Claudio Gentile
Claudio Gentile (* 27. září 1953, Tripolis, Libye) je bývalý italský fotbalový obránce a trenér.

Je považován za jednoho z nejlepších obránců v historii italského fotbalu. Velkou část fotbalové kariéry spojil s Juventusem, klubem, v němž odehrál jedenáct sezón. Spolu s brankářem Zoffem a hráči Scireou a Cabrinim, tvořili jednu z nejlepších obranných řad v historii fotbalu. Za Bianconeri odehrál celkem 415 utkání a vstřelil v nich 10 branek a vyhrál šest titulů v lize (1974/75, 1976/77, 1977/78, 1980/81, 1981/82, 1983/84), dvě výhry v italském poháru (1978/79, 1982/83) a také evropské poháry: UEFA 1976/77 a PVP 1983/84.

Za reprezentaci odehrál 71 utkání a vstřelil v nich 1 gól.. Z MS 1982 má zlatou medaili. Na tomto turnaji byl federací FIFA zařazen do all-stars týmu.

Jako trenér Itálie U21 vyhrál v roce ME U21 2004. Má také bronzovou medaili z OH 2004.

Klubová kariéra

Před Juventusem 
V osmi letech se musel s rodiči uprchnout z Libye, kvůli italskému původu. S fotbalem začal v mládežnické sektoru ve Varese. Sezonu 1971/72 hrál na hostování v Aroně. V následující sezoně již hrál v základní sestavě při každém zápase ve Varese.

Juventus 
Po dobře odehrané sezoně, se v létě 1973 se stal novým hráčem Juventusu. Stál 200 milionů lir. První utkání odehrál Debutoval v prosinci 1973 proti Veroně (5:1), kde hrál na pozici záložníka. Od sezony 1974/75 hraje již jako krajní obránce. Zpočátku tvoří obranu s dalším krajním obráncem Cuccureddu, poté je zaměstnán na pravém křídle, protože Cabrini hrál na levé straně. Poté se do obranné trojky vmědtnal mladý Gaetano Scirea. V téhle sezoně získává první titul. V následující sezoně je v třenicí s trenérem Parolou a dočasně ztrácí své místo v týmu, je nahrazen Tardellim. V sezóně 1976/77 se trenérem stal Giovanni Trapattoni a Claudio se vrátil do základní sestavy. Přispívá k druhému titulu a také k vítězství v poháru UEFA. Za Bianconeri odehrál v 11 sezonách celkem 415 utkání a vstřelil 10 branek. Získal ještě další čtyři tituly (1977/78, 1980/81, 1981/82, 1983/84) dva italské poháry (1978/79, 1982/83) a jeden pohár PVP (1983/84).

Fiorentina a Piacenza 
V létě 1984, ve věku jedenatřiceti let, opustil Juventus a přestoupil do Fiorentiny.. Tady hrál tři sezony a odehrál za ni celkem 98 utkání. Největším úspěchem bylo semifinále italského poháru. Když odešel od fialek strávil několik měsíců bez angažmá a zúčastnil se kempu pro nezaměstnané hráče. V prosinci 1987 byl najat druholigovou Piacenzou. Nastoupil do 20 utkání a pomohl klub zachránit v soutěži. Po skončení sezony se rozhodl ukončit kariéru.

Hráčská statistika

Reprezentační kariéra 
Za reprezentací odehrál 71 utkání a vstřelil 1 branku. První utkání odehrál 19. dubna 1975 proti Polsku (0:0). Byl na MS 1978, kde odehrál všech sedm utkání, ale zápas o 3. místo prohrál. Také byl na ME 1980. I tady ale skončil na 4. místě. Vše si vynahradil na MS 1982. Odehrál tam kromě semifinále všechna utkání a získal zlatou medaili za vítězství. Poslední zápas odehrál jako kapitán 26. května 1984 proti Kanadě (2:0).

Statistika na velkých turnajích

Hráčské úspěchy

Klubové 
 6× vítěz italské ligy (1974/75, 1976/77, 1977/78, 1980/81, 1981/82, 1983/84)
 2× vítěz italského poháru (1978/79, 1982/83)
 1x vítěz poháru UEFA (1976/77)
 1x vítěz poháru PVP (1983/84)

Reprezentační 
 2× na MS (1978, 1982 - zlato)
 1× na ME (1980)

Individuální 
 All Stars team na MS 1982
 kandidát na Zlatý míč – nejlepší tým (8. místo v roce 2020)

Vyznamenání 
 Zlatý límec za sportovní zásluhy (2017)

 Medaile za atletickou statečnost (1982)

 Medaile za atletickou statečnost (1975)

Trenérská kariéra 
Po ukončení fotbalové kariéry se vrátil do Juventusu, kde měl na starost mládež. . V letech 1991 až 1993 byl manažerem v Leccu.

Později vstoupil do technického sektoru FIGC jako trenér národního týmu hráčů do 20 let. V roce 2000 byl zpočátku zástupcem Trapattoniho na lavičce národního A-týmu a v říjnu téhož roku nahradil Tardelliho, jako trenér reprezentace hráčů do 21 let. S mládežnickou reprezentantcí byl tři krát na ME U21 (2002, 2004, 2006). Nejlepší turnaj byl v roce 2004, který vyhrál. Byl i na OH 2004, kde bral bronzovou medaili. Po vyřazení ve čtvrtfinále na ME U21 2006 byl nahrazen jiným trenérem.

V následujících letech netrénoval žádný tým, přestože měl nabítky od Juventusu i aby vedl Libyi. V roce 2014 byl angažován Švýcarským klubem FC Sion, jenže po deseti dnech se nedostavil na trénink a byla mu ukončena smlouva.

Úspěchy 
 3× na ME U21 (2002 - bronz, 2004 - zlato, 2006)
 1× na OH (2004 - bronz)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 
 Profil hráče na Transfermarktu
 Profil trenéra na Transfermarktu
 Profil hráče na National-football-teams.com

Související články 
 Seznam italských fotbalových reprezentantů

Italští fotbaloví reprezentanti
Fotbaloví obránci
Fotbalisté Juventusu Turín
Fotbalisté ACF Fiorentina
Fotbalisté Piacenza Calcio
Italští fotbaloví trenéři
Trenéři FC Sion
Narození v roce 1953
Narození 27. září
Narození v Tripolisu
Muži
Mistři světa ve fotbale
Vítězové Poháru UEFA
Italští bronzoví olympijští medailisté
Hráči Mistrovství světa ve fotbale 1982
Hráči Mistrovství Evropy ve fotbale 1980
Hráči Mistrovství světa ve fotbale 1978
Fotbalisté Varese Calcio
Žijící lidé