Norilag
Norilag ili Noriljski korektivni radni logor (ruski Норильлаг, Норильстрой, Норильский ИТЛ) bio je gulag, tj. radni logor kojeg su uspostavile i vodile sovjetske vlasti u Noriljsku, Krasnojarski kraj, Ruskoj SFSR, u SSSR-u. Postojao je od 25.6. 1935. do 22.8. 1956.

Prvotno je radna snaga u Norilagu bila odgovorna za izgradnju noriljskog rudnog centra za eksploataciju bakra i nikla. Njegove aktivnosti su s vremenom proširene u praktički sve ekomonske funkcije za regiju, od ribarenja do "izgradnje kuće u kojoj je živio drug Staljin".

Broj zatočenika rastao je s vremenom: u oktobru 1935. bilo je 1.200 zatvorenika. Istog mjeseca 1939. bilo ih je već 19.511. U januaru 1951. Norilag je dosegnuo vrhunac sa 90.000 zatočenika, od čega je 20.000 otpalo na poseban logor br. 2, odvojen za isključivo političke zarobljenike. Arhivski spisi navode da je smrtnost ipak bila niža nego u drugim sovjetskim koncentracionim logorima: 1942./'43. je prosječna smrtnost svih sovjetskih gulaga bila 25% po broju zatvorenika, dok je u Norilsku ipak bila 5,5%.  Prema zvaničnim podacima, broj poginulih u Norilagu tijekom te 21 godine bio je 16.806.

Nakon Staljinova smrti 1953., u podlogoru Gorlagu je izbila velika noriljska pobuna.

Spisak slavnih zatvorenika
 Aleksej Balandin
 Dimitri Bistroljotov
Herbert Brede (1888–1942), estonski vojni komandir
Walter Ciszek (1904–1984), poljsko-američki jezuitski sveštenik
Eufrozinija Kersnovskaja (1908–1994), pisac i umjetnik
Grigorij Kirdecov (1880–1938), novinar
Isaiah Oggins (1898–1947), američki komunist i sovjetski špijun
Jacques Rossi (1909–2004), poljsko-francuski pisac
Nikolaj Urvancev (1893–1985), geolog i istraživač
Nikolaj Vekšin (1887–1951), estonski mornar
Karlo Štajner, koji je napisao detaljni izvještaj o uslovima u Norilagu u romanu 7000 dana u Sibiru

Izvori

Knjige

Gulag