Teatro Argentina
Teatro Argentina v Římě je jedno z historicky nejvýznamnějších divadel v italském hlavním městě. Nachází se na třídě Largo di Torre Argentina.

Historie divadla 
Teatro Argentina, jedno z nejstarších divadel v Římě, bylo otevřeno 31. ledna 1732 operou Berenice Domenica Sarry. Výstavbu divadla zahájila rodina Cesarini přestavbou jedné z vlastních budov podle návrhu architekta Gerolamo Theodoliho. Místo, kde se divadlo nachází, má za sebou slavnou historii. V antických dobách zde stával sál zvaný Curia Pompeii, v němž byl zavražděn Julius Caesar. Divadlo bylo původně postaveno převážně ze dřeva, s výjimkou nosných stěn a zděných schodů. Bylo navrženo podkovovité hlediště, aby co nejlépe vyhovovalo akustickým a vizuálním potřebám. Parter s dřevěnou podlahou byl ukončen čtyřiceti řadami lavic, lóže byly uspořádány v šesti podlažích. Prošlo několika přestavbami, naposledy v roce 1993 architektem Paolo Portoghesi, nicméně základní disposice hlediště zůstala zachována.

Teatro Argentina patřilo v 18. a 19. století mezi nejvýznamnější římská divadla. Konaly se zde premiéry oper slavných skladatelů té doby. Bylo svědkem neúspěšného prvního provedení Lazebníka sevillského Gioacchina Rossiniho. Hrály se zde i první opery Giuseppe Verdiho. Ve vestibulu divadla koncertoval Niccolò Paganini.

