Spiridon Gopčević Stariji
Spiridon Gopčević talijanski Spiridione Gopcevich  (-, 1815.- Trst, 1861.), bio je poznati 
austrijski brodovlasnik i trgovac iz Trsta, porijeklom iz Herceg Novog.u 
Boki Kotorskoj.

Biografija

Njegov otac Hristifor Gopčević (Христифор Гопчевић) bio je također brodar, on se 1805. preselio iz Herceg Novog (koji je tad pripao Austriji) sa svoja tri brigantina u Trst, privučen 
njegovim eksplozivnim rastom i mogućnošću zarade. 

Spiridona je poslao u Beč na školovanje, tako da je on već kao mladić tečno govorio trinaest jezika. Kad se vratio u Trst unaprijedio je očev posao, tako da je kad mu je otac umro sredinom 19. vijeka, posjedovao 33 jedrenjaka i 2 parobroda, što je bilo oko 10 % tonaže svih trgovačkih brodova registriranih u Trstu, glavnoj luci Austrije.  Njegovi brodovi plovili su do ruskih crnomorskih luka sa kojima je pravio 
unosne poslove. 

Tad je izgradio porodičnu palaču (1850.) na trščanskom Canalu Grande, djelomično kopirajući dekoraciju na fasadi od venecijanske Palazzo Ducale, koju mu je projektirao arhitekt - Giovanni Berlam. 
Svjestan svog srpskog porijekla fasadu je ukrasio sa četiri skulpture koje predstavljaju heroje Bitke na Kosovu (1389); Caricu Milicu, Cara Lazara, Miloša Obilića i Kosovku djevojku koja 
pomaže ranjenicima.  Palača i danas nosi njegovo prezime, ali je danas u njoj smješten muzej. 

U to vrijeme bio je i ugledni član ilirske zajednice, tako su se u to vrijeme zvala slavenska društva po Austriji, biran čak tri puta za njezina predsjednika (1847., 1851. i 1854.), 

Spiridon je bio aktivan član trščanske srpske pravoslavne općine - San Spiridone. Pored toga bio je i dobrotvor koji nije pomagao samo tršćanskim institucijama već i onima u starom kraju, 1852. pomagao je Sarajlijama, kad ih je zadesila nepogoda i izbjeglicama iz 
Hercegovine za bune 1852. - 1853. 

Spiridon je poznavao brojne uglednike onog vremena, od britanskog premijera Gladstona do talijanskog revolucionara Giuseppe Garibaldija. 

Na vrhuncu njegove karijere upropastio ga je posao sa uvozom ruskog žita, za kog je podigao veliki kredit u Beču. Kako je u to vrijeme planuo Krimski rat, žito je ostalo blokirano u crnomorskim lukama, i on ga ni uz silne urgencije i pisma poznanicima nikako nije mogao dopremiti u Trst - pa je zbog tog bankrotirao, a nedugo zatim se i ubio 1861. 

Njegov sin Spiridon Gopčević (1855. - 1936.) bio je novinar i svjetski poznati astronom, a unuk Marino Gopcevich  
(1899. - 1965.), neurolog, koji je 1945. osnovao neurološki odjel bolnice u Trstu

Izvori 

Biografije, Trst
Srbi u dijaspori