Evropská úmluva o sociálním zabezpečení
Evropská úmluva o sociálním zabezpečení (anglicky European Convention on Social Security, francouzsky Convention européenne de sécurité sociale) je  mezinárodní konvence Rady Evropy upravující legislativu o sociálním zabezpečení. Je jedním z prostředků pro dosahování cíle Rady Evropy, kterým je větší jednota mezi jejími členy zvlášť za účelem usnadňování jejich sociálního pokroku. Evropská úmluva o sociálním zabezpečení se označuje jako CETS No. 078 (CETS - Council of Europe Treaty Series), což znamená Sbírka smluv Rady Evropy č. 78. 

Evropská úmluva o sociálním zabezpečení vychází ze čtyř základních principů mezinárodního práva o sociálním zabezpečení, jimiž jsou:
 princip rovného zacházení s občany smluvních stran;
 princip účinnosti jediného souboru právních předpisů;
 princip dodržování nabytých práv, i těch, která jsou v procesu nabývání;
 princip poskytování dávek v zahraničí.

Obsah úmluvy 
Evropská úmluva o sociálním zabezpečení je rozčleněna do čtyř kapitol:
 Kapitola I: Všeobecná ustanovení;
 Kapitola II: Ustanovení určující použitelné právní předpisy;
 Kapitola III: Zvláštní ustanovení týkající se různých kategorií dávek;
 Kapitola IV: Různá ustanovení.

Úmluva se vztahuje na všechnu legislativu řídící následující součásti sociálního zabezpečení (o jednotlivých dávkách se pojednává v kapitole III):
 dávky v nemoci a mateřství;
 invalidní dávky;
 starobní dávky;
 dávky osobám, které přežily;
 dávky při pracovních úrazech a nemocech z povolání;
 dávky při úmrtí;
 dávky v nezaměstnanosti;
 rodinné dávky.

Historie 
Konvence byla otevřena k podpisu na úrovni členských států a pro přistoupení nečlenských států 14. prosince 1972 v Paříži. Ještě ten den ji podepsalo pět členských států (Francie, Itálie, Lucembursko, Rakousko, Turecko).

Konvence však vstoupila v platnost až 1. března 1977, kdy došlo k její ratifikaci třemi členskými státy (Lucembursko, Rakousko, Turecko). Dnes je smlouva ratifikována celkem osmi členskými státy (Belgie, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Španělsko, Turecko) a podepsána pěti členskými státy (Česká republika, Francie, Řecko, Irsko, Moldavsko) Rady Evropy.

Česká republika podepsala Evropskou úmluvu o sociálním zabezpečení 21. června 2002 a zatím ji neratifikovala.

Reference 

Mezinárodní smlouvy
Právo sociálního zabezpečení
Rada Evropy