Bombaški napad u Burgasu 2012.
Bombaški napad u Burgasu 2012. bio je teroristički napad koji je 18. jula 2012. izvršio bombaš samoubojica u putničkom autobusu punom izraelskih turista na Aerodromu Burgas, u istoimenom gradu u Bugarskoj. Autobus je prevozio četrdest i dvoje Izraelaca, većinom mladež, od aerodroma do njihovih hotela, nakon što su stigli letom iz Tel Aviva. Eksplozija je ubila bugarskog vozača i petero Izraelaca te ranila trideset i dvoje osoba. Međunarodna zajednica osudila je ovaj bombaški napad.

Odgovornost 
Bugarska policija je 18. jula 2014. kao bombaša samoubojicu identificirala Muhameda Hasana al-Huseinija, 25-godišnjeg libanonsko-francuskog državljanina. Njegov identitet utvrđen je DNK analizom, a otkriveno je i da se služio krivotvorenom vozačkom dozvolom s lažnim imenom Jacque Felipe Martin. Godinu dana ranije, bugarska agencija za nacionalnu sigurnost (DANS) obznanila je i imena dvojice Libanonaca osumnjičenih za umiješanost u napad – 32-godišnjeg australskog državljanina Meliada Faraha i 25-godišnjeg kanadskog državljanina Hasana al-Hadža Hasana. Uz identitet, agencija je objavila i fotografije navedene dvojice. Odgovornost za napad nije preuzela niti jedna organizacija, izuzevši dotad nepoznatu Bazu džihada (Kaedat al-Džihad). Bugarsko ministarstvo vanjskih poslova negiralo je njenu ulogu, a izraelski mediji objavili su da postoji mogućnost da je ista dijelom globalne terorističke mreže ili da je samo paravan za prikrivanje pravog počinitelja.

Pitanje odgovornosti za napad bilo je popraćeno kontroverzama unutar Bugarske, EU, Izraela i Libanona. Određeni Izraelci prozivali su vlasti zbog slabe zaštite svojih turista i napad su opisali obavještajnim neuspjehom za njihove službe, što je negirano od strane ministra obrane uz opasku da "Izrael čini sve u prikupljanju podataka diljem svijeta i da nema razloga za ispričavanje". Neposredno nakon napada, prije provođenja preliminarne istrage, vodeći izraelski političari za zločin su optužili Iran i Hezbolah. Izraelski premijer Benjamin Netanjahu prvi je direktno prozvao Iran i izjavio da će "snažno uzvratiti protiv iranskog terorizma", ministar obrane Ehud Barak za napad je optužio Hezbolah, a ministar vanjskih poslova Avigdor Liberman zajedno s tom organizacijom i iransku Revolucionarnu gardu. Sa sličnim optužbama ubrzo su im se pridružili i američki političari. Hezbolahovi predstavnici opovrgnuli su bilo kakvu povezanost, navodeći da "ne traže osvetu za smrt Imada Mugnijaha putem napadanja turista". Optužbe je također odbacio Iran čiji su dužnosnici osudili napad i opisali prozivke "propagandom i psihološkim ratom službenog Washingtona i proizraelskih lobija".

Bugarska je tokom prvih sedam mjeseci istrage bila suzdržana, a u februaru 2013. ministar unutarnjih poslova Cvetan Cvetanov izjavio je da "postoje veze da su dvojica osumnjičenih članovi vojnog krila Hezbolaha". Rob Wainwright, direktor Europola, izjavio je da nisu pronađeni dokazi o povezanosti napada s Iranom ili nekom od grana al-Kaide, te da se pretpostavka o umiješanosti Hezbolaha temelji na boravku osumnjičenih u Libanonu (2006–2010), forenzičkim nalazima i tipu napada. Wainwright je dodao da istražitelji vjeruju da napadač nije imao namjeru umrijeti u napadu. S druge strane, američki državni sekretar John Kerry veze je opisao kao "jasne i nepovratne". Četiri mjeseca kasnije, nakon što je desno-centrističku vladu zamijenila socijalistička, službena Sofija zauzela je blaži stav po pitanju umiješanosti Hezbolaha i umjesto "snažne pretpostavke" počelo se govoriti o "indikaciji". Dana 5. juna 2013. novi bugarski ministar Kristijan Vigenin je objavio da "nema pouzdanih dokaza o umiješanosti Hezbolaha, vlasti i dalje nastavljaju skupljati dokaze".

Istovremeno, unutar Europske Unije odvijale su se polemike o uvrštenju Hezbolaha na listu terorističkih organizacija, za što su najsnažnije lobirali Ujedinjeno Kraljevstvo i Izrael. Navedeno uvrštenje na temelju pretpostavke kritizirao je Vigenin, kao i drugi političar i analitičari koji su istaknuli da se pravi motivi kriju u podilaženju izraelskoj, francuskoj, britanskoj i američkoj politici na Bliskom Istoku, konkretno u Sirijskom ratu i Libanonu. Određeni bugarski analitičari prozvali su svoju vladu da podliježe međunarodnim pritiscima, što je tada već bivši ministar Cvetanov negirao. Nekoliko dana uoči konačne rasprave EU o Hezbolahu, u julu 2013. bugarski ministar Cvetlin Jovčev izjavio je da postoje "jasni znakovi o ulozi Hezbolaha u napadu", međutim, identitet napadača i lokacija dvojice osumnjičenih i dalje su bili nepoznati. Krajem istog mjeseca članice EU odlučile su da se na listu terorističkih grupa uvrsti vojno krilo Hezbolaha, apostrofirajući kao glavne razloge napad u Burgasu i učešće u Sirijskom ratu. Odluka je pozdravljena od strane SAD-a i Izraela, dok su osude pristigle iz Libanona, Irana, Rusije i Kine.

Izvori 

2012
Burgas