Procesija
Procesija (od latinskog processio=napredovanje) je ime za organizirano ceremonijalno kretanje grupe ljudi.
To je prvenstveno pojam iz religije za ritualni odlazak do nekog svetog mjesta ili obilazak više njih, uz izvođenje kultnih plesova, pjesmama, pokreta i svega ostalog što spada u ceremonijal. 

Procesije se u kojekavim formama održavaju širom svijeta, od običnih prozaičnih za vjenčanja i sahrane, do velikih tradicijskih za religijske blagdane, nekih manjih prilagođenih običajima lokalnih zajednica, pa sve do onih koje se organiziraju zbog specijalnih razloga, kao što su suše, poplave, glad, kuga, rat i druge katastrofe.

Historija 

U brojnim religijama svijeta procesije spadaju u inventar najelementarnijih kultova, nastalih još za prahistorije, takvo je bilo ritualno kretanje oranicom u neolitu. U visokim kulturama staroga vijeka; egipatskoj, babilonsko, asirskoj svećenici su organizirali različite procesije - obilaske hramova, procesijskim putevima do svetišta na visinama kakvi su bili babilonski zigurati i egipatske piramide kao put prema gore do božanstava.  

Procesije su se vrlo rano pojavile u kršćanstvu, praktički odmah nakon Konstantinove legalizacije, i to u vrlo raznolikim formama, a neke i sa jasno vidljivom pretkršćanskom genezom i ikonografijom, kao što je to - Cvjetnica ili procesija sa križem na Veliki petak). 

Tad se rađaju i razno razne zavjetne procesije zbog važnih životnih događaja, kao što su; suša, glad, kuga ili procesije povezane sa kultovima svetaca. Za ranog srednjeg vijeka počinju se organizirati i velika kolektivna hodočašća po cijelome kršćanskome svijetu od Rima, do Palestine i Santiaga de Compostela.  

Od protestantske reformacije postoji jedan drugi stav o procesijama, pa je i katolička crkva svojim Rimskim Ceremonijalom iz 1614. radikalno smanjila broj procesija. One su se za prosvjetiteljstva smatrale nekom vrste atavizma - pretprosvjetiteljskom pobožnošću. I pored svega zadržale su se do danas, kako u 
katoličkoj tako i u pravoslavnoj crkvi kao dio pučke pobožnosti.

Velika procesija za završetak posta 25. aprila, apel za Božju milost prema posijanim usjevima, po svemu je sudeći posuđeni običaj iz paganskog Rima i procesija na svijećnicu 2. februara, sa svijećama je još jedan primjer paganske tradici. Slična je stvar i sa procesijom neobično duge historije Cvjetnicom koja slavi trijumfalni ulazak Isusa Krista u Jeruzalem.

Katolička crkva 
Od velikog broja procesija koje su iznikle tokom srednjeg vijeka, neke još uvijek imaju mjesto u liturgiji katoličke crkve. 
Procesije su bile važan dio katoličke euharistijske liturgije - mise, koja je njima počinjala i završavala donošenjem hljeba i vina do oltara. 
One su ukinute krajem srednjeg vijeka, ali su vraćene početkom 20. vijeka, da pomognu vratiti vjernike u crkve. Procesije povezane sa kultom hostije, kao i one vezane uz Uskrs (Veliki četvrtak) nastale su za kasnog srednjeg vijeka.

Neke procesije su karakteristične za određene krajeve, pa iako nisu strogo propisane od crkve i nemaju veze sa liturgijom ipak imaju važnu ulogu u vjerskom životu stanovnika. Primjer za to je velik broj procesija koje se tokom maja održavaju u Sjedinjenim Američkim Državama u čast Djevice Marije.

Pravoslavna crkva 

I po pravoslavnim crkvama su dvije procesije povezane sa euharistijom, to su "mali ulaz" prije čitanja Evanđelja i "veliki ulaz" pred euharistijsku molitvu, kad se prinose hljeb i vino. Čvrsti ikonostasi koji odvajaju vjernike od oltara, pomažu vjernicima da se bolje koncentriraju na samu procesiju.
Postoje i velike procesije - litije, povezane uz krsne slave pojedinih naselja, tako Beograd svoju litiju ima za Spasovdan.

Protestantske crkve 

Nakon protestantske reformacije - procesije povezane sa euharistijskom hostijom, kao i one vezane uz kultove Djevice Marije i svetaca su ukinute. One su nestale iz reformiranih crkava kao odgovor na zahtjev Jeana Calvina za liturgijskom jednostavnošću, iako se po luteranskim crkvama ponegdje još uvijek održava tradicija procesija u maju prije Duhova. 

U anglikanskim crkvama zadržane su samo procesije vezane uz sahrane i svečani ulaz svećenika u crkve.

Izvori

Vanjske veze 

 Procesija 

Liturgija