Giro di Lombardia
Điro di Lombardija () jednodnevna je klasična biciklistička trka koja se održava u oktobru u Lombardiji (Italija). Poslednja je u nizu pet monumentalnih klasika u kalendaru Svetske biciklističke unije (UCI), a takođe je i poslednja trka u kalendaru UCI vorld tura za rangiranje vozača — i stoga odlučujuća za pobedu u vorld turu. Dok se Milano—Sanremo često naziva i sprinterski klasik, Điro di Lombardija (koja se održava u jesen) naziva se brdskim klasikom. Trka je održavana svake godine, izuzev 1943. i 1944. kada je takmičenje izostalo zbog Drugog svetskog rata.

Istorija

Milano—Milano 

Điro di Lombardija je nastala kao ideja novinara Tulija Morganjija, koji je hteo da vozaču iz Milana, Pjerinu Albiniju, pruži šansu za revanš protiv Đovanija Kuniola koji ga je pobedio u trci Kopa del Rej koja nije dugo trajala. Gazeta delo sport je organizovala novu trku 12. novembra 1912. pod imenom Milano—Milano. Trka je privukla ogroman broj publike pored puta; trijumfovao je Đovani Đerbi, jedna od zvezda biciklizma tog doba. Đerbi je pobedio 40 minuta ispred Đovanija Rosinjolija i Luiđija Gane.

Trka je ubrzo postala deo italijanske i evropske biciklističke sezone. Naziv je promenjen u Điro di Lombardija 1907. godine. Nakon nekoliko prvih godina, trkom su dominirali Francuz Anri Pelisje i lokalni rivali i heroji Gaetano Beloni i Kostante Đirardengo; sve trojica su trku osvojila po tri puta.

Trka šampiona

Od tridesetih do pedesetih godina 20. veka, Alfredo Binda, Đino Bartali i Fausto Kopi, ikone biciklizma u Italiji, bili su glavni protagonisti na Điro di Lombardiji. Kopi je pobedio pet puta, od toga četiri puta zaredom, dok je Binda trijumfovao četiri puta. Kopi je do svake pobede došao solo, napadom na usponu Madona del Gisalo, gde je sticao prednost koju je zadržavao do kraja u Milanu. Đino Bartali je rekorder po broju podijuma: devet puta je trku završio među prva tri vozača, od čega je tri puta osvojio, četiri puta završio drugi, uz dva treća mesta.

Na trci 1956. viđena je velika borba. Na 60km do cilja formiran je beg, u kome je bio Fausto Kopi koji je tražio svoju šestu pobedu. Fjorenco Manji je propustio beg, ali solo stigao do lidera u poslednjim kilometrima. Manji i Kopi su se raspravljali, a Andre Darigad je napao i došao do pobede; Kopi je završio drugi, a Manji treći.

Godine 1961. cilj trke je iz Milana premešten u Komo i identitet trke je promenjen iz korena. Ravan finiš u Milanu je zamenjen spektakularnim finišom kod jezera Komo, 6km nakon poslednjeg uspona na trci. Uprkos vraćanju finiša trke u Milano u nekoliko prilika, trka je razvila novi identitet, definisan nizom uspona i planinskim profilom.

Tokom godina, trkom su uglavnom dominirali Italijani. Francuz Anri Pelisje i Irac Šon Keli su jedini biciklisti van Italije koji su tri puta osvojili trku. Edi Merks je osvojio tri puta zaredom od 1971. do 1973, ali mu je poslednja pobeda oduzeta zbog dopinga i dodeljena drugoplasiranom Feličeu Đimondiju.

Trka 1974. je rodila još jednu nezaboravnu anegdotu. Edi Merks je hteo da se osveti zbog oduzete pobede, ali je Roger de Flamink napao u ranom delu trke, zbog čega je Merksov tim morao da radi na čelu da bi ga dostigli. De Flamink nije bio zainteresovan da ide solo, stao je i sakrio se iza žbunja, pustivši glavnu grupu da prođe. Dostigao je grupu, otišao do vrha i u šali upitao Merksa koga jure. De Flamink je osvojio trku ispred Merksa.

