Olib
Olib (talijanski: Ulbo) je otok u Jadranskom moru u Hrvatskoj, koji administrativno podpada pod grad Zadar u Zadarskoj županiji.

Karakteristike 
Kako Olib leži na granici Kvarnerića i Dalmacije, ubraja se u sjevernodalmatinsku grupu otoka, odnosno pod zadarski arhipelag. 

Olib se nalazi istočno od Silbe, zapadno od Škrde, Mauna i Dugog otoka, jugoistočno od Lošinja i otoka Cresa te sjeverno od Ista i Molata. 

Otok ima površinu od 26,14 km², najviši vrh je brdo Kalac visoko 74 metra. Dužina njegove obale iznosi 33,34 km. .

Olib je dug 9,3 km u smjeru sjever-jug, i širok do 6,3 km; ali u srednjem dijelu ima samo 1,4 km. 
Građen je od vapnenca i dolomita. Zapadni dio otoka obrastao je makijom i šumarcima crnike, a istočni i južni pašnjacima i šikarom.

Ispred istočne obale leže otočići Planik i Planičić, a pred sjeverozapadnom Sip (Šip) i Morovnik.

Historija 

O Olibu iz rimskih vremena svjedoče ostatci rimskih građevina u uvali Banve (Banjve). U istoj se uvali nalaze i ruševine trobrodne crkve sv. Pavla sa samostanom, koji je 
napušten i srušen oko 1200.  
Bizantski car Konstantin Porfirogenet je u svojoj kronici iz 10. vijeka naveo otok pod imenom - Aluip.  

Otok je od srednjeg vijeka pod vlašću Mletačke Republike, koja ga je od 1409. počela davati u zakup zadarskoj aristokraciji. 

Jedino naselje na otoku Olib počelo se snažnije razvijati nakon 1476., kad su počele doseljavati izbjeglice iz Cetinske krajine.   Od druge polovice 16. i početkom i 17. vijeka u akvatoriju Oliba haračili su senjski uskoci pljačkajući galije Mletačke Republike. 
Tokom 17. vijeka Olib su u par navrata orobili ulcinjski gusari, zbog tog je u drugoj polovici 18. vijeka sagrađena kula.

Za Drugog svjetskog rata Olib je bio baza Partizanske mornarice.

Transport 

Otok je povezan dnevnim brodskim i trajektnim linijama sa Zadrom i Malim Lošinjem.

Izvori

Vanjske veze 

 Karta otoka Olib 

Sjevernodalmatinski otoci
Kvarnerski otoci
Otoci u Hrvatskoj