Hosea Jacobi
Hosea Jacobi (rođen: Hosea Hermannn Jacoby) (Jacobshagen, Kraljevina Pruska, 1. 1. 1841 – Zagreb, 21. 5. 1924), zagrebački nadrabin, koji je punih 58 godina bio duhovni i vjerski vođa Židovske zajednice u Hrvatskoj.

Biografija 
Nadrabin Hosea Jacobi je rođen 1. 1. 1841 u pruskom gradu Jacobshagenu (danas Dobrzany u Poljskoj). Odrastao je u trgovačkoj porodici Mayera i Sare-Miriam Jacobi. Otac mu je umro 1851 kada je imao 10 godina. Djed nadrabina Jacobija sa majčine strane, Jacob Moses Goldberg, i ujak, Nachman Abraham Goldberg, su bili rabini. Pohađao je i završio gimnaziju "Kölnische" u Berlinu. Kao članu moderne ortodoksne židovske zajednice u Berlinu, nadrabinu Jacobiju su učitelji bili rabini Azriel Hildesheimer i Elchanan Rosenstein. Studirao je semitske jezike, hebrejski jezik i teologiju na veleučilištima u Berlinu i Haleu. U Haleu je doktorirao 1865 godine iz filozofije tezom "Die Stellung des Weibes im Judenthum". Hebrejske studije, koje je započeo u djeda rabina Jacoba Mosesa Goldberga, dovršio je u Berlinu. 1867 godine nadrabin Jacobi je došao u Zagreb, na poziv tiskara Vilima Schwarza, blagosloviti novosagrađenu sinagogu i održati probne propovijedi. Potkraj godine Bogoštovna izraelska općina Zagreb ga je izabrala za zagrebačkoga rabina. U službu je stupio 14. 1. 1868, a od 1880 do kraja života obnašao je dužnost nadrabina. Nadrabin Jacobi je djelovao na vjerskom, odgojnom, prosvjetnom, socijalnom i humanitarnom polju. Reorganizirao je "Hevru kadišu", 1870 godine utemeljio "Hevru gemilut hasadim" i "Hahnasat kalu". 1887 je potaknuo osnivanje "Izraelskoga gospojinskoga dobrotvornoga društva Jelene Priester", 1909 je bio zaslužan za osnutak "Doma nemoćnih" i 1893 za izgradnju nove židovske pučke škole. 1898 godine je utemeljio kulturno-prosvjetno društvo "Literarni sastanci izraelske mladeži", 1904 "Hrvatsko-izraelsko literarno društvo", školu "Tora-Talmud", 1907 "Rabinski savez u Hrvatskoj i Slavoniji, kojemu je bio predsjednik sve do nakon Prvog svjetskoga rata kada je osnovan Savez rabina Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca sa sjedištem u Beogradu. Nadrabin Jacobi je bio izabran za začasnoga predsjednika Saveza rabina Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca i podružnice "Alliance Izraelite" u Zagrebu. Zasluge je stekao kao pisac vjeronaučnih knjiga za židovsku mladež, napose onih na srpskohrvatskom jeziku. Prvi je u Hrvatskoj držao propovijedi na srpskohrvatskom jeziku, koji je 1885 godine uveo u bogoslužje. Tiskao je više svojih govora i propovijedi. Nadrabin Jacobi je zaslužan za očuvanje identiteta židovske dijaspore u Zagrebu i Hrvatskoj. Hrvatsku je s poštovanjem isticao kao primjer zemlje u kojoj su Židovi, nasuprot mnogim drugim zemljama, pošteđeni neprijateljstava. U rukopisu mu je ostao srednjoškolski udžbenik "Poviest Izraelaca i njihove književnosti". Nadrabin Jacobi je bio oženjen za Huldu (Pander) Jacobi sa kojom je imao sedmero djece. Dr. Ivan Johan Jacobi, sin nadrabina Jacobija, kćeri Luise Lea (Jacobi) Zaloscer i Klara (Jacobi) Barmaper, te zet Dr. Hugo Spitzer su bili među vodećim i značajnim liderima Bogoštovne izraelske općine Zagreb i cionističkog pokreta u Hrvatskoj.

Djela 
 Ueber die Stellung des Weibes im Judenthum, Vienna, 1865
 Worauf haben wir bei der Erziehung unserer Kinder zu achten?, Zagreb, 1872
 Was ist der Talmud? und was hat er für Israel gethan?, Zagreb, 1880
 Dereh Hakodeš, Put Svjetlosti (Derech Hakodesch), Zagreb, 1900
 Biblijska Povjesnica za izraelsku mladež pučkih i nižih srednjih škola, Zagreb, 1923

Reference

Literatura 
 
 
 

Biografije, Zagreb
Jugoslavenski Jevreji
Austrougarski Jevreji
Jugoslavenski rabini
Austrougarski rabini
Sahranjeni na groblju Mirogoj u Zagrebu