Tu étais si gentil quand tu étais petit
Tu étais si gentil quand tu étais petit (srpskohrvatski: Bila si tako draga dok si bila mala) je drama Jeana Anouilha iz 1969. godine, premijerno izvedena 18. siječnja 1972. godine u pariškom Théâtre Antoine, u zajedničkoj režiji Jeana Anouilha i Rolanda Piétrija. Scenografiju za dramu izradio je Jean-Denis Malclès, dok je kostime dizajnirao Jacques Noël. Ova je drama četvrta u nizu od ukupno pet (ostale su Eurydice, Antigone, Médée i Œdipe ou le Roi boiteux) Anouilhovih drama inspiriranih grčkim mitovima i(li) tragedijama; Tu étais si gentil quand tu étais petit svoju inspiraciju crpi iz Eshilove tragedije Hoefore (grč. Χοηφόροι), koje nose naziv skupine djevojaka koje slijede Elektru i prinose žrtvu na Agamemnonovom grobu. 

Sama radnja je obrada legende o Elektri i Orestu; naime, Elektra pronalazi Oresta na očevom grobu, kako se vratio iz egzila, spreman da osveti oca dvostrukim ubojstvom majke Klitemnestre i njezina ljubavnika, Egista. Tim dvostrukim zločinom tragedija završava, međutim isto se kod Anouilha odvija na internoj pozornici jednog caféa. 

Kao i u ranijim "grčkim dramama", Anouilh koristi klasičnu fabuli i smješta je u moderno vrijeme, koristeći pritom brojne anakronizme u razvoju svoje dramske ideje. Zanimljivo je kako je Anouilh bio drugi suvremeni francuski pisac koji je obradio legendu o Elektri i Orestu; prvi je bio Jean-Paul Sartre, koji je istu obradio u svojoj drami Les Mouches iz 1943. godine. Ova drama idejno je začeta još 1942. godine pod naslovom Oreste te je napisana tek fragmentarno; izvorni fragmenti objavljeni su 1945. godine, međutim cjelokupna ideja razvijena je tek u ovoj drami, 20-ak godina kasnije. 

Izdavačka kuća Éditions de la Table ronde izdala je djelo kao samostalni tekst 1972. godine, a 1977. godine je reizdano kao prvo djelo u sklopu niza "tajnih komada". 

Djela Jeana Anouilha
Drame 1969.