Cyklické uhlovodíky
Cyklické uhlovodíky jsou uhlovodíky, jejichž uhlíkový řetězec je uzavřený. Dělí se na cykloalkany, cykloalkeny, cykloalkyny a areny.

Rozdělení

Cykloalkany 

Cykloalkany jsou cyklické uhlovodíky, které mají mezi uhlíky pouze jednoduché vazby. 
Obecný sumární vzorec je CnH2(n+1-g), kde n = počet atomů uhlíku a g = počet (nezávislých) cyklů v molekule, pro cykloalkany s jedním cyklem tedy CnH2n.

Příklady 
 cyklopropan
 cyklobutan
 cyklopentan
 cyklohexan
 cyklooktan
 cyklodekan

Cykloalkeny 

Cykloalkeny mají mezi uhlíky nejméně jednu dvojnou vazbu, ale žádnou trojnou vazbu. Patří sem také cykloalkadieny, které mají 2 dvojné vazby, cykloalkatrieny (3 dvojné vazby) a další. Sumární vzorec cykloalkenů s jedním cyklem je CnH2(n-x), kde x je počet dvojných vazeb.

Příklady 
 cyklopropen
 cyklobuten
 cyklopenten
 cyklohexen

 cyklobutadien
 cyklopentadien
 cyklohexa-1,4-dien

 Viz také níže areny

Cykloalkyny 

Cykloalkyny mají mezi uhlíky nejméně jednu trojnou vazbu. Protože skupina C-C≡C-C je lineární, mohou existovat pouze cykloalkyny, které mají dostatečný počet uhlíkových atomů v cyklu. V případě menších cyklů je vnitřní napětí velmi vysoké a sloučeniny jsou nestabilní. Nejnižší stabilní cykloalkyn je cyklooktyn. Sumární vzorec cykloalkynů s jedním cyklem (a neobsahujících dvojné vazby) je CnH2(n-2x), kde x je počet trojných vazeb.

Areny 

Areny jsou uhlovodíky, které splňují pravidla aromaticity: mají delokalizovaný systém π-elektronů v planární, tj.rovinné, cyklické molekule.
Základem arenů je benzenové jádro, na které mohou být připojeny různé uhlovodíkové skupiny. Pokud je těchto jader v jedné molekule více spojených do jednoho bloku, jde o polyaromatický uhlovodík, sem ovšem nepatří například bifenyl, který tvoří benzenová jádra spojená chemickou vazbou.

Příklady 
 benzen
 toluen
 xylen
 ethylbenzen
 styren
 bifenyl

Polyaromatické uhlovodíky 
 naftalen
 antracen
 fenanthren
 tetracen
 pyren
 Benzo(a)pyren

 azulen

 Viz také výše cykloalkeny

 
Uhlovodíky