Brdska klasifikacija Tour de Francea
Brdska klasifikacija je drugo po važnosti takmičenje na Tur de Fransu, uvedena je 1933. Tur de Frans ima 21 etapu, na skoro svakoj ima brdskih ciljeva, koji su podeljeni u 5 kategorija, u zavisnosti od dužine i nagiba. Pobednik brdske klasifikacije je vozač koji sakupi najviše bodova na brdskim ciljevima.

Lider brdske klasifikacije se naziva kraljem planina, a od 1975. nosi tačkastu majicu ().

Istorija 

Na prvom Tur de Fransu nije se išlo preko brdskih prolaza, ali jeste preko nekoliko manjih uspona. Prvi je bio kol de Ešarmoks (), na prvoj etapi, od Pariza do Liona. Prvi veliki uspon, bal d'Alsak, uveden je 1905.

Planine nisu bile na Turu do 1910. kada se krenulo u Pirineje. Te godine su se vozili kol d'Obisk i Turmale, na kojima su vozači više hodali nego što su vozili. Nakon Pirineja, Degranž je imao veliko samopouzdanje i dodao je i Alpe 1911.

Najveći uspon koji se vozio je Kim de la Bone Restefon, koji se vozio 1962. na nadmorskoj visini od 2802 metra. Najveći brdski cilj bio je Kol de Galibije, koji se vozio 2011.

Od 1905. organizatori trke, urednici časopisa Auto, su birali najboljeg brdaša, ali nije postojala zvanična klasifikacija niti nagrada. Klasifikacija je uvedena 1933. i prvi pobednik je bio Visente Trueba. Direktor Tur de Fransa, Anri Degranž, uveo je 1934. vremenski bonus za vozača koji je pređe prvi preko brdskog cilja. Taj bonus je kasnije ukinut, ali je brdska klasifikacija ostala.

Iako je brdska klasifikacija uvedena 1933. posebna majica nije postojala do 1975. kada je uvedena tačkasta majica (bijela majica sa crvenim kružićima). Boje su bile po sponzoru, kompaniji čokolade Pulen, čije su čokoladice bile prekrivene tačkastim omotom. Trenutni sponzor majice je lanac supermarketa Karfur, koji majicu sponzoriše od 1993. U početku su je sponzorisali sa brendom Šampion, a od 2009. je sponzor glavni brend Karfur.

Trenutna situacija 

Na vrhu svakog uspona na Turu, dodeljuju se bodovi vozačima koji pređu prvi. Usponi su podeljeni u četiri kategorije, uspon prve kategorije je najteži, a uspon četvrte najlakši i nosi samo jedan poen.  Kategorizacija uspona je napravljena prema dužini uspona, procentu nagiba, njegovoj funkciji u etapi (da li je u toku etape ili na samom kraju) i lokaciji u trci (na početnim etapama ili na kraju). U početku, nekoliko najtežih uspona su određeni kao usponi van kategorije i bodovanje je išlo po individualnom učinku vozača. Od 1980. bodovanje za uspone van kategorije je promenjeno i primenjuju se pravila kao i za druge kategorije i usponi van kategorije (ili usponi ekstra kategorije) donose najviše bodova.

Sistem bodovanja je promenjen 2004. i prvi vozač koji pređe preko brdskog cilja četvrte kategorije dobijao je tri poena, dok je za ekstra kategoriju prvi vozač dobijao 20 poena. Od 2004. su duplirani bodovi koji se dobijaju na kraju zadnjeg brdskog cilja na etapi, ako je to barem cilj druge kategorije.

Pravila su opet promenjena nakon Tur de Fransa 2011.

Sistem bodovanja 

Poeni za brdski cilj na kojem se završava etapa su duplirani ako je to cilj ekstra, prve ili druge kategorije.

Ako dva vozača imaju isti broj bodova, pobednik je onaj koji ima više prvih mesta na ciljevima ekstra kategorije, ako obojica imaju isti broj prvih mesta onda se gleda veći broj prvih mesta na ciljevima prve kategorije. Ako su i tu izjednačeni, gledaju se prva mesta na ciljevima druge, treće i četvrte kategorije. Ako su izjednačeni u svim kategorijama, pobednik je vozač koji ima veću poziciju u generalnom plasmanu.

Do 2011. bodovanje se vršilo na sledeći način:

 brdski ciljevi ekstra kategorije: 20, 18, 16, 14, 12, 10, 8, 7, 6, 5. Bodove su dobijali prvih deset vozača na usponu.
 brdski ciljevi 1 kategorije: 15, 13, 11, 9, 8, 7, 6, 5 - za prvih osam vozača preko brdskog cilja.
 brdski ciljevi 2 kategorije: 10, 9, 8, 7, 6, 5 - za prvih šest vozača preko brdskog cilja.
 brdski ciljevi 3 kategorije: 4, 3, 2, 1 - za prva četiri vozača preko brdskog cilja.
 brdski ciljevi 4 kategorije: 3, 2, 1 - za prva tri vozača preko brdskog cilja.

Pobednici 

Pobednici brdske klasifikacije.
        

