Haiku
Haiku (japanski 俳句) je jedna od najpoznatijih vrsta japanske poezije. Konačno definisana u 17. veku. Sastoji se od tri stiha koji imaju 17. slogova.

Haiku pokazuje izuzetno koncentrisani moment prirode, koji je povezan s događajima u ljudskoj unutrašnjosti. Prvi stih haiku idealno ilustruje osnovnu sliku, atmosferu, osećaja ili misli.

Haiku vrlo često sadrži reči koje se odnose na određeno godišnje doba. Reči se mogu odnositi na biljke ili životinje, ljude, aktivnosti ili svečanosti. Procvetala japanska trešnja ukazje na proleće, ljiljani na leto, hrizantema na jesen i repa na zimu.

Haiku stil je uobličen pod jakim uticajem zena.

Primer Haiku 
Smatra se najkraćim oblikom poezije na svetu. Kao na primer:

 Vatra pod pepelom
 Kuća pod snegom
 Ponoć

Poznati pesnici i pisci 

Među najvažnije haiku pesnike se smatra Macuo Bašo (1644—1694), Josa Buson (1716—1783), Kobayaši Issa (1763—1827) i Masaoka Šiki (1867—1902). Bašo je obnovio sa svojom učenicima haikai pesništvo, i uspeo da bude prepoznata kao ozbiljna literatura. Šiki se smatra osnivačem moderne haiku. On je skovao izraz Haiku(u odnosu na starije haikai ili hokku).

Muromači razdoblje (1336—1573) 
 Ikju Sodžun (1394—1481.)

Edo razdoblje (1603—1868) 
 Macuo Bašo (1644—1694.)
 Jos Busoni (1716—1783.)
 Kobayaši Issa (1763—1827.)

Meidži razdoblje (nakon 1868) 
 Masaoka Šiki (1867—1902.)
 Takahama Kioši (1874—1959.)
 Saito Mokiči (1882—1953.)
 Taneda Santoka (1882—1940.)
 Nakamura Kusatao (1901—1983.)

Haiku je imao značajnog odjeka u evropskoj književnosti u dvadesetom stoleću.

Jedino je tanake pesnička vrsta koja se po popularnosti, u Japanu, može meriti sa Haiku poezijom

Reference

Literatura 
 Rečnik književnih izraza - Dr Slobodan A. Jovanović, BIGZ 1972.

Vanjske poveznice 

Društvo hrvatskih haiku pjesnika 

Japanska kultura
Poezija

Zen