Bolechiv
Bolechiv (, , ) je město (do července 2020 město oblastního významu) v Ivanofrankivské oblasti na Ukrajině.

Poloha 
Město leží v podhůří Karpat na řece Sukil (povodí Dněstru), na železniční trati Lvov–Černovice.

Historie 
První písemná zmínka pochází z roku 1371. V roce 1546 byl postaven první solivar. V roce 1603 město obdrželo magdeburská práva a stalo se důležitým opěrným bodem. Součástí Polska bylo až do dělení roku 1772, kdy připadlo Rakousku, tehdy začalo období úpadku. V roce 1918 se Bolechiv stal součástí Polska, v roce 1939 byl násilně připojen k Ukrajinské SSR.

1. září 1939 vpadla německá vojska do Polska, Rudá armáda následovala německého spojence a 17. září zaútočila na Polsko. 28. září byla podepsána sovětsko-německá smlouva o přátelství a spolupráci a 27. října byla ve městě utvořena vláda sovětů.

V Sovětském svazu 
Do Ukrajinské SSR bylo město včleněno 14. listopadu 1939. Německá vojska zaútočila na Sovětský svaz 22. června 1941, po vyhlášení bojové pohotovosti sovětští vojáci opustili město a začali se podle plánů soustřeďovat na státní hranici. Německá vojska obsadila Bolechov 3. července 1941. V rámci Lvovsko-sandoměřské operace byl osvobozen 7. srpna 1944 vojsky 4. ukrajinského frontu.

Bolechivští Židé 

Židovská komunita žila v Bolechově od dob založení. Poláci, Židé a ortodoxní Rusíni měli ve městě zaručena stejná práva, která potvrdil Zikmund III. Vasa. V roce 1890 žilo v Bolechově 4237 obyvatel, z nichž byly tři čtvrtiny Židé.

Osobnosti 
 Mychajlo Vasylovyč Basarab, ukrajinský fotbalista
 Nataliye Kobrynska, ukrajinská spisovatelka

Památky 
 Chrámy svaté Paraskevy (1891), svaté Anny, žen myrhonosnic,
 Římskokatolický kostel Nanebevstoupení matky Boží,
 Solivar (z poloviny 19. století),
 Radnice (1863),
 Synagoga,
 Obytné domy z konce 19. století v ulici Konovalece,
 Památník Ivana Franka,
 Budova soudu a lesnické školy, nyní střední škola.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 

 
Města v Ivanofrankivské oblasti