Josef Bergler
Josef Bergler (1. května 1753 v Salcburku – 25. června 1829 v Praze) byl bavorský malíř, kreslíř a rytec období klasicismu, představitel akademismu, pedagog a první ředitel Akademie výtvarných umění v Praze.

Život 
Pocházel z tyrolské rodiny horalů usazených v Pustertal, odkud jeho rodiče odešli do Pasova. Nejprve se vyučil sochařem u svého stejnojmenného otce, který bývá pro odlišení označován Josef Bergler starší (1718 Pasov – 1788). Dále pokračoval díky finanční podpoře pasovského biskupa, knížete Franze Antona Auersperga ve studiu u tyrolského malíře Martina Knollera v Miláně a u profesora Antona von Marona na Akademii v Římě. Během šestiletého pobytu v Římě namaloval několik oltářních obrazů pro italské kostely. Roku 1786 se vrátil k rodičům do Pasova nastoupil jako kabinetní malíř do služeb tamního biskupa Leopolda Thun-Hohensteina v jeho rezidenci.
Roku 1796 byl osloven Společností vlasteneckých přátel umění, aby zorganizoval vysokoškolskou výuku malířství a kreslení v Praze. Roku 1800 byl na podnět hraběte Františka Thuna dosazen jako první ředitel nově založené kreslířské Akademie v Praze. Své zakladatelské úlohy se zhostil velmi dobře, napsal učební osnovy, pořídil sbírku sádrových modelů slavných evropských soch, a dvojrozměrných grafických předloh, zejména vlastních kresebných kopií podle Raffaela.

Žáci a následovníci 
V Berglerově ateliéru se vyučily tři desítky českých i německých výtvarníků, zakladatelů novodobé malby a rytectví, například malíři František Horčička, František Tkadlík, Václav Prachner, Václav Mánes, Josef Vojtěch Hellich, Josef Navrátil, Josef Bekel, Jakob Ginzel, Gustav J. F. Kratzmann nebo Josef Führich. Jeho návrhové kresby převáděli do rytin rytci Josef Jan Alois Drda, Jan Kroupa, Jan Antonín Gareis starší, Martin Tejček, František Nadorp, Jiří Döbler, Vilém Kandler, Karel Funk, Karl Frosch, Kašpar Pluth, Václav Schuldes, Josef Karel Burde, Daniel Scholl, Antonín Pucherna, Friedrich John, Josef Quaisser, Karel Wehrle, David Weiss, Karel Zimmermann a další.

Zemřel roku 1829 v Praze a byl pohřben na Olšanských hřbitovech. Jeho přímým pokračovatelem na Akademii byl v letech 1830–1835 jeho adoptivní syn, žák a korektor František Waldherr (1784–1835).

Dílo 

Před příchodem do Prahy vytvořil mnohé chrámové obrazy v Itálii (např. Fabriano, Marino, pro klášter theatinů na Sicílii), v Dolním Bavorsku (např. Östernberg, Pasov, Wegscheid]), Ravensburg, Regen, Freynberg či Zwiesel), další vymaloval v Horním Rakousku (například oltář morových patronů sv. Šebestiána a sv. Rocha v Reichersbergu.

V Praze patřil k čelným mistrům monumentální malby období klasicismu, k zakladatelům historismu v Čechách, k ideovým iniciátorům malířských cyklů, např. z českých dějin (pro Letohrádek královny Anny v Praze), z církevní historie, a k zakladatelům školy nazarénů. Dále skicoval sochařské monumenty a maloval portréty. Roku 1808 navrhl pro Malostranský hřbitov v Praze-Košířích náhrobek pasovského biskupa Leopolda Thun-Hohensteina. Podle jeho návrhových kreseb vznikla řada obrazů či soch jeho žáků. Vytvořil 314 grafických listů, mědirytin, leptů a litografií (podle soupisu J.G. Dlabacže). Kromě figurálních kompozic, návrhů pomníků či náhrobků to byly četné příležitostné tisky jako novoročenky, titulní listy či obálky knih, viněty a vizitky.

Významná díla 
Antická mytologie a biblická témata
 Samson zajat Filištíny, olejomalba na plátně, r. 1784 vyznamenaná cenou Akademie v Parmě
 Shromáždění olympských bohů oslavuje múzy – opona pro Nostitzovo (Stavovské divadlo) v Praze; návrhová olejomalba dodnes visí ve vestibulu divadla.

