurske afričke formacije, u Dsungaripterus brancai, ali se ta identifikacija sada obično odbacuje. Natasha Bakhurina je 1982. imenovala novu vrstu, Dsungaripterus parvus, na osnovu manjeg skeleta iz Mongolije. Ona je kasnije preimenovana u "Phobetor", zauzet naziv, a 2009. se pokazalo da je identična rodu Noripterus. U Koreji je 2002. prijavljena jedna kost krila roda Dsungaripterus.

Izgled 
Dsungaripterus weii je imao raspon krila od 3 do 3,5 metra. Lubanja, duga 40 do 50 cm, imala je nisku koštanu krestu, koja se protezala od osnove lubanje do polovine kljuna. Glava i vrat Dsungaripterusa zajedno su imali dužinu od gotovo jednog metra. Njegova najupadljivija osobina bile su njegove duge i uske čeljusi zakrivljene prema gore, sa šiljastim vrhom, zbog čega su podsjećale na pincetu. Nije imao zube u prednjem dijelu čeljusti, kojima se vjerojatno služio za uklanjanje školjki i crva iz pukotina u kamenu i/ili pješčanih, muljevitih plaža koje je nastanjivao. U stražnjem dijelu čeljusti imao je zdepaste, ravne zube, prilagođene drobljenju oklopa školjki.

Filogenija 

Yang klasificira Dsungaripterusa kao pripadnika Dsungaripteridae. Dolje je kladogram koji prikazuje filogenetsku poziciju Dsungaripterusa unutar Neoazhdarchia prema Andres i Myers (2013).

Povezano 
 Popis pterosaura

Izvori 

Pterodaktiloidi