Filogenija pterosaura
Filogenija pterosaura zahtijeva razna filogenetska stabla koja su se koristila za klasifikaciju pterosaura i različita viđenja tih životinja. Filogenija pterosaura trenutno je predmet mnogih sporova, a dolje je predstavljeno nekoliko hipoteza.

Unwin (2003) 
Matrica obuhvata 19 grupa pterosaura (od kojih je većina iznad razine vrste) kao i jednu vanjsku grupu (Euparkeria capensis). Taksoni su kodirani prema 60 osobina.

Kellner (2003) 
Matrica obuhvata 39 važećih vrsta pterosaura, iako se Rhamphorhynchus longicaudus i Nyctosaurus bonneri obično smatraju sinonimnim sa R. muensteri i N. gracilis, kao i tri vrste kao vanjske grupe (Ornithosuchus longidens, Herrerasaurus ischigualastensis i Scleromochlus taylori). Taksoni su kodirani prema 74 osobine.

{{clade| style=font-size:75%;line-height:75%
|label1=Pterosauria 
|1={{clade
   |label1= Anurognathidae 
   |1=
   |2={{clade
      |1=Sordes pilosus
      |2={{clade
         |1=Scaphognathus crassirostris
         |2=Preondactylus buffarinii
         |3={{clade
            |1=Dorygnathus banthensis
            |2={{clade
               |1=Dimorphodon macronyx
               |2={{clade
                  |1=Peteinosaurus zambellii
                  |2="Eudimorphodon" rosenfeldi
               |label3= Novialoidea 
               |3={{clade
                  |label1= Campylognathoididae 
                  |1=
                  |2={{clade
                     |label1= Rhamphorhynchidae 
                     |1=
                     |label2= Pterodactyloidea 
                     |2={{clade
                        |label1= Archaeopterodactyloidea 
                        |1=
                        |label2= Dsungaripteroidea 
                        |2={{clade
                           |1=
                           |label2= Ornithocheiroidea 
                           |2={{clade
                              |label1= Pteranodontoidea 
                              |1={{clade
                                 |1=Pteranodon longiceps
                                 |2={{clade
                                    |1=Istiodactylus latidens
                                    |2={{clade
                                       |1=Coloborhynchus clavirostris
                                       |label2= Anhangueridae 
                                       |2={{clade
                                          |1=Tropeognathus mesembrinus
                                          |2={{clade
                                             |1=Anhanguera blittersdorffi
                                             |2=Anhanguera piscator                                             |3=Anhanguera santanae}} }} }} }} }}
                              |label2= Tapejaroidea 
                              |2= }} }} }} }} }} }} }} }} }} }} }} }}

 Andres (2013) 
Brian Blake Andres je 2010. u svojoj disertaciji napisao recenziju filogenije pterosaura. Njegova filogenetska analiza kombinirala je podatke iz tri različite matrice: Kellnerove izvorne analize (2003) i njenih ažuriranja (Kellner (2004), Wang et al. (2005) i Wang et al. (2009)), Unwinove izvorne analize (2003) i njenih ažuriranja (Unwin (2002), Unwin (2004), Lu et al. (2008) i Lu et al. (2009)) i prethodnih analiza od strane Andres et al. (2005), Andres i Ji (2008) i Andres et al. (2010). Dodatne osobine preuzete su iz DallaVecchia (2009), Bennettovih analiza (1993-1994) i raznih starijih, nefilogenetskih članaka.

Matrica obuhvata 100 važećih vrste pterosaura as jednom vanjskom grupom (Euparkeria capensis). To predstavlja 70,4% od 142 poznate vrste pterosaura. One su ocijenjene na osnovu 183 morfološke osobine (u usporedbi sa 3 vanjske grupe i 57 unutrašnjih grupa koje su ocijenjene na osnovu 89 osobina u Wang et al. 2009 [najnovijoj verziji Kellnerove analize] i sa 1 vanjskom grupom i 59 unutrašnjih grupa koje su ocijenjena na osnovu 117 osobina u Lu et al. 2012 [najnovijoj verziji Unwinove analize]). Nastala topologija ima veću podršku i bolje je riješena od prethodnih analiza. Nadalje, kodira samo vrste kao krajnje taksone, (za razliku od nekih analiza, npr. Unwin (2003), koje su uglavnom koristile porodice) i koristi holotipske primjerke za kodiranja (za razliku od nekih analiza, npr. Kellner (2003)). Tu filogenetsku analizu koristili su Richard J. Butler, Stephen L. Brusatte, Brian B. Andres i Roger B. J. Benson (2012) kako bi ocijenili morfološki diverzitet i sklonosti pri uzimanju uzoraka iz Pterosauria. Članak sa fokusom na filogeniju pterosaura (Andres, u tisku) bit će objavljen u predstojećoj knjizi po imenu "The Pterosauria". Ažuriranu i bolje riješenu verziju ove filogenije službeno su objavili Andres i Myers (2013), sa 185 osobina i 109 taksona kao unutrašnjih grupa. Dolje je kladogram koji pokazuje te rezultate nakon isključenja tri taksona koji se mogu kodirati samo za jednu osobinu (nazivi kladusa prema Andres & Myers, 2013).

 }} }}
      |label2= Azhdarchoidea 
      |2= }} }}

 Povezano 
 Popis pterosaura
 Pterosauri

 Izvori 

 Pterosauria @ Mikko's Phylogeny Archive 

 Kellner, A. W. A., (2003): Pterosaur phylogeny and comments on the evolutionary history of the group. pp. 105-137. — in Buffetaut, E. & Mazin, J.-M., (eds.) (2003): Evolution and Palaeobiology of Pterosaurs. Geological Society of London, Special Publications 217, London, 1-347

 Peters, D., (2007): The origin and radiation of the Pterosauria — in Flugsaurier: The Wellnhofer pterosaur meeting, Munich, 2007, 27-28

 Unwin, D. M., 2003: On the phylogeny and evolutionary history of pterosaurs. pp. 139-190. — in Buffetaut, E. & Mazin, J.-M., (eds.) (2003): Evolution and Palaeobiology of Pterosaurs. Geological Society of London, Special Publications 217, London, 1-347

 Wellnhofer, P., (1991): The Illustrated Encyclopedia of Pterosaurs''. Salamander Books Ltd., London, pp. 192

Pterosauri