Julius Andreas Hefty
Julius Andreas Hefty (také Gyula Andor Hefty, Július Andrej Hefty, 14. února 1888, Bratislava – 3. prosince 1957, Budapešť) byl pedagog, novinář, politik, horolezec, propagátor Vysokých Tater, který působil v Kežmarku.

Životopis 
Pocházel ze 16 dětí. Byl z nich nejstarší. Jeho otec Dr. Friedrich Hefty, který v době jeho narození pracoval v Bratislavě, byl profesorem na Technické univerzitě, pocházel ze Švýcarska. Hefty studoval v Bratislavě a na univerzitě v Budapešti. Byl členem budapešťského akademického turistického spolku BETE (Budapesti egyetemi Turista Egyesület). Od roku 1909 byl jeho tajemníkem a od roku 1913 hlavním tajemníkem.

Kolem roku 1911 se přistěhoval do Kežmarku. Zde působil jako učitel dějepisu na obchodní škole. Spolu s Otto Brucknerem se zapojil do zimních sportů jako učitel lyžování. Hefty se stal vynikajícím horolezcem. V letech 1908 – 1923 uskutečnil ve Vysokých Tatrách přes 40 zimních výstupů. Túry podnikal zejména s Alfredem Groszem, Ľudovítem Rokfalusym, Gyulou Komarnickim. S Komarnickim provedl 18. prosince 1912 prvovýstup severní stěnou Malého Kežmarského štítu). Hefty a jeho přátelé provedli prvovýstup severozápadní stěnou na Kriváň a v roce 1913 s Gyulou Komarnickim první zimní výstup severním hřebenem od Gerlachovského sedla na Gerlachovský štít. Ve Vysokých Tatrách je po něm pojmenován žlab v jižní stěně Jahňacího štítu, který spolu s nimi vylezl v roce 1911. Byl jedním z nejlepších odborníků na oblast Belianských Tater. Pro turisty organizoval lyžařský výcvik, cvičil horské vůdce. Byl funkcionářem Karpatského spolku (Karpathenverein) a v letech 1920 – 1937 jeho hlavním tajemníkem.

V letech 1916 – 1919 byl odpovědným redaktorem týdeníku Karpathen-Post (Karpatská pošta). Vydával ročenky Karpatského spolku (Karpathen-Jahrbuch). Byl redaktorem časopisu Turistaság és alpinismus (Turistika a alpinismus) (1918–1923) i jeho pokračovatele Turistik, Alpinismus, Wintersport (Turistika, Alpinismus, Zimní sporty) (1924–1933). Články propagoval turistiku, horolezectví a zimní sporty. Napsal přes 25 prací na tato témata. Byl autorem i spoluautorem turistických a lyžařských průvodců, publikací o lázeňství a cestovním ruchu. Spolupracoval na vydání mapy Vysokých Tater, vydal horolezecký slovník. V letech 1924 až 1939 byl inspektorem evangelického církevního sboru Unterschwaben (dnes Červený Kláštor).

Po první světové válce svými články v Karpathen-Postu podporoval vytvoření samostatné Spišské republiky, která byla vyhlášena 9. prosince 1918 v Kežmarku. 7. prosince se v Budapešti setkal s tehdejším československým velvyslancem v Maďarsku Milanem Hodžou a neúspěšně se od něj snažil získat příslib samosprávy pro spišské Němce. Když Kežmarok obsadila čs. armáda, Hefty byl propuštěn ze školy. 20. února 1920 byl zatčen. Byl vězněn v Košicích, Ilavě a v Bratislavě. Po propuštění bydlel v Tatranské Poliance. Ani zde neustal v propagátorské činnosti. Hodně cestoval po Evropě, aby svými přednáškami přilákal do Tater a na Spiš turisty. V roce 1928 ho úřady zbavily státního občanství, ale až před druhou světovou válkou, kolem roku 1938, se přestěhoval do Budapešti, kde zemřel a je pohřben.

Dílo 
 Lyžařský průvodce po Belianských Tatrách (1912)
 Lyžařský průvodce po Vysokých Tatrách (1912)
 Lyžařský průvodce pro Štrbské Pleso (1914)
 Směrnice pro výuku lyžování (1917)
 Podrobný průvodce po Vysokých Tatrách (1922)
 Krátký průvodce po Vysokých Tatrách (1934)
 Velký průvodce zimních sportů severního Maďarska a Sedmihradska (1943)
 Vyšné Ružbachy (1930)
 Gerlachov (1932)
 Kežmarský dřevěný kostel (1933)
 Sedmihradsko (1941)

Odkazy

Reference

Literatura 
 Hefty, J. A: Turistický deník (27.7.1914 - 16.12.1916 - rukopis)
 Hochberger, Ernst: Die Namen der Hohe Tatra in vier Sprachen - Herkunft und Bedeutung, Karpatendeutsches Kulturwerk Slowakei, Karlsruhe, 2007
 Rainer, Rudolf, Ulreich, Eduard: Karpathendeutsches Biographisches Lexikon, Stuttgart, 1988
 Slovenský biografický slovník, Matica slovenská, 1987

Slovenští horolezci
Slovenští publicisté
Členové Spišské německé strany
Narození v Bratislavě
Narození v roce 1888
Narození 14. února
Úmrtí v Budapešti
Úmrtí v roce 1957
Úmrtí 3. prosince
Muži
Maďarští horolezci