Leopold Gudenus
Leopold hrabě von Gudenus (15. září 1843 Mühlbach – 1. října 1913 Ulrichskirchen) celým jménem Leopold Gabriel Ludvík Ghislain von Gudenus byl rakouský šlechtic a politik německé národnosti, v 2. polovině 19. století poslanec Říšské rady a maršálek Dolnorakouského zemského sněmu. Později zastával funkce u vídeňského dvora, nakonec byl císařským nejvyšším komořím (1904–1913) a stal se rytířem Řádu zlatého rouna. Spolu se svými sourozenci byl v roce 1907 povýšen do hraběcího stavu.

Biografie 

Pocházel ze starého rakouského šlechtického rodu Gudenusů, který vlastnil majetek v Dolním Rakousku, ale také v Čechách a na Moravě. Narodil se do početné rodiny barona Gabriela Gudenuse (1795–1879) a jeho manželky Luisy, rozené Bartensteinové (1814–1878) jako třetí syn. Výchovu získal v jezuitském konviktu v belgické Lovani. Po studiích vstoupil do armády a zúčastnil se prusko-rakouské války , ještě v roce 1866 opustil armádu s hodností nadporučíka u hulánů. V roce 1868 vstoupil do diplomatických služeb a působil jako legační tajemník v Římě, Paříži a Petrohradě. V roce 1875 vystoupil ze služeb ministerstva zahraničí a žil na svých statcích v Dolním Rakousku.

Politik 
V zemských volbách roku 1884 byl zvolen na Dolnorakouský zemský sněm za kurii velkostatkářskou. Mandát obhájil ve volbách roku 1890 a zemským poslancem byl až do své rezignace v listopadu 1894. V prvním volebním období zastupoval Stranu ústavověrného velkostatku, v druhém přešel do Strany konzervativního velkostatku. Od dubna 1893 do listopadu 1894 zastával funkci zemského maršálka, tedy předsedy sněmu a nejvyššího představitele zemské samosprávy v Dolních Rakousích (v jiných zemích monarchie se tento post nazýval zemský hejtman).

Působil také jako poslanec Říšské rady (celostátního parlamentu Předlitavska), kam nastoupil ve volbách roku 1885 za kurii velkostatářskou v Dolních Rakousích. Mandát obhájil ve volbách roku 1891. Rezignaci oznámil na schůzi 10. října 1893. Místo něho pak do parlamentu usedl Rudolf Doblhoff. Ve volebním období 1885–1891 se uvádí jako baron Leopold von Gudenus, statkář, bytem Vídeň. Po volbách roku 1885 se uvádí jako člen klubu Sjednocené německé levice, do kterého se spojilo několik ústavověrných (liberálně a centralisticky orientovaných politických proudů). Po rozpadu Sjednocené levice přešel do frakce Německorakouský klub. V roce 1890 se uvádí jako poslanec obnoveného klubu německých liberálů, nyní oficiálně nazývaného Sjednocená německá levice. I ve volbách roku 1891 byl na Říšskou radu zvolen za klub Sjednocené německé levice.

Dvořan 
Kromě politiky se uplatnil ve vysokých funkcích u císařského dvora. V roce 1882 byl jmenován c. k. komořím, později dosáhl hodnosti tajného rady. V letech 1894–1897 byl nejvyšším hofmistrem ovdovělé korunní princezny Štěpánky. V letech 1897–1904 zastával funkci císařského nejvyššího lovčího a svou kariéru završil jako císařský nejvyšší komoří (1904–1913). Za zásluhy v diplomatických službách obdržel v roce 1874 Řád železné koruny a nakonec se stal rytířem Řádu zlatého rouna (1911). V roce 1907 byl se svými bratry povýšen do hraběcího stavu.

Zemřel v říjnu 1913 na svém statku v Ulrichskirchenu.

Majetek a rodina 
Při dělení dědictví po otci získal velkostatek Ulrichskirchen v Dolním Rakousku s rozlohou 1.153 hektarů půdy, sídlem byl zámek Ulrichskirchen.<ref>Majetek Leopolda Gudenuse in: in: Schematismus und Statistik des Großgrundbesitzes in den Erzherzogtümern Nieder- und Oberösterreich und im Herzogtume Steiermark; Praha, 1908; s. 84–85 dostupné online</ref>

V roce 1877 se v Opočně oženil s hraběnkou Idou Magdalenou Colloredo-Mansfeldovou (1845–1914), dcerou knížete Josefa Františka Colloredo-Mansfelda. Ida byla později c. k. palácovou dámou. Z jejich manželství se narodily tři děti, z nichž dvě zemřely v dětství. Prostřední dcera Terezie Karolína (1880–1930) se provdala za hraběte Jana Maxmiliána z Hardeggu (1870–1945).

Leopoldův nejstarší bratr Jindřich (1839–1915) byl vlastníkem stěžejní části rodového dědictví v Dolním Rakousku (Waidhofen an der Thaya) a získal dědičné členství v Panské sněmovně. Další bratr Josef (1841–1919) byl poslancem říšské rady a zemským maršálkem v Dolním Rakousku. Nejmladší z bratrů Gabriel (1853–1915) vlastnil velkostatek Moravec na Moravě. Všichni sourozenci byli v roce 1907 povýšeni do hraběcího stavu.

Jeho švagrem byl hrabě Jeroným Colloredo-Mansfeld (1842–1881), v letech 1875–1879 rakouský ministr zemědělství.

 Odkazy 

 Reference 

 Externí odkazy 
 Leopold Gudenus na webu rakouského parlamentu dostupné online
 Rodokmen Gudenusů'' dostupné online

Rakouští šlechtici
Rakouští válečníci
Diplomaté Rakouska
Poslanci rakouské Říšské rady
Poslanci dolnorakouského zemského sněmu
Členové Ústavní strany
Členové Strany ústavověrného velkostatku
Členové Strany konzervativního velkostatku
Rakousko-uherští politici německé národnosti
Zemští hejtmani Dolních Rakous
Císařští komoří
Nositelé Řádu železné koruny
Rytíři rakouského Řádu zlatého rouna
Narození 15. září
Narození v roce 1843
Narození v Dolních Rakousích
Úmrtí 1. října
Úmrtí v roce 1913
Úmrtí v Ulrichskirchen-Schleinbachu
Muži