Valerie a týden divů
Valerie a týden divů je československý surrealistický horor, který natočil v roce 1970 Jaromil Jireš podle stejnojmenné prózy Vitězslava Nezvala z roku 1935. Předloha je ovlivněna surrealismem a pohrává si s motivy z pohádek i z pokleslé hororové četby. Využívá logiku snu, v níž neplatí kauzalita a postavy libovolně mění svoji identitu. Leitmotivem je dospívání mladé dívky, která objevuje tajemství sexuality a bouří se proti represivním institucím jako rodina nebo církev.

Filmové zpracování je výrazně stylizovanou podívanou, využívající secesní dekorace i atmosféru vesnických poutí s jejich panoptiky. Nezvyklou působivost podtrhuje scéna Ester Krumbachové, kamera Jana Čuříka a hudba Luboše Fišera. V titulní roli debutovala Jaroslava Schallerová. Film se natáčel ve Slavonicích.

Děj 
Příběh se odehrává během léta ve starobylém městečku, kde žije Valerie se svou přísnou babičkou. Přijíždějí komedianti, mezi nimiž je netvor zvaný Tchoř a jeho syn Orlík. Valerii pronásledují vidiny, v nichž vystupuje babička jako upírka, která se proměňuje v mladou přitažlivou ženu. Zároveň se Valerie dovídá, že Tchoř je její otec, takže Orlík, který se jí dvoří, je vlastně její bratr (incestní motiv). Objevuje se také přítelkyně a zasvětitelka Hedvika, mladá žena, která se má provdat za bohatého statkáře, a perverzní kněz Gracián, který se Valerii pokusí znásilnit a když neuspěje, chce ji upálit jako čarodějnici. Nakonec Valerie díky své nevinnosti ze všech nástrah vyvázne a pozná své skutečné rodiče.

Obsazení 
 Jaroslava Schallerová: Valerie
 Helena Anýžová: babička
 Petr Kopřiva: Orlík
 Jiří Prýmek: Tchoř
 Jan Klusák: Gracián
 Alena Stojáková: Hedvika
 Karel Engel: kočí Ondřej
 Eva Olmerová: služka
 Jana Andresíková: služka
 Robert Nezval: muzikant

Přijetí 
 „Film má pečlivou strukturu, neboť je to v podstatě báseň — uspořádané dílo imaginace založené, alespoň částečně, na vědomém snění s otevřenýma očima. V převážné části filmu vidíme Valerii jako divačku, voyeurku sledující scény, které si záměrně vymyslela, jak za úsvitu či soumraku vyvolává typicky surrealistické obrazy.“

Peter Hames: Československá nová vlna. Přeložil Tomáš Pekárek. KMa, Praha 2008.  (s. 226)

 „Z této brakové, upíří, deviantně sentimentální novelky se Jirešovi podařilo udělat podivně sugestivní, surrealistickou vizuální báseň, jež je hlavně výtvarnou záležitostí.“

Luboš Ptáček a kolektiv: Panorama českého filmu. Rubico, Olomouc 2000.  (s. 258)

 „Realizácia dotvára atmosféru poetického hororu nielen vo výtvarnej, ale aj v hereckej zložke, a to zložitými asociatívnymi spojeniami záberov, v kterých jednotiacu líniu vytvára postava Valérie.“

Richard Blech a kolektív: Encyklopédia filmu. Obzor, Bratislava 1993.  (s. 852)

 „Teprve potom se Jireš totiž dostal k práci, pro niž je zřejmě — citlivý a poetický člověk, jakým je — stvořen. Podle „černého“ románu největšího básníka českého surrealismu Vítězslava Nezvala Valerie a týden divů napsal s Ester Krumbachovou scénář a natočil film. V něm se konečně povznesl z bahna světa do oblasti krásy, která je — nebo by měla být — výraznou součástí lidskosti.“

Josef Škvorecký: Všichni ti bystří mladí muži a ženy. Horizont, Praha 1991.  (s. 195)

Ocenění 
Film získal hlavní cenu na festivalu v Bergamu 1970 a cenu Stříbrný Hugo za barevnou kameru na filmovém festivalu v Chicagu.

Externí odkazy 
 
 
 Tomáš V. Odaha

Československé filmy
Filmy Jaromila Jireše
České filmy natočené podle knižní předlohy
Filmy z roku 1970
Artové filmy