José Inzenga
José Inzenga y Castellanos, psán také Ynzenga (3. června 1828 Madrid – 28. června 1891) byl španělský skladatel zarzuel a folklorista.

Život 
Inzenga byl synem italského zpěváka Angela Inzengy a Felicie Castellanos. První hudební lekce dostal od svého otce. Později studoval hru na klavír a kompozici na Královské konzervatoři v Madridu u Pedro Albénize. Svým talentem zaujal vévodu Osunu, Mariano Tellez Girón, který mu poskytl stipendium, aby mohl pokračovat ve studiu v Paříži. V roce 1846 získal na konzervatoři ceny za hru na klavír a za harmonii.

Revoluce v roce 1848 ho donutila k návratu do Madridu. Připojil se ke skupině skladatelů, kteří hodlali oživit typicky španělskou formu operety – zarzuelu. Mezi jinými byli členy této skupiny skladatelé Francisco Asenjo Barbieri, Cristóbal Oudrid, Rafael Hernando a Joaquín Gaztambide. V létě roku 1851 založili Společnost pro pěstování zarzuely (Sociedad artistica para el cultivo de la Zarzuela). V letech 1850–1851 komponovali díla sestavená z árií jednotlivých spolupracovníků.

Kromě toho stál u zrodu časopisu Gazeta Musical a společnosti Sociedad Artístico Musical de Socorros Mutuos určené k šíření symfonické a komorní hudby ve Španělsku. Spolupracoval při založení divadel Teatro del Circo a Teatro de la Zarzuela.

Kromě toho působil jako učitel zpěvu na madridské konzervatoři a zabýval se španělským folklorem. Vydal sbírku španělských lidových písní s názvem Ecos de España (Ozvěny Španělska). Ve čtyřech knihách shromáždil lidové písně Galicie, Valencie, Murcie a Asturie. Z této sbírky později čerpal Nikolaj Andrejevič Rimskij-Korsakov při kompozici Španělského capriccia.

Napsal rovněž učebnici klavírního doprovodu Arte de acompañar al piano, studii a katolické chrámové hudbě a autobiografickou knihu o svých cestách do Itálie Impresiones de un artista en Italia

Dílo (výběr) 

Zarzuely
 El campamento (1851)
 El castillo encantado (1851, spolupráce Cristóbal Oudrid)
 El secreto de la Reina (1852, spolupráce Joaquín Gaztambide a Rafael Hernando)
 El amor por los balcones (1852)
 Don Simplicio Bobadilla (1852, spolupráce Joaquín Gaztambide, Francisco Asenjo Barbieri a Rafael Hernando)
 La flor del Zurguén (1852))
 El alma de Cecilia (1854)
 La roca negra (1857, spolupráce Mariano Vázquez)
 ¡Si yo fuera rey! (1862)
 Un trono y un desengaño (1862, spolupráce Emilio Arrieta a Antonio Reparaz)
 Galán de noche (1863)
 Batalla de amor (1864)
 Cubiertos a cuatro reales (1866)
 A casarse tocan (1877)

Literatura 
 Francisco Pí y Arsuaga, Francisco Pí y Margall: Historia de España en el siglo XIX: Sucesos políticos, económicos, sociales y artísticos, acaecidos durante el mismo. Detallada narración de sus acontecimientos y extenso juicio crítico de sus jombres. Barcelona, 1902, Miguel Seguí
 Cejador y Frauca, Julio: Historia de la lengua y literatura castellana: comprendidos los autores hispano-americanos. Editorial Gredos, 1973, .
 Alonso, Celsa: La canción lírica española en el siglo XIX. ICCMU, 1998p. 295. 
 Olschki, L.S.: Il Saggiatore musicale. Università di Bologna. Dipartimento di musica e spettacolo, 2001

Externí odkazy 
 
 
 Životopis 
 José Inzega: Cantos y bailes populares de España (digitalizovaná kniha)

Skladatelé klasické hudby
Španělští operní skladatelé
Španělští hudební skladatelé
Narození 3. června
Narození v roce 1828
Narození v Madridu
Úmrtí 28. června
Úmrtí v roce 1891
Úmrtí v Madridu
Muži