Karl Christian Friedrich Krause
Karl Christian Friedrich Krause (6. květen 1781, Eisenberg – 27. září 1832, Mnichov) byl německý filozof a spisovatel. Představitel panteismu, byť on sám svůj systém nazýval "panenteismus".

Život 
Byl synem učitele a protestantského pastora. Od roku 1797 studoval na univerzitě v Jeně filosofii a matematiku a poslouchal přednášky kantovského filozofa Reinholda, ale také J. G. Fichta, F. Schellinga a G. W. Hegela. V letech 1802–1804 v Jeně působil jako soukromý docent, roku 1805, cestou do Drážďan, byl přijat do zednářské lóže, ale už roku 1810 z ní byl vyloučen, protože nechtěl dodržovat povinnou mlčenlivost. V Drážďanech dával soukromé hodiny a učil na inženýrské akademii kartografii, matematiku a němčinu. Roku 1813 odjel do Berlína, protože doufal, že tam dostane profesuru, ale přes Fichtovy intervence marně. Po roce 1817 cestoval po Německu, Francii a Itálii. Roku 1824 se habilitoval na univerzitě v Göttingenu a přednášel jako soukromý docent a od roku 1831 přednášel v Mnichově. Větší část jeho děl vydali až jeho žáci.

Byl krátce svobodným zednářem a zednářství hájil v několika spisech. Viděl v něm sdružení jdoucí k cíli ideálního spojení s vyšší duchovní říší, jejíž součástí lidstvo je. Po čase se však se zednářským bratrstvem rozešel.

Filosofie 
Ottův slovník naučný jeho filosofický systém popisuje takto: "Filosofie Krauseova jest hlavním svým rázem Schellingova filosofie identity i v methodě i cíli; terminologie nad potřebu až příliš uměle strojená. Filosofie uskutečňuje podle něho poznání absolutna vzestupem od ducha individuálního k absolutnu a od tohoto sestupem k individuu. Absolutno to jest sebevědomý, jediný Bůh. V něm z jeho moci i lásky vše jest živo, z něho vyšedši a v něj se vracejíc. Bůh Krauseův jest Bůh křesťanský. Této metafysice přiměřeny jsou jeho názory o éthice i aesthetice, majíce vesměs ráz bohoslovný."

Krause se po celý život snažil vybudovat nový filosofický základ, který by proměnil téměř všechny vědy. Kritizoval Kanta i Hegela a svůj systém založil na představě evoluce lidstva, vedené Bohem a k Bohu. Člověk může poznat základní bytnost boží a z ní odvodit jasný a pevný postoj ve světě. V Německu ani v Evropě velký úspěch neměl,jednak patrně pro jistý mysticismus, jednak pro malou srozumitelnost svých spisů. Měl ale řadu přívrženců a obdivovatelů, často mimo akademické a filosofické kruhy. Tak v Praze to byl slavný právník Ahrens nebo profesor von Leonhardi, ale největší ohlas získal "krausismus" ve Španělsku a v Jižní Americe, kdy byl pokládán za největšího německého filosofa.

Dílo 
Z velmi rozsáhlého a pestrého Krauseova díla:
 Praobraz lidstva (1811)
 Základy přirozeného práva (1803)
 Základy filosofického systému matematiky I. (1803)
 Tabulky faktorů a prvočísel od 1 do 100000. (1804)
 Náčrt systému filosofie I.
 Systém a vědecké založení morálky. (1810)
 O důstojnosti německého jazyka, zejména jako vědeckého (1816)
 Z dějin a teorie hudby. (1827)
 Náčrt systému právní filosofie a přirozeného práva (1828)
 Přednášky o základních pravdách vědy (1829)
 Duch učení Swedenborgova. (anonymně, 1832)

Odkazy

Reference

Literatura 
 DURDÍK, Josef. Dějiny filosofie nejnovější. Praha: Jan Otto, 1887. 425 s. cnb001053313. S. 149–153. Dostupné online
 FALCKENBERG, Richard. Dějiny novověké filosofie od Mikuláše Cusana až po naše časy. Překlad František Xaver Procházka. V Praze: Jan Laichter, 1899. 876 s. cnb000735926. S. 589–591. Dostupné online
 Ottův slovník naučný, heslo Krause, Karl Christian. Sv. 15, str. 96. Dostupné online

Externí odkazy 
 
 
 Heslo v Britannice

Němečtí filozofové
Filozofové 19. století
Němečtí spisovatelé
Spisovatelé 19. století
Němečtí deisté
Narození v roce 1781
Narození 6. května
Úmrtí v roce 1832
Úmrtí 27. září
Úmrtí v Mnichově
Muži
Pedagogové na Humboldtově univerzitě
Pedagogové na Univerzitě Jena