František Skopalík
František Skopalík (18. června 1822 Záhlinice – 2. března 1891 Holešov) byl moravský vlastivědný pracovník, písmák, tři desetiletí starosta Záhlinic a politik, v 2. polovině 19. století poslanec Moravského zemského sněmu a Říšské rady.

Biografie 
Narodil se v Záhlinicích č. 26, na tehdejším napajedelském panství, jako syn podsedníka Josefa Skopalíka a jeho manželky Kateřiny, roz. Kojetské. Po absolvování záhlinické triviální školy mu bylo, ač nadanému žákovi, z důvodu jeho zapojení v práci na statku odepřeno další studium. Vzdělával se však sám četbou nejprve náboženské, později hospodářské a dějepisné literatury. Kromě dobrých znalostí němčiny ovládal též základy ruštiny a latiny. Zejména latinu pak využíval při svém dějepisném bádání.

V roce 1851 se oženil s vdovou Johanou Staňkovou, čímž se stal majitelem čtvrtlánového hospodářství. Jistá nezávislost, kterou tímto sňatkem získal, mu umožnila další vlastní studium, odbornou práci a zapojení se do veřejného života.

Skopalík aktivně vyhledával v odborném tisku informace o moderních způsobech hospodaření. Na základě svých zkušeností s tehdejší zaostalou zemědělskou výrobou, ještě pozůstatkem z dob feudalismu, se aktivně snažil o prosazování moderních trendů v zemědělství. Trápila jej zejména otázka rozdrobenosti polí, sám vlastnil celkem 32 jednotlivých kusů půdy. Při svém studiu se seznámil se zkušenostmi z Německa při scelování pozemků, přičemž se o totéž pokusil v Záhlinicích. Započal přesvědčovací akci, která se týkala všech rolníků v Záhlinicích, nutný byl i souhlas majitele místního panského dvora a okresního hejtmanství. Všechny zúčastněné strany nakonec souhlasily na valném zasedání 27. října 1857 záhliničtí rolníci dobrovolně svými podpisy stvrdili přijetí nových polností. Tímto došlo k historicky prvnímu scelení půdy na Moravě.

Z důvodu potřeby rozvoje venkovského odborného školství se Skopalík zapojil do vzniku hospodářské jednoty záhlinicko-kvasické, jež se stala pobočkou Moravské hospodářské společnosti v Brně. Zaměřovala se na vzdělávání především rolníků a jejím největším úspěchem bylo založení hospodářské školy v Přerově v roce 1865. Později následovalo založení téže rolnické školy v Kroměříži a jako první škola tohoto typu v Rakousku-Uhersku vznikla rovněž v Kroměříži Hospodyňská škola, která se zaměřovala na vzdělávání rolnických dívek. Záhlinicko-kvasická jednota, v níž se stal Skopalík tajemníkem, propagovala pokroky dosažené v zemědělství na různých kulturních akcích, např. na jí připravených dvou hospodářských výstavách v Kroměříži. Mimo vzdělání a propagaci se členové spolku zasloužili i o rozvoj průmyslu. K jeho největším úspěchům patřilo vybudování akciového rolnického cukrovaru.

V roce 1861 společně se svým zvolením za záhlinického starostu se stal Skopalík zároveň poslancem Moravského zemského sněmu za venkovské obce okresu Holešov, Bystřice pod Hostýnem a Napajedla. V roce 1871 se následně stal poslancem Říšské rady. Zde se nejvíce klonil ke konzervativní politice reprezentované Staročeskou stranou, přičemž nejvíce jej zajímaly otázky národohospodářské a národní. Jako staročech také odmítl později se ustanovující selskou politickou organizaci. Své projevy na půdě Říšské rady pronášel výhradně v češtině, často oblečen do moravského kroje.

Poslanecký slib na zemském sněmu skládal v únoru 1867 v češtině. Po volbách v roce 1879 se na Říšské radě připojil k Českému klubu (jednotné parlamentní zastoupení, do kterého se sdružili staročeši, mladočeši, česká konzervativní šlechta a moravští národní poslanci). Jako člen parlamentního Českého klubu se uvádí i po volbách v roce 1885.

