Richard Mentor Johnson
Ričard Mentor Džonson (; 17. oktobar 1780 ili 1781 - 19. novembar 1850) je bio američki političar koji je služio kao 9. potpredsednik Sjedinjenih Država, u periodu od 1837. do 1841, za vreme mandata predsednika Martina van Bjurena. Jedini je potpredsednik Sjedinjenih Država koga je izabrao Senat, po odredbama dvanaestog amandmana. Džonson je takođe predstavljao Kentaki u Predstavničkom domu i Senatu.

Ričard Mentor Džonson je izabran u Predstavnički dom 1806. Zbližio se sa svojim „zemljakom“ iz Kentakija, Henrijem Klejem kao član „ratnih jastrebova“, frakcije koja se zalagala za rat sa Ujedinjenim Kraljevstvom 1812. godine. Na početku Rata 1812, Džonson je postavljen za pukovnika američke vojske. Sa svojim bratom, Džejmsom je služio pod Vilijamom Henrijem Harisonom Gornjoj Kanadi. Džonson je učestvovao u bici za Temzu, gde je po nekim izvorima on lično ubio indijanskog poglavicu Tekumsea, što je kasnije koristio u političkoj kampanji.

Nakon rata, Džonson se vratio u Predstavnički dom, a zatim je 1819. prešao u Senat da bi popunio mesto koje je upraznio Džon Dž. Kritenden. Kako je njegovo glasačko telo raslo, njegova međurasna veza sa robinjom mulatkinjom, Džulijom Čin, je sve više kritikovana, što je štetilo njegovim političkim ambicijama. Za razliku od drugih političara koji su bili u vezi sa svojim robinjama, Džonson nije krio svoju vezu sa Džulijom Čin, i smatrao ju je svojom zakonitom suprugom. Svojevoljno je priznao njene dve ćerke za svoje, na zaprepašćenje dela svojih glasača. Ova veza je bila važan činilac u porazu na izborima 1829. kada je izgubio mesto u Senatu, ali se već sledeće godine vratio Predstavnički dom.

1836, Džonson je bio kandidat Demokratske stranke za potpredsednika uz predsedničkog kandidata Martina van Bjurena. U predizbornoj kampanji se oslanjao na svoje ratne zasluge i na to što je ubio slavnog indijanskog poglavicu. Za izbor za potpredsednika su mu zafalili glasovi kada je delegacija Virdžinije u elektorskom koledžu odlučila da glasa mimo odluke glasača u svojoj državi, i odbije da glasa za Džonsona. Za potpredsednika je izabran od strane Senata, po odredbama dvanaestog amandmana na Ustav.

Ispostavilo se da je Džonson bio toliki teret za Demokratsku stranku na izborima 1836, da je partija odlučila da ga ne nominuje na izborima 1840. Umesto toga, van Bjuren je ušao u kampanju bez potpredsedničkog kandidata, i izgubio na izborima od Vilijama Henrija Harisona. Džonson je načinio nekoliko neuspešnih pokušaja da se vrati u politiku, i 1850. je konačno uspeo da uđe u Predstavnički dom Kentakija. Umro je 19. novembra 1850, samo dve nedelje nakon početka mandata.

Reference

Literatura 
 anonimno:
 Index to Politicians: Johnson, O to R. The Political Graveyard., Pristupljeno 3. 1. 2008.
 "Richard Mentor Johnson (1837—1841) ." University of Virginia., Pristupljeno 4. 1. 2008.
 
 Ann Bevins, Richard M Johnson narrative: Personal and Family Life. Georgetown and Scott County Museum., Pristupljeno 25. 3. 2008.
 Henry Robert Burke. Window to the Past.  Lest We Forget Communications., Pristupljeno 3. 1. 2008.
 
 Albert Z. Carr, The Coming of War; an account of the remarkable events leading to the War of 1812. Doubleday, 1960.
 Freeman Cleaves, Old Tippecanoe; William Henry Harrison and his Time. Scribner, 1939.
 William Emmons, Authentic Biography of Colonel Richard M. Johnson, of Kentucky. New York; H. Mason., 1833.
 Carolyn Thomas Foreman "The Choctaw Academy ". The Chronicles of Oklahoma 6 (4), Dec. 1928. Oklahoma Historical Society. January 3, 2008.
 James Strange French, Elkswatawa Harper Brothers, 1836. A historical novel with endnotes based on the author's research and interviews.
 Mark O. Hatfield, ed.: "Richard Mentor Johnson, 9th Vice President (1837—1841)", Vice Presidents of the United States, 1789–1993 (PDF), Washington, D.C.: U.S. Government Printing Office, 1997: pp. 121–131., Pristupljeno 3. 1. 2008.
 John E. Kleber. "Johnson, Richard Mentor", in John E. Kleber, ed: The Kentucky Encyclopedia, Associate editors: Thomas D. Clark, Lowell H. Harrison, and James C. Klotter, Lexington, Kentucky: The University Press of Kentucky. 1992. .
 
 Denis Tilden Lynch: An Epoch and a Man, Martin Van Buren and his Times, Liveright, 1929
 Edgar J. McManus, "Richard Mentor Johnson", American National Biography. Online version posted February 2000, accessed April 5, 2008.
 Keven McQueen, "Richard Mentor Johnson: Vice President", in Offbeat Kentuckians: Legends to Lunatics, Ill. by Kyle McQueen, Kuttawa, Kentucky: McClanahan Publishing House. .
 Leyland Winfield Meyer The Life and Times of Colonel Richard M. Johnson of Kentucky. New York, Columbia University, 1932. Doctoral thesis, also published in the series Studies in history, economics and public law.
 David Mills. "The Vice-President and the Mulatto", The Huffington Post, April 26, 2007., Pristupljeno 5. 1. 2008.
 
 
 
 Edmund Lyne Starling, History of Henderson County, Kentucky. Henderson, Kentucky, 1887; repr. Unigraphic, Evansville, Indiana, 1965., Pristupljeno 5. 4. 2008.
 Michael Stillman, "Eccentricity at the Top: Richard Mentor Johnson ." Americana Exchange Monthly, January 2004., Pristupljeno 3. 1. 2008.

Dalja literatura 
 Carolyn Jean Powell, "What's love got to do with it?" The dynamics of desire, race and murder in the slave South. Doctoral thesis, University of Massachusetts at Amherst.
 
 George Stimpson, A Book about American Politics New York; Harper (1952). str. 133.
 
 Which Vice President of the United States Was the Father Of...?. Black Voices News. Posted January 20, 2005;, Pristupljeno 6. 1. 2008.

Spoljašnje veze 

 The Sunday Mail Report autorisao i pred Senatom izneo Džonson 19. januara 1829.
 "An Affecting Scene in Kentucky", novinski članak koji napada Džonsona zbog njegove veze sa Džulijom Čin
 "Carrying the War into Africa", novinski članak koji napada Džonsona zbog njegove veze sa Džulijom Čin

Potpredsjednici SAD
Demokratska stranka SAD