Nino Pisano
Nino Pisano (* kolem 1315, Pisa - asi 1366/68, Pisa) byl italský sochař a zlatník, syn Andrea Pisana, bratr Tommaso Pisana, aktivní v letech 1343 - 1368. Byl jedním z největších sochařů čtrnáctého století v Itálii.

Život 
Přesné datum narození Nino Pisana není známo. Předpokládá se, že se školil v dílně svého otce Andrea Pisana a od 30. let se podílel na jeho zakázkách, zejména v malé gotické kapli Santa Maria della Spina a v kostele sv. Kateřiny Alexandrijské (Chiesa di Santa Caterina d'Alessandria) v Pise a na reliéfní výzdobě Giottovy zvonice ve Florencii (Campanile di Santa Maria del Fiore).

V letech 1340–1350 již pracoval samostatně v bazilice Santa Maria Novella ve Florencii a v kostele San Francesco v Oristanu. Podle dokumentů ze stavby katedrály v Orvietu byl Nino roku 1349 předákem po svém otci, který vedl stavbu v letech 1347 a 1348, ale pak se patrně vrátil do Pisy, kde je doložen v roce 1358 a 1362. Na přelomu 50. a 60. let pracoval pro arcibiskupa v Pise a byl tamějším hlavním sochařem po dvacet let. Řada dalších sochařů, včetně jeho bratra Tommasa, jeho styl napodobovala.

Dílo 

Nino Pisano byl dědicem sochařské tradice sahající od Nikola Pisano (1215/1220–1278/1284) a Giovanni Pisano (1248–1315). Jeho otec Andrea Pisano (1290–1349) byl synem notáře ve městě Pontedera, ale v Pise se vyškolil u Giovanni Pisana a později byl spolupracovníkem Giotta ve Florencii. (Pozn.:Pisano obvykle znamená "pocházející z Pisy" nebo "vyškolený v Pise" (Andrea Pisano), jindy označuje příjmení děděné po otci (Nino a Tommaso Pisano)).

Historikové umění soudí, že Nino Pisano jako spolupracovník svého otce Andrea Pisana, je autorem osmi reliéfů (první dvě řady) na Giottově zvonici ve Florencii a čtyř soch, včetně Davida, Sibylly Tiburtinské a Eritreji. Vasari uvádí Nino Pisana jako autora soch v kapli Santa Maria della Spina.
Za první samostatné dílo Nino Pisana je považován náhrobek arcibiskupa Simone Saltarelli (zemřel 1342) v kostele svaté Kateřiny v Pise, kde se uplatnila jeho originalita a nová prostorová koncepce.

Nino Pisano se odklonil od klasického stylu svého otce a přejal inovace z francouzské gotiky - esovité prohnutí soch, řasení drapérie i její rafinovanou eleganci. Za pokračovatele Nino Pisana jsou kromě sochařů jeho dílny považováni Michelangelův učitel Jacopo della Quercia a Francesco di Valdambrino.

Známá díla 
 Madona s dítětem, bazilika Santa Maria Novella, Florencie
 Sv. Basil biskup, kostel San Francesco, Oristano
 Madona s dítětem, polychromovaná dřevěná socha, kostel San Nicola, Pisa
 Ukřižování, kostel San Michele in Borgo, Pisa
 Madona (mramor), kostel Santo Stefano Marinasco, La Spezia
 Madona a anděl, Zvěstování, katedrála Oristano, biskupský palác, Bosa
 Madona s dítětem (mramor), klášterní kostel Santa Maria in Mantignano (nedaleko Florencie), nyní Diecézní muzeum Santo Stefano al Ponte
 Madona s dítětem, (známá jako Madona z Trapani), Bazilika-svatyně Maria Santissima Annunziata, Trapani
 Zvěstování svaté Kateřiny, opatství St. Zeno
 sv. Štěpán, sbírka De Carlo
 Madona s dítětem, Detroit Institute of Arts
 Zvěstování, Louvre
 Archanděl Gabriel, Panna Marie, National Gallery of Art, Washington

Reference 

 Faktografické údaje pocházejí z biografického článku Roberto Paolo Novello: NINO Pisano, kde je i podrobný soupis odborné literatury.

Literatura 
 Anita Fiderer Moskowitz, The sculpture of Andrea and Nino Pisano, Cambridge, Cambridge University Press, 1986
 G. Kreytenberg, Andrea Pisano und die toskanische Skulptur des 14. Jahrhunderts, München 1984
 Andrea, Nino e Tommaso scultori pisani, catalogo della mostra (Pisa, 1983) a cura di M. Burresi, Milano, Electa, 1983
 Ilaria Toesca, Andrea e Nino Pisani, Firenze, Sansoni, 1950
 Giorgio Vasari, Le vite de' più eccellenti pittori, scultori e architettori, Seconda parte, 1568

Externí odkazy 
 
 Web Gallery of Art: PISANO, Nino
 Dizionario Biografico degli Italiani, Roberto Paolo Novello: NINO Pisano
 Giorgio Vasari, Le vite de' più eccellenti pittori, scultori e architettori, Seconda parte, 1568, elektronická verze Google books

Italští sochaři
Gotičtí sochaři
Muži
Narození v Pise
Úmrtí v Pise