Luka Jukić
Luka Jukić  (Donji Svilaj kraj Odžaka, 23. 2. 1887 — Slavonski Brod, 24. 6. 1929) je bio mladi hrvatski revolucionar, koji je pokušao atentat na austro-ugarskog komesara za Hrvatsku Slavka Cuvaja 1912. godine. Atentat nije uspio, a Luka Jukić i školski drugovi su pohapšeni, osuđeni i zatvoreni u Lepoglavi.

Jukić je nakon atentata figurirao kao nacionalni junak.

Biografija 

Luka Jukić je rođen u Donjem Svilaju kod Odžaka. Jukić je bio pripadnik tvz. napredne ili radikalne nacionalne omladine južnih Slovena u Austro-Ugarskoj. Oni su zagovarali hrvatsko-srpsku slogu i stajalište da su Hrvati i Srbi jedan narod, odnosno da su podjednako i Hrvati i Jugoslaveni, da su nastrojeni antiaustrougarski, te da svoju šansu za samostalnošću vide u oslobađanju svih južnih Slavena.

Luka Jukić je sudjelovao u uređivanju brošure Đački pokret čiji je glavni urednik bio August Cesarec.

Ukidanje sabora i "đački štrajk" 

Imenovanje mađarskog eksponenta Slavka Cuvaja za hrvatskog bana 20. siječnja 1912. godine, odnosno komesara za Hrvatsku nešto kasnije, bio je pravi izazov za naprednu, buntovnu omladinu. Sabor koji je već bio sazvan za 7. veljače na njegov je prijedlog 27. siječnja 1912. godine raspušten. 4. travnja suspendiran je Ustav, dok je Cuvaj 5. travnja postavljen za kraljevskog komesara (povjerenika). Uhapšen je Stjepan Radić, a stranke su pozvane da revidiraju programe ili će biti ukinute. Novine su stavljene pod pritisak, izlagane cenzuri i zapljenama.

Na to su prvo reagirali đaci i studenti. Organizirane su antirežimske demonstracije poznate pod nazivom “Đački štrajk”, prvo u veljači u Sarajevu, a zatim su u ožujku u Zagrebu, što se pretvorilo u prave ulične borbe s policijom. Zagrebački studenti su zauzeli Sveučilište, računajući na nepovredivost sveučilišnog teritorija, nakon što je redarstvo zabranilo najavljeni protest. Na početak prvog govora redarstvo je s isukanim sabljama provalilo u sveučilišni vrt, ranjeno je 15 studenata, a raštrkana je omladina cijelu večer demonstrirala po gradu. Okršaji su trajali cijelu noć, a sutradan je proglašen štrajk. Studenti su provalili u sveučilišnu zgradu, zabarikadirali se i izvjesili crnu zastavu poručivši da će na silu reagirati silom. U zgradi se našlo preko 300 studenata, a opsada je trajala 36 sati. Situacija je razriješena tako da su profesori zamoljeni da posreduju kod studenata, a policija je povučena sa sveučilišnog teritorija. Studenti su se razišli, ali su se demonstracije protiv Cuvajeva režima nastavile ponavljati gotovo svaku večer.

U takvoj situaciji, godine 1912. u Zagreb dolazi prvak đačkih demonstracija u Sarajevu, Luka Jukić. On se odlučio na atentat još za vrijeme đačkih demonstracija u Sarajevu u veljači, kada se povjerio Oscaru Tartagliji da je čvrsto odlučio da „ubije komesara Cuvaja i riješi hrvatski narod tiranina i krvnika“.

Pokušaj atenata i hapšenje 

U to vrijeme jugoslavenska nacionalna revolucionarna omladina bila je u svom punom poletu. Grupa omladinaca revolucionara, šesnaestogodišnjaka, odlučila je da atentatom izrazi svoje ogorčenje. Jukić je po gradu među učenicima i studentima otvoreno najavljivao da kani ubiti Cuvaja.

Omladinac Luka Jukić pokušao je atentat na komesara Cuvaja 8. lipnja 1912. u Zagrebu. Sam čin dogodio se na proslavi jubileja Cuvajeva brata Antuna. Jukić je prethodno u gostionici u Mesničkoj popio nekoliko piva (ili vina). Kada je ulicom prolazio automobil kraljevskog povjerenika, istrčao je i pucao. Jukić je promašio Slavka Cuvaja i ubio njegova pratioca, banskog savjetnika Ivu Hervoića.

Nakon jurnjave i ubojstva stražara, uhvaćen je kod Kazališne kavane. Na ispitivanju u policiji Jukić je atentat pravdavao zadovoljštinom za sva poniženja koja je Hrvatska doživjela zbog ukinuća ustava.

Nakon atentata su usledila brojna hapšenja đaka i policijska ispitivanja. Zatvoreno je više od 160 učenika u dobi od 14 do 16 godina. Jukić je osuđen na smrt vješanjem, a dio optuženih omladinaca na zatvorske kazne. Jukiću je kazna naknadno promijenjena u doživotni zatvor.

Robija u Lepoglavi 

Luka Jukić izlazi iz lepoglavkog zatvora nakon stvaranja Jugoslavije.

Nasljeđe 

Atentat Luke Jukića je imao ogromnog uticaja na jugoslovensku revolucionarnu omladinu u Austro-Ugarskoj. August Cesarec povodom atentata Luke Jukića piše Vladimiru Gaćinoviću:

Ivo Andrić, kada je čuo za atentat Jukićev, piše u svom dnevniku:

Antun Gustav Matoš, povodom Jukićevog atentata, piše u časopisu „Zora“:

Glavno glasilo Hrvata u Americi tog vremena, „Hrvatski svet“, povodom oba atentata, i Luke Jukića i Stjepana Dojčića, piše:

Izvori

Vanske veze 
 Pucnji atentatora (2): Luka Jukić 
 Jukićev atentat 8. lipnja 1912. (mapa)
 Politički atentati: od 1900. do 1913. u Europi su ubijena četiri kralja, šest premijera i tri predsjednika. Doprinos su željeli dati i Hrvati

Revolucionari
Atentatori
Jugoslovenska revolucionarna omladina u Austro-Ugarskoj