Chrudimský Salvátor
Chrudimský Salvátor, též Chrudimský Spasitel, je deskový obraz Kristova portrétu, římsko-katolickou církví uctívaný od roku 1648 jako zázračný (milostný). Proslul jako poutní ikona děkanského chrámu v Chrudimi.

Původ 
Obraz patří k tzv. „Svatým tvářím“ (Volto santo), tedy ikonám s reprezentačním vyobrazením Kristovy tváře, které upřeně hledí na pozorovatele. Obraz inspirovaný vzorem z Lateránské baziliky v Římě namaloval neznámý český malíř koncem 16. století.

Historie 
Obraz měl původně patřit do sbírky císaře Rudolfa II. na Pražském hradě. Odtud jej za třicetileté války ukradli vojáci, kteří naloupené české poklady odváželi jako válečnou kořist. Vojáci deskový obraz údajně používali jako podložku pro hru v kostky a pořezali jej na nose. Obraz začal utrpením ze zneuctění krvácet na Kristově pravém spánku. Po cestě pak obraz podle jedné verze legendy vypadl z naloženého vozu již v Praze Na příkopech a tam jej našel číšník z hostince U černé růže, který jej prodal tajemníku Ferdinanda Viléma Slavaty z Chlumu a Košumberka. Podle jiné verze legendy vojáci číšníkovi obraz prodali. Slavatův tajemník obraz odkázal svému příteli, Janu Pfeiferovi v Chrudimi po té, co k němu přijel, onemocněl a v jeho domě roku 1643 zemřel. Podle další verze legendy, kterou vypověděla služebnice Pfeifferových Dorota Skákalíková a zaznamenal ji V. B. Petržilka, měli obraz získat a poškodit teprve vojáci švédské armády, kteří okupovali Chrudim roku 1643. Při hře v kostky nikdo nemohl vyhrát, a proto obraz ze zlosti pořezali.

Po skončení třicetileté války byly události kolem obrazu šetřeny. Chrudimský děkan Samuel Hataš (činný v letech 1670–1685) se zasloužil o znovuobjevení a vysvěcení obrazu, který dal roku 1674 vystavit úctě na hlavním oltáři děkanského kostela v Chrudimi, 9. srpna 1676 jej vysvětil. Roku 1680 se ve městě konalo procesí proti moru, po kterém byl obraz prohlášen za zázračného lékaře. Byl opatřen stříbrným rámem, v pozdějším dřevěném rámu z 19. století je vystaven dosud. Obrazu byly připisovány zázračné účinky uzdravování nemocných. Barokní legendu o hanobení obrazu a učiněné zázraky sepsal a roku 1711 tiskem vydal pražský lékař Václav Baltazar Petržilka, který Salvátora nazval Nebeským lékařem. Každoročně se k obrazu konala poutní procesí až o roku 1782, kdy je císař Josef II. zakázal. Po roce 1815 byla obnovena a v menším rozsahu trvala až do konce 19. století.

Obraz odpovídá skice Cristo di Lecco od Leonarda da Vinciho. V Rudolfínském seznamu je jako autor uveden Joachim Patinir.

Popis obrazu 
Dřevěná (lipová) deska má rozměry 49,5 × 34,5 cm a tloušťku 8 centimetrů, olejomalba představuje údajný Kristův portrét s protáhlou tváří, lemovanou kaštanově hnědými kadeřemi, spadajícími na ramena. Na spánku vedle pravého oka je krvavá jizva, kterou podle restaurátorské zprávy z roku 1996 tvoří tmel, a na nose je síť hvězdicovitých rýh, které způsobili švédští vojáci. Roku 1996 obraz restauroval akademický malíř Petr Bareš.

