Jan Hendrych
Jan Hendrych (* 28. listopadu 1936 v Praze) je český sochař, malíř, restaurátor, kurátor a emeritní profesor Akademie výtvarných umění v Praze.

Život 
Jan Hendrych se narodil v Praze - Střešovicích v rodině právníka JUDr. Jaroslava Hendrycha (1908-1992) a sochařky Olgy Hendrychové, rozené Tobolkové (1910-1986), žačky prof. Otakara Španiela. Má sestry Janu a Olgu.

V letech 1951–1955 absolvoval Střední průmyslovou školu bytové tvorby (prof. Václav Markup). Na Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze studoval (1955–1961) v sochařských ateliérech prof. Josefa Wagnera a prof. Jana Kavana a navštěvoval semináře obecné estetiky vedené Dr.Dušanem Šindelářem. V letech 1963–1966 studoval postgraduálně na AVU u prof. Karla Hladíka a Prof. Karla Lidického. Mezi jeho spolužáky a generační druhy patřilo několik avantgardních výtvarníků, kteří se zabývali strukturální abstrakcí: Antonín Tomalík, Pavel Nešleha, Aleš Veselý, Zdeněk Beran, Antonín Málek, Jan Koblasa.

Poprvé se jako sochař zúčastnil výstavy Socha 1964 Liberec a vystavoval se členy skupiny Index v GMU v Roudnici (1966) a Galerii Vincence Kramáře (1968). První samostatné výstavy měl roku 1966 v Galerii mladých v pražském Mánesu a roku 1967 v letohrádku v Ostrově. Zúčastnil se devíti přehlídek FIDEM (International Art Medal Federation).

Po roce 1968 ztratil možnost vystavovat a živil se restaurováním soch. Z tohoto období je nejvýznamnější jeho rekonstrukce dvou sousoší Theodora Friedla na atice divadla v Karlových Varech (s J. Laštovičkovou). Svou volnou tvorbu mohl Jan Hendrych vystavit až roku 1988 v Galerii hlavního města Prahy (Staroměstská radnice).

Roku 1990 byl pověřen vedením Ateliéru figurálního sochařství na Akademii výtvarných umění v Praze a o rok později zde byl jmenován profesorem. Zároveň působil jako externí profesor na Akademii umění v Banské Bystrici a od roku 2000 jako vedoucí tamějšího sochařského ateliéru.

V roce 1993 se stal členem obnovené Umělecké besedy, roku 1995 členem Státní komise pro kovová platidla ČNB. V letech 1993-95 byl prorektorem AVU.

V letech 1997 a 1999 vedl dva semestry figurálního modelování na Akademii v Helsinkách.

Ocenění 
 1990 První cena, Trienále plastiky, Sopoty
 1992 Zlatá a bronzová medaile, Bienále Dantesca, Ravenna
 1996 cena Ministerstva kultury Italské republiky, Bienále Dantesca, Ravenna

Dílo

Sochařská tvorba 
Jan Hendrych se během studií ve Wagnerově ateliéru věnoval portrétu, ale byl ovlivněn také expresivitou a citovou angažovaností českého baroka. Prostřednictvím prof. Kaplického se seznámil s tvorbou Marina Mariniho a poučil se z expresivní kubistické modelace Otto Gutfreunda (Sedící v kavárně, 1957) i plastické stavby soch Henry Moora, a možnosti plynulých přechodů mezi figurací a abstrakcí. Jan Hendrych je sám velmi muzikální a celoživotně ho ovlivňuje poslech barokní hudby. Také jeho sochařská tvorba se postupně vyvinula k jakémusi baroknímu manýrismu.

Je vynikajícím portrétistou, ale podobně jako řadu generačních druhů, i jeho zasáhla vlna strukturální abstrakce a experimentování s novými materiály (Figura s rastrem, polyester, 1960). V 60. letech vytvořil série abstraktních stél (Klavírista, 1964), figurálních abstrakcí (Nachýlená figura, 1965-66) a expresivní busty kombinující sádru s plastem a polychromií (Sedící s myšlenkou, 1969) nebo s industriálními prvky. Jan Hendrych se vlastním pojetím abstrakce již počátkem 60. let profiloval jako výrazná individualita s autentickým sochařským cítěním.

Koncem 60. let se vrátil k figuraci osobitou reakcí na podněty amerického pop-artu a situačního civilismu George Segala a francouzského nového realismu sochami Čtenář a Sedící s pivem (1968). Jeho díla jsou spojena i s aktuální novou figurací, poznamenanou návratem existencialismu. Reakcí na okupaci roku 1968 je několik bust tajemníků (Tajemník velký, 1968–1969). Roku 1969 se zúčastnil sochařského sympozia umělých hmot Artchemo v Pardubicích (konstruktivistické torzo z kombinovaných materiálů Ležící, 1969) a historicky významných výstav Nová figurace v Praze a Brně. Jeho reflexe programu Nové citlivosti a racionálního konstruktivismu patří k tomu nejlepšímu, co v dějinných souvislostech charakterizovalo osvobozující aktuálnost technických motivů v tehdejším českém umění.

