Činohra Slovenského národního divadla
Činohra Slovenského národního divadla je jednou ze tří složek Slovenského národního divadla. Do března 2007 sídlila ve dvou budovách v centru Bratislavy - v Divadle P. O. Hviezdoslava na Laurinské ulici a na Malé scéně na Dostojevského třídě. Od dubna 2007 hraje soubor Činohry v nové budově SND na nábřeží Dunaje a v historické budově na Hviezdoslavově náměstí.

Představení činohry se konají každý den, s výjimkou pondělí, během celé divadelní sezóny, která trvá od začátku září do konce června.

Historie

První kroky Slovenského národního divadla 
Činohra SND byla založena v roce 1920, společně s ostatními dvěma soubory SND. 4. března 1920 činoherní soubor uvedl svou první premiéru - hru Aloise a Viléma Mrštíků Maryša. První představení ve slovenském jazyce se uskutečnilo až v květnu 1920 uvedením jednoaktovek Jozefa Gregora-Tajovského Hriech a V službe.

Převážná část repertoáru byla uváděna v češtině, protože nebyl dostatek původních slovenských her, překladů ale ani herců či zpěváků. O popularizaci slovenského divadla se snažili první slovenští herci a jejich „Propagačný činoherný súbor SND“, zvaný také Marška (z německého Marschkompanie). V letech 1921–1922 po slovenském venkově krom jiného cestovali i zakládající osobnosti slovenského divadla – Andrej Bagar, Ján Borodáč a Oľga Borodáčová-Országhová, Jozef Kello a Gašpar Arbét.

Počet slovenských premiér se zvyšoval s příchodem prvního slovenského profesionálního režiséra Jána Borodáče. V roce 1932 byl činoherní soubor rozdělen na dvě skupiny – činohru českou (vedenou režisérem Viktorem Šulcem) a činohru slovenskou (pod vedením Jána Borodáče).

V polovině 30. let 20. století přišel do Slovenského národního divadla další významný režisér Ján Jamnický, ovlivněný evropskými avantgardními divadelníky jako byli Rusové Jevgenij Bagrationovič Vachtangov, Alexandr Jakovlevič Tairov, Vsevolod Emiljevič Mejerchold, nebo Čech Emil František Burian. Soubor se začínal výrazně profesionalizovat s příchodem první absolventů bratislavské „Hudební a dramatické akademie“.

Po změně politických podmínek v letech 1938 a 1939, mnichovské dohodě a rozpadu Československé republiky byl zrušen i soubor české činohry a čeští herci byli nuceni opustit Slovensko. Nastoupila plejáda mladých herců, kteří se stali na další desítky let oporami souboru (Mikuláš Huba, František Dibarbora, Karol L. Zachar, František Zvarík, Ladislav Chudík, Július Pántik).

V činohře byl doplněn režisérský sbor i dramaturgie a začala se rozvíjet i původní slovenská dramatická tvorba. Z tohoto období jsou významné zejména inscenace her Ivana Stodoly, Júlia Barče-Ivana a Petera Zvona. Soubor se začal polarizovat zvláště kvůli estetické a ideové orientaci dvou vedoucích postav činohry – konzervativního a tradicionalistického Jána Borodáče a otevřeně kritického experimentátora Jána Jamnického.

Činohra SND v druhé polovině 20. století 
Po válce nastala opět výměna generací. Do divadla přišli nejen noví herci, například Gustáv Valach, Mária Kráľovičová, Ctibor Filčík, Karol Machata, Eva Kristínová a další; ale i noví režiséři – Josef Budský, Tibor Rakovský, Karol L. Zachar. Objevili se také noví autoři – Štefan Králik a Peter Karvaš. Do divadla se také vrátili herci, kteří jej z národnostních, či politických důvodů museli opustit, mezi nimi byli například Hana Meličková či Andrej Bagar.

Snahy o syntetické básnické divadlo vrcholily v mnoha divadelně působivých inscenacích poezie, které našly u publika velký ohlas. Po komunistickém převratu v roce 1948 byla však s příchodem ideologie marxismu–leninismu tato estetická orientace Činohry SND násilně přerušena a začalo období socialistického realismu. Už po roce 1956, s prvním mírným uvolnění poměrů po stalinismu, se Činohra SND vrátila k úsilí o nezávislou divadelní tvorbu.

Tvořivý dialog režisérů Budského, Rakovského a Zachara byl určujícím pro období druhé poloviny let padesátých i celých let šedesátých. Budského tvorbu charakterizuje především působivá divadelní metaforičnost a Zachara jeho hravost a harmonizující výtvarná stylizace.

Do divadla přišli další absolventi Vysoké školy múzických umění, otevřené v Bratislavě v roce 1949: Elo Romančík, Jozef Kroner, Božidara Turzonovová, Emília Vášáryová, Juraj Slezáček, Ivan Mistrík, Štefan Kvietik, Michal Dočolomanský a jiní. Kromě herců samozřejmě nastoupili také mladí režiséři - Peter Mikulík a Pavol Haspra.

