Alfons II. Neapolský
Alfons II. Neapolský také Alfons Aragonský (4. listopadu 1448 Neapol – 18. prosinec 1495 Messina) byl od 25. ledna 1494 do 22. února 1495 neapolským králem s titulem král Neapole a Jeruzaléma. Jako vévoda z Kalábrie byl patronem renesančních básníků a stavitelů.

Život 
Narodil se v Neapoli, jako nejstarší potomek Ferdinanda I. Neapolského a jeho první manželky, Isabelly z Chiaromonte. Matka byla dcerou Tristana, hraběte z Copertina a Kateřiny z Taranta. Alfonsovým bratrancem byl Ferdinand II. Aragonský, král Aragonie a první vládce sjednoceného Španělska. Byl žákem humanisty Giovanniho Pontani, jehož De splendore popisuje ctnosti a správný způsob života prince.

Když jeho matka Isabela zemřela, stal se následníkem jejích feudálních nároků, včetně nároků na Jeruzalémský trůn. V roce 1463, když bylo Alfonsovi patnáct let, zemřel jeho prastrýc Giovanni Antonio Del Balzo Orsini, princ z Taranta, a Alfons zdědil některé jeho majetky. Alfons se ukázal jako zkušený a odhodlaný voják, při pomoci jeho otci potlačit Conjure baronů a při obraně království proti papežovým nárokům.
Jako kondotiér bojoval v nejdůležitější válkách doby.

Jeho vláda byla krátká. Když jeho otec zemřel, královská pokladnice byla prázdná a invaze Karla VIII. Francouzského byla na spadnutí, Karel se opět rozhodl uplatnit svůj nárok na neapolské a jeruzalémské království. Když král Karel v září 1494 napadl Itálii, podařilo se mu získat podporu papeže Alexandra VI., který Karla vyzval, aby obrátil své vojenské úsilí proti Turkům. Král Karel nepolevil a na začátku roku 1495 se přiblížil k Neapoli, poté co porazil Florencii a neapolskou flotilu Alfonsova bratra Fridricha u Portovenere. Alfonse vyděsila série zlých znamení, stejně jako neobvyklé sny a tak abdikoval ve prospěch svého syna Ferdinanda a uprchl tím, že vstoupil do sicilského kláštera. Zemřel v Messině později téhož roku a byl pohřben ve zdejší katedrále.

Manželství a potomci 
Dne 10. října 1465 se v Miláně oženil s Hippolitou Marií Sforza.

Měl s ní několik dětí:

 1. Ferdinand II. Neapolský (26. 8. 1469 Neapol – 7. 9. 1496 tamtéž), neapolský král od roku 1495 až do své smrti
 ⚭ 1496 Johana Neapolská (15. 4. 1478 Neapol – 27. 8. 1518 tamtéž)
 2. Isabella Aragonská (2. 10. 1470 Neapol – 11. 2. 1524 tamtéž)
 ⚭ 1489 Gian Galeazzo Sforza (20. 6. 1469 Abbiategrasso – 22. 10. 1494 Pavia), vévoda milánský od roku 1476 až do své smrti
 3. Pietro (31. 3. 1472 Neapol – 17. 2. 1491 tamtéž), kníže rossanský, zemřel na infekci po operaci nohy, svobodný a bezdětný

S milenkou Trogií Gazzelas měl také několik dětí:
 Sancha Aragonská (1478–1506), ⚭ 1494 Joffre Borgia (1481/2 – 1516/7)
 Alfons Aragonský (1481–1500), vévoda z Bisceglie, ⚭ 1498 Lucrezia Borgia (18. dubna 1480 – 24. června 1519)

Reference

Externí odkazy 
 

Trastámarové
Neapolští králové
Sicilští králové
Vévodové z Kalábrie
Rytíři Podvazkového řádu
Mecenáši
Katoličtí panovníci
Narození v roce 1448
Narození 4. listopadu
Narození v Neapoli
Úmrtí v roce 1495
Úmrtí 18. prosince
Úmrtí v Messině
Pohřbení v katedrále v Messině
Muži