Dopravní plánování
Dopravní plánování souvisí s testováním, hodnocením, návrhem a umístěním dopravních objektů (všeobecně ulic, cest, cyklistických stezek a veřejné dopravy).

Modely a udržitelnost 
Dopravní plánování od začátku vycházelo z racionálního plánovacího modelu, který obsahuje
 definování cílů a úkolů,
 identifikaci problémů,
 tvorbu alternativ,
 vyhodnocení alternativ,
 tvorbu plánů.
Jiné modely plánování obsahují
 racionální činitel,
 vývoj orientovaný na tranzit,
 postupné plánování,
 organizační proces,
 politické vyjednávání,
 rozhodovací strategii a optimalizaci.

Od plánovačů se stále víc očekává multidisciplinární přístup, zejména pro zvyšující se důležitost environmetalismu. Například použití psychologie na přesvědčení řidičů k použití veřejné dopravy místo aut. Role dopravního plánovače se posouvá od technické analýzy k propagaci udržitelnosti přes integrované dopravní strategie. Například v Hanoji je rostoucí počet motocyklů odpovědný nejen za znečištění životního prostředí, ale i zpomalování ekonomického růstu. Dlouhodobý plán je redukovat provoz změnou územního plánu. Krátkodobý plán redukce provozu obsahuje ekonomické stimulace a atraktivní alternativy.

Reference