Cynodontia
Cynodontia („kynodonti“) je skupina terapsidů, do které patří z kladistického hlediska i všichni současní savci. „Klasičtí“ pravěcí kynodonti byli plazi malé až střední velikosti, celkově většinou značně podobní savcům.

Evoluce 
Kynodonti se vyvinuli v období pozdního permu a nepočítáme-li savce, všichni vyhynuli v průběhu rané křídy. Kynodonti jsou vývojově nejpokročilejší terapsidi a mnozí z nich pravděpodobně měli srst a z některých se koncem triasu pravděpodobně vyvinuli praví savci. Nejstarším známým kynodontem je pravděpodobně rod Charassognathus a o něco mladší je Procynosuchus, který žil částečně vodním způsobem života. Některé rody (například Chiniquodon) měly značné geografické rozšíření a jejich fosilie známe z území současné Jižní Ameriky, Afriky i Madagaskaru. Některé známe také z někdejších rovníkových oblastí v období pozdního triasu (souvrství Chinle).

Jen na území někdejší západní Gondwany (v Jižní Americe, Indii a Africe) je z období triasu známo přes 60 druhů kynodontů.

Význam 
Kynodonti přežili největší hromadné vymírání všech dob, permské vymírání před 252 miliony let. Jedním z největších kynodontů byl raně až středně triasový rod Cynognathus, který byl dravý a zhruba jeden metr dlouhý. Nejmladším známým kynodontem (samozřejmě vyjma savců, ti žijí až dodnes) je Purbeckodon, který žil v rané křídě asi před 140 miliony let. Známými rody jsou Megazostrodon z jižní Afriky a Morganucodon z Evropy i Asie. Savci se vyvinuli z jim podobných kynodontů ve střední juře před zhruba 190 až 170 miliony let.

Kynodonti byli jedinou skupinou therapsidů, která přežila vymírání na konci triasu před 201 miliony let, při němž se k dominanci nad suchozemskými ekosystémy dostali populární dinosauři.

Charakteristika 
Tato část článku pojednává jen o kynodontech s výjimkou savců. O znacích savců je pojednáno zde.

Kynodonti mají mnoho charakteristických znaků společných se savci. Všichni nesavčí kynodonti pravděpodobně kladli vejce, ale přesto měli stálou tělesnou teplotu a krmili mláďata mateřským mlékem. Jejich zuby rostly jinak než zuby savců. Objev jedince tritylodontida druhu Kayentatherium wellesi s přinejmenším 38 mláďaty v hnízdě ukázal, že již předkové savců měli jako odvozený znak reprodukci s velkým počtem potomstva, a to ještě před začátkem encefalizace (vývojového zvětšování mozkovny).

Výzkumy v pánvi Karoo na jihu Afriky ukázaly, že kynodonti pravděpodobně vyhrabávali komplexní systém podzemních nor, ve kterých zřejmě trávili většinu svého života.

Původně byli tito obratlovci vesměs masožraví, postupně se však některé jejich vývojové linie adaptovaly na jiný způsob života a přešly k omnivorii, insektivorii nebo herbivorii (případně kombinaci těchto trofických adaptací). To dokládají změny v morfologii jejich dentice, odhalené z fosilního záznamu.

Výzkum dentice brazilského eukynodonta rodu Brasilodon ukázal, že již tito pozdně triasoví kynodonti, žijící v době před 225 miliony let měli pouze dvě sady zubů (byli difodontní), podobně jako moderní savci (a ne jako současní plazi). Byli tedy savcům anatomicky více podobní, než se dosud předpokládalo.

Taxonomie 
Obecné dělení

taxonomie podskupiny Cynognathia

taxonomie podskupiny Probainognathia

Odkazy

Reference

Literatura 
 Morgan L. Guignard, Agustin G. Martinelli & Marina B. Soares (2018). Reassessment of the postcranial anatomy of Prozostrodon brasiliensis and implications for postural evolution of non-mammaliaform cynodonts. Journal of Vertebrate Paleontology: e1511570. doi: 10.1080/02724634.2018.1511570.
 Marcus Lukic-Walther, Neil Brocklehurst, Christian F. Kammerer & Jörg Fröbisch (2018). Diversity patterns of nonmammalian cynodonts (Synapsida, Therapsida) and the impact of taxonomic practice and research history on diversity estimates. Paleobiology. doi: https://doi.org/10.1017/pab.2018.38
 Julien Benoit (2019). Parental care or opportunism in South African Triassic cynodonts? South African Journal of Science 115(3/4): Art. #5589. doi: https://doi.org/10.17159/sajs.2019/5589
 Katrina E. Jones, Sarah Gonzalez, Kenneth D. Angielczyk & Stephanie E. Pierce (2020). Regionalization of the axial skeleton predates functional adaptation in the forerunners of mammals. Nature Ecology & Evolution. doi: https://doi.org/10.1038/s41559-020-1094-9
 Grace L. Varnham, Philip D. Mannion & Christian F. Kammerer (2021). Spatiotemporal variation in completeness of the early cynodont fossil record and its implications for mammalian evolutionary history. Palaeonology. doi: https://doi.org/10.1111/pala.12524
 Stefanello, M.; et al. (2023). A complete skull of a stem mammal from the Late Triassic of Brazil illuminates the early evolution of prozostrodontian cynodonts. Journal of Mammalian Evolution (advance online publication). doi: https://doi.org/10.1007/s10914-022-09648-y

Externí odkazy 
 

Therapsidi
Organismy žijící v permu
Organismy žijící v triasu
Organismy žijící v juře
Organismy žijící v křídě