Historija Biskaje
Biskaja (baskijski: Bizkaia, španjolski :Vizcaya) je historijska baskijska pokrajina u Španjolskoj, koja se danas nalazi u sastavu Provincije Biskaja u Autonomnoj Zajednici Baskija.

Etimologija 
U suvremenoj linvistici prihvaćena je hipoteza (Koldo Mitxelena, itd.) da je ime Bizkaia srodno baskijskoj riječi bizkar (usp. Biscarrosse u Akvitaniji), s oba toponima zabilježena kako u Baskiji tako i izvan 
nje. u značenju 'niski greben' ili 'značaj' (Iheldo bizchaya je zabilježeno 
godine 1141. za brdo Igeldo u Donostiji).

Nazivi 

"Bizkaia" je baskijski naziv koji preporučuje Kraljevska akademija baskijskog jezika, a to se obično koristi na službenim dokumentima na tom jeziku. Također se koristi na dokumentima na španjolskom, i to je najviše koristi od strane medija na španjolskom jeziku u Baskiji. To je također naziv u baskijskom prijevodu španjolskog ustava i baskijske varijante Statuta Autonomije Baskije.

Bizkaia je jedini službeni naziv odobren za historijski teritorij od strane Juntas Generales ove pokrajine .

Vizcaya je naziv na španjolskom, preporučen od Kraljevske španjolske akademije. Koristi se u neslužbenim dokumentima i, općenito, među španjolskim govornicima. Također, to je naziv koji se 
koristi u španjolskoj inačici Ustava i u španjolskoj inačici Statuta Autonomije Baskije.

Historija 
Biskaja je naseljena još od srednjega paleolitika, što potvrđuju i arheološki ostaci i slikarije pronađene u brojnim spiljama. Rimska prisutnost imala je malo utjecaja u regiji, pa su 
baskijski jezik i tradicija preživjeli su do današnjih dana.
Biskaja je u ranom srednjem vijeku dokumentirana kao vazalna domena Kraljevine Pamplone (11. vijek). Vremenom se osamostalila kao vazalna 
grofovija Krune Kastilje. Prvi spomen imena Biskaje zabilježen je u donaciji samostanu Bickaga, koji se nalazi na RIA od Mundaka. Prema Antonu Erkoreki, Vikinzi su imali trgovačku bazu tamo odakle su protjerani 825. godine.
U moderno doba, pokrajina postala veliki trgovački i industrijski prostor. Njegova glavna luka Bilbao uskoro je postala glavna Kastiljska vrata prema Evropi. Kasnije, u 19. i 20. vijeku, obilje 
željezne rude visoke kvalitete uz nepostojanje feudalnih ograničenja ubrzali su industrijalizaciju.

Paleolitik

Srednji Paleolitik 
Prvi dokazi o ljudskim naseljima (neandertalci) u Biskaji se javljaju u ovom periodu prahistorije . Musterijensko artefakti pronađeni su u tri mjesta u Biskaji : Benta Laperra (Karrantza), Kurtzia 
(Getxo) i Murua (Durangoaldea) .

Kasni paleolitik 

Chatelperronian kultura (obično se povezuje i s neandertalcima) može se naći u Santimamiñe špilji (Kortezubi).
Najvažnijim naseljima modernih ljudi (Homo sapiens) iz ovog razdoblja smatraju se:

 Kultura Aurignacian: Benta Laperra, Kurztia i Lumentxa (Lekeitio)
 Kultura Gravettian: Santimamiñe, Bolinkoba (Durangoaldea) i Atxurra (Markina)
 Kultura Solutrean: Santimamiñe i Bolinkoba
 Kultura Magdalenian: Santimamiñe i Lumentxa

Paleolitska umjetnost je također prisutna. Špilja Benta Laperra ima najstarije slike, možda iz Aurignacian ili Solutrean razdoblja. Bizoni i medvjedi su životinje prikazane na slikama, zajedno s 
apstraktnim znakovima. Zidne slike iz Arenaze (Sodupe) i Santimamiñe nastale su u kasnijim razdobljima (magdalenijsko razdoblje). U Arenazi ženke jelena su dominantni motiv; Santimamiñe ima 
bizone, konje, koze i jelene.

Epi-paleolitik 
U tom periodu kog ponekad zovu i mezolitski u Biskaji dominira Azilijanska kultura. Alati postaju manji i precizniji, dok je lov, ribarstvo i skupljanje morskih plodova postaju sve važniji; postoje dokazi i 
o potrošnji šumskog voća. Santimamiñe je jedno od najvažnijih mjesta u tom razdoblju . Druge su Arenaza, Atxeta ( nedaleko od Santimamiñe ) , Lumentxa au blizini Urtiaga i Santa Catalina , 
zajedno s Bolinkoba i susjedna Silibranka.

