Vinska mušica
Vinska mušica () je je insekt reda dvokrilaca (Diptera), porodice Drosophilidae.

Opis 
Voćna mušica je  neugledni, sitni dvokrilni insekt, koji obično živi na trulećem voću, povrću i ostalim podlogama u kojima se odvijaju procesi alkoholnog vrenja. Hrani se živim ćelijama kvasca. U prirodnim populacijama, tijelo joj je žućkasto do svijetlosmeđe, a oči ciglaste. Duga je 3–5 mm. Za samo petnaestak dana, na sobnoj temperaturi,  odvija se proces potpune metamorfoze: jaje – larva – lutka – odrasla jedinka.

Osim obične, postoji i mnogo drugih vrsta voćnih mušica, ali vinska je daleko najpoznatija, jer se često, kao modelni organizam,  koristi u  laboratorijskim istraživanjima, od molekulske do evolucijske genetike.

Među 8.500 jedinki koje su svojevremeno prikupljene iz buradi sa komom ili džibrom za proizvodnju vina i rakije, u 16  naseljenih mjesta širom Bosne i Hercegovine, registrirano šest vrsta roda Drosophila: D. melanogaster, D. busckii, D. funebris, D. hydei, D. immigrans i D. simulans.

Razviće 
Na temperaturi od 200C, od polaganja jaja do izlijetanja odraslih prođe oko 15 dana, a na 250C, svega 10 dana. Na temperaturama od 5-60C samo stupanja larve traje oko 60 dana, a na 00C – proces razvića se zaustavlja. Temperature više od optimalnih, međutim, djeluju na sposobnost razmnožavanja. Tako već na 330C mužjaci gube plodnost.

Jaja ženka polaže već nakod dva sata iza oplodnje. Svaka ženka prosječno dnevno položi 50-70 bijelih jaja, maksimalno 500 tokom prvih 10 dana. Kasnije broj dnevno položenih jaja opada, tako da u toku života (najviše 35-40 dana) ženka ih položi do 1.000 komada.
Jaja su mala (duga do 5 mm), ovalna, sa dva filamenta. U vrijeme polaganja razviće je već u toku.

Larva je u početku bijela, a kasnije požuti. Izražena joj je regionalna segmentiranost na glavu (jedan segment), grudi (tri segmenta) i abdimen (8 segmenata). Larva raste, presvlači se tri puta, a pred zakukuljenje doseže dužinu do 5 mm.

Lutka (kukuljica), u početku je žuta, a kasnije dobija smeđu nijansu. Dosegne dužinu do 3–5 mm, a njena silueta podsjeća na sovu ušaru.

Odrasle jedinke (adulti ili imaga) imaju sve odlike dvokrilaca i dužinu do 5 mm.

Glavne međuspolne morfološke razlike

Modelni organizam 

Drozofila je jedna od prvih laboratorijskih životinja, koja ispunjava sva poželjna svojstva modelnih organizama:
generacijsko vrijeme, tj. period od polaganja jaja do spolne zrelosti, na sobnoj temperaturi od oko 220 C, traje oko 14 dana, u poređenju sa čovjekom kod kojeg prosječno efektivno generacijsko vrijeme traje oko 20 godina, iako realnu spolnu zrelost dostiže mnogo ranije.

Svaka ženka  vinske mušice, u povoljnim uvjetima,  može proizvesti par hiljada potomaka. Postoje proračini da bi potomstvo jednog para vinske mušice, ukoliko bi preživjele sve jedinke, svih sukcesivnih genetacija, tokom jedne kalendarske odine, pokrilo površinju zemaljske kugle.

Podobnost eksperimentalnog uzgoja  vinske mušice je i u:
lakom održavanju u laboratorijskim uvjetima, i 
jednostavnom razlikovanju mužjaka i ženki.  Mužjak ima crno  polje na leđnoj strani završetka zatka (koji je zaobljen), dok ženka na istoj poziciji ima uske tamne pojase i jače razvijen zadak, sa zašiljenim krajem. 
Pored toga, svi predstavnici roda Drosophila, u diploidnoj hromosomskoj garnituri Imaju po  osam hromosoma (2n = 8).

U pjuvačnim žlijezdama vinske mušice nalaze se neobičajeno veliki tzv. džinovski ili politeni,  hromosomi. Nakon specifičnog bojenja, dobro su vidljivi pod svjetlosnim mikroskopom, a naziru se čak i pod običnom lupom. Zbog toga je voćna mušica gotovo idealna za genetička istraživanja, osobito za proučavanje mutacija i interakcije gena. Danas postoji na hiljade prirodnih i laboratorijskik mutanata vinskih mušica. Naprimjer, mutirana vinska mušica, umjesto normalnih krila,  može imati samo patrljke (vestigijalna krila) ili nesimetrična, umjesto normalnih krila, tamno tijelo umjesto žuto-smeđeg, i bijele oči, ciglaste cinober, „kardinal“ ili smeđe,  umjesto crveno-ciglastih očiju.

Charles W. Woodworth se smatra  prvim uzgajivačem vinske mušice za potrebe naučnih istraživanja. Time se ozbiljnije počeo baviti Thomas Hunt Morgan 1910. godine, a nakon toga praktično cijeli istraživački vijek proveo istražujući različite aspekte genetike ovog dvokrilca. Za vrijeme boravka na University of  Columbia, Morgan je uspio pokazati kako se geni prenose na hromosomima i da su oni mehanička osnova nasljeđivanja. Time je postavio osnove za razvoj moderne genetike, za koje je 1933. dobio  Nobelovu nagradu za fiziologiju i medicinu.

Reference

Povezano 
 Insekt
 Dvokrilac

Vanjske veze 
 A quick and simple introduction to Drosophila melanogaster
 FlyBase — A Database of Drosophila Genes & Genomes
 NCBI page on Drosophila melanogaster
 The WWW Virtual Library: Drosophila
 The Berkeley Drosophila Genome Project
 FlyMove 
 Annual Drosophila Research Conference 
 The Interactive Fly — A guide to Drosophila genes and their roles in development
 Drosophila Nomenclature — naming of genes 
 Make Your Own Fruit Fly Trap
 Drosophila Development
 Illustrates a simple to make non-toxic Vinegar fly trap
 Measurement of Courtship Behavior in Drosophila melanogaster
 Maintenance of a Drosophila Laboratory: General Procedures
 Transcript In Situ Hybridization of Whole-Mount Embryos for Phenotype Analysis of RNAi-Treated Drosophila
 Injection of dsRNA into Drosophila Embryos for RNA Interference (RNAi)
 View the fruitfly genome on Ensembl
 Manchester Fly Facility - for the public  from the University of Manchester
Ostali projekti

Diptera