Northrop F-20 Tigershark
Northrop F-20 Tigershark (zpočátku F-5G) byl lehký stíhací letoun navržený a postavený firmou Northrop. Šlo o soukromý projekt, jehož vývoj začal v roce 1975 jako další vylepšení staršího typu F-5E Tiger II. Letoun dostal nový motor, který výrazně zlepšil celkový výkon a moderní avioniku včetně výkonnějšího radaru. Ve srovnání s F-5E byl F-20 mnohem rychlejší, získal schopnost vzdušného boje za hranicí viditelnosti () a kompletní vybavení pro možnost využití většiny amerických zbraní pro boj vzduch-země. S těmito schopnostmi se stal F-20 konkurencí pro moderní bojové letouny jako je například General Dynamics F-16 Fighting Falcon, ale mnohem levnější jak ke koupi, tak i provozu.

Po šesti letech nebyl žádný z letounů prodán a tak firma Northrop projekt za $1,2 miliardy ke konci roku 1986 ukončila.

Specifikace (F-20)

Technické údaje 
 Posádka: 1
 Rozpětí: 8,53 m (8,13 m bez střel na koncích)
 Délka: 14,4 m
 Výška: 4,20 m
 Nosná plocha křídel: 18,6 m²
 Hmotnost prázdného stroje: 5 964 kg
 Vzletová hmotnost: 7 021 kg
 Maximální vzletová hmotnost: 12 474 kg
 Pohonná jednotka: 1× dvouproudový motor General Electric F404-GE-100 o tahu 76 kN

Výkony 
 Maximální rychlost: Mach 2
 Akční rádius: 556 km
 Přeletový dolet: 2759 km
 Dostup: 16 800 m
 Stoupavost: 255 m/s
 Plošné zatížení: 395 kg/m²
 Poměr tah/hmotnost: 1,1

Výzbroj 
 2× 20mm kanón M39A2 s 280 náboji
 Závěsy: Pět vnějších závěsů na 3 600 kg pum, střel, raket a přídavných nádrží
 Rakety: 2× závěsy na CRV7 nebo 2 × LAU-10 se 4 × Zuni 5 ráže 127 mm nebo 2 × Matra s 18× SNEB 68 mm
 Střely: 2× AIM-9 Sidewinder na konci křídel (podobné F-16 a F/A-18), AGM-65 Maverick pod křídly
 Pumy: Různé, např. Mark 80, CBU-24/49/52/58, M129

Reference

Externí odkazy 
 
 National Museum of the United States Air Force 

Americká stíhací letadla
F-20 Tigershark