Plackartnyj vagon
Plackartnyj vagon, rusky плацкартный вагон, je typ (kategorie) vozu používaná v dálkových vlacích v zemích bývalého Sovětského svazu a v několika dalších asijských státech. Charakteristickým znakem je uspořádání interiéru s částečně otevřenými oddíly s místy k ležení.

Původ názvu 

Plackarta, rusky плацкарта, znamená místenka (z německého die Platzkarte). Avšak doslovný překlad plackartnyj vagon jako místenkový vůz je zavádějící. V ruských dálkových vlacích jsou všechny typy vozů povinně místenkové, plackartnyj vagon se z hlediska možnosti nebo povinnosti zakoupit si místenku nijak neliší od dalších typů vozů. Původ tohoto označení je nutno hledat v minulosti. Podle jedné z teorií pochází toto označení z 20. až 30. let 20. století, kdy to byly první vozy 3. třídy, do kterých bylo možné zakoupit místenku. Protože vyššími třídami většina populace v té době běžně necestovala, byly to právě tyto vozy, kdе se širší vrstvy obyvatelstva mohly poprvé setkat s místenkami (plackartami). To se poté přeneslo na pojmenování samotného vozu. V odborné literatuře je tento typ vozů nazýván jako некупейный со спальными местами, což lze přeložit jako neoddílový (velkoprostorový) s lůžky. Termín plackartnyj se však běžně používá v oficiální komunikaci železničních dopravců ve směru k cestující veřejnosti.

Popis 
Celková kapacita typického vozu je 54 míst. Uspořádání lůžek jsou 4 příčná lůžka v jednom oddíle (dvě nahoře, dvě dole) a dvě boční lůžka nad sebou přes uličku podélně k vozu. Oddíly (kupé) jsou jen naznačeny příčkami a z jedné strany nejsou nijak odděleny od uličky, kde prochází ostatní cestující.

Každý vůz je vybaven záchody na obou koncích. Na jednom z konců je také umístěn služební oddíl průvodčích, kteří se při dlouhých (i několikadenních) trasách vlaků střídají. Naproti jejich oddílu se nachází zdroj horké a studené vody, kterou mají cestující zdarma k dispozici po celou dobu jízdy vlaku. V současnosti funguje i doplňkový prodej drobného občerstvení od průvodčích. Některé modernější vozy jsou vybaveny klimatizací a zásuvkami pro nabíjení drobných elektrospotřebičů. 

Protože na vícedenních cestách jsou vozy v provozu nejen v noci, ale i přes den, lze je upravit i pro denní provoz s místy k sezení. U příčných lůžek stačí odklopit horní lůžka ke stěně, spodní lůžka lze poté využít jako lavice k sezení. Dolní boční lůžko je konstrukčně upraveno tak, že jeho střední část lze překlopit a vysunout poněkud výše, potom slouží jako stolek. Zbylé dvě krajní místa spodního lůžka tvoří dvě místa k sezení.

V případě nasazení vozu plackartnyj výhradně v denním vlaku je jeho kapacita 81 míst k sezení. Takové vozy se nazývají Obščij, rusky Общий. Zpravidla se jedná o starší vozy plackartnyj, u kterých byla demontována horní lůžka. Jsou nasazovány pouze v některých regionech na vlaky místního významu.

Historie 

Na území pozdějšího Sovětského svazu se podobné vozy vyskytují už na začátku 20. století, kdy existovaly např. dvounápravový vůz délky 14 m, třínápravový délky 12 m nebo čtyřnápravový vůz délky 18 m s výše popsaným uspořádáním interiéru. Vozy tohoto typu byly v provozu i u tehdejších soukromých železnic, např. Vladikavkazská železnice provozovala vůz délky 20 m. V Sovětském svazu byla v roce 1928 byla zahájena výroba jednotné řady osobních vozů délky 20,2 m, která byla dodávána také v provedení plackartnyj. V 50. letech byla zahájena sériová výroba celokovových osobních vozů, které se už velmi podobaly dnešním provozovaným typům.

Současnost 

Ve svých zemích se jedná o jeden z nejlevnějších způsobů cestování veřejnou dopravou na delší vzdálenosti, vozy jsou dodnes velmi využívané.

Prezident RŽD Vladimir Jakunin vyjádřil dne 14.11.2013 názor, že vozy třídy plackartnyj nemají v Rusku budoucnost. Doslova uvedl: „Domnívám se, že takový přežitek, jakým je plackartnyj vagon, který se dochoval jen v naší zemi, musí ustoupit komfortnější přepravě osob.“ Zároveň naznačil, že to nebude otázka nejbližších let.  Náhradou by měly být dvoupodlažní vozy typu kupé. Avšak již o týden později vydaly RŽD tiskovou zprávu, ve které uvádí plánovaný nákup mj. 72 nových vozů typu plackartnyj (plus dalších 73 nových vozů s CZE, z nichž blíže neurčený počet má být také typu plackartnyj). Podle této tiskové zprávy má být na začátku roku 2014 ve stavu RŽD celkem 8 427 vozů tohoto typu.

Kromě zemí bývalého Sovětského svazu jsou vozy tohoto typu provozovány v Mongolsku a v Severní Koreji.

Cestování 
Pro cestující ze zemí střední a západní Evropy, kde nejsou vozy tohoto typu provozovány, může být otevřený prostor v nočním vlaku nezvyklý nebo i nepříjemný. Naopak někteří místní cestující raději volí právě vůz plackartnyj oproti kupé, protože v kupé mají obavy se sdílení malého uzavřeného prostoru s cizími lidmi. Dále se uvádí menší míra kriminality (krádeží) ve vozech plackartnyj, protože prostor vozu je pod dohledem mnoha cestujících.. Celkově je ale míra kriminality v dálkových vlacích v Rusku mnohem menší než ve střední Evropě. Je to dáno tím, že v každém voze je po celou dobu přítomen průvodčí a svůj vliv má také skutečnost, že jízdenky jsou na jméno.  

Přestože všechna lehátka ve voze vypadají stejně, jsou mezi cestující veřejností některá místa všeobecně oblíbenější a tato jsou také jako první vyprodána (při nákupu jízdenky si lze zvolit typ - spodní/horní a boční/příčné nebo i přímo konkrétní číslo místa). Obecně jsou nejoblíbenější spodní místa kolmo k uličce. Naopak neoblíbená jsou místa na kraji vozu u wc (kvůli zápachu) a u starších neklimatizovaných vozů také místa v třetím a šestém fiktivním oddílu, kde není otevíratelné okno (toto slouží jako nouzový východ). Vyšším cestujícím také mohou vadit boční lehátka kvůli tomu, že mají příčku z obou stran.

Reference

Externí odkazy 
 Videoprohlídka plackartového vozu Moldavských železnic (rusky)
 Základní typy osobních vagonů na ruské železnici (česky)

Železniční doprava v Rusku

Osobní vozy