Václav Šimon
Václav Daniel Šimon (* 29. května 1926 Praha) je český urolog, který spojoval své znalosti gynekologa, chirurga a urologa již v šedesátých letech 20. století při realizaci nových metod v radikální rekonstrukční urologii, endoskopické operativě a dětské urologii.

Život 
Formování profesního života Václava Šimona bylo ovlivněno výchovou v náboženském prostředí a okolností, že otec byl praktickým venkovským lékařem. Proto oba synové vystudovali medicínu.

Profesní život 
Během vysokoškolských studii lékařství nejprve v Hradci Králové, jako demonstrátor anatomického ústavu. Zde pro demonstrace vytvořil odlitky mozkových komor a odlitky bronchiálního systému jako vzor k segmentálním resekcím plic.

Studia dokončil v Praze v roce 1952. Po promoci pracoval na gynekologicko-porodnickém oddělení okresní nemocnice v Nymburce, kde získal atestaci gynekolog-porodník, a od roku 1956 působil na chirurgickém oddělení oblastní nemocnice v Kolíně, kterou vedl známý chirurg primář Poesner. Na tomto pracovišti získal nejprve atestaci z oboru chirurgie a po studijních pobytech na urologických pracovištích v Halle, v nemocnici na Bulovce a na urologické klinice v Brně atestoval z urologie. Po zřízení urologického oddělení toto nové oddělení vedl. Zde začal provádět i radikální cystektomie se střevní náhradou a rozvíjel transuretrální operativu.

V roce 1968 na výzvu profesora Eduarda Hradce přešel do Prahy na 2. chirurgickou kliniku. Spolupráce s profesorem Hradcem mu dala možnost věnovat se i dětské urologii. Kontakty tohoto pracoviště umožňovaly i dříve nemyslitelné vycestování do kapitalistického světa a stáže na předních evropských pracovištích. Z iniciativy profesora Hradce a profesora Zvary, slovenského pověřence pro zdravotnictví, a profesorů Grégoira, Lopatkina a Marbergera byla v Praze v roce 1975 založena Evropská urologická společnost (EAU), která měla za úkol spolupráci urologů obou politických bloků. Prof. Šimon se stal jedním z prvních jejích členů.

V roce 1975 odešel na 1. chirurgickou kliniku Všeobecné fakultní nemocnice jako asistent a vedoucí urologického oddělení.

Jako krajský odborník pro urologii (1978–1990) a člen poradního sboru hlavního odborníka pro urologii (1980–1990) poukazoval na nedostatky materiálního i personálního vybavení urologických pracovišť, které byly v té době součástí chirurgických oddělení. Urologie byla v očích chirurgické obce pokládána tradičně za obor s přívlastkem septický. Proto bylo úkolem krajských odborníků proti tomuto náhledu bojovat nejen na klinických pracovištích, ale i obecně na všech chirurgických primariátech také proto, že urologie nebyla samostatným oborem. Ještě v roce 1987 při jmenování profesorem byl udělován pouze akademický titul chirurga. Tato situace se změnila uznáním urologie jako samostatného oboru.

Profesor Šimon se podílel na experimentálním vývoji československého litotryptoru a na jeho pracovišti se uskutečnilo první úspěšné mimotělní rozdrcení oxalátového konkrementu ledviny 600 rázovými vlnami u dvaačtyřicetileté pacientky.

V letech 1980 až 1990 byl předsedou pražského Československého červeného kříže.

V letech 1990 až 1994 byl místopředsedou Československé urologické společnosti.

Po reorganizaci pracovišť Všeobecné fakultní nemocnice odešel v roce 1996 na urologickou kliniku, kde pracoval až do odchodu do důchodu v roce 1999.

Pedagogická činnost 
Jako vědecký pracovník, učitel a examinátor se podílel na výuce několika generací mediků a jako oponent stál při obhajobách četných urologů. V roce 1990 se stal členem a v roce 1992 druhým polistopadovým předsedou akademického senátu 1. lékařské fakulty UK a zůstal jím do roku 1994, po čtyři volební období byl členem Akademického senátu Univerzity Karlovy.

Je nositelem zlaté medaile Univerzity Karlovy, udělené v roce 2006.

Osobní život 
Je ženatý, jeho manželka Jitka Šimonová (rozená Hlaváčková) je také lékařkou. Mezi jeho záliby patří golf, lyžování a vážná hudba.

Dílo 
Autor 68 publikací. Je například spoluautorem učebnice Urologie nebo knihy Speciální chirurgie a dále mnoha odborných studií, např.:
 Bilaterální efrektomie u nemocných v konečném stavu ledvinné nedostatečnosti s maligní hypertensí. Sborník lékařský, 85, 1983, č. 5, s.141–145
 Desetileté zkušenosti s radikální cystektomií u zhoubných nádorů močového měchýře. Rozhledy v chirurgii, 67, 1988, č. 10, s.700– 703
 Modern Operative Concepts in Threatment of Strictures of Posterior Urethra, of Urethrocutaneous and Urethrorectal Fistulas. Acta Universitatis Carolinae Medica, 34, 1988, č. 1–2, s. 3–65.
 Surgical Teatment of the Bladder Neck Benign Obstruction. Acta Universitatis Carolinae Medica, 34, 1988, č. 1–2, s. 67–109.
 Šimon V. – Vacík J. – Lopour P. – Michálek J. – Novák V. Development of Fixable Stent for Long-term Derivation of Lower Urinary Tract. Sborník lékařský, 101, 2000, č. 2, s. 14-152.
 Šimon V. – Votoček E. Preventive Wire Ligature of Venae Dorsales Penis in Radical Retropubic Surgery. Sborník lékařský, 96, 1995, č. 1, s. 23–26.
 A new method of haemostasis following transvesical prostetectomy. European Urology, 1977, č. 3, s. 177–178.
 Lethaler bakteriologischer Schock nach urologischen Operationen. Zeitschrift für Urologie, 62, 1969, s. 321–326.

Ocenění 
Je nositelem mnoha akademických a oborových ocenění, např. zlaté medaile Univerzity Karlovy z roku 2006.

V roce 1979 byl vyznamenán medailí papeže Pavla VI. Je též nositelem medaile Červeného kříže I. a II. stupně.

Odkazy

Poznámky

Reference 

Čeští lékaři
Urologové
Narození 29. května
Narození v roce 1926
Narození v Praze
Žijící lidé
Muži