Modrovous
Modrovous (francouzsky  La Barbe bleue) je francouzský lidový příběh, jehož nejznámější přeživší verzi zachytil Charles Perrault ve sbírce Histoires ou Contes du temps passé vydané v roce 1697.

Jako předloha titulní postavy mohli posloužit sériový vrah Gilles de Rais, který žil v 15. století, nebo bretaňský král Conomor.

Příběh 
Modrovous je bohatý šlechtic známý svým příslovečným vousem a tím, že byl už několikrát ženatý. Co se stalo s jeho manželkami, to nikdo neví. Když jednou navštíví jednoho ze svých sousedů a žádá o ruku jedné z jeho dvou dcer, dívky jsou zděšené a snaží se, aby si vybral tu druhou. Modrovous nakonec přesvědčí mladší z nich, aby se za něj vdala.

Brzy poté Modrovous oznamuje své ženě, že musí na nějakou dobu odjet a předává jí klíče ke dveřím v jejich zámku. Zároveň jí dává klíč k malé místnosti pod zámkem a zdůrazňuje, že tam nesmí na rozdíl od jiných místností nikdy vstoupit. Dívka přísahá, že do té místnosti nikdy nevstoupí. Modrovous opouští zámek a přenechává jí domácnost. Jeho žena okamžitě cítí nutkání zjistit, co zakázaná místnost obsahuje a přes varování své sestry, která ji přijela navštívit, opouští oslavu a své hosty a zamíří k místnosti.

Dívka objevuje strašlivé tajemství místnosti: podlahu pokrývá krev a těla předchozích Modrovousových manželek visí na hácích na zdech. Zhrozená dívka upouští klíč do kaluže krve. Utíká z místnosti, ale krev z klíče nejde smýt. Své sestře prozradí Modrovousovo tajemství a plánují, že příštího dne ze zámku utečou. Modrovous se však nečekaně vrací už příští ráno a ihned si všimne krve na klíči. V hněvu manželce vyhrožuje, že jí okamžitě srazí hlavu, ale dívka ho žádá o čtvrt hodinu na modlitbu. Společně se svou sestrou se zamkne v nejvyšší věži. Zatímco se Modrovous s mečem v ruce snaží dostat přes dveře, dívky čekají na příjezd svých dvou bratrů. Na poslední chvíli je pak bratři zachrání a Modrovouse zabijí.

Jedinou Modrovousovou dědičkou je jeho žena, která tak zdědí jeho celé jmění. Část využije jako věno pro svou sestru, část pro své bratry a zbytek na to, aby si našla lepšího manžela.

Adaptace

Literatura 
 Maurice Maeterlinck: Ariana a Modrovous (č. Orbis, Praha 1962)
 Angela Carter: Krvavá komnata (č. Argo, Praha 1997)
 Kurt Vonnegut: Modrovous (č. Argo, Praha 2008)

Opera 
 Béla Bartók: Modrovousův hrad (1911
 Jacques Offenbach: Modrovous (Barbe bleu)

Film 

 Bluebeard (č. název: Modrovous) – Film, Francie / Itálie / Západní Německo / Maďarsko 1972, režie: Edward Dmytryk, ČSFD

Reference

Externí odkazy 
 
 

Pohádky
Fiktivní masoví vrazi