Karel Buquoy-Longueval
Karel Bonaventura hrabě Buquoy-Longueval (24. září 1854 Vídeň – 9. srpna 1911 Vídeň) byl rakouský a český šlechtic z rodu Buquoyů, podnikatel a politik, na přelomu 19. a 20. století poslanec Českého zemského sněmu.

Biografie 
Jeho otcem byl Georg Johann Heinrich Buquoy-Longueval (1814–1883), matkou Sophia Theresia princezna Oettingen-Wallerstein. Karel Bonaventura vystudoval práva a v roce 1878 převzal svěřenské statky Nové Hrady a Rožmberk a alodiální panství Přísečnice v Krušných horách. Mladší bratr Ferdinand Maria Heinrich von Buquoy (počátkem 20. století předlitavský ministr zemědělství) převzal lenní panství Hauenštejn. Získal titul tajného rady a císařského komořího. Byl rytířem řádu Zlatého rouna. Vychodil gymnázium v Praze a Vídni a absolvoval práva na Karlo-Ferdinandově univerzitě.

Byl aktivní veřejně i politicky. Od roku 1880 zasedal jako dědičný člen v Panské sněmovně (jmenovaná horní komora Říšské rady). Zde patřil sněmovnímu klubu Karla III. Schwarzenberga.

Od doplňovacích voleb v listopadu 1885 zasedal také na Českém zemském sněmu, kam byl zvolen za kurii velkostatkářskou, svěřenecké velkostatky. Mandát obhájil v řádných zemských volbách v roce 1889, zemských volbách v roce 1895, zemských volbách v roce 1901 a zemských volbách v roce 1908. Byl členem zemské zemědělské rady v Čechách. Věnoval se rozvoji lesního hospodaření a rozvoji průmyslu na svých statcích.

Patřil ke Straně konzervativního velkostatku. Byl jedním z jejích předáků. Od roku 1892 předsedal jejímu poslaneckému klubu na zemském sněmu (poté, co z této funkce odešel Alfred August Windischgrätz. Podílel se na pokusech o česko-německé vyrovnání v Čechách a v roce 1901 navrhl jménem velkostatkářů nerealizovaný návrh na reformu volebního systému, který počítal s rozdělením velkostatkářské kurie na pět územně definovaných volebních obvodů. V roce 1908 krátce ustoupil z funkce předsedy poslaneckého klubu konzervativních velkostatkářů, když na toto místo usedl Jiří Kristián Lobkowicz, ale po smrti Lobkowicze se na post vrátil. Ještě v roce 1910 se účastnil dalších česko-německých usmiřovacích rozhorovů, ale pro zdravotní komplikace se musel těchto aktivit vzdát.

Zemřel v srpnu 1911. Jeho zdravotní obtíže začaly již v říjnu 1909, kdy byl na svém statku v Nových Hradech bodnut hmyzem, následkem čehož u něj vznikla otrava krve. V posledním roce žil v sanatoriu ve Vídni, kde také zemřel. Byl pohřben v Nových Hradech v Buquoyské hrobce, kterou nechal krátce předtím postavit.

Manželství a potomci 
Karel Bonaventura se v Praze 1. května 1878 oženil s hraběnkou Philippinou Černínovou z Chudenic (1858–1937), dcerou Heřmana Zdenka Černína z Chudenic a Marie Aloisie z Morzinu (1832–1907). Měli spolu jednu dceru:

 Žofie Tereza (28. 4. 1879 Nové Hrady – 31. 1. 1945 Laër), dáma řádu hvězdového kříže, manž. 1897 hrabě Clemens Ottokar Westphalen zu Fürstenberg (4. 3. 1864 Chlumec u Chabařovic – 31. 10. 1938 Laër)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Karel
Rakouští šlechtici
Čeští šlechtici
Poslanci českého zemského sněmu
Členové Panské sněmovny
Členové Strany konzervativního velkostatku
Absolventi Univerzity Karlovy
Narození v roce 1854
Narození 24. září
Narození ve Vídni
Úmrtí v roce 1911
Úmrtí 9. srpna
Úmrtí ve Vídni
Pohřbení v Nových Hradech
Muži