Ondřej Mézl
Ondřej Mézl (2. prosince 1887, Klopotovice – 6. září 1968, Los Angeles, Kalifornie, USA), známý také pod krycím jménem Andrej Gak, které používal v době druhé světové války, anebo jako Ondřej Mézl-Gak, byl československý legionář, voják, divizní generál, účastník protinacistického odboje a velitel čs. vojenských misí v zahraničí, a po únorovém převratu v roce 1948 politický exulant.

Mládí 
Narodil se 2. prosince 1887 v Klopotovicích v okrese Prostějov v rodině zemědělce. Vystudoval české reálné gymnázium v Prostějově, kde v roce 1906 maturoval. Poté absolvoval šest semestrů na České vysoké škole technické v Brně. Studia ale přerušil a 1. října 1910 nastoupil v Brně k výkonu prezenční vojenské služby. Po absolvování důstojnické školy působil u svého útvaru až do roku 1911, kdy odešel do civilu. Do vypuknutí I. sv. války pracoval v různých administrativních povoláních a angažoval se i v Sokole.

První světová válka 
Po mobilizaci nastoupil 1. srpna 1914 u brněnského pěšího pluku, se kterým odešel na ruskou frontu. 7. dubna 1915 přešel do zajetí a již 15. května vstoupil do československých legií. Do prosince 1916 sloužil ale u srbských legií jako velitel čety a později roty a zúčastnil se bojů v Dobrudži. Od 24. prosince 1916 sice nastoupil k legiím, ale byl odeslán jako emisar pro nábor dobrovolníků v zajateckých táborech. Po návratu v říjnu 1917 byl jmenován velitelem výzvědné roty a účastnil se bojů u Kyjeva a Bachmače.

Od 4. července 1918 se stal velitelem obrněného vlaku s nímž se účastnil bojů proti bolševikům u Omsku a na železniční trati Omsk-Perm. Jako velitel výzvědného oddílu se poté účastnil dalších bojů proti bolševikům a zároveň působil jako delegát na sjezdech čs. vojska. 17. ledna 1919 byl v hodnosti majora jmenován zástupcem velitele 6. čs. střeleckého pluku. Do Československa se vrátil 20. června 1920 v hodnosti podplukovníka.

V Československu 
Do března 1925 sloužil jako velitel útvarů nejprve ve Vimperku a poté v Českých Budějovicích. Do října 1929 působil jako čs. vojenský atašé v Bělehradu a poté jako velitel pěšího pluku v Místku. Po absolvování kurzu pro vyšší velitele byl povýšen na brigádního generála a působil na různých místech ve vyšších velitelských funkcích.

Dne 7. března 1936 byl povýšen na divizního generála a krátce nato byl ustanoven velitelem VI. sboru v Košicích. Po vídeňské arbitráži se podílel na evakuaci československých občanů z území přidělených Maďarsku.

Po okupaci 
Po německé okupaci se zapojil do činnosti Obrany národa. V lednu 1940 uprchl do Francie, odkud byl odeslán do Bělehradu jako čs. vojenský zmocněnec pro Balkán. Zde se s ním dokonce počítalo jako s velitelem možné čs. jednotky na jugoslávském území. K tomu ale nakonec nedošlo. Od srpna 1940 působil v Jeruzalémě, kde řídil formování čs. jednotek. Od 25. září 1940 byl ustanoven náčelníkem Československé vojenské mise na Středním východě. Po odchodu čs. do Velké Británie se 1. dubna 1944 stal velitelem Československé vojenské mise u SHAEF. Svou činnost tato mise ukončila v květnu 1945. Mezitím 6. dubna 1945 bylo u nové vlády v Košicích rozhodnuto o Mézlově penzionování, k němuž došlo na podzim téhož roku.

Po Únoru 1948 
Po únorovém převratu odešel s rodinou do exilu; nejprve do Velké Británie a v roce 1952 do USA. Působil v řadě krajanských a exilových spolků. V Československu byl komunistickým režimem degradován na vojína v záloze a zbaven všech vyznamenání.

