Valdemar od Švedske
Valdemar rođen kao Valdemar Birgersson (-, oko 1238.- Nyköping, 26. decembar 1302.), bio je švedski kralj od 1250. do 1275.

Biografija

Valdemar je izabran za kralja 1250., ali praktički sve do očeve smrti 1266., on i nije upravljao zemljom već njegov otac - Birger jarl (Magnusson), pa je živio u njegovoj sjeni. Oženio se 1260. u Jönköpingu sa danskom princezom Sofijom sestrom kralja Erika IV.

Valdemar je ušao u konflikt sa braćom Erikom i Magnusom Ladulåsom zbog ljubavne afere koju je 1272 imao sa ženinom sestrom Juttom, inače redovnicom, sa kojom je dobio i dijete. Zbog tog je 1274. hodočastio u Rim da dobije oprost od pape Grgura X. Ovaj mu ga je i dao ali uz brojne koncesije na koje je morao pristati, od toga da priznaje papu kao svog suverena, do direktnog slanja poreza u Rim.  

Ti ustupci potakli su njegovu braću na pobunu oni su ga porazili u Bitci kod Hove (Västergötland) - 1275. pa je on abdicirao a na 
njegovo mjesto uspeo se mlađi brat Magnus Ladulås.

Valdemar je pobjegao u Norvešku u kojoj je u egzilu živio do smrti, bezuspješno pokušavajući skovati zavjere kojima bi se vratio na švedski tron.

Ostao je upaćen kao loš ratnik, jer dok su se njegovi vojnici borili kod Hove, u bitci koja ga je koštala krune, on je mirno spavao u nedalekom samostanu Ramundeboda, dok mu je žena igrala šah.

Izvori

Vanjske veze 

 Valdemar Birgersson na portalu Historiska Personer 

Švedski vladari