Ján Herkeľ
Ján Herkeľ (1786, Vavrečka na Oravě – 1853) byl slovenský vlastenec, advokát a spisovatel.

Byl absolventem filozofického a právnického kurzu v Pešti, kde působil po roce 1830 jako advokát. Patřil do kruhu slovenských národovců, kteří žili v uherské metropoli, soustředěných kolem Martina Hamuljaka. V roce 1827, když v Lajoskomárom vrchnost nařídila bití místních obyvatel slovenské národnosti za projevy národního cítění, Herkeľ připravil žádost těchto občanů adresovanou Královské uherské místodržitelské radě, ve které odsuzoval protiprávní postup soudců, a mimo jiné i všechny maďarizační akce.

Tvorba 
V roce 1826 vydal v Budíně dílo Elementa universalis linguae Slavicae (Základy obecného slovanského jazyka), ve kterém propagoval potřebu vytvoření jednotného všeslovanského jazyka. K filologické problematice se vrátil roku 1836 v almanachu Zora vydaném Martinem Hamuljakem, kde se v článku Proměna pokusil vytvořit konkrétní slovenský spisovný jazyk, odlišný od Bernolákovy jazykové normy.

Z téhož roku pochází asi i Herkeľův vlastnoruční latinský koncept žádostí o povolení tzv. Novin slavianských, jejichž vydavatelem a redaktorem měl být on sám.

Dílo 
 1826 – Elementa universalis linguae Slavicae (Základy obecného slovanského jazyka).
 1836 – Promena, článek v almanachu Zora

Reference

Související články 
 Spolok milovníkov reči a literatúry slovenskej

Slovenští spisovatelé
Narození v roce 1786
Narození ve Vavrečce (okres Námestovo)
Úmrtí v roce 1853
Úmrtí v Budapešti
Muži
Slovenští lingvisté