Slobodni grad Lübeck
Slobodni i hanzeatski grad Lübeck () bio je grad-država od 1226 .do 1937., u onom što su sada njemačke države Schleswig-Holstein i Mecklenburg-Vorpommern.

Povijest

Slobodni carski grad i Hanzeatska liga 
 
Godine  1226 car Fridrik II.  je proglasio grad Lübeck  slobodnim carskim gradom . Lübečki Zakon  bio je ustav gradskog oblika vlasti razvila nakon proglašenja samostalnost. U teoriji, Lübečki  zakon  je činio grad  koji ga je  usvojio  neovisnim od plemstva. U 14. stoljeću Lübeck je postao "Kraljica Hanze", budući da je bio daleko najveći i najmoćniji član te srednjovjekovne trgovinske organizacije.

Godine 1359 Lübeck je kupio Kneževinu (Herrschaft) od Mollna od zaduženog Alberta V., vojvode od Saxe-Bergedorf-Mollna, ogranka  dinastije   Saxe-Lauenburg.Grad i vojvoda - uz suglasnost kneževa brata Erica - dogovorili su cijenu od 9,737.50 Lübečkih maraka. Stranke su   također složile klauzulu koja  omogućuje  otkup zemlje od strane vojvode ili njegovih nasljednika, ali samo ako  kupnjom vraćaju imovinu sebi, a ne za treću stranu.  Lübeck je  smatrao ovu akviziciju  od presudne važnosti, budući da je  Molln bio važno postaj u trgovini (pogotovo  solju) između Skandinavije i gradova Brunswicka i Lüneburga preko Lübecka. Stoga  je Lübeck opremio  Molln s naoružanim čuvarima za održavanje zakona i reda na cestama.

1370. Lübeck je dodatno stekao - putem jamstva za kredit -  kneževinu   Bergedorf,  Vierlande, pola Sachsenwald (Saske šume ) i Geesthacht od vojvode Erica III., koji je u međuvremenu naslijedio svog pokojnog brata Alberta V.  Ovo stjecanje uključuje veći dio  trgovačkog puta između Hamburga i Lübecka, čime se osigurao siguran teretni put između gradova. Eric III. je zadržao doživotno uživanje tih zemalja.

Lübeck i Eric III. dodatno su propisali da će , kada   Eric umre, Lübeck će imati pravo na posjed založenog teritorija dok su njegovi nasljednici mogli otplatiti dug i istovremeno ostvariti otkup Mollna.U ovoj fazi iznos je  je izračunat na  26.000 lübečkih Maraka, što je bila ogromna količina novca u to vrijeme. 

1401. Eric III.  je umro bez nasljednika i naslijedio ga je  njegov rođak Eric IV., vojvoda od Saxe-Ratzeburg-Lauenburga. U istoj godini Eric IV., podržan od strane svojih  sinova Erica (kasnije vladajućeg kao Eric V.) i Ivana  (kasnije Ivana IV.), zauzeo je založenu zemlju bez ugovorene isplate i prije  nego što ju je Lübecku mogao osvojiti. Lübeck je pristao na to. 

1420. Eric V. je  napao Fridrika  I., izbornog kneza  Brandenburga i Lübeck je stekao Hamburg kao nagradu za ratni savez s Brandenburgom. Vojske obaju gradova otvorile su  drugi front i osvojile Bergedorf, dvorac Riepenburg  i  naplatnu postaju na rijeci Esslingen (današnji trajekt  Zollenspieker ) u roku od nekoliko tjedana. To je  prisililo Erica V.   na mir u  Perlebergu 23. kolovoza 1420. godine, koji je odredio da se  svi založeni teritoriji, koje su  Eric IV., Eric V. i   Ivan IV.  silom zauzeli godine  1401.  neopozivo  ustupaju  gradovima Hamburgu i Lübecku.  Gradovi su ta područja pretvorili   u "Beiderstädtischer Besitz" (kondominij oba grada), gdje su  vladali ovršitelji s manatom od  četiri godine. Ovršitelji su trebali biti   iz svakog od gradova naizmjence.

