Lawrence Halprin
Lawrence Halprin (1. července 1916 – 25. října 2009), byl americký zahradní architekt, designér a pedagog 

Od počátku své kariéry v San Francisco Bay Area, v Kalifornii, v roce 1949, Halprin často spolupracoval v místním okruhu modernistických architektů na relativně skromných projektech. Mezi osobnosti s kterými spolupracoval je William Wurster, Joseph Esherick , Vernon DeMars, Mario J. Ciampi, a další významné osoby vztahující se k UC Berkeley. Postupně se zlepšuje jeho pověst, na severozápadě Halprin nejprve získal celonárodní pozornost svou prací na světové výstavě 1962 v Seattlu, Ghirardelli Square tento projekt opětovné použil v San Franciscu, a chodníky mezi památkami/ v obchodě Nicollet Mall v Minneapolisu. Halprin během své kariéry dokázal ovlivnit celou jednu generaci svým konkrétním konstrukčním řešením, důrazem na uživatelské zkušenosti rozvojem těchto řešení, a svou metodou procesu spolupráce na návrhu.

Halprinův názor a praxe shrnuje jeho definice modernismu:
 "Správně pochopeno, modernismus není pouze otázkou kubistického prostoru, ale celým zhodnocením designu životního prostředí jako celostního přístupu k věci, vytváření prostoru v němž lidé žijí… Modernismus, jak jej definuji a praktikuji, zahrnuje a je založen na zásadách archetypálních potřeb člověka jako jednotlivce i sociální skupiny." 
Za nejlepší z jeho prací je považována krajinářská architektura jako vyprávění.

Mladá léta 

Halprin vyrostl v Brooklynu, New York a jako školák získal věhlas při místních utkáních baseballu. Také strávil tři roky ze svých mladých let v Palestině v kibucu, v místech, kde je dnes izraelské přístavní město Haifa. Heritage Park Plaza ve Fort Worth v Texasu, je stavba jejíž design byl navržen Halprinem, byla postavena v roce 1980 a byla zapsána na Národní registr historických míst jako ukázkové dílo týdne 21. května 2010.

Získal titul bakalář umění na Cornell University a byl mu udělen titul Master of Arts v postgraduálním studiu na University of Wisconsin. Pak si získal druhý bakalářský titul z Harvard Graduate School of Design, kde jeho profesory byli architekti Walter Gropius a Marcel Breuer. Jeho spolužáky z Harvardu byli Philip Johnson a I.M. Pei. Při návštěvě Taliesinu, Frank Lloyd Wright studiu ve Wisconsinu, Halprina zaujala myšlenka aby se stal designérem, a jeho formální trénink začal ve třídách s Christopherem Tunnardem.

V roce 1944 byl Halprin přijat do služby v námořnictvu v United States Navy jako nadporučík (junior). Byl přidělen k torpédoborci USS Morris v Pacifiku, na který byl zacílen sebevražedný útok japonských kamikadze. Poté, co přežil zničení Morrise, byl Halprin poslán do San Francisca na dovolenou. Zůstal tam i po svém propuštění.

Kariéra 

Po propuštění z vojenské služby nastoupil v San Franciscu do firmy zahradního architekta Thomase Dollivera Churche. a pracoval na projektech, ke kterým v tomto období patřila například zahrada Dewey Donnell (El Novillero) v Sonoma County.

Halprin otevřel svůj vlastní podnik v roce 1949, a stal se jedním z profesionálních konkurentů Thomase Dollivera Churche a jeho následovníků.

Halprinova manželka, uznávaná avantgardní tanečnice Anna Halprin, byla jeho dlouholetým spolupracovníkem, s nímž zkoumal společné prostory mezi oblastí choreografie a způsobem, jakým se uživatelé pohybují veřejným prostorem. Rodiče jeho manželky byla Daria Halprin, americký psycholog, autor, tanečnice a herečka, a Rana Halprin, fotograf a aktivista pro výuku romského jazyka a lidských práv.

Mnoho Halprinových prací nese známky jeho pozorností k uživateli, uživatelské zkušenosti a sociálních dopadů jeho návrhů v rovnostářské tradici Frederick Law Olmsteda. Halprinovou tvůrčí silou byla interaktivnost, hravost veřejných fontán běžných v sedmdesátých letech. Doplňky, které nadále významně přispívají k potěšení chodců jsou například v Portlandu v Oregonu, kde je "Ira's Fountain" (Keller Fountain Park) je milována a dobře využita, a náměstí u budovy Spojených národů v San Franciscu.

V poslední době je mnoho Halprinových prací zdrojem debat, jsou poznamenány zanedbáním a někde jsou v havarijním stavu. Kritici argumentují, že jeho díla zastaraly a již neodrážejí styl který jejich město chce preferuje. Rozpočtová omezení a naléhavá "revitalizace" ohrožují některé z jeho projektů. V reakci na tento stav byly zřízeny fondy s cílem zlepšit péči o některé z lokalit a snažit se zachovat je v jejich původním stavu.

Byl s manželkou, tanečnicí Annou Halprin spolutvůrcem metody používající "RSVP cykly", kreativní metodu, která může být použita v zásadě ve všech oborech.

