Petar Ljubojev
Petar Ljubojev (Obrovac, 1938 - Novi Sad, 2000) je bio filmski i TV reditelj i teoretičar, sociolog umetnosti i masovnih komunikacija, profesor univerziteta. Rođen je u Obrovcu kod Bačke Palanke, a umro u Novom Sadu. Objavio je više od sto stručnih i naučnih radova i režirao veliki broj dokumentarnih filmova.

Školovanje
Ljubojev je diplomirao pravo (1960. godine) i magistrirao u Sarajevu. Postdiplomske studije iz filmske i televizijske režije pohađao je u Varšavi (1970). Doktorirao je iz sociologije kulture na Fakultetu političkih nauka u Beogradu (1993).

Karijera
U Sarajevu je bio urednik nedeljnog studentskog lista „Naši dani“ (1959), kao i revije za kulturu i nauku „Odjek“ (1963), a takođe je radio kao urednik dokumentarnog programa u TV Sarajevo. Na Radio-Sarajevu vodio je program o filmu, a pisao je i režirao i radio-drame. U sarajevskom „Oslobođenju“ pisao je televizijsku kritiku. Bio je umetnički direktor sarajevskog filmskog preduzeća „Sutjeska film“ (1965-1970). 

Nakon prelaska u Novi Sad 1976. godine, bio je urednik obrazovnog i naučnog programa i dve godine se nalazio na mestu direktora Televizije Novi Sad (1990-1991).

Na Univerzitetu u Novom Sadu izabran je 1994. za vanrednog profesora, a 1998. za redovnog, za Masovne komunikacije i Filmsku i televizijsku kulturu. Predavanja je držao na Učiteljskom fakultetu u Somboru, na Filozofskom fakultetu u Novom Sadu i na FPN u Beogradu.

Filmovi
Ljubojev je režirao sledeće filmove i drame:
„Crne bašte“ (1972)
„Ljubim ti modro sunce, da ti ljubim“ (1972)
„Proces“ (1973)
„Letilica na podu baraka“ (1973)
„Stanarsko pravo lagumaša Safera“ (1975)
„Voz“ (1975)
„Misija Ismeta Kozice“ (1977)
„Lica i sudbine“ (1985)
„Dopisno pozorište Mladena Dražetina“ (1986)
„Ram za sliku braće Ramić“ (1988)
„Proces ili obustava štrajka u dva čina“ (1989)
„Vreme likvidatora“ (1992)

Nagrade
Za film o rudarima „Crne bašte“ dobio je nagradu „Zlatni zmaj“ u Krakovu, kao i priznanja festivala u Firenci, Beogradu i Tuzli (1972).

Za film „Ljubim ti modro sunce, da ti ljubim“ iz 1972. dobio je nagradnu diplomu u Oberhauzenu.

Film „Stanarsko pravo lagumaša Safera“ nagrađen je 1975. na festivalu u Beogradu, a pripale su mu i nagrade Muzeja moderne umetnosti u Njujorku i specijalna nagrada za dvadesetogodišnjicu festivala u Oberhauzenu.

U Beogradu su mu nagrađeni filmovi „Misija Ismeta Kozice“ (1977), „Ram za sliku braće Ramić“ (1988), „Proces ili obustava štrajka u dva čina“ (1989) i „Vreme likvidatora“ (1992). Za film „Ram za sliku braće Ramić“ dobio je i Gran pri u Tuluzu.

Televizijski film „Dopisno pozorište Mladena Dražetina“ dobio je u Monte Karlu Gran pri „Arman Lanu" (1986).

Knjige
Ljubojev je autor sledećih knjiga:
„Filmska čitanka“ (1970)
„Izazov neponovljivog filma“ (1973)
„Stvaralaštvo na pragu i rubu saznanja“ (1988)
„Svet pokretnih slika“ (1994)
„Evropski film i društveno nasilje“ (1995)
„Masovne komunikacije - štampa, film, radio, televizija“ (1996)
„Etika i estetika ekrana“ (1997)

Literatura
 Dr Radoslav Lazić, „Estetika TV režije“, Beograd, 1997.
Mladen Dražetin, „Ljubojev dr Petar“, Enciklopedija Novog Sada, knjiga 13, Novi Sad, 1999.
„Umro Petar Ljubojev“, POLITIKA, 13. jun 2000.

Spoljašnje veze 
 Neprolaznost: Petar Ljubojev (1938-2000)
 Petar Ljubojev - filmografija
 Petar Ljubojev - „Doba slika i slikovnica“

Srpski režiseri
Srpski sociolozi
Srpski profesori
Biografije, Novi Sad