Hermesijanakt
Hermesijanakt (), iz grada Kolofona u Maloj Aziji, bio je grčki elegijski pesnik koji je živeo tokom helenističkog razdiblja. Bio je mlađi prijatelj i učenik Filete s Kosa. Tačne godine njegovog rođenja i smrti nisu poznate, a Pausanija naslućuje da je živeo za vreme Filipa II i Aleksandra Velikog i da više nije bio živ kad je Lizimah porušio Kolofon (302. pne.). Danas se pretpostavlja da se Hermesijanakt rodio negde oko 340. pne., odnosno da je živeo početkom 3. veka pne.

Glavno Hermesijanaktovo delo bila je zbirka elegija u tri knjige, koju je posvetio svojoj dragoj, koja se zvala Leontija, pa je pesnik celoj zbirci dao naslov Leontija (Λεόντιον). Od te je pesme u Atenejevoj Gozbi sofista sačuvan jedan fragment od nekih stotinu stihova. Stihovi odišu melanholijom i popisuju mitske i historijske pesnike i filozofe koji su pre njega voleli i slavili žene. Među njima su Orfej, Fileta s Kosa, Pitagora, Sokrat i Aristip, zatim Homer (koji je u pesmi "uparen" s Penelopom), Hesiod (s "Eejom"), te Anakreont i Alkej, koji se, dakako anahrono, nadmeću za Sapfinu ljubav. U odlomku se zapažaju neke tipične karakteristike helenističke poezije, kao što je zanimanje za retke reči i izraze, za ljubav, posebno nesrećnu, te za etiologiju. Hermesijanaktova poezija, koju karakteriše smena jakih emocija i nežnih tonova, uživala je veliki ugled kod savremenika, a visoko su je cenili i rimski pesnici Avgustovog doba. Hermesijanakta navode i Pausanija, Partenije i Antonin Liberal.

Na drugom mestu Pausanija kaže da je Hermesijanakt napisao i jednu elegiju o kentauru Euritionu. Nije pouzdano utvrđeno je li ovaj Hermesijanakt i autor pesme pod naslovom Persijska povest (Περσικά), koja se spominje na jednoj sholiji uz Nikandrove Životinjske otrove ili, se, pak radi o nekom mlađem pesniku istog imena.

Reference

Literatura 
 
 
 .

Starogrčki pisci