Neolitik 
Dok se prvi dokazi neolitske kulture u Baskiji mogu datirati u 4 milenij pne., tek je početkom 3 milenija usvojen, postupno i bez radikalnih promjena, 
napredak u poljoprivredi - pripitomljavanjem ovaca. Biskaja nije bila osobito pogođena ovim promjenama, iz ovog perioda se mogu naći samo tri nalazišta: Arenaza , Santimamiñe i Kobeaga (Ea) i 
napredak usvojeni čini ograničen u početku ovaca, koza domaćih i vrlo oskudnom keramikom.
Zajedno s neolitskim tehnologijama, pojavili su se i megaliti. Oni će postati najčešći oblici ukopa ( jednostavna dolmena ) do oko 1500 pne .

Kalkolitsko i brončano doba 
Dok naselja na otvorenom postaju česta kako je broj stanovnika rastao, oni su i dalje koristili špilje i prirodna skloništa u Biskaji u kalkolitsko i brončanog doba. Lov postaje manje važan kao izvor 
proteina, budući da su se ljudi oslanjali na ovce, koze i goveda. Metalni alati postaju sve češći, ali se koriste i oni kameni.

Nalazišta iz ovog perioda sada pokrivaju cijelo područje Biskaje, mnogo od njih koji su otvorena naselja, ali najvažnije pećine paleolitika još uvijek koriste.

Željezno doba 
Malo je nalazišta iz ovog perioda, većina spilja je napušteno, ali po nekima još uvijek ima života. Glavne spilje [[prahistorija (Arenaza , Santimamiñe, Lumentxa) i dalje su naseljene.

Rimsko razdoblje 
Rimski geografi identificiraju dva plemena u području sada poznatom kao Biskaja : Caristii i Autrigones. Caristii su bili nastanjeni u nuklearnoj Biskaji, istočno od estuarija Bilbao, protežući se na sjevernu Arabu i neka područja Gipuzkoe, do rijeke Deba. Autrigones su bili nastanjeni u najzapadnijem dijelu Biskaje i Arabe, šireći se na područja Kantabrije, Burgosa i La Rioje. Na osnovu toponimije, historijskih i arheoloških dokaza, smatra se da su ova plemena govorila baskijski jezik. Granice biskajskog dijalekta baskijskog izlgeda se poklapaju s Caristianskim teritorijem, uz iznimku područja koja su izgubila stari jezik.

Nema naznaka o otporu rimskoj okupaciji u svim baskijskom području (osim Akvitanije) do kasnog razdoblja kad se počeo stvarati feudalizam. Rimski izvori spominju nekoliko gradova u tom području: Flaviobriga i Portus Amanus iako nije spomenuta njihova lokacija. Mjesto Forua, u blizini Gernike, otkrilo je arheološki dokazi rimske prisutnosti 
U kasnom rimskom razdoblju, zajedno s ostatkom Baskije, Biskaja se izgleda pobunila protiv rimske dominacije i rastućeg feudalizma.

Srednji vijek 
U ranom srednjem vijeku, historija Biskaje se ne može odvojiti od Baskije u cjelini. Područje je bilo de facto samostalno iako su i Vizigoti i Franci pokušali, s vremena na vrijeme, nametnuti svoju 
vlast. Kontakti između Vizigota i Baska obično su doveli do poraza za potonje. Vizigoti su uspostavili osnove kasnijeg grada Vitoria-Gazteiz kako bi spriječavali upade i migracije Baska iz obalnih 
područja na sjeveru.
Godine 905., Leoneske kronike definiraju po prvi put Kraljevinu Pamplonu koja uključuje svu zapadnu Baskijiu kao i regiju La Rioja. Područja koja će kasnije činiti Biskaju su bila uključeni u tu 
državu.

U sukobima koji suodnedavno suverena Kraljevine Kastilije i Pamplone/ Navare imale u 11. i 12. stoljeću, Kastilijance su podržavali mnogi 
zemljoposjednici iz La Rioje, koji su nastojali konsolidirati svoje posjede po kastilijanskom feudalnom zakonu. Ovi pro-kastiljanski kneževi su bili na čelu dinastije Haro, 
kojima je na kraju odobrena vladavine novonastalom Biskajom, koja se najprije sastojala od dolina Uribe, Busturia, Markina, Zornotza i Arratia, plus nekoliko gradova i grada Urduina. Nejasno je kada 
se to dogodilo, ali predaja kaže da je Iñigo López bio prvi knez Biskaje godine 1043.

Regija se ubrzo vratila Navari, ostajući tako sve do kastilijanske invazije 1199.-1200.

Naslov kneza nasljeđuju potomci Iñiga Lopeza sve dok nije, nasljeđivanjem godine 1370. je prošao u ruke Ivana I. od Kastilije. Ta je titula postala jedan od naslova kralja Kastilije. Od tada je ostao povezan s krunom, prvo s onom Kastilije, a potom, od Carlosa I., krunom Španjolske. On je uvjetovan polaganjem prisege kneza i održavanjem fuerosa, kojom se potvrđuje da su posjednici suverenosti Biskajci i da mogu, barem u teoriji, svrgnuti kneza.

Kneževi, a kasnije i kraljevi dolazili su polagati prisegu Statutu kod hrasta u Gerniki, gdje je zasjedala skupština kneževa.