Projekty 

Halprin v řadě projektů ukazuje svůj pohled na zahradu nebo volné prostranství jako na jeviště. Halprin pochopil, že „zahrada ve vašem vlastním bezprostředním okolí, nejlépe u vašich dveří, je tou nejvýznamnější zahradou“. Jako součást jednoty celku si cenil "divoké oblasti, kde můžeme být skutečně sami sebou a kde příroda může být vnímána jako prvotní zdroj života." Halprinem upravené projekty zahrnují městské parky, náměstí, obchodní i kulturní centra a další místa kongregace:

 krajina u Ferris House, Spokane, Washington, 1955
 vodní elektrárna Washington Water Power (nyní Avista Corporation), Spokane, Washington, 1959
 krajinářská úprava, územní plán pro světovou výstavu, Seattle, 1958–1962
 krajinářská úprava pro West Coast Memorial to the Missing of World War II, Presidio of San Francisco, 1960
 Sproul Plaza, Kalifornská univerzita, Berkeley, 1962
 Ghirardelli Square v San Francisku v Kalifornii, časný model adaptace historických budov. 1962–1965
 Saint Francis Square Cooperative housing project , San Francisco, design založený na pedisférách, s třípatrovými bytovými domy a s třemi krajinářsky upravenými vnitřními dvory, 1964
 hlavní plán pro Sea Ranch, Kalifornie, historicky významnou plánovanou komunitní spolupráci s developerem Al Boekem a architekty Joseph Esherick, Charles Willard Moore a dalšími. 1964
 hlavní plán pro část Bay Area Rapid Transit system, v San Francisco, 1964–1966
 krajinářská úprava pro Oakbrook Center v Oak Brook v Illinois, vnější terénní úpravy a fontána "Koňská hlava" v Northwest Plaza v St. Louis, Missouri a mnoho jiných poválečných předměstských nákupních náměstí, 1966-1968
 Nicollet Mall, Minneapolis, jedna z prvních národních dopravních linek, 1968
 Park Central Square, Springfield, Missouri, 1970
 Ira Keller Fountain (Ira's Fountain) a Lovejoy Fountain Park, součást mnohočetné úpravy s kašnami a venkovními prostory v Portlandu v Oregonu, 1971
 Transit Mall v Downtown Portland, Oregon, 1971
 vodní zahrada Water Garden, Olympia, Washington, 1972
 Skyline Park v Denveru v Coloradu – inspirován dílem Colorado National Monument, 1974
 United Nations Plaza v San Francisku v Kalifornii, 1975
 Sculpture Garden v muzeu „Museum of Fine Arts“, (Richmond, Virginie), 1975, zničeno
 Manhattan Square Park v Rochesteru, ve státě New York, městský park s dětským hřištěm, vodopády a kluzištěm, 1975
 Riverbank Park, Flint, Michigan, 1975
 Freeway Park v Seattlu ve státě Washington, inovativní rekultivace parku, 1976
 Plaza 8 Water Feature, 8th Street (vedle veřejné knihovny Mead Public Library), Sheboygan, Wisconsin, 1976

 Downtown Mall v Charlottesville ve Virginii, 8–9 blok zóny pouze pro pěší podél historické hlavní ulice, 1976
 Heritage Park Plaza, centrum města Fort Worth, Texas, 1980
 Rooseveltův památník Franklin Delano Roosevelt Memorial ve Washingtonu, 1997
 Stern Grove Amphitheater, San Francisco, Kalifornie, 2005
 vstup k vodopádům v Yosemitském národním parku, 2005
 Stern Grove Amphitheater, San Francisco, Kalifornie, 2005
 Levi Plaza, San Francisco, Kalifornie
 Cascade Plaza, Akron, Ohio
 Downtown Greenville, hlavní ulice v Greenville, Jižní Karolína
 Innerbelt Freeway, Akron, Ohio

Literární díla 
 A Life Spent Changing Places (2011) 
 The Sea Ranch: Diary of an Idea (2003) 
 The FDR Memorial: Designed by Lawrence Halprin (1998) 
 The Franklin Delano Roosevelt Memorial (1997) 
 "Design as a Value System", Places: Vol. 6: No. 1 (1989)
 Lawrence Halprin: Changing Places (1986) 
 Ecology of Form (audio book) (1982) 
 Sketchbooks of Lawrence Halprin (1981) 
 Lawrence Halprin (Process Architecture) (1978)
  Taking Part: A Workshop Approach to Collective Creativity (with Jim Burns) (1974) 
 Lawrence Halprin: Notebooks 1959-1971 (1972) 
 The RSVP cycles; creative processes in the human environment. (1970, 1969) 
 “Motation.” Progressive Architecture Vol. 46 (July 1965): ppg. 126-133
 Cities (1963)

Odkazy

Reference

Literatura 
 Worth, Libby and Helen Poynor. (2004). Anna Halprin. London: Routledge. , 
 Rainey, Reuben M. (2001). "The Garden as Narrative: Lawrence Halprin's Frankllin Delano Roosevelt Memorial," in Places of Commemoration : Search for Identity and Landscape Design by Joachim Wolschke-Bulmahn. Washington, D.C. : Dumbarton Oaks Research Library and Collection. , ; OCLC 185572850
 Walker, Peter and Melanie Louise Simo. (1994). Invisible Gardens: the Search for Modernism in the American Landscape. Cambridge: MIT Press. , ; OCLC 30476510

Externí odkazy 
 
 The Telegraph: Lawrence Halprin obituary
 National Park Service
 Ira Keller Fountain v Portlandu, Oregon
 Washington Post profile of Halprin on the dedication of the FDR Memorial
 Article about an untitled Halprin fountain on the Capitol grounds of Olympia, Washington. Publikováno v The Olympian. Copyright Kristin Alexander.

Američané
Zahradní architekti
Narození v roce 1916
Úmrtí v roce 2009
Muži
Narození v New Yorku