Portréty a hlavy 

Během sovětské okupace Československa ztratil možnost vystavovat a od 70. let pracoval jako restaurátor v Jižních Čechách. Ke skutečné tvůrčí práci se mohl vrátit až po pádu komunistického režimu po roce 1989. Setkávání s historickými mosty v malých obcích i všudypřítomnými sochami Jana Nepomuckého byla inspirací k následující rozsáhlé sérii komorních plastik mostů s figurou, která pokračovala až do roku 2000. Mosty jsou existenciální metaforou osudové cesty, rizika, zlomu, nebo záznamem dramatické události ve spojení s lidským příběhem. Ucelený soubor těchto plastik vystavila roku 1997 Galerie Ztichlá klika. (Jihočeský most s figurou, bronz, 1976, Kovářský most, cín, železo, 1986, Sv. Jan, cín, 1991, Jižní most, cement, 1996, Čínský most, bronz, polychromie, 2000). Mosty jsou zároveň pomníky životních dramat a osudových tragédií, které symbolizují marnost každého úsilí a slávy.

Podobnou symboliku mají sochy a reliéfní plakety s námětem bran (Divadelní vstup, 1991, Brána Dantesca, bronz, 1994, Lotova žena, plast, 1994).

Několik variant kolotočů z 90. let je osobitým komentářem k společenským přemetům doby a ukazuje poražené, expresivně modelované figury bezmocně unášené rotující plošinou (Velký kolotoč, 1994, Kolotoč, 1996–1997). Ze stejné doby pochází série plastik Garderoby (1996–1999), které jsou pojaty jako existenciální situace a vypadají, jako by ještě zčásti zachovaly objem zmizelých těl, která je oblékala. Hendrych je zobrazil s ironií, která je zároveň patetizující oslavou kritického vědomí.

Jan Hendrych je svým založením barokně dramatickým a citově orientovaným sochařem a jeho díla jsou v souladu s barokním obrazem světa součástí scény jakéhosi divadla vyprávějícího příběh. Jeho dominantním tématem je od 80. let ženský akt. Postavy vycházejí z tradice, představované sochami Pomon Mariniho nebo Maillola (Malá Pomona, 1992). Citlivou modelací monumentálního objemu a vyvážením proporcí ve vztahu k základně sochař vytváří ženský typ, kterému dává zcela současný výraz avšak neusiluje primárně o zprostředkování ženské krásy. U Studie dívky z roku 1980 má torzo modelovanou hlavu s klidným až vyzývavým výrazem v obličeji. Dívka s koulí (1980–1990) svou groteskností připomíná postavy Bohumila Zemánka. Sugestivní účinek Hendrychových soch spočívá ve spojení patetizujícího naturalismu některých postav s odlehčujícími a groteskními detaily, jako v případě sochy Piercing (1998).

Hendrych se zabývá řešením celkových proporcí a postoje figury a vědomě upouští od modelace částí, které nepovažuje za důležité – většinou rukou a tváře. Některé postupy spojované s expresivními tendencemi Nové figurace záměrně akcentuje - např. ponechává postavám stopy formy po odlití (Torzo s podprsenkou, 1982) a vyvolává dojem jakoby socha v životní velikosti byla sestavena z jednotlivých částí (Studie aktu bez rukou, 2006–2007) nebo ji obléká do ledabyle spíchnutých dílů oděvu (Anděl v teplém prádle, 2007). Ještě brutálnější je vyznačení švů a perforací, které souvisí s použitím molitanu při modelaci. Nahá figura navozuje mrazivý pocit že tělo bylo sešito po pitvě nebo předchozím rozebrání na součásti (Pozdní odpoledne, 2008). Odpočívající zápasník (2006–2007) vytvořený podobnou technikou pak spíše připomíná figurínu pro výcvik vojáků.
 
Při ztvárňování literárního námětu se Hendrych vrací k abstrakci a soustřeďuje se na reliéfní modelaci povrchu (Kafkovy povídky I–IV, 1998) Také u některých figur je struktura povrchu, např. otisk vlnité lepenky (Kalhoty, 1978–1991) nebo perforace v podobě rastru (Figura s rastrem, 1960) dominujícím výtvarným prvkem. Obrysové sochy určené pro frontální pohled jsou v jeho tvorbě spíše výjimkou (Hlavy klaunů, beton, 1984-1992), stejně jako sochy skládané z plošných prvků a prázdným vnitřním prostorem (Bysta se třemi kravatami, 1978–1999).

