45. pěší pluk
Pluk byl založen 25. 1. 1682 patentem císaře Leopolda I. jako Trauttmansdorf zu Fuß. 
Označení IR 45 ( Infanterie Regiment No. 45 ) získal pluk při zavedení plukovních čísel v roce 1769.

Historie pluku 
Po založení se pluk roku 1684 účastnil obléhání Ofenu kde ztratil ca 300 mužů. V roce 1686 se pluk žádných významných vojenských akcí neúčastnil. Při pádu Bělehradu roku 1690 byl pluk skoro zcela zničen (ztráta ca 1800 mužů ). Roku 1699 by uzavřen mír s Turky. V počátku války o Španělské dědictví byl pluk umístěn v uherských posádkách, kde se doplňoval. Od roku 1706 do roku 1711 se pluk účastnil bojů proti maďarským povstalcům. V letech 1716-1718 se pluk účastnil bojů proti Turkům. Od roku 1719 se pluk podílel na výstavbě pevnosti Esseg. V době míru byl pluk umístěn v Uhrách. Roku 1728 byli všichni zedníci, zámečníci a tesaři odesláni ke stavbě pevnosti Bělehrad. V roce 1730 byl pluk převelen do Itálie, kde měl za úkol potlačit vzpouru. Po ukončení úkolu byl pluk převelen zpět do Uher. V roce 1733 byl pluk opět převelen do Itálie. Po třech letech se vrátil zpět do Uher. Zde byl přidělen k jednotkám velícího prince Josef Friedrich z Sachsen-Hildburghausen. V roce 1741 byl pluk soustředěn v Tyrolích a do války o rakouské dědictví nezasáhl. Roku 1743 se pluk přesunul do Itálie, kde se účastnil bojů proti Španělsku a království obou Sicílií. V roce 1747 nebyly žádné významné bitvy. V roce 1750 byl pluk převelen do Vídně. Během sedmileté války se pluk účastnil různých bitev a v roce 1759 byl přidělen k hlavní armádě, ale k žádné významné bitvě nedošlo. V roce 1760 byl pluk přidělen k jednotce, která měla zaútočit na Berlín. V roce 1761 byl pluk u jednotek ve Slezsku, ale neúčastnil se žádné z bitev. V roce 1763 byl uzavřen mír. V roce 1772 měl pluk rozkaz k vykonání přehlídky před císařem a spoluvládkyní. Přehlídka dopadla ke spokojenosti obou vládců. Ve  válce o bavorské dědictví v letech 1778 – 1779 nedošlo k významným bitvám a prováděly se pouze taktické přesuny. V roce 1792 zaútočila Francie na Sardinské království a to se obrátilo s prosbou o pomoc na Rakousko. Roku 1793 byl pluk přidělen k armádě hraběte Wurmsera na horním Rýnu. V letech 1793 – 1794 se pluk účastnil různých bitev proti Francii. V průběhu roku 1795 nedošlo k žádným významnějším bitvám. V roce 1796 byl pluk přidělen k italské armádě a zde se účastnil prvního pokusu o osvobození pevnosti Mantua. Tento pokus se nezdařil. Následně byl pluk přidělen k jednotkám, které chránily Tyroly. Pluk se zúčastnil bitev u Mazzetta, Rivolli, Lugana). Po podepsání míru byl pluk odvelen do Benátska do území Montagnana. V roce 1799 byl pluk přidělen k italské armádě. V roce 1801 byl pluk přesunut do posádek v Grazu a Leobenu.

Po prohrané válce s Napoleonem byl pluk v roce 1809 z důvodu odzbrojení zrušen. 

V roce 1816 byl puk obnoven jako Infanterieregiment Erzherzog Joseph Ferdinand Nr.45.

Organizace 
Roku 1687 zrušeni pikenýři a pěší vojsko bylo vybaveno mušketami.
 1747 – u pěšího vojska zavedena bílá uniforma.
 1750 – zaveden nový předpis pro cvičení jednotek.
 1770 – vydán nový cvičební řád a složení pluků.
 1802 – zrušena celoživotní vojenská služba a nahrazena 10letou službou u pěších vojsk.

Egalizační barva 
V roce 1765 – purpurová červeň a knoflíky žluté.

Posádky pluku 
 1729 Esseg, Bělehrad
 1730 Pavia, Cremona, Bělehrad, Temešvár
 1731 Pavia, Cremona, Esseg
 1732 Perovaraždin, Temešvár, Esseg
 1733 Bělehrad, Korutany
 1735 Costa, Villa Mazarno, Cornio, Fratta
 1736 Esseg
 1742 Bregenz, Philippsburg, Ehrenberg, Kufstein, Charnitzpass
 1746 Benátky, Korsika
 1748 Novi, San Fiorenzo, Pavia
 1749 Pavia
 1750 – 1751 Vídeň
 1752 – 1754 Žatec
 1755 – 1757 Sedmihradsko, Krostadt
 1758 – 1775 Hermannstadt, Karlsburg, Kronstadt
 1775 – 1778 Leonberg, Bruck a d. Mur, Leoben, Knittelfeld, Judenburg a Leibnitz
 1778 – 1779 Praha
 1779 – 1789 Graz, Leoben, Leibnitz
 1789 – 1790 Glina
 1790 – 1797 Leoben, Bruck a/d. Mur, Judenburg 
 1798 – 1806 Leoben, Gran, Zara, Spalato
 1806 – 1809 Leoben
 1809 –  Graz, Salcburk
 1914 – Przemyśl, Travnik, Sanok

Významné bitvy 
Osmansko-habsburské války
1684/1686 obléhání města Ofen
1685 bitva u Granu
1687 Bitva u Nagyharsány
1691 Bitva u Slankamenu
1696 bitva u Olasche
1697 Bitva u Zenty

Válka o španělské dědictví
1702 obléhání Landau
1704 bitva u Schelenbergu
 obléhání Ulmu
 obléhání Landau

Rakousko-turecká válka (1716-1718)
1716 Bitva u Petrovaradína
obléhání Temešváru
1717 bitva u Bělehradu
Válka o rakouské dědictví
 1746 Piacenza
La Bochetta
1748 bitva u Savony
bitva u Varragia
 Sedmiletá válka
1757 Bitva u Vratislavi
Bitva u Leuthenu
1758 bitva u Hochkirchu
1760 bitva u Torgau
Válka o bavorské dědictví
 Válka proti Turkům 
1789 Bitva o Bělehrad
První koaliční válka s Francií
1793 obléhání pevnosti Mainz
 Válka druhé koalice (1798-1802)
1799 obléhání pevnosti Mantua
bitva u Marenga
bitva u Novi
bitva u Mondovi
1800 obléhání Savony
bitva u Marengy

Majitelé pluku  
 1682 – Zikmund Jáchym z Trauttmansdorffu
 1682 – 1710 Karel Theodor Otto ze Salmu
 1710 – 1761 Jindřich Josef Daun
 1761 – 1767 Vilém hrabě O'Kelly
 1767 – 1776 Ferdinand Friedrich sv. pán von Büllow
 1776 – 1806 Franz von Lattermann
 1806 – 1809 Tiery sv. pán de Vaux

Velitelé jednotky

Související články 
Seznam pěších pluků císařsko-habsburské armády

Literatura 
 ff|http://kramerius.nkp.cz/kramerius/MShowPageDoc.do?id=4253335

Reference 

Rakouské vojenství
Vzniklo 1682