Petrograd (roman)
Petrograd () roman je ruskog književnika Andreja Belog. Smatra se jednim od najvažnijih proznih ostvarenja simbolizma ruske i svetske književnosti. Roman ima dugu i složenu istoriju autorskih redakcija teksta. Prva verzija je objavljena 1912, druga je izdana periodično u časopisu Širin tokom 1913. i 1914, koja je štampana u obliku knjige 1916. godine. Nezadovoljan konačnim ishodom Beli je skratio tekst gotovo za trećinu i izmenjenu verziju objavio u Berlinu 1922. Ova takozvana berlinska verzija se najčešće uzima za konačnu.
 
Radnja se odigrava u Sankt Peterburgu 1905. Nikolaj Apolonovič Ableuhov, student filozofije, obećava revolucionaroj grupi, čiji je član, da će izvršiti atentat na svog oca Apolona Apolonoviča, senatora i zaposlenika u ministarstavu, tako što će postaviti tempiranu bombu u očevu radnu sobu. Posebnost ovog romana se ne ogleda u zapletu, već u originalnoj i kompleksnoj formi. Napisan u fragmentima, sa repetatitivnim delovima, u ahronološlkom nizu i jezikom zasnovanim na stalnim poigravanjem ritmom i slojevima zvučanja, roman gotovo da podriva logičku i klasičnu strukturu romanesknog obrasca. Čitalac je pozvan da aktivno učestvuje, više nego što se to obično očekuje, pri rekonstruisanju i povezivanju narativnih delova. U Petrogradu su prisutne opsesivne teme i motivi Andreja Belog: položaj Rusije između Istoka i Zapada, apokaliptična vizija iz koje će proizići vaskrsenje, sukob oca i sina, haosa i sklada, birokratija, Štajnerova antropozofija, misticizam Vladimira Solovjova, zapadne filozofske ideje (Marks, Kant, Niče) i dr. Veliki broj sižejnih linija i likova sadrže reference na ruske devetnaestovekovne klasike Puškina, Gogolja, Dostojevskog i Tolstoja. Po povratku iz emigracije Beli je preradio Petrograd u dramu koja je prvi put izvedena novembra 1925. godine Ocenjena kao oda terorističkim akcijama esera, drama se nije dugo zadržala na sceni. Rusko-američki književnik Vladimir Nabokov popularisao ga je van granica Rusije, tvrdeći da je pored Džojsovog Uliksa, Kafkinog Preobražaja i prve polovine Prustovog U traganju za izgubljenim vremenom, u pitanju najbolji roman dvadesetog veka. Srpski prevod je načinila Milica Nikolić, koji je prvi put objavljen 1961. godine.

Vidi još 
 Konstantin Pobjedonoscev, pravnik, političar i ideolog koji je poslužio kao model za lik Apolona Apolonoviča;
 Boris Savinkov, književnik i revolucionar koji je poslužio kao model za lik Nikolaja Apolonoviča;

Reference

Literatura 
 
 

Romani 1912.
Romani 1916.
Romani 1922.
Ruska književnost
Filozofski romani