Na přelomu 70. a 80. let přišli do Činohry SND režiséři Miloš Pietor a Ľubomír Vajdička (z tehdejšího martinského Divadla SNP), kteří zaujali netradiční a odromantizovanou interpretací slovenské dramatické klasiky. Oba režiséři významně ovlivnili i hereckou tvorbu souboru. Kladli důraz na detail, schopnost vyjádřit mnohoznačnost postav a ukázat motivaci jejího neobyčejného chování a konání. Ve svých inscenacích využívali napětí mezi komickým a tragickým, banálním a vznešeným. Tyto principy rozvíjel a prohluboval od poloviny 80. let i režisér Vladimír Strnisko.

Herecký soubor byl opět doplněn o významné herce mladé i střední generace. Mezi nimi byli: Anna Javorková, Martin Huba, Juraj Kukura, Pavol Mikulík, Emil Horváth, Dušan Jamrich, Milan Kňažko, Zdena Studenková, Kamila Magálová, Maroš Kramár, Stano Dančiak, Marián Labuda a další.

Činohra SND je od roku 2000 členem mezinárodní organizace ETC (Evropská divadelní konvence), která sdružuje 35 divadel z 22 zemí Evropy.

Činohra SND v 21. století 
V posledních deseti letech Činohra SND stále více poskytuje prostor pro hostování mladých osobností slovenské režie. Mezi jinými například Dodo Gombár, Patrik Lančarič, Martin Čičvák, Silvester Lavrík nebo Ondrej Spišák. Stejně tak se snaží objevovat nové herecké talenty a vytvářet tak postupně místo pro novou hereckou generaci. V posledních letech do souboru Činohry SND vstoupili herci jako například Zuzana Fialová, Monika Hilmerová, Tomáš Maštalír, Marko Igonda, Ľuboš Kostelný, Ondrej Kovaľ, Ivana Kuxová, Zuzana Marošová, Ján Koleník a Vladimír Kobielsky.

Ocenění 
 1996
 Divadelní cena sezóny (DOSKY): Cena za nejlepší inscenaci sezóny: Inscenace hry Williama Shakespearea Jak se vám líbí
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší režii sezóny: Enikő Eszenyi za inscenaci hry Williama Shakespearea Jak se vám líbí
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší ženský herecký výkon sezóny: Diana Mórová za roli Rosalindy v inscenaci hry Williama Shakespearea Jak se vám líbí
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší scénografii sezóny: Aleš Votava za scénu k inscenaci hry Antona Pavloviče Čechova Višňový sad
 Divadelní cena sezóny: Objev sezóny: Inscenace hry Williama Shakespearea: Jak se Vám líbí

 1997
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší mužský herecký výkon sezóny: Martin Huba za roli Žvanikina v inscenaci hry Nikolaje Vasiljeviče Gogola Ženitba
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší scénickou hudbu sezóny: Ivan Mizera za hudbu k inscenaci hry Viliama Klimáčka a Janka Jesenského Demokrati

 2000
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší inscenaci sezóny: Inscenace hry Eugèna Ionesca Stoličky
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší režii sezóny: Ľubomír Vajdička za inscenaci hry Eugèna Ionesca Stoličky
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší ženský herecký výkon sezóny: Emília Vášáryová za postavu Stařenky v inscenaci hry Eugèna Ionesca Stoličky
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší scénografii sezóny: Aleš Votava za scénu k inscenaci hry Williama Shakespeare Bouře

 2001
 DOSKY: Cena za nejlepší inscenaci sezóny: Martin Huba a Martin Porubjak (na motivy inscenace Théâtre du Campagnol „Le Bal“): Tančírna
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší režii sezóny: Martin Huba za inscenaci Tančírna
 Divadelní cena sezóny: Objev sezóny: Ivana Kuxová za herecký výkon v inscenaci Tančírna

 2002
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší režii sezóny: Jozef Bednárik za inscenaci hry Terrence McNallyho Majstrovská lekcia Marie Callas
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší ženský herecký výkon sezóny: Emília Vášáryová za postavu Marie Callas v inscenaci Majstrovská lekcia Marie Callas

 2004
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší inscenaci sezóny: Inscenace hry Rolanda Schimmelpfenniga Arabská noc
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší režii sezóny: Martin Čičvák za inscenaci hry Rolanda Schimmelpfenniga Arabská noc
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší scénografii sezóny: Tom Ciller za scénu k inscenaci hry Rolanda Schimmelpfenniga Arabská noc

