Jak jsme hráli čáru
Jak jsme hráli čáru je český film z roku 2014 režiséra Juraje Nvoty podle scénáře Petera Pišťanka a Mariana Urbana.

Děj 
Petr žije se svými prarodiči v československém příhraničí k Rakousku, kam emigrovali jeho rodiče. Od té doby se jej snaží získat i malý Petr vymýšlí způsoby, jak hranici překonat. Nad rodinou se stále vznáší stín sociálky a možnosti odebrání Petra, kterého chtějí umístit do dětského domova. Ve škole i ve volném čase prožívá řadu dobrodružství s kamarády i boje s velkými kluky, kteří rádi bijí ty slabší a říkají si černogardisti. Petrova spolužačka, Helenka, pomáhá méně nadanému Honzovi Kolářovi, kterému hrozí, že jej přeřadí do pomocné školy. Petr ho osvobodí z pout černogardistů. 

Petrův největší kamarád, František "Ferda" Glanz, se stále s něčím chlubí. Tvrdí, že zná tajný tunel pod řekou Moravou, který vede do Rakouska. Pozve Petra, aby o půlnoci přišel do staré fabriky, že mu jej ukáže. Petr se chce vyplížit z domova, ale potká dědu a jdou spolu. Čekají, ale nikdo nejde, pak uvidí několik jezdců na motorkách, jak jedou k hranici. Uslyší střelbu, křik a na místo se sjíždějí pohraničníci. Obcí se nese zpráva, že tam zahynuli čtyři Poláci. Glanz se chlubí otcovou pistolí, Petr mu ji sebere a ukryje do slámy. Malý Bašta opět bije spolužačky, zakročí tělocvikář a Bašta si při útěku zlomí nohu. Major Bašta z toho dělá aféru. Ferda je s Baštovými syny přijat k mladým pohraničníkům, pak je z nich ovšem vyloučen. Petr v noci vysvobodí lišku, kterou má Glanz na výcvik psů. 

Rozdává se vysvědčení, přes snahu Helenky je Honza přeřazen do zvláštní školy, kam ale stejně chtěl, protože na něj všichni moc tlačili. Ferda řekne Petrovi, že má v Rakousku bratra. Petr se ptá prarodičů, ti začnou mluvit maďarsky, jako vždy když chtějí před Petrem něco utajit. Petr i tak pochopí, že jeho bratr se jmenuje Karel. Glanz onemocní a dá Petrovi mapu, která jej má zavést k pokladu. Cestou jej přepadnou černogardisti a zatáhnou jej mezi ostnaté dráty, kde jej najdou pohraničníci. Petr se to snaží majoru Baštovi vysvětlit, že ho parta jeho synů dostrkala mezi dráty. Ten nevěří, myslí, že to byl Achbergerův pokus převést vnuka do Rakouska. Petr jde znovu s mapou od Glanze a najde svazek vedený na jeho dědu, kde se dozví, kdo všechno na něj donášel. Malý František Glanz zemřel. 

Za Petrem přijedou rodiče s bratrem Karlem, chtějí si ho hned odvézt do Rakouska. Petr na Karla žárlí. Petr potká bandu černogardistů, popere se s nimi a na obranu použije pistoli od Glanze. Ve rvačce padne výstřel a Jirka Bašta vypadá jako mrtvý. Petr uteče. Zahodí pistoli a zůstane v lese. Pohraničníci jej v noci hledají, Petr spí v seníku a liška jej upozorní na nebezpečí. Rodiče musí odjet zpět do Rakouska bez svého prvorozeného syna. Děda najde Petra v lese a řekne mu, že Jirka nezemřel, jen se mu strachy udělalo nevolno. Petr s dědečkem a babičkou v televizi sledují srpen 68 a vidí přicházet sociální pracovnici. Děda vede Petra na vlak do Rakouska. Jeden z pohraničníků dělá problémy, protože Petra nemá zapsaného v pase. Na Baštův příkaz jej ale pustí. V Rakousku děda předá vnuka jeho rodičům a vrací se prázdným vlakem do Československa. Petr za vlakem utíká, děda mu na památku hodí svůj klobouk.

Obsazení

Ocenění 
 Český lev 2014
 nominace v kategorii Nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli – Milan Lasica
 nominace v kategorii Nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli – Ondřej Vetchý
 nominace v kategorii Nejlepší střih – Alois Fišárek
 nominace v kategorii Nejlepší filmová scénografie – Pavol Andraško

Externí odkazy 
 
 

České dramatické filmy
Filmy z roku 2014