Luca Cambiaso
Luca Cambiaso, někdy též Cambiasi nebo Cangiagio (18. listopadu 1527 Moneglia – 6. září 1585 San Lorenzo de El Escorial) byl italský malíř pozdního manýrismu. Je znám také jako Lucchetto da Genova.

Život 
Luca Cambiaso byl synem malíře Giovanni Cambiasa, u kterého se vyučil. Měl možnost studovat a kopírovat fresky mistrů italské renesance (Perin del Vaga – žák Rafaela, Domenico Beccafumi, Il Pordenone). Již v patnácti letech maloval spolu se svým otcem fasádní obraz v Janově (Palazzo Saluzzo, 1543-4) a v sedmnácti ho vévoda Grimaldi pověřil zhotovením fresky v Palazzo Doria v Janově (nyní Prefektura). V letech 1557-1559 maloval fresky v kostele San Matteo v Janově ve spolupráci s Giovanni Battista Castello (Il Bergamasco).

Malíř zažíval osobní krizi, když jeho žena zemřela a papež mu nedovolil oženit se s její sestrou, která mu vedla domácnost a starala se o jeho děti. Roku 1583 ho pozval španělský král Filip II. aby dokončil cyklus fresek v Escorialu, které začal malovat Castello (Il Bergamasco). Cambiaso pozvání přijal s nadějí, že král pomůže vyřešit jeho problém přímluvou ve Vatikánu, ale zemřel dva roky po příchodu do Madridu.

Jeho syn Orazio Cambiasi byl barokní malíř. Luca Cambiaso měl řadu následovníků a je považován za zakladatele janovské malířské školy v 16. století. (Giovanni Andrea Ansaldo, Simone Barabino, Giulio Benso, Battista a Bernardo Castello, Giovanni Battista Paggi, Francesco Spezzini, Lazzaro Tavarone).

Dílo 

Luca Cambiaso měl bohatou fantazii a zručnost a brzy překonal umění svého otce. V Římě se seznámil s malbou Michelangela a přejal zprvu jeho robustní plastický styl, ale kolem roku 1550, kdy opustil definitivně rodinnou dílnu, se přiklonil k lehčí a elegantnější manýristické malbě, jakou reprezentoval např. Parmigianino a Correggio. Byl známý svou rychlostí a uvádí se, že byl schopen malovat oběma rukama současně. Za svou nástropní fresku Ráj v San Lorenzo (Escorial) obdržel odměnu 2 000 dukátů, zřejmě nejvyšší sumu jaká byla do té doby zaplacena za jediné dílo umělce.

Cambiaso vytvořil množství kreseb. Jeho zájem o teoretické otázky malby a stanovení proporcí lidské postavy ho vedl v náčrtcích kompozic k schematickému zjednodušení.
Kolem roku 1565 začal kreslit některé figury v geometrickém stylu, složené z kubických tvarů (la maniera cubica). Cambiasa mohly inspirovat podobné kresby Dürera a dalších německých malířů, ale mohl tak reagovat také na přísná omezení Tridentského koncilu.
Cambiaso žil v době, kdy kardinál G.F. Carafa a pozdější papež Pavel IV. obnovil inkvizici (1542) a zavedl přísná pravidla, která omezovala malíře ve výběru témat i způsobu malby.
Roku 1563 Tridentský koncil zakázal zobrazování nahého lidského těla.

Cambiaso je uváděn jako zakladatel tzv. luminismu. Jako první použil nasvícení noční scény v centru obrazu užitím umělého světla svíčky nebo lampy a teplých tónů barev (Klanění pastýřů, 1570, Madona se svíčkou, 1575) Byl předchůdcem Caravaggia a Georgese de la Tour.

Známá díla 

 Venuše s Kupidem, 1570, The Art Institute of Chicago
 Madona s dítětem (1570–1580), Galerie Uffizi, Florencie
 Autoportrét malíře, který maluje svého otce Giovanniho, kolem 1570, olej na plátně, 104x97, Palazzo Bianco, Janov
 I santi Luca, Basilio, Agostino e Antonio abate con Antonio Doria, olej na plátně, 213x133, Palazzo Bianco, Janov
 Venuše a Adonis, 1565, olej na plátně, 174x107, Palazzo Bianco, Janov
 Sv. Jeroným, olej na plátně, 71,5x63, Palazzo Bianco, Janov
 Kristus na kříži, olej na plátně, 171x130, Palazzo Bianco, Janov
 Věčný Otec, olej na desce, 40x33,5, Palazzo Bianco, Janov
 Madona s dítětem, sv. Jan a svatá Alžběta, Madonna se svíčkou, 1570-1575, olej na plátně, 104x109, Palazzo Bianco, Janov
 S. Matteo e il miracolo del dragone d'Etiopia, freska, kostel sv Matouše (Janov) 
 Mučednictví svatého Bartoloměje, Kostel Santa Maria Assunta, La Spezia
 Kající se sv. Jeroným, olej na plátně, Klášter Kapucínů (Monterosso al Mare)
 Pieta, olej na plátně, Klášter Kapucínů (Monterosso al Mare)
 Klanění pastýřů (1565–1570), Pinacoteca di Brera

 Madona s dítětem v zavinovačce, 1575-80, Museo dell’Accademia Ligustica di Belle Arti, Genoa
 Diana odhalující těhotenství Kallistó, 1570, Gemäldegalerie, Kassel 
 Útěk Aenea, Anchise, and Ascaniuse z Tróje, 1555-60, Hermitage, St. Petersburg
 Venuše a Adonis, 1565-69, Hermitage, St. Petersburg
 Venuše a Adonis, Galeria Borghese, Řím
 Smrt Lukrécie, Spící Amor, Svatá rodina, Prado, Madrid
 Bojující jezdci, 1565-1566, Minneapolis Institute of Arts
 Alegorie Venuše a Pozemské marnivosti, kolem. 1570, New Orleans Museum of Art

Odkazy

Reference

Literatura 
 Schulz H. Geometrie der Figur: Luca Cambiaso und die moderne Kunst. Osnabrück: Verlag des muzea- und Kunstvereins Osnabrück eV, 2007.
 Jonathan Bober (Editor), Luca Cambiaso: 1527-1585, Silvana Editoriale, 2006, 
 Bartoletti, M. "Cambiaso, Luca." In Saur Allgemeines Künstlerlexikon. Vol. 15. Munich and Leipzig, 1997, pp. 659-60
 Magnani L. Luca Cambiaso Da Genova all´Escorial, Genua 1995.
 Torriti P. Luca Cambiaso: disegni. Genova: SAGEP, 1966
 Suida W., Suida Manning B. Luca Cambiaso: la vita e le opere. Milano: Casa Editrice Ceschina, 1958
 Federico Alizeri, Guida artistica per la città di Genova, Genoa, 2 vols., 1846-1847, II, p.457-458;
 Federico Alizeri, Guida illustrativa del cittadino e del forestiero per la città di Genova e sue adiacenze, Genova, 1875, p. 198;

Externí odkazy 
 
 Luca Cambiaso, The Blanton museum of art 2006-2007 
 Uffizi: Luca Cambiaso
 Luca Cambiaso Un maestro del Cinquecento Europeo
 Cambiaso, Luca | The Art Institute of Chicago
 Catholic Encyclopedia > C > Luca Cambiaso
 Luca Cambiaso ve Strahovské obrazárně
 Luca Cambiaso, figurální studie z let 1560

Italští malíři
Manýrističtí malíři
Narození 18. listopadu
Narození v roce 1527
Úmrtí 6. září
Úmrtí v roce 1585
Muži