Josef Inwald
Josef Inwald, též Inwald von Waldtreu (28. ledna 1837 Chyška – 19. května 1906 Vídeň), byl rakouský a český podnikatel ve sklářském průmyslu a politik židovského původu a české národnosti, na sklonku 19. století poslanec Českého zemského sněmu.

Biografie 
Narodil se v místní části Chyška městyse Pollersdorf/Úsobí jako syn obchodníka Michaela Inwalda. Vystudoval polytechniku. V roce 1862 otevřel v Německém Brodě sklárnu, při níž usídlil 14 rodin sklářských dělníků, roku 1874 pak druhou sklárnu v Německém Šicendorfu, kde pracovalo téměř 400 lidí. Roku 1878 přibyla sklárna a rafinerie skla v Praze na Zlíchově, která byla jednou z největších v monarchii (měla 500 zaměstnanců). Německobrodskou sklárnu Inwald přesunul roku 1885 zcela do Německého Šicendorfu. Roku 1893 koupil opuštěnou sklárnu v Poděbradech (pozdější Sklárny Bohemia), která se pak specializovala na sifonové lahve, a kde do konce století zvýšil počet tamních zaměstnanců na 300. Roku 1898 zahájil jeho v závodě v Hudcově (Hundorf) produkci okenních skel, přičemž tento provoz měl pak ještě pobočné závody ve Velkém Březně a ve Floridsdorfu na předměstí Vídně. Inwaldova firma expandovala, výrazně se soustřeďovala na export, na Balkán i např. do Španělska. Synové ji proměnili v akciovou společnost

Ocenění 
Firma získala medaile na Světové výstavě ve Vídni roku 1873 a v Paříži roku 1878. V roce 1892 byl Inwald jmenován členem ústředního výboru pro přípravu Světové výstavy v Chicagu. V roce 1891 zastával funkci prezidenta Jubilejní zemské výstavy v Praze roku 1891, kde měl v Průmyslovém paláci velkou centrální expozici skla. Působil i jako znalec u obchodního soudu v Praze..
Výměrem c.k. místodržitelství ze dne 10. června 1902 byl Josef Inwald s manželkou a synem Oskarem povýšen do šlechtického stavu s titulem von Waldtreu. Dále byl za šíření zahraničního obchodu se sklem vyznamenán zlatým záslužným křížem a byl jmenován rytířem španělského řádu Karla III. a držitelem srbského řádu Takovského IV. třídy.

Politika 
Koncem 80. let 19. století se zapojil do komunální i zemské politiky. V zemských volbách v roce 1889 byl zvolen v městské kurii (volební obvod Praha-Josefov) do Českého zemského sněmu. Politicky patřil k mladočeské straně. V nekrologu je ovšem uváděn jako stoupenec staročeské strany.
Za židovskou komunitu zasedal v zemské školní radě. Židovskou městskou část Josefov zastupoval také jako člen obecního zastupitelstva a rady města Prahy.

Rodina 
Oženil se s Karolínou Munelesovou (21.1.1837 Praha-1909 Vídeň), s níž měl šest dětí: syn Rudolf (*1864 Praha) přesídlil k firmě do Vídně. Syn Oskar (*1874) vystudoval filozofii a chemii a vedl po otci pražskou a poděbradskou sklárnu, roku 1900 konvertoval ke katolické víře a oženil se s baronkou Metou Danitou von Winschen. Dcery byly čtyři: Hedvika (*1866), Ernestína (*1868), která se provdala za advokáta Josefa Fritsche do Vídně - Ottakringu, Pavlína (*1869) a Adéla (*1872).
Zemřel v květnu 1906 ve Vídni, kde byl také pohřben.
Jeho bratr Heřman Michael Inwald (1838-1907) byl klenotníkem a velkoobchodníkem se zlatnickým zbožím v Praze.

Odkazy

Reference

Související články 
 Sklárna a rafinerie Josef Inwald

Externí odkazy 
 
 Nekrolog v deníku Národní listy

Čeští podnikatelé
Rakouští podnikatelé
Rakousko-uherští podnikatelé
Židovští podnikatelé
Čeští skláři
Členové Zastupitelstva hlavního města Prahy
Poslanci českého zemského sněmu
Staročeši
Mladočeši
Narození v roce 1837
Narození 28. ledna
Úmrtí v roce 1906
Úmrtí 19. května
Úmrtí ve Vídni
Muži