Kopie či repliky 
Obraz byl v minulosti několikrát kopírován a vytvořeny také dobové repliky, které se liší jak typem tváře, tak barevností oděvu. Byly nebo dosud jsou na oltářích poutních či regionálních kostelů, zpravidla na predele nebo v nástavci oltářního retáblu, také v muzeích a soukromých sbírkách:
 Hlavní oltář kostela sv. Františka v Chocni
 Hlavní oltář kostela sv. Prokopa v Mnichovicích
 Postranní oltář kostela Všech svatých v Uhříněvsi
 Hlavní oltář kostela sv. Jiří v Horních Heřmanicích
 Freska na klenbě ambitu u poutního kostela Panny Marie Vítězné na Bílé Hoře
 Kaple španělských benediktinů na Bezdězi (zrušena)
 Tři navzájem odlišné repliky: Regionální muzeum v Litomyšli
 Městské muzeum v Poličce
 Muzeum Vyškovska ve Vyškově
Soukromá sbírka Praha
Postranní oltář poutního kostela Navštívení Panny Marie v Zašové

Devoční grafika 
 Martin Engelbrecht: Salvátor z Chrudimi, mědiryt, Čechy, pol. 18. století
 Anonym: "H. Salvator", kolorovaný lept, 1. pol. 19. století, Knihovna Národního muzea (Přibilova sbírka)

Odkazy

Reference

Literatura 
 Václav Baltazar PETRŽILKA, Der himmlische Artzt Christus Jesus in seiner Wunderthätigen und Gnadenvollen Bildnuß in der Pfarz-Kirchen unter Lieben Frauen Himmelfahrt: in der Königlichen und Leibgedings-Stadt Chrudim, scheinbahrlich, und mit unterschiedlichen Gnaden seiner Gaben und Wunderwercken denen demüthig Ersuchenden sich erzeigend: auß welchen Etwelche in einem kurtzen Begriff, zu Vermehrung der Andacht der Glaubigen, und andächtigen Christen, in diesen gegenwärtigen Büchlein öffentlich vorgestellet werden. Prag 1711.
 Václav Baltazar PETRŽILKA, Nebeský Lékař Krystus Gežjss, w Zázračném a Milosti plném Obraze swém w Kostele Farnjm Na Nebewzetj Neyswětěgssý Rodičky Božj Marye Panny W Králowský Wěnným a Kragským Městě Chrudjmi se stkwěgjcý a rozličné Milosti žádagjcým sebe vdělugjcý, Hradec Králové 1735.
 ADÁMEK Jaroslav: Tři sta let salvátorské tradice v Chrudimi. Chrudim 1948.
 ČERNÝ Jiří: Ikonografické zajímavosti v českobudějovické diecézi. Kristův portrét – Salvátor Chrudimský, Setkání 2011, č. 1, s. 6–7.
 CHARVÁT Jiří: Stará Chrudim. Vlastivědné vyprávění o minulosti českého města. Okresní muzeum Chrudim, Chrudim, 1991
 Vladimír HRUBÝ, Pavel PANOCH: Ke slávě Ducha, sedm století církevního výtvarného umění v Královéhradecké diecézi. Katalog výstavy, Pardubice 2002, s. 57, č. kat. 35.
 Pavel PANOCH, Chrudimský Kristus a zázračné souřadnice jeho barokní legendy, Theatrum historiae 5, Pardubice 2009, 39–62.
 Jan ROYT, Obraz a kult v Čechách v 17. – 18. století. Karolinum Praha 2011 (2.vyd.), s. 210–211, 285, 323.
 Antonín RYBIČKA, O starožitnostech chrudimských, Časopis Českého musea 22, 1848, s. 485–509

Externí odkazy 
 
 Historie chrudimských poutí s obrazem
Inventář Rudolfínských sbírek 1621, položka 955
video srovnání kompozice Salvátor Praha vs. Criso di Lecco

Obrazy Ježíše Krista
Renesanční obrazy
Kultura v Chrudimi
Kostely královéhradecké diecéze
Poutní místa královéhradecké diecéze
Obrazy 16. století
Svatá Tvář