Megisti
Megisti (službeno) ili Kastelorizo neslužbeno (grčki: Μεγίστη, Καστελλόριζο, talijanski: Castelrosso, turski: Kızılhisar) je jedan od dvanaest otoka Arhipelaga Dodekanez u Grčkoj.

Karakteristike 

Ovaj mali otok jedini leži Mediteranu, a ne u Egeju. On je udaljen svega 2 km od turske obale, a do Rodosa ima dobrih 120 km.

Ukupna površina otoka iznosi samo 5.9 km², vrlo je razveden, pored njega leži puno otočića i hridi od kojih su dva veća Strogili i Ro (Vrakonisida), pa zajedno sa njima Općina Megisti ima 11.98 km².

Megisti je zajedno sa njima administrativno jedna općina (Dímos Megisti). U njoj danas živi samo 492 stanovnika. a još početkom 20. vijeka živjelo je čak 15,000 ljudi, koji su se raselili po Australiji, Egiptu i grčkom kopnu.

Megisti ​​je najistočniji grčki otok, mjesto gdje završava Evropa i počinje Azija.  

Jedino istoimeno naselje Megisti od 492 stanovnika je i administrativni centar otoka i najveća luka. Ono leži na sjeveru u zaljevu Mandraki.

Svoje ime - Kastelorizo duguje zamku iz 14. vijeka podignutom na brdu, iznad luke. On je sagrađen na istom mjestu gdje se nalazila antička akropola i manja bizantska utvrda. Zamak su izgradili Malteški vitezovi sa Rodosa, na tlu od crvenog pijeska i isto takvih stijena, zbog tog su ga nazvali Castello Rosso (crveni zamak), iz tog je kasnije izvedeno ime - Kastelorizo. Sve dotad se otok zvao Megisti, što znači najveći, a to se odnosilo na puno manje otočiće u neposrednoj okolici. To ime dali su mu Dorani koji su ga kolonizirali za antike. Turci ga zovu Meis, od Megista.

Historija 

Megisti ima arheoloških nalaza iz neolita, kao što su ostatci kiklopskih bedema, koje su podigli Pelazgi. Isto tako ima pronađenih artefakata iz minojskih i mikenskih vremena, koji su danas izloženi u atenskom arheološkom muzeju. Nakon njih otok su kolonizirali Dorani i Likijci iz Male Azije. Likijska grobnica iz 4. vijeka pne. je još uvijek jedan od najimpresivnijih spomenika na otoku. 

Još od antike sudbina Megistija je bila povezana sa Rodosom koji ​​je bilo direktno ili indirektno za Osmanskog Carstva vladao otokom. 

Kraj 19. vijeka bio je relativno sretan period za Megisti, jer je tad procvjetalo spužvarstvo i brodogradnja, tad su sagrađene škole i crkve.

Od 1920-ih otokom vlada Kraljevina Italija, tad se Megisti našao u vrlo izoliranoj poziciji u kojoj se nalazi i danas. Britanski komandosi zauzeli su otok 1943. i evakuirali gotovo svo stanovništvo u Egipat kako bi ih zaštitili od napada Luftwaffe. Većina ih se nije vratila, već je prihvatila britansku ponudu i otišla u Australiju, gdje danas živi oko 50,000 potomaka otočana. Za Drugog svjetskog rata - zamak je bombardiran. Otok je ponovno ujedinjen sa Kraljevinom Grčkom -1948. 

Ribarstvo i turizam su danas jedine privredne aktivnosti na otoku.  

Magistri je postao izuzetno popularan nakon što je na njemu 1991. snimljen oskarom nagrađeni film Mediterraneo.

Transport

Megisti je povezan trajektnom linijom sa Rodosom i Pirejom, ljeti nešto češće, a zimi rjeđe. Otok ima i aerodrom sa letovima za Atenu (IATA: KZS, ICAO: LGKJ)

Pobratimski gradovi 

 Perth, Australija
 Antalya, Turska

Pogledajte i ovo
Dodekanez

Izvori

Vanjske veze 

 Mediterraneo Kastelorizo 

Otoci u Grčkoj
Dodekanez