Zora Šemberová
Zora Šemberová (13. března 1913 Vyškov – 8. října 2012 Adelaide) byla česká tanečnice, taneční pedagožka (lidového a klasického tance, hereckého výrazu a pantomimy), choreografka (zvláště v činohře, opeře, filmu a pantomimě), zakladatelka a umělecká vedoucí souboru Australian Mime Theatre (A.M.T). Působila v Brně (Zemské divadlo), v Praze (Národní divadlo, taneční oddělení Konzervatoře Praha, Laterna magika) a v australském Adelaide (Flinders University).

V letech 1922–1928 a poté v letech 1932–1941 byla sólistkou Zemského divadla v Brně a v letech 1928–1932, poté 1943–1959 i sólistkou Národního divadla v Praze. Mezi tím působila jako sólistka v pražském Novém německém divadle či v pařížském Gaumont-Palace. Patřila k nejvýznamnějším interpretačním osobnostem českého tanečního umění. Zemřela 8. října 2012.

Život 
Narodila se do učitelské rodiny Jana Šembery a Františky Dušky Šemberové (rozené Starnovské). Její bratr Mirko Šembera působil jako právník. Sestra Šárka (provdaná Tesaříková) byla hudebnicí. V roce 1947 se provdala za lékaře MUDr. Václava Holuba, manželství trvalo do roku 1963. Během manželství se jim narodila dcera Pamela, která vystudovala herectví. Od roku 1968 žila trvale v Adelaide v Austrálii, kam původně odjela na pozvání Flinders University na krátkodobý pobyt. Vzhledem k okupaci Československa se rozhodla i s dcerou Pamelou nevrátit a v Austrálii se usadila. Z důvodu "nepovolené emigrace", se její jméno nesmělo v době normalizace objevovat v žádných publikacích. Změna nastala až po roce 1989, kdy byla rehabilitována a Českou republiku několikrát navštívila. Spolu se svým partnerem profesorem Jensem Rainerem Radokem, bratrancem režiséra Alfreda Radoka, poměrně hodně cestovala, v letech 1981–1986 žila v thajském Bangkoku.

Profesní školení a vzdělávání 
V dětském věku navštěvovala brněnské soukromé studio Madame Gugenmotz, od roku 1921 pokračovala v profesním školení u baletního mistra Jaroslava Hladíka v Zemském divadle v Brně. Vzdělávala se v oboru klasický tanec u Olgy Preobraženské v Paříži v letech 1930–32 a znovu pak 1936–37, kdy se tam učila u Madame de Sèverac též španělské tance a hru na kastaněty. V roce 1934 absolvovala v Brně kurz taneční pedagogiky (se zaměřením na rytmickou gymnastiku, součástí studia byla i anatomie). V témže roce odjela na prázdninový kurz školy Rosálie Chladek v německém Hellerau-Laxenburgu, kde pak pokračovala ve studiu novodobého tance, současně si udržovala techniku klasického tance návštěvou tréninků ve Vídni. V roce 1941 se zdokonalovala v Berlíně u Tatiany Gsovski, po válce navštěvovala lekce zdravotní gymnastiky u PhDr. Heleny Vojáčkové. V letech 1970 a 1973 studovala pantomimu ve školách Etienna Decroux a Elly Jarosewicz v Paříži.

Kariéra tanečnice v baletních souborech 

Jako tanečnice působila ve dvou trvalých angažmá, v Zemském divadle v Brně a v Národním divadle v Praze, krátkodobě i v Paříži. Do Zemského divadla v Brně byla přijata v roce 1921 jako elévka, v letech 1922–1930 jako členka baletního sboru, od roku 1932 do roku 1941, (kdy bylo divadlo nacisty uzavřeno), jako sólistka baletu. Tančila v choreografiích Jaroslava Hladíka, Máši Cvejičové, Emericha Gabzdyla a Ivo Váni-Psoty, v řadě význačných děl, která měla v Brně tehdy svou světovou premiéru (např. Hry o Marii B. Martinů a Romeo a Julie Sergeje Prokofjeva). V Brně se profilovala jako všestranná interpretka, což dokázala v roli Smrti v baletu Vítězslava Nováka Signorina Gioventù (premiéra 14. října 1937, chor. Ivo Váňa-Psota). Uměleckým vrcholem jejího brněnského angažmá se stala role Julie v Prokofjevově první verzi baletu Romeo a Julie, taktéž v choreografii Ivo Váni-Psoty (premiéra 30. prosince 1938). V Brně tančila ve více než čtyřiceti inscenacích baletního, operního i činoherního repertoáru. Angažmá v Národním divadle v Praze, ve kterém byla jako sólistka baletu s povinností sboru od roku 1943 do jeho uzavření nacisty v roce 1944 a pak následně v letech 1945–1959 jako sólistka, jí už ve srovnání s Brnem nepřineslo tolik významných příležitostí. Nejvíce z její všestrannosti a výrazové zralosti dokázal využít Saša Machov, pod jehož vedením nastudovala další emblematickou roli Viktorky ve stejnojmenném baletu Zbyňka Vostřáka (světová premiéra 30. června 1950). V Machovově choreografii nastudovala také roli Tao-Choa v Glierově Rudém máku, kterou před tím tančila v Brně ve verzi Ivo Váni-Psoty. Následně byly využívány zejména její znalosti a schopnosti z oboru lidových a charakterních tanců. Celkem zde jako tanečnice účinkovala ve třicítce inscenací.

