Almas Ordabajev
Almas Ordabajev (, ; * 19. dubna 1938, Novosibirsk, SSSR) je kazašský architekt, grafický designér, historik hmotné kultury, profesor katedry architektury a designu Kaspické univerzity v Almaty.

Život 
Narodil se 19. dubna 1938 v Novosibirsku jako syn ekonoma Bajmuchana Ordabajeva. Od května 1938 žije v Almaty. Vysokoškolské vzdělání získal na fakultě architektury Vysoké školy polytechnické v Leningradu v letech 1955–1959 a na Kazašské polytechnické Vysoké škole v Almaty v letech 1960–1963. V roce 2007 obhájil disertační práci na téma "Historie architektury Kazachstánu od starověku do počátku dvacátého století" a obdržel titul Ph.D.

Od roku 1962 působil jako architekt v projektových ústavech "Kazgorstroyproekt" a "Almaatagiprogor", kde se vypracoval z pozice řadového architekta na hlavního architekta ateliéru. Jako autor i v rámci tvůrčích týmů navrhl více než 60 objektů, včetně obytné čtvrti "Samal" v Almaty, Náměstí Republiky v Almaty, Domu vědců v Almaty, Památníku Čerkasské obrany v okrese Almaty, Památníku obětem politických represí v Astaně, Památníku Anrahajské bitvy a několika rodinných domů.

V rámci památkové péče kazašského ministerstva kultury prováděl průzkumy památek na poloostrově Mangyšlak, v jižním a středním Kazachstánu, a také vedl průzkum a restaurátorské práce v komplexu Mauzolea Chodži Ahmeda Jásavího.

V letech 1965–1966 působil jako hlavní výtvarník pavilónu Kazašské SSR Výstavy úspěchů národního hospodářství (VDNCH) v Moskvě.

Působí jako architekt a vysokoškolský pedagog, zabývá se výzkumem v oblasti dějin kultury, architektury a designu. Vydal pět knih.

Realizoval projekty v oblasti environmentálního designu, designu interiéru, grafického designu, průmyslového designu, designu nábytku a módy. Navrhl design nejvyššího státního vyznamenání Republiky Kazachstán "Chalyk Kaharmany" () a uniformu Národní gardy Republiky Kazachstán.

Podílel se na scénáři i jako odborný poradce několika hraných filmů ("Pohádka o krásné Ajslu", "Nomád", "Myn Bala", "Cesta za matkou" a další). Almas Ordabajev je také autorem a scenáristou čtyř dokumentárních filmů o historii kazašské kultury a architektury.
 		
Více než 60 let se věnuje malbě a kresbě, zúčastnil se řady výstav v Almaty, Moskvě a Petrohradu.

Je ženatý, má dvě dcery: Džamilu Stehlíkovou a Alissu Ordabai.

Dílo

Realizované projekty autorské a týmové (výběr) 
 Obytná čtvrť "Samal" v Almaty
 Náměstí Republiky v Almaty
 Dům vědců v Almaty
 Památník Čerkasské obrany v okrese Almaty
 Památník obětem politických represí v Astaně
 Památník Anrahajské bitvy
 Několik rodinných domů

Knihy 
 Dějiny kazašské architektury na počátku dvacátého století
 Kazašská jurta
 Kniha nomádů
 Kazašská tamga
 Kazašský ornament
 více než 70 vědeckých článků o kultuře, historii a teorii umění a architektury a o restaurování památek.

Veřejné aktivity 
 Sorosova nadace Kazachstán, v letech 1995-1996 ředitel
 Člen Metodické rady ochrany kulturních památek
 Člen představenstva Svazu architektů Kazachstánu v letech 1993-1997
 Viceprezident a člen představenstva Svazu designerů Kazachstánu od roku 1989
 Člen asociací a republikových výstav architektury, monumentálního umění a designu

Vyznamenání 
  Řád cti – Kazachstán
  Medaile Za vynikající práci
  Pamětní medaile 10. výročí hlavního města Astany

Odkazy

Reference

Literatura 
 Kozlov K., Romaškina S., Architěktory Kazachstana (Архитекторы Казахстана). Edice Vox populi 2016, dostupné online.

Externí odkazy 
 http://blog.aktualne.cz/blogy/dzamila-stehlikova.php?itemid=30317

Kazachstánští architekti
Kazachstánští designéři
Nositelé Řádu cti (Kazachstán)
Absolventi vysokých škol v Kazachstánu
Absolventi vysokých škol v Rusku
Narození v roce 1938
Narození 19. dubna
Narození v Novosibirsku
Žijící lidé
Muži
Nositelé Pamětní medaile 10. výročí hlavního města Astany