Norodom od Kambodže
Norodom (kmerski: នរោត្តម; Angkor Borei, veljača 1834. – Bangkok, 24. travnja 1904.), punim imenom Norodom Prohmbarirak (kmerski: ព្រះនរោត្ដម ព្រហ្មបរិរក្ស), rođen kao Ang Voddey (kmerski: អង្គវតី), bio je kambodžanski kralj od 1860. do svoje smrti, 1904. godine. Kao najstariji sin kralja Ang Duonga, Norodom je 1860. godine naslijedio oca na prijestolju u jednom od najturbulentnijih perioda kambodžanske historije. Njegov otac je već ranije započeo pregovore s Francuskom oko uspostave protektorata, posljedica kojih je bio sporazum što ga je 1863. godine potpisao Norodom. Iako je konstantno bio pod pritiskom francuskih upravitelja, Norodom je tokom nešto više od 40 godina vladavine uspio balansirati između interesa svog naroda i interesa kolonizatora te se vjeruje kako je svojom pametnom politikom spasio Kambodžu od nestajanja.

Rani život 
Mladost je proveo u Bangkoku, gdje ga je otac, zajedno s polubratom, princom Sisowathom, poslao na školovanje. Blizak sa sijamskom kraljevskom obitelji, Norodom je tokom 1857. godine bio savjetnik u Kraljevskim sijamskim oružanim snagama, zbog čega mu je kasnije uručen Red bijelog slona. Nakon smrti oca, Norodom je postao novi kralj Kambodže, međutim nije odmah okruljen jer je Sijam odbio predati kraljevske regalije, koje su bile u Bangkoku.

Kralj Kambodže 
Nakon pobune u provinciji Kampong Cham, Norodom je izgubio kontrolu nad tim dijelom zemlje te iz Oudonga pobjegao u Battambang, odakle je ubrzo otišao u egzil u Bangkok. Istovremeno, Sijam i Vijetnam su se međusobno sukobljavali oko dominacije nad Kambodžom, što je vlasti u Bangkoku potaklo na priznavanje Norodoma kao legitimnog vladara; s druge strane, svjestan pritiska od strane susjednih zemalja, ali i tajnih pregovora koji su se vodili s Francuskom oko uspostave protektorata, Norodom je dovršio posao što ga je započeo njegov otac te je 11. kolovoza 1863. potpisao sporazum o osnivanju protektorata. Kambodža je tako postala francuska kolonija, međutim je dobila nužno potrebnu zaštitu od susjedskih prodiranja i zadržala, koliko-toliko, svoj nacionalni identitet pred mogunošću svog potpunog nestanka. Kako je Sijam sada s druge strane imao moćnu Francusku, Norodomova krunidba je ubrzo održana. 

Vanjskopolitičke borbe u Indokini sada su vodili Francuzi, koji su u nekoliko ratova sa Sijamom uspjeli povratiti dobar dio kambodžanskog teritorija. Istovremeno, Norodom je radio na konsolidaciji kambodžanske nacije unutar okvira omogućenih mu od strane kolonizatora. Francuzi su, ipak, uveli brojne promjene. Godine 1865., prijestolnica je iz Oudgonga preseljena u Phnom Penh, a došlo je i do osjetne vesternalizacije Kambodže; s druge strane, Norodom je, kao veliki ljubitelj umjetnosti, njegovao razvoj autohtone kmerske kulture, posebice plesa. Za vrijeme njegove vladavine izgrađena je i slavna Srebrna pagoda u Phnom Penhu. Godine 1884., Norodom je, unatoč protivljenju, ali suočen s potencijalnom vojnom intervencijom, bio prisiljen potpisati sporazum kojim su njegove ovlasti uvelike ograničene i kojim je izgubio ovlasti nad javnim prihodima, carinskim porezima i javnim radovima. Ipak, pobuna koja je zahvatila zemlju tokom 1885. i 1886. godine, a koju je predvodio kraljev polubrat Si Votha, djelovala je kao upozorenje francuskim kolonizatorima te je dala privremu snagu kralju Norodomu. Pobuna je zaustavljena nakon što je Norodom rekao pobunjenicima da su Francuzi pristali na ustupke, dok su Francuzi vjerovali kako je kralj tajno podržavao pobunjenike jer mu je takav rasplet išao u korist.

Posljednje godine i smrt 
Godine 1887., Kambodža je spojena s Kočinkinom, Tonkinom i Annamom u jedinstveni kolonijalni teritorij nazvan Francuska Indokina. Od tog trenutka pa sve do kraja svoje vladavine, Norodom je bio francuska marioneta. Njegov pokušaj da 1904. godine imenuje svog sina, princa Yukanthora, za svog nasljednika neslavno je propao jer se ovaj sukobio s Francuzima, koji su za njegovog nasljednika odredili Sisowatha, njegova polubrata. Kralj si je tada nametnuo egzil i otišao u Sijam, preminuvpi u Bangkoku 24. travnja 1904. godine. 

Njegovo tijelo je vraćeno u Kambodžu, a 1906. godine je kremiran prema budističkoj tradiciji. Za života je bio odlikovan Velikim križem Legije časti.

Literatura 
 Encyclopædia Britannica.com
 Milton E. Osborne, The French Presence in Cochinchina and Cambodia

Kambodžanski monarsi
Orden Legije časti
Mračno doba (Kambodža)
Francuski protektorat u Kambodži