Premiéry oper 

 Domenico Sarro: Berenice, 1732
 Geminiano Giacomelli: Achille in Aulide, 1739
 Niccolò Jommelli: Ricimero re de' Goti, 1740
 Domingo Terradellas: Cerere 1740
 Giuseppe Arena: Il vello d'oro, 1740
 Giuseppe Scarlatti: Il Dario, 1741
 Niccolò Jommelli: Astianatte, 1741
 Gennaro Manna: Tito Manlio, 1742
 Giovanni Battista Costanzi: L'asilo della Virtù, 1744
 Giovanni Battista Costanzi: L'Iride, 1745
 Matteo Capranica: Alcibiade 1746
 Giovanni Battista Costanzi: Enea in Cuma, 1746
 Niccolò Jommelli: Cajo Mario, 1746
 Niccolò Jommelli: Didone abbandonata, 1747
 Nicola Bonifacio Logroscino: Giunio Bruto, 1748
 Baldassare Galuppi: Vologeso re de' Parti, 1748
 Niccolò Jommelli: Artaserse, 1749
 Matteo Capranica: Merope, 1751
 Niccolò Jommelli: Ifigenia in Aulide, 1751
 Antonio Aurisicchio a Antonio Gaetano Pampani: Andromaca, 1753
 Antonio Aurisicchio: Eumene, 1754
 Baldassare Galuppi: Il Siroe (o "Siroe, re di Persia") 1754
 Baldassare Galuppi: Idomeneo, 1756
 Christoph Willibald Gluck: Antigono, 1756
 Pasquale Errichelli: Il Solimano, 1757
 Niccolò Jommelli: Creso, 1757
 Rinaldo da Capua: Adriano in Siria, 1758
 Niccolò Piccinni: Alessandro nell'Indie, 1758
 Baldassare Galuppi: Ciro riconosciuto, 1759
 Niccolò Piccinni: Artaserse 1762
 Pietro Alessandro Guglielmi: Tito Manlio 1763
 Antonio Sacchini: Semiramide riconosciuta, 1764
 Antonio Sacchini: Eumene, 1765
 Pietro Alessandro Guglielmi: Farnace 1765
 Giuseppe Sarti: Ipermestra, 1766
 Carlo Franchi: Ifigenia in Aulide, 1766
 Antonio Sacchini: Artaserse, 1768
 Antonio Sacchini: Il Cidde, 1769
 Pasquale Anfossi: La clemenza di Tito, 1769
 Niccolò Piccinni: Didone abbandonata, 1770
 Carlo Franchi: Siroe, re di Persia, 1770
 Pasquale Anfossi: Alessandro nell'Indie, 1772
 Carlo Monza: Antigono, 1772
 Giuseppe Gazzaniga: Armida, 1773
 Pasquale Anfossi: Demofoonte, 1773
 Pietro Alessandro Guglielmi: Ezio di Pietro (2. verze) 1774
 Pasquale Anfossi: Achille in Sciro, 1774
 Giovanni Masi: Vologeso, 1776
 Giuseppe Sarti: Ifigenia in Aulide 1776
 Pietro Alessandro Guglielmi: Artaserse, 1777
 Antonio Burroni: Enea nel Lazio, 1778
 Giuseppe Sarti: Adriano in Siria, 1778
 Giuseppe Gazzaniga: Antigono, 1779
 Giovanni Battista Borghi: Tito Manlio, 1779
 Josef Mysliveček: Medonte, re di Epiro (spolu s baletem Diana e Endimione Luigi Marescalchiho), 1780
 Domenico Cimarosa: Alessandro nell'Indie, 1781
 Felice Alessandri: Arbace, 1781
 Luigi Marescalchi: Andromeda e Perseo, 1783
 Onorato Viganò: Piramo e Tisbe, 1784
 Antonio Pio: Ezio, 1785
 Salvatore Viganò: Cefalo e Procri, 1786
 Giacomo Tritto: L'Arminio, 1786
 Giuseppe Giordani: Ifigenia in Aulide, 1786
 Ambrogio Minoja: Olimpiade, 1787
 Giovanni Domenico Perotti: Agesilao re di Sparta, 1789
 Gaetano Andreozzi: La morte di Giulio Cesare, 1789
 Luigi Caruso: Attalo re di Bitinia, 1790
 Giuseppe Giordani: Medonte, re di Epiro, 1791
 Angelo Tarchi: Tito Manlio, 1791
 Andrea Celli: Medea in Atene, 1791
 Angelo Tarchi: L'Olimpiade, 1792
 Giuseppe Maria Curci: Giulio Cesare in Egitto, 1796
 Domenico Cimarosa: Achille all'assedio di Troia, 1797
 Giuseppe Mosca: Ifigenia in Aulide, 1799
 Giuseppe Nicolini: Fedra ossia Il ritorno di Teseo 1803
 Pietro Carlo Guglielmi: Ines de Castro, 1805
 Giuseppe Nicolini: Trajano in Dacia, 1807
 Francesco Morlacchi: Le Danaidi, 1810
 Niccolò Antonio Zingarelli: Baldovino, 1811
 Gaetano Andreozzi: Il trionfo di Alessandro Magno il Macedone (přepracování opery "Il trionfo di Alessandro") 1815
 Gioachino Rossini: Almaviva ossia L'inutile precauzione (neúspěšná první verze opery Il barbiere di Siviglia) 1816
 Ferdinando Rutini: Polissena, 1817
 Gioachino Rossini: Adelaide di Borgogna ossia Ottone re d'Italia, 1817
 Johann Simon Mayr: Danao, 1818
 Giuseppe Nicolini: Giulio Cesare nelle Gallie, 1819
 Gioachino Rossini: Otello ossia Il moro di Venezia, 1819
 Saverio Mercadante: Scipione in Cartagine, 1820
 Giovanni Pacini: Cesare in Egitto, 1821
 Gaetano Donizetti: Zoraida di Granata, 1822
 Filippo Celli: Amalia e Palmer, 1822
 Michele Carafa: Eufemio di Messina, 1822
 Saverio Mercadante: Gli amici di Siracusa, 1824
 Vincenzo Bellini: Il fu e il sarà, 1832
 Józef Poniatowski: Bonifazio de' Geremei, 1843
 Fabio Campana: Luisa di Francia, 1844
 Giuseppe Verdi: I due Foscari, 1844
 Giuseppe Verdi: La battaglia di Legnano, 1849
 Scipione Fenzi: La pitonessa d'Endor, 1852
 Edoardo Vera: Adriana Lecouvreur e la Duchessa di Bouillon, 1856
 Giovanni Pacini: Il saltimbanco, 1858
 Andrea Traventi: I promessi sposi, 1858
 Giovanni Pacini: Gianni di Nisida, 1860
 Filippo Sangiorgi: La mendicante, 1861
 Filippo Sangiorgi: Iginia d'Asti, 1862
 Raffaele Gentili: Werther 1862
 Antonio Cagnoni: La tombola, 1867
 Pietro Platania: La vendetta slava, 1867
 Filippo Sangiorgi: Diana di Chaverny, 1875
 Giovanni Cesare Pascucci: Il pronosticante fanatico, 1877
 Stanislao Falchi: Lorhelia, 1878
 Cesare Dall'Olio: Don Riego, 1879
 Antonio Scontrino: Il progettista, 1882
 Alberto Giovannini: Tito Vezio, 1884
 Antonio Leonardi: Jacopo, 1888
 Umberto Giordano: Mala vita 1892
 Nicola van Westerhout: Una notte a Venezia (Cimbelino) 1892
 Vincenzo Valente: La sposa di Charolles, 1894
 Stanislao Falchi: Il trillo del diavolo (Tartini) 1899
 Ildebrando Pizzetti: La nave, 1908
 Giuseppe Blanc: La festa dei fiori, 1913
 Gaetano Luporini: L'aquila e la colomba (Napoleone) 1914
 Giuseppe Mulè: Liolà, 1916
 Pietro Canonica: La sposa di Corinto, 1918
 Riccardo Pick-Mangiagalli: Basi e bote, 1927
 Mario Labroca: Le tre figliuole di Babbo Pallino, 1928
 Pasquale La Rotella: Corsaresca, 1933

Současnost 
V současnosti slouží Teatro Argentina převážně jako činoherní divadlo, ale také k operním představením a koncertům symfonické hudby.

V interiérech divadelní budovy je umístěna expozice Divadelního muzea (Museo Storico del Teatro) s obrazovým a dokumentačním archivem.

Externí odkazy 
 
 Domovská stránka 
 Historie divadla
 Premiéry v divadle

Operní scény
Italská opera
Divadla v Římě
Muzea v Římě
Hudební muzea
Vzniklo v 18. století