Třída Navigatori
Třída Navigatori byla třída meziválečných torpédoborců italského královského námořnictva. Celkem bylo postaveno 12 jednotek této třídy. Pojmenovany byly po italských cestovatelích. Ve službě byly v letech 1929–1954. Nasazeny byly za druhé světové války. Ve válce jich bylo 11 potopeno. Jeden přitom byl krátce provozován německou Kriegsmarine. Poslední přeživší torpédoborec italské námořnictvo provozovalo do roku 1954.

Stavba 
Velké torpédoborce třídy Navigatori byly objednány jako protiváha francouzských supertorpédoborců tříd Guépard a Chacal. Celkem bylo postaveno 12 jednotek této třídy, zařazených do služby v letech 1929–1931.

Jednotky třídy Navigatori:

Konstrukce 

Plavidla byla přetížená a trpěla nestabilitou, kvůli čemuž byla během služby rozsáhle upravována. Výzbroj tvořilo šest 120mm kanónů ve dvoudělových věžích, dva 40mm protiletadlové kanóny, čtyři 13,2mm kulomety a dva trojhlavňové 533mm torpédomety. Plavidla rovněž mohla naložit až 56 min. Pohonný systém tvořily čtyři kotle a dvě turbíny o výkonu 50 000 hp, pohánějící dva lodní šrouby. Nejvyšší rychlost dosahovala 38 uzlů. Dosah byl 3800 námořních mil při rychlosti 18 uzlů.

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy