Alessandro Altobelli
Alessandro Altobelli (28. listopad 1955, Sonnino, Itálie) je bývalý italský fotbalový útočník.

Je považováán za jednoho z nejlepších italských útočníků po 2. sv. válce. Po ikoně Nerazzurri Meazzy (284 branek) je druhý nejlepší střelec (209 branek). Vyhrál jeden titul (1979/80) a dva italské poháry (1977/78, 1981/82).

S italskou reprezentací vyhrál mistrovství světa ve Španělsku roku 1982 a získal bronzovou medaili na mistrovství Evropy roku 1988. Zúčastnil se též Eura 1980 (kde Italové skončili čtvrtí) a světového šampionátu 1986 Celkem za národní tým odehrál 61 utkání a vstřelil 25 gólů.

Je nejlepším italským střelcem v poháru UEFA (25 branek).

Klubová kariéra 
Fotbal začal hrát v mládežnickém sektoru v Latině, kde si odbyl premiéru za dospělé v roce 1973. Po odehrané jedné sezony jej koupila Brescia, která hrála druhou ligu. V Brescii hrál tři roky a celkem vstřelil 29 branek z 84 utkání.

V roce 1977 podepsal smlouvu z Interem se kterým zůstal spjat 11 let. S klubem získal titul v sezoně 1979/80 a dva italské poháry (1977/78, 1981/82). Stal se nejlepší střelcem poháru PVP (1978/79 - 7branek) a také v italském poháru (1981/82 - 9 branek). V lize se mu střelecky nejlépe dařilo v sezoně 1984/85 - 17 branek (2. místo). Po konfliktu s trenérem Giovanni Trapattonim v roce 1988, se rozhodl raději odejít. Celkem za Nerazzurri odehrál 466 utkání a vstřelil 209 branek.

Jako velká posila byl představen v Juventusu. Jenže kvůli zranění se představí celkem do 34 utkání a vstřelí 15 branek. V lize skončil s klubem na 4. místě a tak byl po sezoně propuštěn. Sezonu 1989/90 odehrál v Brescii a po sezoně se rozhodl ukončit kariéru.

Po kariéře 
Po fotbalové kariéře byl v letech 1995 až 1998 sportovním manažerem Padovy. Poté působil v Interu jako pozorovatel. Věnoval se i plážovém fotbalu. Byl nejlepším střelcem na MS v letech 1995 a 1996 - bronz. Od roku 1991 se věnuje i politice a od roku 2000 moderuje v televizi.

Hráčská statistika

Reprezentační kariéra 
Za reprezentaci odehrál 61 utkání a vstřelil 25 branek. První utkání odehrál na ME 1980 18. června 1980 proti Belgie (0:0). Zúčastnil se MS 1982. Zasáhl sice jen do tří utkání jako náhradník, ale ve finále vystřídal již v 8. minutě zraněného Grazianiho a vstřelil branku. Domů si odvezl zlatou medaili. Byl i na MS 1986, kde odehrál všechna utkání, při kterým vstřelil celkem 4 branky. Poté se stal i kapitánem v sedmi utkání. Posledním turnajem bylo ME 1988, kde získal bronz. Po turnaji se rozloučil s reprezentací. Je na 6. místě v tabulce střelců.

Statistika na velkých turnajích

Hráčské úspěchy

Klubové 
 1× vítěz italské ligy (1979/80)
 2× vítěz italského poháru (1977/78, 1981/82)

Reprezentační 
 2× na MS (1982 - zlato, 1986)
 2× na ME (1980, 1988 - bronz)
 1× na ME 21 (1980)

Individuální 
 nejlepší střelec v poháru PVP (1978/79)

Vyznamenání 
 Zlatý límec za sportovní zásluhy (2017)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Profil hráče na Transfermarktu
 Profil hráče na National-football-teams.com 
 Profil na stránkách Interu Milán
 Heslo v Enciclopedia dello Sport (2002)

Související články 
 Seznam italských fotbalových reprezentantů

Italští fotbalisté
Italští fotbaloví reprezentanti
Fotbaloví útočníci
Fotbalisté Latina Calcio
Fotbalisté Brescie
Fotbalisté Interu Milán
Fotbalisté Juventusu Turín
Narození v roce 1955
Narození 28. listopadu
Muži
Mistři světa ve fotbale
Bronzoví medailisté z ME ve fotbale
Hráči Mistrovství Evropy ve fotbale 1988
Hráči Mistrovství světa ve fotbale 1986
Hráči Mistrovství světa ve fotbale 1982
Hráči Mistrovství Evropy ve fotbale 1980