Choreografická činnost 
Zájem o choreografii projevila již v Brně, nejprve při tvorbě vlastních tanců a výstupů a poté v činohře (např. 1941 v Lermontově Maškarádě, režie K. Jernek). Choreografie se stavěla poté pro společné taneční koncerty s Mirou Figarovou v době, kdy bylo Zemské divadlo zavřeno a dále pak s Laurette Hrdinovou a Jelizavetou Nikolskou v Praze a dalších městech v době protektorátu. Po osvobození se účastnila společné choreografie Nedbalovy Pohádky o Honzovi (22. února 1946) spolu s O. Dragovičovou, A. Landou, M. Zlochovským (vytvořila obrazy v 1. aktu a finále). Dále pak choreografovala představení pro Pražskou konzervatoř (např. 1947 Kostěj Nesmrtelný Rimského-Korsakova). V té době se také intenzivně zabývala lidovou taneční kulturou, což zúročovala i při tvorbě choreografií (např. Janáčkovy Lašské tance, 1949). Nejvíce spolupracovala s režiséry B. Hrdličkou, F. Pujmanem, V. Kašlíkem a A. Radokem. V roce 1959 se stala choreografkou a vedoucí taneční skupiny Laterny magiky, kde dále pokračovala její spolupráce s A. Radokem, ale jen krátce – po neschválení zájezdového programu (zejména části Otevírání studánek B. Martinů v roce 1960), museli oba z Laterny magiky odejít. Mimo Laternu magiku se však sešli při tvorbě představení ještě několikrát (naposledy v roce 1966). Spolupracovala také s filmem (Proti všem Otakara Vávry, Psohlavci Martina Friče atd.).

Pedagogická činnost 
Taneční pedagogika ji zajímala již od mládí, v Brně vedla krátce i svou soukromou školu. Po roce 1945, kdy došlo k založení tanečního oddělení Pražské konzervatoře, začalo její dlouhodobější pedagogické působení. Vyučovala lidový a od roku 1949 i klasický tanec, a to do roku 1968. Od roku 1968 vyučovala na dramatickém oddělení Flinders University v Adelaide pohybovou výchovu pro herce, základy klasického tance a posléze i pantomimu. Jako pedagog byla velmi ceněna zejména pro schopnost nadchnout studenty pro hloubku uměleckého výrazu. Zasloužila se o vydání knihy Jarmily Kröschlové Výrazový tanec v anglickém jazyce (2000, Currency Press, Sydney).

