Typ XIV
Typ XIV byly zásobovací ponorky německé Kriegsmarine z období druhé světové války. Byly známy pod přezdívkou dojné krávy (něm. Milchkuh nebo Milchkühe (pl.) ang. milk cows). Celkem bylo dokončeno 10 ponorek této třídy. Stavba dalších 14 jednotek byla zrušena. Ponorky byly ve službě v letech 1941–1943. Německé zásobovací ponorky byly terčem intenzívního vyhledávání (včetně dešifrování jejich komunikace) a útoku spojeneckých námořních a leteckých sil, přičemž se je všechny podařilo potopit. Plavba na těchto zásobovacích ponorkách byla velmi riskantní a jejich posádky postihly těžké ztráty.

Stavba 
Ponorky typu XIV byly vyvinuty na základě německého oceánského typu IXD pro zásobování jiných ponorek palivem (432 tun), municí (na palubě nesly čtyři náhradní torpéda), potravinami (včetně čerstvého chleba z palubní pekárny) a náhradními díly pro opravy. Uzpůsobeny byly i k provádění složitějších oprav na moři. Specializované zásobovací ponorky operovaly daleko od svých základen a zejména německým středním ponorkám typu VII umožňovaly operovat delší dobu mimo v západním Atlantiku. Například to zefektivnilo jejich nasazení u pobřeží USA v operaci Unternehmen Paukenschlag. Výzbroj těchto ponorek se omezovala jen na protiletadlové zbraně. Prostor pro torpédomety a torpéda byl využíván pro nádrže pohonných hmot, další prostory a vnější nádrže byly využívány pro zásoby maziva, motorového oleje, pitné vody atd. Do stavby třídy se zapojily loděnice Deutsche Werke a Germaniawerft v Kielu. Celkem byla plánována stavba 24 ponorek této třídy. Dokončeno jich bylo 10 kusů, stavba sedmi rozestavěných ponorek byla v květnu 1944 zrušena. Tři z nich (U 491–U 493) byly rozestavěny na 75 %. Stavba zbývajících sedmi ponorek byla zrušena ještě před založením kýlu.

Jednotky typu XIV:

Konstrukce 

Konstrukce ponorek typu XIV byla odvozena od oceánských ponorek typu IXD. Ponorky měly dvoutrupou koncepci. Nenesly žádné torpédomety. Jejich výzbroj se omezovala na dva 37mm kanóny a jeden 20mm kanón, sloužítí primárně pro obranu proti letadlům. Pohonný systém tvořily dva šestiválcové diesely Germania F46 o výkonu 2800 bhp a dva elektromotory Siemens-Schuckert Werke SSW GU 343/38-8 o výkonu 750 shp. Nejvyšší rychlost dosahovala 14,4 uzlu na hladině a 6,3 uzlu pod hladinou. Dosah byl 12 350 námořních mil (22 870 km) při rychlosti 10 uzlů na hladině a 55 námořních mil při 4 uzlech pod hladinou (při rychlosti 2 uzlů urazila pod vodou 120 námořních mil).

Odkazy

Reference

Literatura 
 Gröner, Erich; Jung, Dieter; Maass, Martin (1991). U-boats and mine warfare vessels. German Warships 1815–1945 2. Translated by Thomas, Keith; Magowan, Rachel (London: Conway Maritime Press). .

Související články 
 Seznam německých ponorek

Externí odkazy 
 
 
 

Ponorky Kriegsmarine
Třídy ponorek
Mateřské lodě ponorek