Francuska unija
Francuska unija () bio je politički entitet nastao 1946. godine, tokom Četvrte Republike, a koji je za cilj imao zamijeniti stari kolonijalni sustav uspostavljen tokom Francuskog Imperija. Francuska unija formalno je stvorena Ustavom iz 1946. godine, koji je stipulirao kako kolonije više ne postoje već da se metropolitanska Francuska i njezini prekomorski teritoriji ujedinjuju u jedinstvenu Francusku uniju, odnosno jedinstvenu francusku državu. Sukladno tome, Francusku uniju sačinjavali su: 

 Metropolitanska Francuska, koja je uključivala i Francuski Alžir;
 "Stare" kolonije, posebice Francuske Antile, koji su 1946. godine dobili status prekomorskih departmana; 
 "Nove" kolonije, koje su preimenovane u prekomorske teritorije; 
 Protektorati u sklopu Francuske Indokine; očekivalo se kako će i ostali francuski protektorati postati dio Francuske unije, ali Francuski Maroko i Francuski Tunis su to odbili i tako nikada nisu pristupili zajednici;
 Starateljska područja Ujedinjenih nacija, poput Francuskog Kameruna i Francuskog Togolanda, zapravo nasljednici mandata Lige naroda. 

Cilj unije bila je "asimilacija prekomorskih teritorija u veliku Francusku, nastanjenu francuskim građanima i blagoslovljenu francuskom kulturom". U usporedbi s britanskim modelom, koji je imao lokalne kolonijalne vlasti koje bi se u jednom trenutku trebale razviti u nezavisne države, francuski model težio je ka poptunoj unifikaciji teritorija pod jedinstvenom vlašću Francuske. 

Na čelu unije bio je predsjednik, koji je ujedno bio i predsjednik Republike. Legislativni organi bili su Skupština i Vrhovno vijeće; Skupštinu su sačinjavali republički zastupnici i zastupnici iz prekomorskih teritorija, ali ista nije imala stvarnih ovlasti. S druge strane, Vrhovno vijeće efektivno se sastalo samo tri puta te je u tom kontekstu bilo neuporabljivo. U praksi je sustav funkcionirao tako da su stanovnici prekomorskih teritorija imali reprezentaciju, ali ne i moć donošenja odluka, koja je i dalje ostala u Parizu; regionalne skupštine imale su ograničen, lokalni doseg.

Pucanje Francuske unije formalno je započelo 25. rujna 1955. godine, kada je Kambodža postala prva zemlja koja je iz nje istupila. Početkom prosinca iste godine, Južni Vijetnam učinio je isto. Dana 31. siječnja 1956., a sve s ciljem održavanja mira u Alžiru, sustav Francuske unije je reformiran, a ideja asimilacije zamijenjena je idejom lokalne samouprave, međutim ni to nije zaživjelo. Laos je u svibnju 1957. godine postao treća zemlja koja je istupila iz unije, prije nego je ona u konačnici ukinuta 1958. godine. 

Vraćanjem de Gaullea na vlast i formiranjem Pete Republike, Francuska unije je ukinuta, a zamijenila ju je Francuska zajednica, čime je Francuska postala federacija država s vlastitom upravom.

Vidi i
 Francuski kolonijalni imperij
 Francuska zajednica

Reference

Literatura
 Cooper, Frederick. "French Africa, 1947–48: Reform, Violence, and Uncertainty in a Colonial Situation." Critical Inquiry  (2014) 40#4 pp: 466-478. in JSTOR
 Simpson, Alfred William Brian. Human Rights and the End of Empire: Britain and the Genesis of the European Convention (Oxford University Press, 2004).
 Smith, Tony. "A comparative study of French and British decolonization." Comparative Studies in Society and History (1978) 20#1 pp: 70-102. online 
 Smith, Tony. "The French Colonial Consensus and People's War, 1946-58." Journal of Contemporary History (1974): 217-247. in JSTOR

Hladni rat
Četvrta Francuska Republika
 Unija