Kódování Cork
Kódování Cork (označované také jako T1 nebo EC) je kódování znaků používané pro fonty v některých implementacích sázecího programu TeX. Je pojmenované po městě Cork v Irsku, v němž se v roce 1990 konala konference TeX Users Group (TUG), která toto kódování pro LaTeX zavedla. Obsahuje 256 znaků, které podporují většinu evropských jazyků používajících latinku.

Detaily 

V osmibitových implementacích TeXu musí kódování fontů odpovídat kódování použitému pro vzory dělení slov, které nejčastěji používá právě kódování Cork. V LaTeXu lze na kódování Cork přepnout pomocí \usepackage[T1]{fontenc}, zatímco v ConTeXtu MkII je Cork implicitním kódováním. Moderní implementace, jako je například XeTeX a LuaTeX, mají plnou podporu Unicode, takže lze osmibitová kódování považovat za zastaralá.

Struktura kódové stránky

Poznámky 
 Prvních 12 znaků se často používá jako kombinační znaky.

Podporované jazyky 

Kódování Cork je vhodné pro většinu evropských jazyků psaných latinkou. Mezi nepodporované jazyky patří:

 Esperanto (používá IL3)
 lotyština a litevština (používá L7X)
 polština (používá QX, kvůli chybějícím písmenům s ocáskem)

Kódování Cork lze používat také pro několik dalších jazyků, pro které není optimální:
 chorvatština, bosenština, srbština – kvůli sdílenému používání písmene Đ
 turečtina – protože i bez tečky má jiné párování velkého a malého písmene I a i než v jiných jazycích

Odkazy

Reference

Externí odkazy 

 Soubor s kódováním
 Úvod do kódování v LaTeXu

Kódování znaků
TeX