Antonín Schauer
Antonín Schauer (8. ledna 1864 Klatovy – 19. listopadu 1940 Praha) byl rakouský a český právník a politik, na počátku 20. století poslanec Českého zemského sněmu.

Biografie 
Pocházel z maloměstské rodiny. V roce 1881 maturoval na gymnáziu v rodných Klatovech, studoval pak práva na Univerzitě Karlově v Praze, kde roku 1887 získal titul doktora práv. Profesí byl právník. Publikoval odborné právní studie. V letech 1886–1887 pracoval v soudnictví. Od roku 1888 působil v pražské advokátní kanceláři G. Neumanna, která zastupovala Živnostenskou banku. Od roku 1893 měl vlastní advokátní kancelář. Zastupoval mj. město Praha, například v takzvané rourové aféře roku 1909, nebo pražskou a českobudějovickou obchodní a živnostenskou komoru v jejich jazykové soudní při u říšského soudu roku 1917. Od roku 1899 zasedal po 35 let ve vedení pražské advokátní komory a působil jako zkušební komisař při advokátských a soudcovských zkouškách.

V roce 1905 mu bylo nabídnuto místo dvorního rady u správního soudního dvora ve Vídni, ale odmítl to. Krátce poté se zapojil do zemské politiky. Poté, co rezignoval poslanec Ferdinand Pantůček, byl Schauer v doplňovacích volbách roku 1906 zvolen do Českého zemského sněmu v kurii městské, obvod Jičín, Nový Bydžov. Mandát obhájil za týž obvod i v řádných volbách v roce 1908. Politicky se uvádí coby člen mladočeské strany. Na sněmu vedl komisi pro obecní a okresní záležitosti a předložil roku 1908 návrh na řešení používání obou zemských jazyků na úřadech a soudech. Kvůli obstrukcím se ovšem sněm ve svém plénu po roce 1908 fakticky nescházel.

Počátkem roku 1918 patřil mezi signatáře Tříkrálové deklarace, v které se česká politická reprezentace vyslovila pro posílení práv Čechů. Za první republiky byl členem Československé národní demokracie. V letech 1929–1930 působili Schauer a Vilém Pospíšil coby arbitři ve sporu mezi ministrem zahraničních věcí Edvardem Benešem a Karlem Kramářem. Spor vyvolal Kramářův verbální útok na Beneše během sjezdu národní demokracie. V roce 1934, kdy se národní demokracie sloučila s dalšími menšími nacionalistickými subjekty do Národní sjednocení, patřil Schauer mezi skupinu umírněných národních demokratů, kteří na protest proti této alianci stranu opustili.

Zastával i významné hospodářské funkce. V letech 1908–1930 byl členem správní rady Pražské úvěrové banky (od roku 1932 předsedou správní rady) a předsedou správní rady Anglo-československé banky. Od roku 1914 až do roku 1925 byl také členem vedení Zemské banky (od roku 1916 coby zástupce jejího generálního ředitele), předseda správní rady Pražských měďáren, kabeloven a elektrotechnických závodů Křižík a. s., předseda správní rady Českomoravské akciové pojišťovny pro živnosti, obchod a průmysl, 22 let členem a místopředsedou správní rady firmy Fr. Odkolek, akciová společnost parní mlýn a továrna na chléb, Vysočany, člen správní rady Českomoravských strojíren, akciová společnost a správním radou závodů Ringhoffer-Tatra a. s.

Byl třikrát ženat. S první manželkou Johannou, rozenou Pflanzerovou (+1905), počal 2 syny (JUDr. Jaromír Schauer, advokát v Praze, MUDr. Miloslav Schauer, obvodní lékař v Klatovech), s druhou manželkou Marií, rozenou Totzerovou (+1922), počal také 2 syny (JUDr. Antonín Schauer ml., advokát v Praze, JUDr. Jiří Schauer, advokát v Praze), třetí manželství s Milenou, rozenou Maternovou, ovdovělou Breyovou, bylo bezdětné. Jeho bratr František Schauer byl majitelem hospodářství v Klatovech. Město Klatovy udělilo Antonínu Schauerovi čestné občanství. Zemřel v 19. listopadu 1940 ve svém bytě v Praze na Florenci. Pohřben byl 23. listopadu 1940 do rodinné hrobky na Olšanských hřbitovech.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Absolventi Univerzity Karlovy
Čeští advokáti
Rakouští právníci
Čeští manažeři
Poslanci českého zemského sněmu
Mladočeši
Členové Československé národní demokracie
Narození v Klatovech
Narození v roce 1864
Narození 8. ledna
Úmrtí v Praze
Úmrtí v roce 1940
Úmrtí 19. listopadu
Muži
Čestní občané města Klatovy
Pohřbení na Olšanech