Deklaracija o nezavisnosti Novog Zelanda
Deklaracija nezavisnosti Novog Zelanda (engleski: Declaration of the Independence of New Zealand; maorski: He Wakaputanga o te Rangatiratanga) je dokument kojeg su 1835. godine potpisala Ujedinjena plemena Novog Zelanda, a u kojem je proglašena nezavisnost Novog Zelanda. Ovaj dokument je imao važne sociopolitičke posljedice, posebice u kontekstu kasnije potpisanog sporazuma iz Waitangija. U njemu su potpisnici deklarirali ustav nezavisne države te su se obvezali da će se svake godine sastati u Waitangiju kako bi donosili zakone; uz to, deklaracija je sadržavala i poziv južnim maorskim plemenima da zaborave lične animozitete i pridruže se onima sa sjevera. 

Još 1834. godine, novozelandski mjesni ministar James Busby je izradio nacrt dokumenta kojeg je nazvao Deklaracija nezavisnosti Novog Zelanda, a kojeg je 28. listopada 1835. godine u Waitangiju potpisalo 34 maorskih plemenskih vođa; do 1839., ukupno su 52 plemena pristupila sporazumu. Plemenski čelnici su ovu deklaraciju potpisali kao predstavnici tzv. Ujedinjenih plemena Novog Zelanda, dok su kao svjedoci potpisani misionari Henry Williams i George Clark (koji su i preveli dokument) te trgovci James Clendon i Gilbert Mair. 

Politički kontekst nastanka deklaracije bio je vezan uz bojazan o svojeglavom ponašanju britanskih predstavnika na Novom Zelandu, ali i strah da će Francuska proglasiti svoj suverenitet nad otocima (o tom je periodu pustolov Charles de Thierry želio proglasiti koloniju na teritoriju za kojeg je tvrdio da ga je kupio u Hokiangi). Uz to, deklaracija je bila i posljedica ideja među nekim maorskim plemenima o ujedinjenju Maora i formiranju maorske vlade. Maori su u to vrijeme bili dobro involvirani u međunarodnu pomorsku trgovinu te su, nakon što je trgovački brod Sir George Murray zaustavljen u Sydneyju jer nije imao zastavu, u to vrijeme koristili vlastitu zastavu koja je zapravo bila prva neslužbena, ali originalna, novozelandska zastava (službena verzija zastave ponešto je izmijenjena) te se mogla vidjeti sve do početka XX. vijeka.

Nakon potpisivanja, kopija sporazuma je poslana britanskom kralju Williamu IV., koji je već ranije bio odobrio spomenutu zastavu Ujedinjenih plemena. Dana 25. svibnja 1836., William IV. je priznao Deklaraciju, što je izazvalo negodovanje kolonijalnog ureda na Novom Zelandu. Posljedica svega toga bilo je donošenje nove kolonijalne politike, koja je kulminirala potpisivanjem sporazuma iz Waitangija 1840. godine. 

U današnje vrijeme, postoje određene debate oko toga je li Deklaracija još uvijek na snazi ili ne. I dok postoji manja skupina koja ju još uvijek smatra važećom, većina se slaže kako je Deklaracija prestala važiti potpisivanjem sporazuma iz Waitingija 1840. godine te kako ju treba tretirati kao historijski dokument.

Historija Novog Zelanda
Pravo na Novom Zelandu
Maori
Novi Zeland