Jean-François Le Sueur
Jean-François Le Sueur (také Lesueur, 15. února 1760, Drucat, Francie – 6. října 1837, Paříž) byl francouzský hudební skladatel, dirigent a pedagog.

Život 
Narodil se v Drucatu v blízkosti Abbeville. Byl prasynovcem malíře Eustacha Le Sueura. Začínal jako sborista v kostele sv. Wolframa v Abbeville a v katedrále v Amiens, kde také získal základy hudebního vzdělání. V roce 1778 byl jmenován sbormistrem v katedrále v Sées a poté odešel do Paříže studovat harmonii u abbé Nicolase Roze, sbormistra kostela Neviňátek. Působil v Dijonu (1779), Le Mans (1782) a v Tours (1783), aby posléze vystřídal abbé Rose v kostele Neviňátek v Paříži. Na základě konkurzu se v roce 1786 stal ředitelem kůru v katedrále Notre-Dame de Paris.

Na svátek Nanebevzetí Panny Marie inovoval s velkým úspěchem bohoslužby zavedením orchestru a tyto koncerty duchovní hudby zaplňovaly katedrálu nadšenými posluchači. Na druhé straně si tak přivolal nepřátelství konzervativních církevních kruhů. Na to odpověděl pamfletem Exposé d'une musique imitative et particulière à chaque solennité (1787). V době finanční krize Francie byl výrazně seškrtán rozpočet na hudbu v katedrále, takže se Le Seur musel velkých orchestrálních koncertů vzdát, což vedlo k tomu, že resignoval na své místo.

V letech 1788–92 působil v Londýně. Vrátil se do revoluční Paříže a v Théâtre Feydeau uvedl s úspěchem tři své opery: La Caverne, ou le Repentir (1793), Paul et Virginie, ou le Triomphe de la vertu (1794) a Télémaque dans l'île de Calypso, ou le Triomphe de la sagesse (1796).

V roce 1793 byl jmenován profesorem na École de la Garde Nationale a v roce 1796 také na nově založené konzervatoři. Vedle slavných skladatelů a hudebních teoretiků jako byli Luigi Cherubini, François-Joseph Gossec, Étienne-Nicolas Méhul, Honoré Langlé, Charles Simon Catel a Jean-Baptiste Rey byl nucen učit pouze elementární základy a hlasová cvičení. Spolu s Jeanem-Baptistem Reyem ostře kritizovali konzervativní metody výuky na konzervatoři i vedení konzervatoře a po publikaci pamfletu Projet d'un plan général de l'instruction musicale en France byli oba v roce 1802 propuštěni. Opéra national de Paris odmítla jeho další dvě opery (Ossian, ou Les bardes a La mort d'Adam) a bez stálých příjmů se Le Sueur ocitl na pokraji chudoby.

V roce 1804 jej však Napoleon Bonaparte jmenoval kapelníkem v Tuileries, kde nahradil Giovanniho Paisiella. Pro korunovaci Napoleona zkomponoval Triumfální pochod a hymny Unxerunt Salomonem a Tu es Petrus, řídil slavnostní mši Paisiella a Vivat svého učitele abbé Roze. V roce 1813 byl jmenován členem Akademie krásných umění, kde nahradil André Grétryho a byl vyznamenán Řádem čestné legie.

Za Restaurace Bourbonů byl jmenován skladatelem královské kapely a dirigentem orchestru Opery. Od roku 1818 učil opět na konzervatoři a stal se velmi úspěšným pedagogem. Mezi jeho žáky byli např. Hector Berlioz, Ambroise Thomas, Charles Gounod, Louis Désiré Besozzi a Antoine François Marmontel.

Zemřel 6. října 1837 v Paříži ve věku 77 let. Je pohřben na hřbitově Père-Lachaise. Původní bronzová socha skladatele byla roztavena v průběhu německé okupace za 2. světové války a je nahrazena novou, moderní.

Dílo

Oratoria 
 Ruth et Noëmi (1811)
 Ruth et Booz (1811)
 Debbora
 Rachel
 Oratorio de Noël (Vánoční oratorium)
 Tři pašijová oratoria
 Korunovační oratoria

Opery 
 La caverne, 16. února 1793, Paris, Théâtre Feydeau, libreto Paul Dercy podle románu Alain-René Lesage Gil Blas
 Paul et Virginie ou Le Triomphe de la vertu, 13. ledna 1794, Paris, Théâtre Feydeau, libreto Alphonse du Congé Dubreuil podle románu Jacques-Henri Bernardin de Saint-Pierre
 Télémaque dans l'île de Calypso ou Le triomphe de la sagesse, 11. květen 1796, Paris, Théâtre Feydeau, libreto Paul Dercy
 Ossian, ou Les bardes, 10. července 1804, Paris, Opéra, libreto Paul Dercy a Jacques-Marie Deschamps
 L'inauguration du temple de la victoire, 2. ledna 1807, Paris, Opéra, libreto Pierre Baour-Lormian,
 Le triomphe de Trajan (ve spolupráci s Louis-Luc Loiseau de Persuis), 23. října 1807, Paris, Opéra, libreto Joseph-Alphonse Esménard
 La mort d'Adam et son apothéose, 21. března 1809, Paris, Opéra, libreto Nicolas-François Guillard podle Friedrich Gottlieb Klopstock
 Alexandre à Babylone, komponována 1814–1825, neprovedena, libreto Pierre Baour-Lormian

Odkazy

Literatura 
 Wilhelm Buschkötter: Jean François Le Sueur. Eine Biographie. Sammelbände der Internationalen Musikgesellschaft, 14. Jahrg., H. 1 (Oct. - Dec., 1912), pp. 58-154 (dostupné Zde)
 F. Lamy: Jean-François Le Sueur, 1760–1837, essai de contribution l'histoire de la musique française. Paris, Fischbacher, 1912 (dostupné Zde)

Externí odkazy 
 
 
 Životopis na Allmusic
 Katolická encyklopedie
 Životopis zachycující zejména období vlády Napoleona
 Hrob skladatele
 Seznam oper

Skladatelé klasické hudby
Francouzští operní skladatelé
Klasicistní skladatelé
Francouzští hudební skladatelé
Rytíři Řádu čestné legie
Pohřbení na Père Lachaise
Narození v roce 1760
Úmrtí v roce 1837
Muži
Narození 15. února