František Xaver Jiřík
František Xaver Jiřík (5. listopadu 1867, Třebějice – 27. ledna 1947, Praha) byl český historik umění, publicista a ředitel Uměleckoprůmyslového muzea v Praze.

Život 
Narodil se v rodině Josefa Jiříka, kováře v Třebejicích a jeho manželky Marie, rozené Houdkové.

František X. Jiřík maturoval na gymnasiu v Jindřichově Hradci a před rokem 1889 studoval na Uměleckoprůmyslové škole u Emanuela Krescense Lišky a Otakara Hostinského. Vystudoval dějiny umění a filozofie dějin umění na pražské Karlo Ferdinandově Univerzitě (Alwin Schultz) a estetiku u Otakara Hostinského a získal zde roku 1894 doktorát filozofie. Kromě toho studoval malířství na vídeňské Akademii.

Od roku 1897 byl asistentem a od roku 1915 do roku 1933 ředitelem Uměleckoprůmyslového muzea v Praze. Jeho asistentem byl Josef Pečírka, adjunktem muzea byl Zdeněk Wirth. Krátce rovněž vyučoval dějiny umění jako externista na Uměleckoprůmyslové škole (1913-1914).

Publikoval v časopisech Květy, Rozhledy a Umění, v letech 1904-08 redigoval časopis Dílo, 1908-11 byl autorem výtvarné rubriky v Národní Politice. Od roku 1895 se podílel na tvorbě hesel Ottova slovníku naučného. Spolupracoval s JUV a byl aktivním členem Kruhu pro pěstování dějin umění.

Zemřel v Praze roku 1947 ve věku 79 let.

Rodinný život 
Dne 1. října 1894 se na Královských Vinohradech oženil se Zuzanou Hájkovou (1872–??). Manželé Jiříkovi žili na Královských Vinohradech, měli syna a dceru.

Dílo 
Jiříkovo uměleckohistorické bádání je publikováno v řadě časopiseckých článků z let 1895 – 1914. Byl generačním druhem Karla Chytila a Karla Boromejského Mádla a podobně jako oni se musel vyrovnat s nástupem modernismu. Ve svých studiích o dějinách malířství 19. století se vymezil proti starším teoriím o determinaci rasou, prostředím a dobou a zdůraznil úlohu silného lidského individua pro rozvoj nové epochy umění. Podrobně se zabýval Rubenovou malířskou školou na pražské Akademii, japonskými vlivy na evropské umění nebo malíři Josefem Navrátilem, Josefem Mánesem, Karlem Purkyně, Soběslavem Pinkasem.

Později se věnoval převážně znalecké muzejní práci, zejména dekorativnímu malířství, textilu a sklu.

Bibliografie (výběr) 
 Formismus čili ethetika formy, 1894, rigorózní práce
 Obraz – dílo umělecké a technické, Praha 1896
 František Ženíšek, JUV, Praha 1906
 Vývoj malířství českého ve století XIX., Praha 1909
 O látkách potisknutých, Praha 1912
 Výstava českého barevného skla doby empírové a předbřeznové, Praha 1915
 Továrna v Týnici, Praha 1924
 Jan Preissler, Praha 1924
 Porculán, vydal Jan Štenc, Praha 1925
 Karel Purkyně, vydal Jan Štenc, Praha 1925
 Soběslav Pinkas, vydal Jan Štenc, Praha 1925
 Týnecká kamenina, Vrtbovská a lobkovická továrna v Týnci nad Sázavou, Praha 1927
 Miniatura a drobná podobizna v době empírové a probuzenské v Čechách, Praha 1930
 Pazaurkova sbírka skla. Průvodce výstavou, Praha 1932
 České sklo, Praha 1934
 Kniha o skle, Praha 1934
 Zušlechťování metody skla v Čechách v době empirové a biedermeierovské, Praha 1937

Odkazy

Reference

Literatura 
 Lubomír Slavíček (ed.), Slovník historiků umění, výtvarných kritiků, teoretiků a publicistů v českých zemích a jejich spolupracovníků z příbuzných oborů (asi 1800-2008), Sv. 1, s. 574-575, Academia Praha 2016, 
 Česká architektura v proměnách dvou století 1780-1980, Benešová M, 480 s., Státní pedagogické nakladatelství, Praha, 1984
 Praha 1900, Studie k dějinám kultury a umění Prahy v letech 1890 – 1914, Vlček T, Lukeš J, 317 s., Panorama, Praha, 1986
 Encyklopedie českého výtvarného umění, Emanuel Poche a kol., Academia, Praha, 1975
 F. X. Harlas: František Xaver Jiřík, odborný přednosta a ředitel UPM. K 60. narozeninám, Ročenka Kruhu pro pěstování dějin umění 1926-27, s. 6-8

Externí odkazy 
 
 
 
 VŠUP: František Xaver Jiřík
 
 Prostor: portrét F.X. Jiříka
 Digitalizovaná díla Františka Xavera Jiříka v digitální knihovně Kramerius NK ČR.

Čeští historikové umění
Ředitelé UPM v Praze
Narození v roce 1867
Narození 5. listopadu
Úmrtí v roce 1947
Úmrtí 27. ledna
Muži
Čeští ředitelé muzeí