Spisak pobednika 

Pobednici Di Lombardije:

 2016.  Esteban Čavez
 2015.     Vinčenco Nibali
 2014.     Danijel Martin
 2013.  Hoakim Rodrigez
 2012.  Hoakim Rodrigez
 2011.  Oliver Caug
 2010.     Filip Žilber
 2009.     Filip Žilber
 2008.     Damijano Kunego
 2007.     Damijano Kunego
 2006.     Paolo Betini
 2005.     Paolo Betini
 2004.     Damijano Kunego
 2003.     Mikele Bartoli
 2002.     Mikele Bartoli
 2001.     Danilo di Luka
 2000.     Rajmondas Rumšas
 1999.     Mirko Čelestino
 1998.     Oskar Kamencin
 1997.     Loran Žalaber
 1996.     Andrea Tafi
 1995.     Đani Farezin
 1994.     Vladislav Bobrik
 1993.     Paskal Rišar
 1992.     Toni Rominger
 1991.     Šon Keli
 1990.     Žil Delion
 1989.     Toni Rominger
 1988.     Šarli Mote
 1987.     Moreno Arđentin
 1986.     Đanbatista Baronkeli
 1985.     Šon Keli
 1984.     Bernar Ino
 1983.     Šon Keli
 1982.     Đuzepe Saroni
 1981.     Heni Kojper
 1980.     Alfons de Volf
 1979.     Bernar Ino
 1978.     Frančesko Mozer
 1977.     Đanbatista Baronkeli
 1976.     Roger de Flamink
 1975.     Frančesko Mozer
 1974.     Roger de Flamink 
 1973.     Feliče Đimondi
 1972.     Edi Merks
 1971.     Edi Merks
 1970.     Franko Bitosi
 1969.     Žan Pjer Monser
 1968.     Herman van Springel
 1967.     Franko Bitosi
 1966.     Feliče Đimondi
 1965.     Tom Simpson
 1964.     Đani Mota
 1963.     Jo de Ro
 1962.     Jo de Ro
 1961.     Vito Takone
 1960.     Emil Dams
 1959.     Rik van Loj
 1958.     Nino Defilipis
 1957.     Dijego Ronkini
 1956.     Andre Darigad 
 1955.     Kleto Maule
 1954.     Fausto Kopi
 1953.     Bruno Landi
 1952.     Đuzepe Minardi
 1951.     Luizon Bobe
 1950.     Renco Soldani
 1949.     Fausto Kopi
 1948.     Fausto Kopi
 1947.     Fausto Kopi
 1946.     Fausto Kopi
 1945.     Mario Riči
 1943—1944. Drugi svetski rat
 1942.     Aldo Bini
 1941.     Mario Riči
 1940.     Đino Bartali
 1939.     Đino Bartali
 1938.     Čino Čineli
 1937.     Aldo Bini
 1936.     Đino Bartali
 1935.     Enriko Molo
 1934.     Learko Gvera
 1933.     Domeniko Pijemontezi
 1932.     Antonio Negrini
 1931.     Alfredo Binda
 1930.     Mikele Mara
 1929.     Pjetro Fosati
 1928.     Gaetano Beloni
 1927.     Alfredo Binda
 1926.     Alfredo Binda
 1925.     Alfredo Binda
 1924.     Đovani Brunero
 1923.     Đovani Brunero
 1922.     Kostante Đirardengo
 1921.     Kostante Đirardengo
 1920.     Anri Pelisje
 1919.     Kostante Đirardengo
 1918.     Gaetano Beloni
 1917.     Filip Tis
 1916.     Leopoldo Toričeli
 1915.     Gaetano Beloni
 1914.     Lauro Bordin
 1913.     Anri Pelisje
 1912.     Karlo Orijani
 1911.     Anri Pelisje
 1910.     Đovani Mikeloto
 1909.     Đovani Kuniolo
 1908.     Fransoa Fabe
 1907.     Gistav Garigu
 1906.     Čezare Brambila
 1905.     Đovani Đerbi

Višestruki pobednici

Pobede po državama

Vidi još 
 Tur de Frans

Reference

Spoljašnje veze 
 

Klasične biciklističke trke
Biciklizam u Italiji
Lombardija