Hanza, pod vodstvom Lübecka, borila se u  nekoliko ratova protiv Danske s različitim stupnjevima uspjeha. Dok su Lübeck i Hanza pobijedili 1435. i 1512. godine Lübeck izgubio kada je postao uključeni u grofovski feud, građanski rat koji je bjesnio u Danskoj od 1534. do 1536. Lübeck se  pridružio i Schmalkaldskom savezu. Nakon poraza u grofovskom feudu, moć Lübecka je  polako slabila. Ostali su neutralni u Tridesetogodišnjem ratu, ali s   ratnim razaranjima  i novom transatlantskom orijentacijom europske trgovine, Hanza, a time i Lübeck, su izgubili  važnost. Nakon de facto raspuštanja Hanze 1669., Lübeck je ostao važan trgovački grad na Baltičkom moru.

Prva suverenost godine 1806 
 
Lübeck je ostao slobodni carski grad 1803., pa čak i nakon njemačke medijatizacije  postao suverena država nakon raspuštanja Svetog Rimskog Carstva godine 1806. Tijekom rata Četvrte koalicije protiv Napoleona,   postrojbe pod Bernadotteom  su okupirale   neutralni Lübeck nakon bitke protiv Blüchera 6. studenog 1806.

Prva aneksacija 

Pod kontinentalnim sustavom, 1811.-1813. trgovina u Lübecku je trpila i Lübeck je bio službeno uklopljen u Prvo Francusko Carstvo.

Ponovna uspostava suverene države 1813.

Lübeck je ponovo  godine 1813. potvrdio svoj status  kakav je imao prije 1811.  Bečki kongres 1815. godine potvrdio je neovisnost Lübecka koji je  postao jedan od 39 suverenih država Njemačke Konfederacije. Lübeck se  pridružio Sjevernom Njemačkom Savezu godine 1867. Sljedeće godine Lübeck je prodao svoj udio u Bergedorfu Slobodnom i Hanzeatskom gradu Hamburgu, koji je također bio suverena država u Sjevernoj njemačkoj konfederaciji.  Godine  1871. Lübeck je postao samostalna država u novoosnivanom njemačkom carstvu. Njegov status  je tijekom Weimarske Republike bio uslijed  Republičkog  sprovođenja   prava na utvrđivanje državnih i carskih poreza. Godine 1933., u tijeku Gleichschaltunga, Senat Lübecka  (gradska vlast) i Bürgerschaft (parlament) bili su izmijenjeni izbornim inženjeringom kako bi osigurali  nacističku većina. Do 1935. državnost Lübecka, kao i ostalih   njemačkih država, potpuno je  izblijedjela, iako nije  službeno dokinuta.

Druga i krajnja aneksacija

Godine 1937., nacisti su donijeli “Zakon o Velikom Hamburgu”, pri čemu  je obližnji hanzeatski grad  Hamburg  proširen  te je uključivao gradove  koji su nekoć pripadali pruski pokrajini Schleswig-Holstein. Kako bi se kompenzirali ti gubici Pruske (a dijelom i zato što je Adolf Hitler imao osobnu odbojnost prema Lübecku nakon što mu nije bila dozvoljena predizborna  kampanja godine  1932.),  711- godina dugoj državnosti Lübecka došao je kraj i gotovo sav njegov teritorij je  uklopljen u Schleswig-Holstein.

Lübeck je  okupirala  britanska vojska u završnim danima Drugog svjetskog rata. Sovjetska vojska je kasnije okupirala svo područje istočno od grada, prema dogovoru savezničkih zemalja. Pruska je raspuštena  kao država od strane okupacijskih snaga  nakon rata. Međutim, za razliku od Hamburga i Bremena, Lübecku nije vraćena državnost. Umjesto toga grad je uklopljen u novu saveznu državu Schleswig-Holstein. Položaj Lübecka na unutarnjoj njemačkoj granici, odsječenost   grada od većine svog zaleđa, bio je ključni faktor u tom razvoju.

Izvori

 

Historija Njemačke