Petar iz Pize
Petar iz Pize (, rođen u Pizi 744, umro u Lombardiji 799) bio je latinski pisac, gramatičar i đakon. 

Škole je prvo učio u Paviji i već kao mladić stekao slavu vrlo učene osobe. Godine 776, kad je Langobardsko kraljevstvo palo pod vlast Karla Velikog, Petra su, kako priča Einhard, pozvali na Karlov dvor u Aachenu da kralja podučava latinskom jeziku i gramatici. Petar je bio jedan od glavnih protagonista karolinške renesanse, uz Pavla Đakona, čiji je blizak prijatelj bio, i Paulina Akvilejskog. Bio je prijatelj i Alkuina, koji je takođe došao na Karlov dvor, a koga je Petar sreo u Paviji kad je mladi Alkuin putovao u Rim. Petar se vratio u Italiju oko 790. i tamo umro oko 799. godine.

Među njegovim delima nalazi se jedna gramatika latinskog jezika, koju je posvetio kralju i koju je sastavio po uzoru na Malu gramatiku (Ars minor) Elija Donata; sačuvane su i njegove pesme, zapravo pesnička pisma, upućena Pavlu Đakonu i caru, kome se odaje počast kao graditelju crkava i "ocu naroda". U jednoj pesmi zahvaljuje Isusu što je franačkom kraljevstvu podario čoveka kakav je Pavle Đakon, koji govori grčki, hebrejski i latinski. Napisao je i jedan Traktat o proroku Danijelu (Quaestiones in Danielem prophetam).

Reference

Literatura 

Latinski pisci
Karlo Veliki
Latinski gramatičari
Authority control