Listohlod
Listohlod (Phyllobius) je rod brouků z velmi početné čeledi nosatcovití (Curculionidae).

Podřízené taxony 
 podrod Alsus (Motschulsky, 1845)
 podrod Dialetus (Reitter, 1916)
 podrod Ectomogaestr (Apfelbeck, 1915)
 podrod Italoscythropus (Pesarini, 1980)
 podrod Metaphyllobius (Smirnov, 1913)
 podrod Nanoschetus (Reitter, 1916)
 podrod Nemoicus (Stephens, 1831) – listohlod
 podrod Parnemoicus (Schilsky, 1911)
 podrod Phyllerastes (Steven, 1829)
 podrod Phyllobius (Germar, 1824) – listohlod
 podrod Plagius (Desbrochers, 1873)
 podrod Pterygorrhynchus (Pesarini, 1969)
 podrod Subphyllobius (Schilsky, 1911)

Název rod získal tím, že mnohé druhy rodu hostují na listnatých dřevinách a listy, které jim slouží za potravu „ohlodávají“. Většina druhů je právě proto zbarvena díky ošupení těla do mnoha variant a odstínů olivově až zářivě zelených tónů. A to je skvělý způsob, jak mimikry chrání brouky ve svém životním prostředí. Nicméně, pokud ošupení v průběhu času opadá, objeví se zprvu malé skvrny tmavé barvy těla, později pak skvrny větší. Hnědý příp. černý jedinec tak může patřit do zelených druhů listohlodů. Existují však také hnědé druhy rodu Phyllobius.

Popis 
Většina druhů je menší než 12 mm. Díky ošupení je jejich zbarvení většinou nazelenalé ve velké škále odstínů. Krátký čelní štít je při pohledu shora obdélníkový a je jen o něco užší než zbytek hlavy. Štít je jen nepatrně širší a zvonově zakřivený. Krovky jsou naproti tomu zřetelně širší a výrazně odsazené od štítu. Štítek se nachází mezi úponem krovek a je zřetelně trojúhelníkový. Krovky se dozadu směrem od štítku do poslední třetiny nepatrně rozšiřují, a k zadečku se pak souměrně sbíhají téměř do špičky. Listohlodi nemají jazyk, oba páry kusadel jsou uloženy volně. Tykadlová jamka je oválná, při pohledu shora zřetelně viditelná a jen slabě vykrojená. Tykadla jsou nápadně dlouhá a tenká, 1. tykadlový článek (dřík) dosahuje minimálně předního okraje očí, část od zalomení se skládá ze sedmi jasně viditelných článků a poslední koncová část se skládá ze 4 článků. Oči jsou kulaté a bočně posazené. Nohy jsou silné, spojené na chodidlech dohromady v drápy. Přední nohy jsou mírně ohnuté dovnitř, na vnitřní straně začátku chodidel je obvykle zřetelně viditelný trn.

Morfologie 
Druhy rodu Phyllobius bývají často zaměňovány s druhy rodu listopas (Polydrusus) nebo díky jejich ekologické rovnosti vědomě zařazovány společně. Závazné systematické rozdíly spočívají ve tvaru tykadlové jamky.
Tykadlová jamka je prohlubeň v čelním štítu, ve které je tykadlo uloženo. To znamená, že brouk může tykadlo přitisknout k tělu, aby je ochránil, tykadlová jamka vyústí často v drážku, v níž se ukládá dřík tykadla. U listohlodů je tato drážka naznačena pouze vyklenutím tykadlové jamky v horní části čelního štítu (obr. 1). U listopasů (Poydrusus) probíhá zřetelně výrazněji horní částí čelního štítu ve směru pod očima (obr. 2). Proto u listohlodů a listopasů jsou nejen různé druhy, ale řadí se dále i do různých podrodů v rámci čeledi nosatcovitých.

Biologie 
Brouci (imaga) se živí listy různých stromů, keřů a bylin. Dospělci se objevují na jaře a počátkem léta, často hromadně. Vzhledem k tomu, že některé druhy ožírají i pupeny ovocných stromů, jsou klasifikování jako škodliví.
Téměř všechny druhy nejsou nutně ve svém výběru potravy vázány na potravinářské plodiny (polyfágní) . Některé druhy preferují vrby, topoly, jiné růžokvěté rostliny. Patří sem rovněž druhy, které mohou být škodlivé v meruňkových nebo švestkových sadech.
U jednoho druhu jsou uvedena jako hostitelská rostlina tráva. U jiných druhů, údaje úplně chybí. Larvální vývoj listohlodů se odehrává v půdě, kde se larvy živí kořeny rostlin.

Rozšíření 
Západní, střední a východní Evropa, ojediněle v jižním Finsku.

