Václav Lacina
Václav Lacina (9. červenec 1906, Hluboká nad Vltavou - 9. prosinec 1993, Rožmitál pod Třemšínem) byl český prozaik, básník a humorista. V roce 1954 obdržel státní cenu a v roce 1967 byl jmenován zasloužilým umělcem.

Život 
Dětství prožil ve Volyni. Gymnázium vystudoval v Praze, maturoval roku 1925. Poté vystudoval Právnickou fakultu Univerzity Karlovy (1925–29). V letech studií již spolupracoval s pražským Divadlem DADA. V letech 1934–1945 pracoval jako soudce, a to v Chebu (1930–1931), v Kašperských Horách (1935–1938) a v Praze (do 1945). V letech 1945–1947 působil na ministerstvu informací, poté byl krátce (1947–48) okresním soudcem v Praze, v letech 1948–1952 byl tiskovým referentem ministerstva spravedlnosti. V letech 1952–1953 pracoval v Československém rozhlase. Od roku 1953 se věnoval výhradně spisovatelské tvorbě. Roku 1973 šel do důchodu. Žil v Příbrami, v posledních letech v Domově důchodců v Rožmitále pod Třemšínem.

Dílo 
Lacina se nejvíce proslavil literárními parodiemi. Soustředil je zejména v souboru textů Čtení o psaní, kde zpracovává jedno téma ve stylu různých spisovatelů. Parodický charakter mají i soubory Dódekamerón juristický a Rumpendanti (kde paroduje postupy sci-fi).

Typické pro něj byly satirické texty, psané z levicových pozic. Za první republiky tepal zejména do národních socialistů, agrárníků, sociálních demokratů a fašistů, po válce pak do kolaborantů a spekulantů. Jeho terčem bylo též maloměšťáctví, zejména v jeho románové tetralogii Panstvo se baví (Snobi táhnou, Architekt Solness, mistr zednický, Poruč psu, Jsme tu ještě).

Bibliografie

Poezie 
 Zježení (1925)
 Krysa na hřídeli (1926)
 Ozubené okno (1930)
 Plechový cirkus (1945)
 Železné koště (1947)
 Hřbitovní býlí (1951)
 Hovoří pan Jéminek (1951)
 Dnes a denně (1957)
 Malý atlas hub, tlam a pusinek (1959)
 Žlučové kameje (1965)
 Sekání dobroty a jiné básně (1992)

Próza 
 Snobi táhnou (1945)
 Architekt Solness, mistr zednický (1947)
 Čtení o psaní (1947)
 Slyš a piš (1949)
 Měšťanské besedy (1953)
 V roce 1954 poctěno státní cenou.
 Pozůstalí (1956)
 Vandrovní knížka (1959)
 Poruč psu (1959)
 Jsme tu ještě (1961)
 Volšovská preludia (1962)
 Posada lhářů (1962)
 Rumpedanti (1962)
 Co vám mám povídat (1966)
 Dódekamerón juristický (1968)
 Doma ve Volyni (1986)

Divadlo 
 Cirkus plechový (1946) - s J. Kainarem, Z. Vavřínem aj.
 Tři satiry (1949)

Odkazy

Reference

Literatura 
 BLAHYNKA, Milan, ed. Čeští spisovatelé 20. století: slovníková příručka. Vyd. 1. Praha: Československý spisovatel, 1985. 830 s. [Stať „Václav Lacina" je na str. 332–234; autor Pavel Pešta.]
 FORST, Vladimír, a kol. Lexikon české literatury : osobnosti, díla, instituce. 2/II. K–L. Praha : Academia, 1993. 597–1377 s. . [Stať „Václav Lacina" je na str. 1117–1119; autor Přemysl Blažíček.]

Externí odkazy 
 
 

Čeští spisovatelé 20. století
Čeští humoristé
Českoslovenští zasloužilí umělci
Laureáti Státní ceny Klementa Gottwalda
Narození v roce 1906
Úmrtí v roce 1993
Narození 9. července
Úmrtí 9. prosince
Narození v Hluboké nad Vltavou
Muži