 2017.  Voren Bargi
 2016.  Rafal Majka
 2015.  Kris Frum
 2014.        Rafal Majka 
 2013.  Nairo Kintana 
 2012.  Tomas Vokler 
 2011.     Samuel Sančez         
 2010.     Antoni Šarto
 2009.        Franko Pelicoti
 2008.        Karlos Sastre 
 2007.     Maurisio Soler
 2006.     Majkl Rasmusen
 2005.     Majkl Rasmusen 
 2004.     Rišar Virenk 
 2003.     Rišar Virenk 
 2002.     Loran Žalaber 
 2001.     Loran Žalaber 
 2000.     Santjago Botero 
 1999.     Rišar Virenk 
 1998.     Kristof Rinero 
 1997.     Rišar Virenk
 1996.     Rišar Virenk
 1995.     Rišar Virenk
 1994.     Rišar Virenk
 1993.     Toni Rominger 
 1992.        Klaudio Kjapuči 
 1991.        Klaudio Kjapuči 
 1990.     Tjeri Klaverola 
 1989.     Gert Jan Thenise

 1988.     Stiven Roks 
 1987.     Luis Erera
 1986.     Bernar Ino 
 1985.     Luis Erera 
 1984.     Robert Milar
 1983.        Lusin van Impe
 1982.     Bernar Vale 
 1981.        Lusin van Impe
 1980.     Remon Marten
 1979.        Đovani Bataljin
 1978.     Marijano Martinez
 1977.        Lusin van Impe
 1976.        Đankarlo Belini 
 1975.        Lusin van Impe
 1974.     Domingo Perurena
 1973.     Pedro Tores
 1972.        Lusin van Impe 
 1971.        Lusin van Impe
 1970.        Edi Merks
 1969.        Edi Merks
 1968.     Aurelio Gonzales 
 1967.     Hulio Himenez
 1966.     Hulio Himenez
 1965.     Hulio Himenez 
 1964.     Federiko Bamontes 

 1963.     Federiko Bamontes
 1962.  Federiko Bamontes
 1961.        Imerio Masinjan 
 1960.        Imerio Masinjan
 1959.     federiko Bamontes
 1958.     Federiko Bamontes
 1957.        Gastone Nenčini 
 1956.     Šarli Gol
 1955.     Šarli Gol
 1954.  Federiko Bamontes 
 1953.     Hesus Loronjo
 1952.        Fausto Kopi 
 1951.     Rafael Žeminiani
 1950.     Luizon Bobe
 1949.        Fausto Kopi
 1948.        Đino Bartali 
 1947.        Pjer Brambila
 1940—1946. Trka nije održavana        
 1939.        Silver Mas
 1938.  Đino Bartali
 1937.        Felicin Vervake
 1936.  Hulijan Berendero
 1935.        Felicin Vervake
 1934.     Rene Vijeto
 1933.     Visente Trueba

Višestruki pobednici

Po državama 

Pobednici Tur de Fransa i brdske klasifikacije iste godine:

Neki biciklisti su osvojili Tur de Frans i brdsku klasifikaciju iste godine. U početnim godinama Tura, samo su najveći brdski ciljevi donosili bodove za brdsku klasifikaciju, pa su tako vozači koji su bili visoko pozicionirani u generalnom plasmanu, bili visoko i u brdskoj klasifikaciji, što je omogućavalo da često pobednik Tura osvoji brdsku klasifikaciju. Edi Merks je 1969. osvojio Tur de Frans, brdsku klasifikaciju, ali i klasifikaciju po poenima, jedini kome je to uspelo.

Pobednici Tur de Fransa i brdske klasifikacije iste godine:

 Đino Bartali 1938.
 Silver Mas 1939.
 Đino Bartali 1948.
 Fausto Kopi 1949.
 Fausto Kopi 1952.
 Federiko Bamontes 1959.
 Edi Merks 1969.
 Edi Merks 1970.
 Karlos Sastre 2008.
 Kris Frum 2015.

Najbolji brdaš 

Od 1905. organizatori Tura, vlasnici časopisa "Auto", birali su na kraju Tura najboljeg brdaša, ali nije bilo nagrade niti sistema bodovanja, već je bilo nezvanično. Ipak, to je preteča današnje brdske klasifikacije.

Biciklisti koji su proglašeni za najboljeg brdaša:

        

 1905.     Rene Potje
 1906.     Rene Potje 
 1907.     Emil Žorž
 1908.     Gistav Garigu
 1909.     Fransoa Faber
 1910.     Oktav Lapiz 
 1911.     Pol Dibok
 1912.  Odil Defraje
 1913.        Filip Tis
 1914.  Firmen Lambo
 1915—1918. Trka nije održavana
 1919.  Onore Bartelemi
 1920.        Firmen Lambo
 1921.     Hektor Hesgem
 1922.     Žan Alavoan
 1923.     Anri Pelisje
 1924.     Otavio Botekja
 1925.     Otavio Botekja 
 1926.     Lisjen Bis
 1927.  Đovani Mikele Gordini
 1928.     Viktor Fontan
 1929.  Viktor Fontan
 1930.     Beno Fore
 1931.  Jef Demojser
 1932.  Visente Trueba

Vidi još 

 Generalni plasman na Tur de Fransu
 Klasifikacija po poenima na Tur de Fransu
 Klasifikacija za najboljeg mladog vozača na Tur de Fransu
 Najagresivniji vozač na Tur de Fransu
 Timska klasifikacija na Tur de Fransu

Napomene

Reference

Spoljašnje veze 

 Zvanični sajt

Tour de France