Kubanske revolucionarne oružane snage
Kubanske revolucionarne oružane snage (španjolski: Fuerzas Armadas Revolucionarias; akronim: FAR) predstavljaju oružane snage Republike Kube, a sastoje se od kopnene vojske, mornarice, ratnog i obrambenog ratnog zrakoplovstva te ostalih paravojnih tijela poput MTT-a, Armije radničke mladeži i Obrambenih i proizvodnih brigada. Danas broji oko 49,000 aktivnih vojnih službenika i oko 39,000 rezervnih.

Revolucionarne oružane snage su dugo godina bile najmoćnija institucija na Kubi, a visoko rangirani kubanski generali su igrali ulogu u svim mogućim scenarijima sukcesije vlasti, a sve zbog svoje neupitne odanosti Komunističkoj partiji. Vojska kontrolira gotovo 60% cjelokupne kubanske ekonomije i to kroz vođenje uprava brojnih poduzeća u ključnim ekonomskim sektorima. Istovremeno, vojska čini glavnu političku bazu predsjednika Raúla Castra, koji je u brojnim govorima isticao ulogu vojske kao partnera naroda. 

Od 1966. pa do kraja 1980-ih, sovjetska pomoć je omogućila modernizaciju kubanskih oružanih snaga i njezino uzdizanje do ranga najmoćnije vojske Latinske Amerike. To je ujedno omogućilo i kubanske intervencije u drugim zemljama, a prva takva situacija bila je u Gani 1961. godine. Dvije godine kasnije, kubanska je vojska bila prisutna i u Alžiru, a do 1978. je bila i u Siriji i Etiopiji. Od 1975. do 1989., Kuba je intervenirala u Angoli, a tokom 80-ih je bila i u Nikaragvi i Salvadoru. Raspad Sovjetskog Saveza doveo je do slabljenja kubanske vojne sile. 

Međutim, 1989. godine dolazi do osjetnih promjena u oružanim snagama, kada vlada organizira čišćenje vojske i ministarstva unutarnjih poslova. General Arnaldo Ochoa i dva visoko rangirana službenika ministarstva unutarnjih poslova su optuženi za korupciju i trgovinu drogom, a nakon procesa su dvojica pogubljena. Vojska je tada i formalno stavljena pod kontrolu generala Raúla Castra. Danas, Kuba održava blisku vojnu suradnju s Kinom i Rusijom.

 
Kuba