Suvremeno doba 
U suvremeno doba trgovina je preuzela veliku važnost, posebno za luku Bilbao, kojoj su kraljevi odobriti povlastice godine 1511. za trgovinu s lukama španjolskog carstva. Bilbao je već bio glavna luka Kastilije, odakle sevuna dostavljala u Flandriju, a uvožena druga roba.

Godine 1628., zasebni teritorij Durango je uključen u Biskaju. U istom stoljeću takozvane općine s poveljom zapadno od Biskaje također su uklopljene u različita razdoblja, postavši još jedne podcjelina Biskaje: Encartaciones (Enkarterriak).

Obalni gradovi su imali poveliku vlastitu flotu, uglavnom posvećenu ribolovu i trgovini. Zajedno s drugim baskijskim gradovima Gipuskoe i Lapurdije, oni su u velikoj mjeri bili odgovorni za djelomično 
eliminaciju sjevernoatlantskih pravih kitova (Eubalaena glacialis  ) u Biskajskom zaljevu i prvim privremenim naseljima Evropljana u Newfoundlandu. Oni su potpisivali zasebne ugovore s drugim 
silama, osobito u Engleskom.

Nakon Napoleonskih ratova, Biskaja, zajedno s drugim baskijskim pokrajinama, bila je ugrožena da će izgubiti svoju samoupravu od sada liberalne španjolske skupštine. Zajedno sa suprotstavljenim 
strankama koje su podržavale različite pretendente za prijestolje, ta želja za zadržvanje prava dopridonijeli su karlističkim ratovima. Biskajska Vlada i ostale baskijske pokrajine podržale su 
Carlosa V , koji je predstavljao autokratskog monarha koji će očuvati tradiciju.

Mnogi od gradova prije svega Bilbao, bili su usklađeni s liberalnom vladom u Madridu. Na kraju , s pobjedom anti-karlista, ratovi su rezultirali uzastopnim dokidanjima autonomije Biskaje i 
drugih pokrajina.

Velika nalazišta kvalitetne željezne rude, otkrivena su u u Biskaji 1850. To je doprinjelo do povećanja stranih ulaganja, uglavnom iz Engleske i Francuske. Razvoj 
rudarstva doveo je do ubrzane industrijalizacije, koja je pretvorila Biskaju u jednu od najbogatijih španjolskih provincija. Usporedo sa industrijalizacijom, izrasle su 
moćne kapitalističke porodice; kao što su Ybarra, Chávarri i Lezama- Leguizamón. Stvorene su velike industrijske (Iberdrola, Altos Hornos de Vizcaya) i financijske grupacije (Banco 
Bilbao Vizcaya Argentaria - BBVA)

Dvadeseti vijek 
Tokom Druge španjolske republike, Baskijska nacionalistička stranka (EAJ-PNV) upravljala je provincijom. Kad je godine 1936. izbio Španjolski građanski rat, 
Biskaja je stajala na republikanskoj strani protiv vojske rancisca Franca i njegove fašističke ideologije.

Ubrzo nakon toga, Republika priznao statut autonomije Baskiji. Zbog fašističke kontrole velikog dijela njena teritorija, prva kratkotrajna baskijska autonomna zajednica imala je kontrolu samo nad 
Biskajom i nekoliko okolnih sela.

Kako je fašistička vojska napredovala prema zapadu iz Navare, planirana je i podignuta obrana oko Bilbaa, zvana željezni pojas. No, inženjer zadužen za to , José Goicoechea, prebjegao je među 
fašiste, uzrokujući nedovršavenu obranu koja je imala manju korist. Njemački avioni na Francovoj  strani razorili su historijski grad Guerniku, i to nakon što su nekoliko tjedana prije.
toga relativno bezazleno bombardirali Durango. Nekoliko mjeseci kasnije, Bilbao je pao u ruke fašista. Baskijska vojska (Eusko Gudarostea) se povukla u Santonu, izvan granica Biskaje. Tu su se predali talijanskim snagama (Sporazum u Santoni), ali su ih Talijani prepustili Francu. Ostale republikanske snage smatrale su tu predaju izdajom od strane Baska.

Pod diktaturom Franca, Biskaja i Gipuzkoa (isključivo) su proglašene "izdajničkim provincija" zbog njihovog protivljenja i oduzeta im je bilo kakve samouprava. 
Tek nakon Francove smrti 1975, obnovljena je demokracija u Španjolskoj. Ustavom 1978. prihvaćeni su određeni baskijski zakoni (fuerosi) Statut Guernice odobren je 1979. a Biskaja, Araba i 
Gipuskoa formirale su autonomnu zajednicu Baskiju koja danas ima svoj vlastiti parlament.

Tokom nedavnog demokratskog perioda kandidati baskijske nacionalističke partije su redovno pobjeđivali na izborima u Biskaji. Nedavni foralni zakon je izmijenjen da se proširi i na grad 
Urduinu, koji je uvijek koristio opći Španjolski građanski zakon.

Izvori 

Historija Baska
Historija Španije