Oltářní obrazy
 sv. Jan Křtitel, olejomalba na plátně, 1780, z neurčeného kostela, prodán v aukci r. 2015
 kostely v Čechách: Budeč, Budenice, Černíkovice, Josefov, Merklín, Mladou Vožici, Obříství, Sedlec, Starou Boleslav, Terezín
 kostely v Praze:
 Sv. Petr a Pavel, olejomalba na plátně, 1807; Kostel svatého Petra a Pavla (Bohnice)
 Žehnající Kristus Spasitel, kostel sv. Salvátora na Starém Městě pražském
 Nanebevzetí Panny Marie, olejomalba na plátně, 1813; Vlašská kaple v Klementinu

Historické obrazy:
 Vojevůdce Herman (Arminius) po bitvě v Teutoburském lese, olejomalba na plátně, 1809 (Národní galerie v Praze)
 Libušin soud: Kněžna Libuše na Vyšehradě rozsuzuje Chrudoše a Šťáhlava, olejomalba na plátně, podle Rukopisu Zelenohorského
Portréty' duchovní i světské šlechty z rodin Auersperg, Clam-Martinic, Clary-Aldringen, Czernin, Kinský, Lobkowicz, Schönborn, Sternberg-Manderscheid
 Portrét hraběte Clam-Gallase, olejomalba na plátně, (zámek Frýdlant)
 Portrét malíře Ferdinanda Runka, olejomalba na plátně, 1802
 Portrét převora Aloise Martina Davida premonstrátů v Teplé u Mariánských Lázní
 Portrét polního zbrojmistra Ludwiga von Vogelsang, olejomalba na plátně (Národní galerie v Praze)
 Portrét Františka Antonína Gerstnera pro Chomutovskou radnicie, asi 1802
 Autoportrét, lept na papíře

Kresby:
 Cháron předává Pelopidasovi svého syna do zástavy
 Vlk, beránek a vesničané, 1802, Museum Salcburk
 Událost za městem, 1804, Moravská galerie Brno
 Umělecká píle korunovaná důstojností, 1805, Moravská galerie Brno
 Konvolut návrhových kreseb historických, mytologických, alegorických, žánrových a portrétních, většinou (Národní galerie v Praze, Národní muzeum), Moravská galerie v Brně, Slovenská národní galerie:
 Každému co jeho jest, 1805
 Diváci u pouličního kukátka, 1806
 Libušin soud, Kníže Jaromír v nebezpečenství, Oldřich a Božena, Spytihněvův soud, Zachránění Karla IV. v Pise, sv. Václav a sv. Ludmila
 Návrh na oponu Stavovského divadla v Praze, 1804
 Narození, Klanění pastýřů, Křest Kristův, Kristus v domě malomocného Šimona, Kristus a děti, Kristus uzdravuje slepé a němé, Pieta, Noli me tangere
 Návrh na pomník Karla IV. jako zakladatele pražské univerzity (NM)

Grafické listy:
 314 mědirytin, leptů a litografií, vycházely vázané v pěti sešitech alba Kompozice a skici (Erfindungen und Skizzen)
 15 gratulačních lístků k narozeninám či jmeninám pro členy hraběcí rodiny Šternberků
 kolem 40 novoročenek
 vlastní figurální vizitky (s amorem a paletou, s ženskou postavou, aj.)
 ilustrace knih
 Alegorie roku 1813, lept

Odkazy

Reference

Literatura 
 Anděla HOROVÁ a kolektiv: Nová encyklopedie českého výtvarného umění, díl I., A-M, Praha : Academia 1995, str. 65.
 Jirásko L., Josef Bergler (1753-1829). Kresby, AVU v Praze, Praha 1995
 Blažíčková-Horová Naděžda, Kresby Josefa Berglera, Ateliér 4, 1995, s. 6
 Masaryková Alice, Praha a J. Bergler, první ředitel umělecké akademie, Umění 27, 1979, s. 77–81
 Novotný A., Berglerův návrh opony Stavovského divadla, Umění IX, 1936, s. 188–189
 Mitteilungen des Vereins der Geschichte der Deutschen in Böhmen, 13 (1875), str. 205 násl..
 Ulrich Thieme - Felix Becker, Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler, Leipzig : E.A.Seemann, díl III., s. 408–109.
 Biographisches Lexikon zur Geschichte der böhmischen Länder, Collegium Carolinum, München-Wien 1979, str. 79.
 Joseph Bergler and Graphic Art in Prague 1800–1830. Roman Prahl (ed.). Praha – Olomouc 2007. 
  Almanach Akademie výtvarných umění v Praze (1799–1979) ke 180. výročí založení, uspořádal Jiří Kotalík. Praha 1979.

Externí odkazy 
 
 
 Záznam o pohřbení

Čeští malíři 19. století
Rektoři Akademie výtvarných umění
Němečtí malíři
Češi 19. století
Němečtí rytci
Pedagogové na Akademii výtvarných umění
Narození v roce 1753
Úmrtí v roce 1829
Muži
Narození v Salcburku
Úmrtí v Praze
Narození 1. května
Úmrtí 25. června
Pohřbení na Olšanech
Čeští leptaři
Čeští rytci
Malíři 18. století
Němečtí leptaři
Čeští malíři 18. století