František Žákavec
František Žákavec (23. února 1878, Kdyně – 25. prosince 1937, Praha) byl český historik umění, profesor Univerzity Komenského v Bratislavě.

Život 
František Žákavec pocházel ze starobylého chodského rodu, s kořeny doloženými do roku 1654. Byl synovcem regionálního historika Emila Tšídy (1862–1926). Vystudoval původně romanistiku na Filosofické fakultě Univerzity Karlovy (1896–1899) a jako stipendista v letech 1899–90 studoval na pařížské Sorbonně. Tam se prohloubil jeho zájem o výtvarné umění. Studia dokončil v Praze, kde byl ovlivněn zejména přednáškami T.G. Masaryka a F.X. Šaldy a vitalistickou filosofií Henri Bergsona.

Po studiu nastoupil jako suplent na reálce v Praze na Žižkově (1901–1902) a pak působil jako středoškolský profesor v Plzni, Mladé Boleslavi (1904–1907) a v Praze-Karlíně (1907–1924). Historií umění se intenzivně zabýval od roku 1918. V letech 1919–1920 byl redaktorem časopisu Volné směry. Ve 20. letech patřil do vlivné společnosti historiků umění Šestka v Praze. K jeho přátelům patřil Josef Šusta. Habilitoval se na Univerzitě Komenského v Bratislavě, kde od roku 1924 působil jako profesor dějin umění.

Od roku 1933 byl dopisujícím a od r. 1934 mimořádným členem Královské české společnosti nauk (od r. 1935 České akademie věd a umění). Spolupracoval na Ottově slovníku naučném nové doby (od r. 1934). Ve 30. letech podpořil stavbu památníku bitvy u Domažlic, která však nakonec nebyla realizována.

Zemřel v Praze ve věku 59 let. Byl pohřben na Olšanských hřbitovech.

Ocenění 
 1920 Officier d’Académie
 1923 Officier de l’Instruction publique

Dílo 
Hlavní doménou Žákavcových vědeckých zájmů bylo české umění 19. století v jeho historických souvislostech, zejména generace Národního divadla. Detailně se zabýval dílem Františka Bílka, Mikoláše Alše, Josefa Mánesa, a zejména Maxe Švabinského. Měl literární nadání a vybroušený styl, kterým ve své generaci vynikal. Jeho kultivovaného slovního projevu si cenil také Jan Mukařovský.

Zajímal se o staré světové umění (Albrecht Dürer, Tizian, Georges de la Tour, bratři Le Nainovi, Jacques Callot) ale hlavní pozornost věnoval zejména francouzské výtvarné kultuře přelomu století (Auguste Rodin, Camille Pissarro, Georges Seurat, Auguste Renoir, Edgar Degas, Vincent van Gogh).

Jako kritik hodnotil dílo Alfonse Muchy i význam Františka Kupky. Umělecký projev chápal komplexně, v plné vázanosti obsahu a formy a v souvislosti s dobou a jejími sociálními a kulturními předpoklady.

Publikace (výběr) 
 Chrám znovuzrození. O budovatelích a budově Národního divadla, Praha 1918 (2. vyd. 1938)
 Jan Preisler. Výběr z jeho díla, Praha, 1919
 Jan Preisler, Praha 1921
 Josef Šejnost. Výběr medailí a plaket, Praha 1921
 Dílo Josefa Mánesa. (Svazek II., Lid československý), Grafický kabinet Jan Štenc, Praha, 1923.
 Z italského skicáře M. Švabinského. Grafický kabinet Jan Štenc, Praha, 1925.
 Dílo Dušana Jurkoviče. Vesmír, Praha, 1929. 352 s. s fotografiemi.
 Max Švabinský I. Jan Štenc, Praha, 1933.
 Max Švabinský II. Jan Štenc, Praha, 1936.

Překlady 
 Bernard Émile, Vzpomínky na Paula Cézanna, Arthur Novák, Praha 1917 (s. V.V. Štechem)
 Bergson Henri, Vývoj tvořivý, Praha 1919 (s. F. Pelikánem)

Články (výběr) 
 Tyrš výtvarný kritik, Věstník sokolský, Praha, 1932, s. 609
 Grafik V. Hollar, Vitrinka 10, 1933, s. 52–72
 Objev dějepisu umění ve Francii, Umění IX, 1936, s. 402
 Václav Špála, Umění IX, 1936, s. 79
 Mezi zátišími, Umění X, 1937, s. 207
 Výstava padesát let Mánesa, Umění X, 1937, s. 472
 František Kaván, Umění 11, 1938, s. 109–124

Odkazy

Reference

Literatura 
 Lubomír Slavíček (ed.), Slovník historiků umění, výtvarných kritiků, teoretiků a publicistů v českých zemích a jejich spolupracovníků z příbuzných oborů (asi 1800–2008), Sv. 2, s. 1732–1733, Academia Praha 2016, 
 Horová A (ed.), Nová encyklopedie českého výtvarného umění, Academia Praha 1995, 
 Halata M, František Žákavec (1878 – 1937). Inventář torza osobní pozůstalosti (1881 – 1914), UDU AV ČR, 1998
 Ročáková E, in: Emanuel Poche (ed.), Encyklopedie českého výtvarného umění, Praha 1975
 Hlaváček L, Strážce výtvarné tradice, Umění XXVII, 1979, s. 89–106
 Kropáček P, Umění 11 (pamětní číslo), Praha, 1938, s. 239–252

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 Národní památník Domažlice

Čeští historikové umění
Narození v roce 1878
Narození 23. února
Úmrtí v roce 1937
Úmrtí 25. prosince
Muži
Narození v Kdyni
Úmrtí v Praze
Absolventi Filozofické fakulty Univerzity Karlovy
Pohřbení na Olšanech