Systematika 
Jednotlivé druhy se liší v obrvení a dále barvou, formou, barvou šupin a méně tvarem těla. Výsledný malý zájem o tyto skupiny brouků se odrážel ve skutečnosti, že na přelomu 19. a 20. století dokonce i v publikaci: C. G.Calwer, KÄFERBUCH (Hoffmannische Buchdruckerei in Stuttgart,1876) je uvedeno jen 6 středoevropských druhů, E. Reitter v r. 1916 již uvádí 18 druhů (v tehdejší Německé říši) a Freud-Hard-Lohse uvádí dokonce 25 druhů ve střední Evropě. V ČR a na Slovensku je rod zastoupen 15 druhy.

Dnes je rod Phyllobius v Evropě zastoupen 86 druhy a poddruhy .
 Phyllobius achardi Desbrochers, 1873
 Phyllobius aetolicus Apfelbeck, 1901
 Phyllobius alpinus Stierlin, 1859
 listohlod stromový (Phyllobius arborator (Herbst, 1797))
 listohlod zlatozelený (Phyllobius argentatus (Linnaeus, 1758))
 Phyllobius betulinus (Bechstein & Scharfenberg, 1805)
 Phyllobius brenskei Schilsky, 1911
 Phyllobius brevis Gyllenhal, 1834
 Phyllobius bulgaricus Apfelbeck, 1916
 Phyllobius canus Gyllenhal, 1834
 Phyllobius contemptus Schoenherr, 1832
 Phyllobius cupreoaureus Stierlin, 1861
 Phyllobius cylindricollis Gyllenhal, 1834
 Phyllobius emeryi Desbrochers, 1873
 Phyllobius emgei Stierlin, 1887
 Phyllobius etruscus Desbrochers, 1873
 Phyllobius euchromus Reitter, 1885
 Phyllobius fessus Boheman, 1843
 Phyllobius flecki Reitter, 1906
 Phyllobius fulvago Gyllenhal, 1834
 Phyllobius fulvagoides Reitter, 1885
 Phyllobius ganglbaueri Apfelbeck, 1916
 Phyllobius glaucus (Scopoli, 1763); Syn. Phyllobius calcaratus (Fabricius, 1792)
 Phyllobius insidiosus Pesarini, 1981
 Phyllobius insulanus Schilsky, 1911
 Phyllobius jacobsoni Smirnov, 1913
 Phyllobius korbi Schilsky, 1908
 Phyllobius leonisi Pic, 1902
 Phyllobius longipilis Boheman, 1843
 Phyllobius maculicornis Germar, 1824
 Phyllobius meschniggi Solari, 1938
 Phyllobius montanus Miller, 1862
 Phyllobius noesskei Apfelbeck, 1916
 Phyllobius nudiamplus Reitter, 1916
 Phyllobius oblongus (Linnaeus, 1758)
 Phyllobius pallidus (Fabricius, 1792)
 Phyllobius pellitus Boheman, 1843
 Phyllobius peneckei Solari, 1931
 Phyllobius pilicornis Desbrochers, 1873
 listohlod žahavkový (Phyllobius pomaceus Gyllenhal, 1834)
 listohlod ovocný (Phyllobius pyri (Linnaeus, 1758))
 Phyllobius quercicola Apfelbeck, 1916
 Phyllobius raverae Solari & Solari, 1903
 Phyllobius rhodopensis Apfelbeck, 1898
 Phyllobius roboretanus Gredler, 1882
 Phyllobius rochati Pesarini, 1981
 Phyllobius romanus Faust, 1890
 Phyllobius schatzmayri Pesarini, 1981
 Phyllobius seladonius Brullé, 1832
 Phyllobius squamosus C. Brisout, 1866
 Phyllobius subdentatus Boheman, 1843
 Phyllobius thalassinus Gyllenhal, 1834
 Phyllobius transsylvanicus Stierlin, 1894
 Phyllobius tuberculifer Chevrolat, 1865
 Phyllobius valonensis Apfelbeck, 1916
 Phyllobius versipellis Apfelbeck, 1916
 Phyllobius vespertilio Faust, 1884
 Phyllobius vespertinus (Fabricius, 1792)
 Phyllobius virideaeris (Laicharting, 1781)
 Phyllobius xanthocnemus Kiesenwetter, 1852

Odkazy

Související články 
 Seznam čeledí brouků
 Nosatcovití

Reference 

 Fauna Europaea Web Service (2005) Fauna Europaea version 1.2 (7. březen 2005), online:  (aktuální od 15. září 2006)

Literatura 
 Zahradník J.: Brouci, Aventinum Praha, 2008
 Javorek F.: Klíč k určování brouků ČSR, Promberger – Olomouc, (1947)
 Pokorný V.: Atlas brouků, Paseka – Praha, 2002, 
 Jiři Zahradnik, Irmgard Jung, Dieter Jung et al.: Käfer Mittel und Nordwesteuropas. Parey, Berlin 1985,

Externí odkazy 
 
 
 BioLib: 
 Hmyz.net: 

Nosatcovití