V roce 2023 byla u nové lávky přes Vltavu z Holešovic do Karlína v Praze instalována jeho figurální socha ženy. Je umístěna na soklu o výšce 1,5 metru a je vyrobena z patinovaného vysokopevnostního betonu, tedy ze stejného materiálu, jako je lávka.

Figury v sádře jsou většinou polychromovány do neutrálních tónů připomínajících hlínu. Barevná polychromie je užita u nefigurálních námětů (Dům v zahradě, 2003–2004) nebo ke zvýšení expresivního účinku (Most Šašek, 1975, Dáma husa, 2005).

Sochy

Kresby a grafika 
Jan Hendrych vytvořil rozsáhlý soubor přípravných kreseb a grafických listů (suchá jehla, lept) jako studie k sochám. Kresby jsou spontánní, suverénní a experimentují s hmotou a prostorem v omezeném dvourozměrném formátu. Jen zlomek zaznamenaných nápadů může být realizován v materiálu. Řada kreseb se sochařskou tvorbou přímo nesouvisí a tvoří svébytnou součást Hendrychova malířského díla. (Sonáta, kvaš, 1986, Pejskař, 2000).

Kresby ze skicáku (2014-2015)

Zastoupení ve sbírkách 
 Národní galerie v Praze
 ČMVU, Galerie Středočeského kraje v Kutné Hoře
 Galerie moderního umění v Hradci Králové
 Galerie moderního umění v Roudnici nad Labem
 Severočeská galerie výtvarného umění v Litoměřicích
 Galerie výtvarného umění, Cheb
 Východočeská galerie v Pardubicích
 Galerie výtvarného umění Jičín
 Horácká galerie výtvarného umění, Nové Město na Moravě
 Krajská galerie výtvarného umění ve Zlíně
 Muzeum umění Olomouc
 Okresní vlastivědné muzeum, Jindřichův Hradec
 Orlická galerie, Rychnov nad Kněžnou
 Východoslovenská galéria, Košice
 Galerie Zlatá husa, Praha
 sbírka pařížské mincovny, Paříž

Výstavy

Autorské (výběr) 
 1966 Jan Hendrych, Galerie mladých, Mánes, Praha
 1967 Jan Hendrych: Plastiky, Galerie umění, Ostrov (Karlovy Vary)
 1988 Jan Hendrych: Plastiky, Staroměstská radnice, Křížová chodba, Praha
 1994 Jan Hendrych, Galerie Gong, Pardubice
 1999 Jan Hendrych: Plastiky, Galerie Nový Svět, Praha
 1999 Jan Hendrych: Plastiky, Výstavní síň Synagoga, Hranice
 2001 Jan Hendrych, Galerie Ztichlá klika, Praha
 2001/2 Jan Hendrych: Šedesátá léta, Galerie Ztichlá klika, Praha
 2002 Jan Hendrych: Plastiky a kresby, Galerie Magna, Ostrava
 2005 Jan Hendrych: Sochy, kresby, grafika, České muzeum výtvarných umění, Praha
 2005 Jan Hendrych: Sochy, kresby, grafika, Wortnerův dům Alšovy jihočeské galerie, České Budějovice
 2005 Jan Hendrych: Sochy, kresby, grafika, Oblastní galerie Vysočiny v Jihlavě
 2009 Jan Hendrych, Galerie Benedikta Rejta, Louny
 2011/12 Jan Hendrych: Pekelných 75, Galerie Litera, Praha
 2012 Jan Hendrych, Oblastní galerie Vysočiny v Jihlavě
 2016 Jan Hendrych / Rastislav Jacko / Učitel a žák II, Galerie moderního umění v Roudnici nad Labem
 2017 Jan Hendrych, Topičův salon a klub, Praha
 2018 Jan Hendrych: Kresby a sochy, Galerie Jiřího Jílka, Šumperk
 2020 Jan Hendrych, Galerie MY - Dům J. a J.V. Scheybalových, Jablonec nad Nisou
 2022 Jan Hendrych: 85, Galerie Klatovy / Klenová

Kolektivní 
Viz abART: Jan Hendrych - kolektivní výstavy

Dokumentace výstav

Sympozia 
 1963 Europahaus, Vídeň
 1965 Sympozium prostorových forem, Elbląg,
 1969 Sympozium plastik v kovu, VCHZŽ Košice
Artchemo, Pardubice
 1992 Mezinárodní sochařské sympozium Hořice
 1994 Mezinárodní sympozium Džbán, Hředle
 1998 Sochařské léto Jirčany
Mezinárodní sochařský Workshop, Ružomberok
 1999 Sympozium Guilin, Čína
 2009, 2010, 2012 Smaltart, Vítkovice

