Grupa za filogeniju angiospermi
Grupa za filogeniju angiospermi (APG)  je neformalna međunarodna grupe sistematskih  botaničara koji su se okupili da pokušaju uspostaviti konsenzus u   taksonomiji  cvjetnica (angiospermi) da bi se nova znanja  srodnosti biljaka i njihovim  odnosima otkrivala putem  filogenetičke studije.

Do 2016.,  pojavile su se četiri  verzije klasifikacijskog sistema, koje  su rezultat ove suradnje, a objavljene su  1998., 2003., 2009. i 2016.  Važan motiv za grupu je bilo ono što su smatrali  da postoje nedostaci u prethodnim klasifikacijama koje se nisu  zasnivale na monofiletskom grupiranju (tj. grupama koje uključuju sve potomke zajedničkog pretka).

APG publikacije su sve uticajnije, s nizom velikih herbarija mijenjajući  raspored svojih kolekcija prema najnovijim APG sistemima.

Klasifikacija angiospermi i APG
U prošlosti, sisteme klasifikacije su obično sastavljali  pojedi botaničari ili male grupe. Rezultat je bio veliki broj sistema (vidi Spisak sistema  taksonomije biljaka). U različitim zemljama, favorizirani sz  različiti sistemi i njihova ažuriranja. Primjeri su Engler sistem u kontinentalnoj Evropi, Bentham i Hooker sistem u Britaniji (posebno uticajan jer je koristio  Kew) i  Takhtajanov sistem u bivšem Sovjetskom Savezu i zemljama u okviru njegove  sfere uticaja i Cronquist sistem u Sjedinjenim Državama.

Prije dostupnostI genetičkih dokaza, klasifikacija cvjetnica (Angiospermae, Anthophyta ili Magnoliophyta) bila  je na osnovu njihove   morfologije (posebno cvijeta) i biohemije (vrsta hemijskih spojeva u biljci).

Nakon 1980-ih, detaljni genetički dokazi analizirani su putem  filogenetičkih metoda  i uz potvrdu ili razjašnjavanje nekih odnosa u postojećem sistemu klasifikacije, dolazilo se i do  radikalnih izmjena. Genetički dokazi omogućili su  brzi priliv znanja koja su dovela do mnogih prijedloga  izmjena i dopuna; dotadašnja stabilnost se "grubo razbila". Ovo je  postavilo probleme za sve korisnike sistema klasifikacije (uključujući i enciklopediste). Podsticaj je došao iz širokih  molekulskogenetičkih  studija objavljenih tokom 1993. godine. Zasnivale su se na proučavanju 5000 cvjetnica i fotosintetskih gena (rbcL). Ovo proizveo niz iznenađujuće rezultate u smislu odnosa između grupa biljaka; naprimjer, dikodiledone nisu podržane  kao posebna grupa. U početku je postojala nespremnost da se razvije novi sistem koji je  u potpunosti zasnovan na jednom genu. Međutim, kasniji rad i dalje  je podržavao ove nalaze. Istraživanja uključivala  su suradnjom bez presedana između vrlo velikog broja znanstvenika. Stoga, umjesto da  se imenuju svi pojedinačni doprinosi,  donesena je odluka da sew usvoji ime  Grupa za filogeniju angiospermi (Angiosperm Phylogeny Group)  ili skraćeno APG. Prva publikacija pod ovim imenom  izašla je 1998. godine i privukla  veliku medijsku pažnju, a namjera je bila da se pruži široko prihvaćena i stabilnija referentna tačka za  klasifikaciju angiospermi.

Sistem se temelji na dva  gena za hloroplaste  i jedan gen koji  kodira ribosome. Ovaj izbor gena iz ćelijskih  organela je značajan; zoološka taksonomija slično koristi gene za  mitohondrije. Genom ćelijskih  organela je odvojen  od jedarnog genoma, tako da hloroplasti i mitohondrije imaju svoju DNK– zapravo prokariotsku DNK. Stopa promjena nukleotida DNK organela je drugačija od one u jedarno DNK.

Klasifikacija predstavlja pogled u određenom trenutku, na osnovu određenih američkih istraživanja. Nezavisni istraživači, ukljucujuci članove APG, i dalje objavljuju svoje stavove iz oblasti taksonomije angiospermi. Klasifikacije se mijenjaju,što može biti delikatno za korisnike. Međutim, publikacije APG se sve više smatraju autoritativnom referentnom tačkom, a primjeri uticaja APG sistema su slijedeći:
 Značajan broj velikih herbarija mijenjaju redoslijed svojih kolekcija u skladu sa APG;
 Uticajni Svjetska kontrolna lista odabranih biljnih porodica (World Checklist of Selected Plant Families), također se ažurira u skladu sa  sistemom APG III. 
 U Sjedinjenim Državama u 2006. godini, fotografski pregled biljaka iz SAD-a i Kanade je organizovan u skladu sa sistemom APG II;
 U Velikoj Britaniji, izdanje standarda flore britanskih otoka 2010. godine zasniva se na sistemu APG III.

Principi APG sistema
Pristupni  principi APG klasifikacije su navedeni u prvom radu iz 1998. godine, a ostali su nepromijenjene u narednim revizijama. Ukratko, to su:
Lineovski  sistem  redova i porodica treba zadržati. "Porodica je centralna sistematici  u cvjetnica". Postojeća  klasifikacija porodica predložena je kao "referentni alat široke upotrebljivosti".  Redovi  se smatraju posebno vrijednim u proučavanju odnosa među porodicama.
 Grupe bi trebale  biti monofiletske (tj. od svih potomaka zajedničkog pretka). Glavni razlog zašto su odbijeni postojeći sistemi  je zato što nemaju to obilježje, oni nisu filogenetički.
 Uzima se širok pristup u definiranju granica grupe, kao što su redovi i porodice. Tako se za redove navodi se da je  ograničen broj većih redova korsniji. Porodice koje sadrže samo jedan rod i redove koji sadrže samo jednu porodicu treba izbjegavati, gdje je to moguće bez kršenja preporuke za monofiliju.
Iznad ili paralelno sa rangom reda i porodice,  slobodnije koristi se termin kladus. (Neki kladusi kasnije su  dobili formalna  imena u vezi sa revizijom APG sistema 2009. Autori kažu da je to "nije moguće, a nije ni  poželjno" nabrojati sve grane na filogenetskom stablu. Međutim, sistematičari  treba da se dogovore o imenima za neke kladuse posebno redova  i porodica, kako bi se olakšala komunikacija i diskusija.

Ažuriranje
Peter Stevens, jedan od autora sva četiri APG rada, održava web stranicu, Angiosperm Phylogeny Web (APWeb), čiji je domaćin bila Botanička bašta u Missuriju (Missouri Botanical Garden),   koja  se redovno ažurira od 2001. godine, te je koristan izvor za najnovije istraživanje u filogeniji angiospermi koja prate APG pristup.

Članovi  APG

Navedeni kao "autor" jednog ili više radova

a = Autor; c = Suradnik

Navedeni kao  "suradnici"  u jednom ili više radova

c = Suradnik

Reference

Dopunska literatura

 
 
 
 
 
 
 
 

Biljke
Botanika
Magnoliophyta
Sistematika biljaka