Abdus Salam
Mohammad Abdus Salam (urdu: محمد عبد السلام; ; Jhang, 29. siječnja 1926. – Oxford, 21. studenog 1996.) je bio pakistanski teorijski fizičar, najpoznatiji po tome što je 1979. godine podijelio Nobelovu nagradu za fiziku s američkim naučnicima Sheldonom Glashowom i Stevenom Weinbergom za svoj rad na teoriji elektroslabe sile. Kada mu je uručena nagrada, Salam je postao prvi Pakistanac i prvi musliman koji je dobio Nobelovu nagradu, a danas je, uz Anwara Sadata, tek drugi musliman s tom nagradom.

Rođen je 1926. godine u tadašnjem Britanskom Raju, a nakon školovanja u Ujedinjenom Kraljevtvu, od 1960. do 1974. godine je bio jedan od glavnih vladinih savjetnika za nauku. Na toj je funkciji Salam igrao važnu i utjecajnu ulogu u razvitku pakistanske naučne infrastrukture. Osim što je na globalnoj razini dao trajan doprinos teorijskoj i fizici elementarnih čestica, Salam je zaslužan za promociju i razvoj naučnih istraživanja visokog kalibra u svojoj matičnoj zemlji. Bio je osnivač i prvi voditelj Istraživačke komisije za svemir i gornju atmosferu (SUPARCO) te glavni odgovorni za osnivanje Grupe za teorijsku fiziku pri Pakistanskoj komisiji za atomsku energiju (PAEC). Kao naučni savjetnik, Salam je imao integralnu ulogu u pakistanskom programu iskorištavanja nuklearne energije u civilne svrhe, dok njegova uloga u pakistanskom programu razvoja atomske bombe iz 1972. godine ostaje ambivalentna – s jedne strane je, u početnom razdoblju, bio snažan zagovornik tog oružja, samo da bi kasnije povukao podršku, ali je zadržao veze s čelnim ljudima koji su sudjelovali u samom projektu. U svakom slučaju, Salama se danas smatra "naučnim ocem" pakistanskog nuklearnog programa. Godine 1974. je napustio zemlju u znak protesta zbog odluke pakistanskog parlamenta da se pokret Ahmadiyya, kojemu je Salam pripadao, proglasi neislamskim. Godine 1998., nakon uspješnih nuklearnih testiranja, Pakistan je izdao komemorativnu poštansku markicu sa Salamovim likom, koja je bila dio serije "Pakistanski naučnici".

Što se njegova naučnog rada tiče, najznačajniji doprinosi su mu Pati-Salamov model, magnetizirani foton, vektorski mezon, velika ujedinjena teorija, rad na supersimetriji i, naravno, elektroslaba teorija, koja mu je 1979. godine donijela Nobela. Svoj doprinos dao je i kvantnoj teoriji polja, ali i razvoju Katedre za matematiku pri Carskom koledžu u Londonu. Zajedno sa svojim studentom, Riazuddinom, Salam je ostavio traga na modernoj teoriji o neutrinima, neutronskim zvijezdama i crnim rupama, a značajan je bio i njegov rad na modernizaciji kvantne mehanike i kvantne teorije polja. Kao predavač i promotor znanosti, Salam je poznat kao otac matematičke i teorijske fizike u Pakistanu, što je realizirao dok je bio glavni naučni savjetnik pakistanskog predsjednika.

Preminuo je 1996. godine u Oxfordu od posljedica od rijetkog neurološkog poremećaja znanog kao Steele-Richardson-Olszewskijev sindrom. Znanosti je doprinosio gotovo do svoje smrti, a nakon iste, njegovo je tijelo konačno vraćeno u matičnu zemlju, gdje mu je počast na sprovodu odalo gotovo 30,000 ljudi.

Reference

Literatura

Vanjske poveznice

  Abdus Salam and his International Influences 
 Documentary Film on the Science and Life of Dr. Abdus Salam
 
 
 
 
 
 The Abdus Salam International Centre for Theoretical Physics
 Abdus Salam bio on Nobel site
 The Nobel Prize in Physics 1979 
 Abdus Salam CV   / 
 Islam and Science: Concordance or Conflict? , speech delivered to UNESCO, 27 April 1984.
 COMSATS Secretariat
 Biography of Abdus Salam by Imperial College colleague  
 An Interesting And Detailed Article On the Life of Dr. Abdus Salam In Urdu 
 PBS documentary on strings, contains clip of award ceremony with Abdus Salam
 Salam +50 Conference at Imperial College 
 Contributions of Professor Abdus Salam as member of PAEC 
 A full biography: 'Cosmic Anger, Abdus Salam- the First Mirzai Nobel Scientist' 
 
 Pakistan shuns physicist linked to 'God particle' (Associated Press, 9 July 2012)

Biografije, Pakistan
Fizičari
Dobitnici Nobelove nagrade za fiziku