Plně rehabilitován byl v roce 1991, vrácena mu byla i hodnost divizního generála. Byl ženatý, měl dvě dcery.

Vyznamenání 
  Řád svatého Stanislava, III. třída s meči a mašlí, 1916 (Rusko)
  Řád svaté Anny, II. třída s meči, 1919 (Rusko)
  Řád sokola, s meči, 1919
  Vojenský kříž, 1919 (Velká Británie)
  Československý válečný kříž 1914–1918, 1920
  Československá medaile Vítězství, 1922
  Československá revoluční medaile, 1922
  Pamětní medaile na válku 1914–1918, 1923 (království SHS)
  Pamětní Kříž na válku 1916–1919, 1926 (Rumunské království)
  Pamětní Kříž na válku 1916–1919, udělen podruhé, 1926, (Rumunské království)
  Řád bílého orla, III. řída, 1926 (Srbské království)
  Řád Polonia Restituta , III. třída, 1926 (Polsko)
  Pamětní medaile na válku 1914–1918, udělen podruhé, 1928 (království SHS)
  Řád Spasitele, zlatý kříž – IV. třída, 1928 (Řecko)
  Řád svatého Sávy, III. třída, 1929 (Jugoslávské království)
  Kříž za chrabrost, 1941 (Polsko)
  Řád jugoslávské koruny, II. třída, 1942 (Jugoslávské království)
  Řád Spasitele , III. třída – komandér, 1942 (Řecko)
  Řád Polonia Restituta , II. třída, 1943 (Polsko)
  Válečný kříž – 1939-45, 1944 (Francie)
  Pamětní medaile československé armády v zahraničí, 1944
  Československý válečný kříž 1939, 1944
  Československá vojenská medaile za zásluhy, I. třída, 1944
  Pamětní odznak Čs. dobrovolce z let 1918–1919, 1945
  Řád lázně, II. třída – rytíř komandér (vojenský), 1945 (Velká Británie)
  1939–1945 Star, 1945 (Velká Británie)
  Defence Medal, 1945 (Velká Británie)
  War Medal 1939–1945, 1945 (Velká Británie)
  Africa Star, 1945 (Velká Británie)
  Legion of Merit, IV. třída, 1945 (Spojené státy americké)
  Pamětní odznak druhého národního odboje, 1947
 Pamětní medaile 6. střeleckého pluku hanáckého, 1948
  Bachmačská pamětní medaile, 1948

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 Ondřej Mézl na encyklopedie.brna.cz
 Ondřej Mézl na valka.cz

Českoslovenští legionáři
Českoslovenští generálové
Osobnosti Obrany národa
Příslušníci československé zahraniční armády
Osobnosti československých zpravodajských služeb
Čeští emigranti a exulanti
Nositelé Československého válečného kříže 1914–1918
Nositelé Československého válečného kříže 1939
Nositelé Řádu svaté Anny
Nositelé Řádu svatého Stanislava
Komtuři Řádu znovuzrozeného Polska
Nositelé Řádu sokola
Nositelé Vojenského kříže
Držitelé Československé medaile Vítězství
Držitelé Československé revoluční medaile
Nositelé Řádu bílého orla (Srbsko)
Rytíři zlatého kříže Řádu Spasitele
Nositelé Kříže za chrabrost (Polsko)
Nositelé Řádu jugoslávské koruny
Velkodůstojníci Řádu znovuzrozeného Polska
Nositelé Válečného kříže 1939–1945
Čestní rytíři-komandéři Řádu lázně
Nositelé Hvězdy 1939–1945
Nositelé Medaile za obranu (Spojené království)
Nositelé Válečné medaile 1939–1945
Nositelé Africké hvězdy
Nositelé Legion of Merit
Nositelé Bachmačské pamětní medaile
Narození 2. prosince
Narození v roce 1887
Narození v Klopotovicích
Úmrtí 6. září
Úmrtí v roce 1968
Úmrtí v Los Angeles
Muži