Vybrané role 
 Julie v baletu Romeo a Julie, chor. Ivo Váňa Psota (Zemské divadlo v Brně 1938)
 Viktorka v Viktorka (Národní divadlo v Praze 1950)
 Zobeida v Šeherezáda, chor. Marina Olenina Dragovičová (Národní divadlo v Praze 1946)
 Kalliopé v Apollon musagète, chor. Máša Cvejičová (Zemské divadlo v Brně 1933)
 Krasavice v Marnotratný syn, chor. Máša Cvejičová (Zemské divadlo v Brně 1933)
 Tao Choa v Rudý mák, chor. Máša Cvejičová (Zemské divadlo v Brně 1935)
 Mlynářka v Třírohý klobouk, chor. Ivo Váňa Psota (Zemské divadlo v Brně 1938)
 Cikánka v Petruška, chor. Ivo Váňa Psota (Zemské divadlo v Brně 1940)
 Vévodkyně v Šípková Růženka, chor. Saša Machov (Národní divadlo v Praze 1948)
 Marie Antoinetta v Plameny Paříže, chor. Luboš Ogoun (Národní divadlo v Praze 1956)
 Raguna v Labutí jezero, chor. Ivo Váňa Psota a Máša Cvejičová (Zemské divadlo v Brně 1941)
 Melpomené v Prometheus, chor. Jelizaveta Nikolská (Národní divadlo v Praze 1943)
 Otrokyně v Polovecké tance, chor. Marina Olenina Dragovičová (Národní divadlo v Praze 1946)
 duet v Slovanské tance, chor. Ivo Váňa Psota (Zemské divadlo v Brně 1938)
 duo Pastorale v Carmen, chor. Saša Machov (Národní divadlo v Praze 1947)
 Bakhanský tanec v Spartakus, chor. Jiří Blažek (Národní divadlo v Praze 1957)
 účinkování v Sylfidy, chor. Máša Cvejičová (Zemské divadlo v Brně 1935)

Ceny a vyznamenání 
 1950 1. cena kategorie sólistů za titulní roli Viktorky v celostátní soutěži Divadelní žatva
 1968 titul zasloužilá umělkyně (Praha)
 1979 čestný doktorát na Flinders University v Adelaide (Adelaide)
 1999 cena Thálie za celoživotní mistrovství (Praha)
 2005 cena Gratias agit za šíření dobrého jména České republiky v zahraničí
 2007 ocenění Významná česká žena ve světě
 2008 cena ministerstva kultury Artis Bohemiae Amicis za šíření dobrého jména české kultury

Odkazy

Literatura 
 Šemberová, Zora. Na šťastné planetě. Spolupráce na textu: Věra Benšová-Matyášová, redaktorka: Helena Kazárová, předmluva: Jiří Kylián. Praha: Národní divadlo, 2008.
 Český taneční slovník: tanec, balet, pantomima. Vyd. 1. Praha: Divadelní ústav, 2001, xlii, 381 s. . s. 314
 Kazárová, Helena: Zora Šemberová – z Čech až na kraj světa. In: Tanec a balet v Čechách, Čechy v tanci a baletu.
 Akademie múzických umění v Praze, 2015, s. 49-55. 
 Kazárová, Helena. „Božena Brodská, taneční historička: K životnímu jubileu“. Taneční listy. 2002, roč. 39, č. 7, s. 18.
 Gremlicová, Dorota. „Zora Šemberová“. Taneční listy. 1992, roč. 30, č. 4, s. 4–5.
 Krakešová, Eva. „Zora Šemberová první Julie“. Harmonie. 1998, roč. 6, č. 3, s. 16–17.
 Mlíkovská, Jiřina. „Zora Šemberová“. Taneční listy. 1998, roč. 35, č. 1, s. 12–13.
 Paseková, Dana. „Zora Šemberová, první Julie – první Viktorka“. Taneční listy. 1993, roč. 31, č. 6, s. 10–11.
 Říha, Vladimír. „Česká tanečnice, choreografka a pedagožka Zora Šemberová (...)“. Hudební rozhledy. 2008, roč. 61, č. 5, s. 38.
 Someš, Jaroslav. „Zora Šemberová: Na šťastné planetě“ [recenze]. Hudební rozhledy. 2008, roč. 61, č. 11, s. 57.
 „Zora Šemberová“ [nekrolog Zory Šemberové]. Hudební rozhledy. 2012, roč. 65, č. 12, s. 30.

Reference

Externí odkazy 
 
 
 Zora Šemberová v archivu Opery Plus
 Výčet rolí Zory Šemberové v Národním divadle
 článek v Tanečních aktualitách
 článek o Zoře Šemberové
 článek o Zoře Šemberové
 článek o Zoře Šemberové 
 článek o Zoře Šemberové
 Nekrolog Zory Šemberové
 článek ND Brno
 článek OperaPlus

České tanečnice
Čeští choreografové
Čeští emigranti a exulanti
Tanečnice Národního divadla Brno
Tanečnice Národního divadla
Českoslovenští zasloužilí umělci
Nositelé medaile Artis Bohemiae Amicis
Držitelé Ceny Thálie za celoživotní mistrovství – balet, pantomima
Narození 13. března
Narození v roce 1913
Narození ve Vyškově
Úmrtí 8. října
Úmrtí v roce 2012
Úmrtí v Adelaide
Ženy