 2005
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší režii sezóny: Jan Antonín Pitínský za inscenaci hry Thomase Bernharda Ignorant a šílenec
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší ženský herecký výkon sezóny: Ingrid Timková za roli Královny noci v inscenaci hry Thomase Bernharda Ignorant a šílenec
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší scénografii sezóny: Tomáš Rusín za scénu k inscenaci hry Thomase Bernharda Ignorant a šílenec
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší kostým sezóny: Zuzana Štefunková za kostýmy k inscenaci hry Thomase Bernharda Ignorant a šílenec

 2006
 Divadelní cena sezóny: Cena za nejlepší ženský herecký výkon sezóny: Táňa Pauhofová za postavu Manon Lescaut v inscenaci hry Vítězslava Nezvala Manon Lescaut

Současný repertoár Činohry SND 
* - označuje připravovaný titul

Sál Činohry SND 
 Carlo Goldoni: Čertice (1994), režie: Peter Mikulík
 Jozef Gregor Tajovský: Ženský zákon (1996), režie: Pavol Haspra
 Martin Huba a Martin Porubjak: Tančiareň (2001), režie: Martin Huba
 Božena Slančíková-Timrava a Peter Pavlac: Veľké šťastie, (2003), režie: Ľubomír Vajdička
 William Shakespeare: Trojkráľový večer alebo Čo len chcete (2003), režie: Peter Mikulík
 Viliam Klimáček: Hypermarket (2005), režie: Roman Polák
 Georges Feydeau: Tak sa na mňa prilepila (2005), režie: Ľubomír Vajdička
 John Steinbeck: O myšiach a ľuďoch (2005), režie: Karol Spišák
 Fjodor Michajlovič Dostojevskij: Cudzia žena a muž pod posteľou (2006), režie: Vladimír Strnisko
 Karel Čapek: R.U.R. (2007), režie: Ondrej Spišák
 William Shakespeare: Hamlet (2007), režie: Peter Mikulík
 Victor Hugo: Kráľ sa zabáva (2007), režie: Roman Polák
 Martin Kukučín: Dom v stráni (2008), režie: Ľubomír Vajdička
 Georg Büchner: Leonce a Lena (2008), režie: Martin Čičvák

Studio SND 
 Eugène Ionesco: Stoličky (1999), režie: Ľubomír Vajdička
 Leonid Andrejev: Katarína (2004), režie: Peter Mikulík
 Thomas Bernhard: Ignorant a šialenec (2005), režie: Jan Antonín Pitínský
 Ingvar Ambjørnsen, Axel Hellstenius a Petter Nass: Chvála bláznovstva alebo Chvála bláznovstva alebo Elling a Kjell Bjarne (2005), režie: Ľubomír Vajdička
 Bengt Ahlfors: Posledná cigara (2005), režie: Emil Horváth
 Vítězslav Nezval: Manon Lescaut (2006), režie: Juraj Nvota
 Christopher Hampton: Popol a vášeň (2006), režie: Roman Polák
 Victor Haïm: Valčík náhody (2006), režie: Ľubomír Vajdička
 Neil LaBute: Vykúpenie (2006), režie: Vladimír Strnisko
 Friedrich Schiller: Úklady a láska (2007), režie: Martin Čičvák
 Viliam Klimáček: Kto sa bojí Beatles (With A Little Help from My Friends) (2007), režie: Peter Mikulík
 Peter Pavlac: Partybr(e)akers (2007), režie: Patrik Lančarič
 Táňa Kusá: S mamou (2007), režie: Roman Polák
 Martin McDonagh: Mrzák z Inishmaanu (2007), režie: Michal Vajdička
 Iveta Horváthová: Fetišistky (2008), režie: Soňa Ferancová
 Anton Pavlovič Čechov: Tři sestry (2008), režie: Roman Polák
 Moira Buffini: Večeře (2008), režie: Peter Mikulík

Historická budova SND 
 Georges Feydeau: Brouk v hlavě (1990), režie: Ľubomír Vajdička
 Oscar Wilde: Ideální manžel (2003), režie: Peter Mikulík
 Edmond Rostand: Cyrano z Bergeracu (2005), režie: Vladimír Morávek a.h.
 Pierre de Marivaux: Strategie a rozmary (2006), režie: Peter Mikulík
 William Shakespeare: Zkrocení zlé ženy (2008), režie: Peter Mikulík

Vedení Činohry SND 
Ředitel Činohry SND:
 Štefan Bučko
Režiséři:
 Peter Mikulík
 Ľubomír Vajdička
Dramaturgové:
 Martin Porubjak
 Peter Pavlac
 Darina Abrahámová

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam divadel na Slovensku
 Slovenské národní divadlo
 Opera Slovenského národního divadla
 Balet Slovenského národního divadla
 Divadlo Nová scéna

Externí odkazy 
  Oficiální stránky

 
Divadla v Bratislavě
Národní divadla na Slovensku
Vzniklo 1920