Jako vlastenec odmítal moravské separatistické snahy a klonil se k zachování celistvostí všech historických zemí Koruny české. Aktivně se účastnil táborů lidu a mnohých vlasteneckých akcí a sjezdů, na kterých často pronášel vlastenecké projevy zaměřené na postavení českého národa v Rakousko-uherské monarchii. Vrcholem těchto akcí byla Skopalíkova účast na slavnostním položení základního kamene pro budované Národní divadlo. Ze Záhlinic byl pro tuto akci vybrán balvan z místní skály, do nějž byl vyryt nápis: Záhlinice na Moravě, Vlasti, tobě ku slávě!, a dovezen společně s hanáckým banderiem do Prahy.

Mimo politické a vlastenecké činnosti se zabýval i věcmi náboženskými. Jeho zásluhou byl rozšířen záhlinický kostel Nanebevzetí Panny Marie a při něm zřízena vlastní duchovní správa. Rovněž se účastnil poutí, nejčastěji na Hostýn a Velehrad, dvakrát putoval i do slovenského Šaštína. Některé z těchto poutí měly národně manifestační charakter. Za svou bohatou činnost na poli církevním získal Skopalík v roce 1870 z rukou papeže Pia IX. rytířský Řád svatého Silvestra. V roce 1881 byl společně s dalšími poutníky z Čech a Moravy přijat na audienci u papeže Lva XIII.

Spisovatelská činnost 
Zásadním Skopalíkovým přínosem jsou jeho zápisky a publikace z činností, kterých se účastnil. Z jeho pozůstalosti byly zachovány práce hospodářské, historické, sociální, cestopisné, náboženské a mnoho jiných. Od roku 1851 si vedl hospodářské knihy a včelařské zápisníky. Jeho národohospodářská činnost se odráží také ve Zprávách o činnosti Hospodářské jednoty záhlinicko-kvasické. Ve studiu dějin upíral Skopalík svůj zájem nejprve k církevním dějinám, později k dějinám vlastní obce a vlastivědné práci. Shromážděné informace byly obsaženy v rukopise Pamětní kniha obce záhlenské. Později došlo k vydání Památek obce Kurovic (Brno 1882, dostupné online) a následně Památek obce Záhlinic (Brno 1884 a 1885). Stal se rovněž dopisovatelem zemského archivu, přičemž se při této činnosti seznámil s významnými moravskými historiky jako byli Vincenc Brandl, Beda Dudík, Christian d'Elvert nebo František Palacký. Pro Moravský zemský archiv je důležitá Skopalíkem před zničením zachráněná a uspořádaná sbírka písemností z archivu bývalého napajedelského panství. Dnes přístupná jako fond s názvem Skopalíkův napajedelský archiv. Nemenší hodnotu mají publikace etnologické, zejména topografická část Památek obce Záhlinic. Popisuje lidový život v Záhlinicích ve všech možných aspektech. Zobrazena je jak hmotná, tak duchovní kultura. Celkový popis venkovského života je podpořen i historickými údaji z 16. až 18. století. Tato monografie je dodnes považována za základní příručku pro poznání lidové kultury na Kroměřížsku.

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 
 František Skopalík - Digitalizované knihy dostupné online
 Stránka věnovaná Františku Skopalíkovi
 Muzeum Františka Skopalíka

Čeští politici
Čeští starostové
Čeští etnografové
Poslanci Moravského zemského sněmu
Poslanci rakouské Říšské rady
Osobnosti Moravy
Nositelé Řádu svatého Silvestra
Politici Rakouského císařství české národnosti
Rakousko-uherští politici české národnosti
Narození v roce 1822
Narození 18. června
Narození v Záhlinicích (Hulín)
Úmrtí v roce 1891
Úmrtí 2. března
Úmrtí v Holešově
Pohřbení v Záhlinicích (Hulín)
Muži