Realizace 
 1965 Nachýlená figura (300 cm), železo, Elbląg
 1969 Velká hlava (500 cm), železo, Košice
 1971 centrální plastika, pískovec, hřbitov Stachy
 1973 keramická stěna, Čedok Berlín
 1976 5 reliéfů, bronz, Mramorový palác, Teherán
 Býk, pískovec, SOU Písnice
 1984 Plastika s rostlinnými motivy, sídliště Lhotka, Praha
 1985 Kašna, pískovec, Jižní město, Praha
 1985 Fontány, Metro B-Smíchovské nádraží, Praha
 1986-7 Labe (300x200 cm), pískovec, Přední Labská
 Plastika s rostlinnými motivy, sídliště Lhotka, Praha
 1992 Nachýlená figura, granit, Manchester by Sea, USA
 1995 pamětní deska, Pražs. povstání, Staroměstská radnice
 1996 Most, granit, symp. Guilin, Čína
 1997 pamětní deska UNESCO, bronz, staroměstská radnice, Praha
 1999 pamětní deska F. Kafkovi, bronz, palác Kinských, Praha
 busta Václava Hollara, bronz, Soukenická, Praha
 2003 pomník J. Krčína z Jelčan, bronz, mramor, Třeboň
 2005 pamětní deska B. Suttnerové, bronz, Palác Kinských, Praha
 2008 Křížová cesta (Vykoupení), pískovec, Kuks, Dvůr Králové
 2016 sousoší kalvárie U Třích Svatých, cement, Kunratice, Praha

Realizace

Skupinové výstavy 
 2019 Doba plastová, Východočeská galerie v Pardubicích, Zámek, Pardubice, 26. června – 6. října 2019

Absolventi sochařského ateliéru prof. Jana Hendrycha (výběr) 
 1996 J. Švaříček RASVA
 1996 Marie Šeborová
 1996 Jaroslav Valečka
 1998 Jiří Fiala
 2007 Bohumil Eliáš jr.
 2007 Barbora Maštrlová
 2007 Barbora (Hapalová) Chládková
 2008 Josefína Dušková
 2011 Kryštof Hošek

Odkazy

Reference

Literatura 
 Hynek Glos, Petr Vizina, Stará garda, nakl. Argo, Praha 2016, s. 34-41, ISBN 978-80-257-1881-0

Katalogy 
 Miroslav Koval: Jan Hendrych: Kresby a sochy, kat. 8 s., Galerie Jiřího Jílka, Šumperk 2018
 Ilona Víchová Czakó: Jan Hendrych: Sochy a kresby / Sculptures and Drawings, kat. 4 s., 1. Art Consulting Brno - Praha 2017
 Alena Potůčková: Jan Hendrych, Rastislav Jacko - Učitel a žák II, GMU Roudnice nad Labem 2016, ISBN 978-80-87512-50-0
 Václav Erben: Jan Hendrych, kat. 243 s., Galerie Benedikta Rejta, Louny, 2009 
 Jan Hendrych, Jan Šmolka, Petr Pivoda: Jan Hendrych: Plastiky a kresby, kat. 37 s., Galerie Beseda, Ostrava 2006
 Jan Kříž: Jan Hendrych, kat. 116 s., České muzeum výtvarných umění, Praha, 2005 
 Richard Drury: Jan Hendrych, kat. 2 s., Galerie Magna, Ostrava 2002
 Václav Erben: Jan Hendrych: Šedesátá léta, kat. 36 s., Galerie Ztichlá klika, Praha, 2001
 Jan Rous: Jan Hendrych, kat. 4 s., Městské muzeum a galerie Hranice, 1999
 Josef Kroutvor: Jan Hendrych: Mosty a brány, kat. 42 s., 60 obr., Galerie Ztichlá klika, Praha 1997
 Marie Muchová Halířová: Jan Hendrych: Plastiky, kat. 28 s., Galerie hlavního města Prahy 1988
 Jiří Šetlík, Plastiky Jana Hendrycha, kat. 12 s., Galerie umění, Ostrov 1967
 Jan Hendrych, kat. 4 s., Svaz československých výtvarných umělců 1966

Související články 
 Český informel

Externí odkazy 
 
 
 Výtvarnické konfese: Jan Hendrych, režie Petr Skala, ČT 2, 2010
 Staří mistři: Jan Hendrych
 Galerie Magna: Jan Hendrych

Čeští vysokoškolští pedagogové
Čeští sochaři
Čeští malíři 21. století
Narození v roce 1936
Narození v Praze
Narození 28. listopadu
Žijící lidé
Muži
Čeští malíři 20. století