Azul y no tan rosa
Azul y no tan rosa (tj. Modrá, ne tak růžová) je venezuelsko-španělský hraný film z roku 2012, který režíroval Miguel Ferrari podle vlastního scénáře. Film popisuje vztah otce a dospívajícího syna, kteří se setkávají po dlouhé době.

Děj 
Diego pracuje jako fotograf v Caracasu a žije se svým partnerem Fabriziem, který je porodník. Jednoho dne mu zavolá Valentina, se kterou má syna Armanda, a který s ní žije v Madridu. Valentina potřebuje odletět do Londýna a Armanda nemůže vzít s sebou, proto ho pošle na prázdniny do Venezuely. Diego není nadšený a ani Armando není rád, když otce viděl naposledy před pěti lety. Jejich vztah se ještě zkomplikuje, když se Armando dozví, že jeho otec je gay. Krátce nato je Fabrizio přepaden na ulici a po čase stráveném v komatu umírá. Armando se přes chat seznámí s dívkou Laurou z Méridy a řekne jí, že tančí tango. Diegova kamarádka Delirio del Río ho proto naučí tančit. Napětí mezi otce a synem se postupně snižuje. Laura pozve Armanda do Méridy na tango. Spolu s nimi tam jedou i Diegovy přítelkyně Delirio del Río a Perla Marina. Diego veze stromek, který chtěl v Meridě zasadit Fabrizio.

Obsazení

Ocenění 
 Cena Goya za nejlepší zahraniční film ve španělštině

Externí odkazy 
  Oficiální stránky
 
 

Venezuelské dramatické filmy
Španělské dramatické filmy
Venezuelské filmové komedie
Španělské filmové komedie
Filmy z roku 2012
Filmy s LGBT tématem
Filmy odehrávající se v Caracasu