Oligogensko nasljeđivanje
Oligogensko nasljeđivanje  (grč. oligo – nekoliko) je pojam koji je uveden nakon spoznaje da model nasljeđivanja većine prethodno opisanih  "monogenska osobina" ne može validno objasniti distribuciju fenotipova u potomstvu pojedinih tipova reproduktivnih veza. Bilo je lahko zapaziti da se izloženi koncept teorije o monogenskoj kontroli fenotipskih svojstava temelji na klasičnoj relaciji: jedan gen – jedna osobina. Veoma je mali broj gena koji učestvuju u kontroli samo jednoe svojstva,  a izgleda da je još manji broj osobina koje su kontrolirane – alelima samo jednog gena. Iako savremena genetika ne poznaje gene koji apsolutno kontroliraju isključivo jedno fenotipsko svojstvo (pa, logično, ni ono koje je određeno samo jednim genom!), odgovarajuća literatura će (vjerovatno) još dugo mnoge osobine tretirati kao monogenske.<ref name=

Daljnja istraživanja, međutim, pokazala su da ovu simplifikaciju dovoljno argumentirano opravdava općeprihvaćeno gledište da većina monogenskih osobina ima oligogensku determinaciju, odnosno da su takve osobine genetički određene malim brojem gena s izrazito dominirajućim fenotipskim efektom glavnih gena (major jena); efekt ostalih, tzv. malih gena  (minor gena) iz odgovarajuće oligogenske serije (kao i sredinskih činilaca) na ekspresiju posmatrane osobine je, pri tome, praktično zanemarljiv. Treba, međutim, istaći da su razlika između glavnih i manjih gena, kao i kriteriji za razdvajanje oligo– i poligenskih osobina još uvijek arbitrarni.

Alternativni fenotipovi vjerovatno oligogenskih osobina čovjeka

Povezano 
Gen
Osobina
Monogensko nasljeđivanje
Poligensko nasljeđivanje

Reference 

Genetika
Evolucija
Medicina
Poljoprivreda
Šumarstvo