14. granátnická divize SS (1. ukrajinská)
14. granátnická divize SS (1. haličská) (, před rokem 1944 nazývaná 14. dobrovolnická divize „Halič“ () byl německý útvar původně rekrutovaný z haličských dobrovolníků ukrajinského původu ale později v něm bojovali také Slováci a Češi a dobrovolníci a důstojníci z Holandska. Zformován v roce 1943, zničen ve Lvovsko-sandoměřské operaci, znovu postaven bojoval na Slovensku, v Jugoslávii a v Rakousku před tím, než byl přejmenován na první divizi Ukrajinské lidové armády a vzdal se západním spojencům 10. května 1945. Haličská divize SS má na svědomí mnoho spáchaných válečných zločinů.

Pozadí událostí 
S rozpadem Rakousko-Uherska po první světové válce bylo území východní Haliče obývané ukrajinskou většinou, ale s významnou polskou menšinou připojeno po polsko-sovětské válce k Polsku. Mezi válkami byly politické sympatie Ukrajinců rozděleny mezi umírněné národní demokraty a radikálnější OUN. Sama OUN se rozdělila na dvě frakce, OUN-M vedenou Andrijem Melnykem s těsnými vazbami na německou vojenskou rozvědku (Abwehr), a mnohem radikálnější křídlo OUN-B vedené Stepanem Banderou. Po rozdělení Polska v důsledku paktu Ribbentrop–Molotov v roce 1939 bylo území východní Haliče anektováno Sovětským svazem a jako Západní Ukrajina připojeno k Ukrajinské sovětské republice. V roce 1941 bylo při operaci Barbarossa okupováno Německem.

Ukrajinští vůdci bez ohledu na politickou orientaci si uvědomovali potřebu vycvičené armády. I Němci nejprve zvažovali zformování ozbrojených sil z etnických Slovanů, ale později myšlenku opustili jako nepřijatelnou, neboť považovali Slovany ve srovnání s nadřazenou germánskou rasou za podlidi (Untermenschen). Rostoucí německé ztráty přivedly nacistické vůdce na počátku roku 1943 ke změně dřívějších záměrů.

Formování divize 

S myšlenkou sestavit vojenský útvar z haličských dobrovolníků přišel guvernér haličského distriktu Dr. Otto von Wächter, který navrhl vytvořit divizi zbraní SS určenou k nasazení na východní frontě. Zřízení 14, granátnické divize bylo slavnostně vyhlášeno na různých místech v Haliči v dubnu 1943. Podle zhruba padesátky dokumentů zahrnující novinové výstřižky, záznamy rozhlasových promluv atd. se tak stalo 28. dubna. První fáze náboru dobrovolníků byla zahájena v červnu 1943. Zpočátku byly Wachterovy návrhy (jakkoli podporované ukrajinskými kruhy) odmítány. V Berlíně však Wächter získal podporu Himmlera, který požadoval, aby divize byla postavena z haličanů, jež považoval za více árijské. Pojmy ukrajinský, Ukrajina se neměly ve zmínkách objevit, ke zdůraznění odkazu rakousko-uherského císařství měl být používán termín „Galizien“. David Marples se domnívá, že divize byla nazvána „Halič“ k zajištění ryze německého vlivu, aby se předešlo užití pojmu „ukrajinský“, který by mohl vzbuzovat nežádoucí očekávání. Wächter se sblížil s Ukrajinským ústředním výborem (), apolitickou organizací, poskytující sociální péči, kterou vedl Volodymyr Kubijovyč. Výbor myšlenku zformování divize podpořil. Ukrajinská řeckokatolická církev žádala o přítomnost jejích kaplanů, to obvykle Němci nedovolili, a tak se divize stala spolu s bosenskou divizí jednou z mála výjimek.

Němci učinili dva politické ústupky. Přislíbili, že divize nebude nasazena proti západním spojencům a bude bojovat pouze proti bolševikům. Složení přísahy věrnosti Hitlerovi bylo dobrovolné.

Pojmenování útvaru 

SS-Schützendivision "Galizien" (květen 1943)
14. SS-Freiwilligen-Division "Galizien" (30. červenec – 22. říjen 1943)
14. Galizische SS-Freiwilligen-Division (22. říjen 1943 – 27. červenec 1944)
14. Waffen-Grenadier-Division der SS (galizische Nr.1) (27. červenec – 12. prosinec 1944)
14. Waffen-Grenadier-Division der SS (ukrainische Nr. 1) (12. prosinec 1944 – 25. duben 1945)
1. Ukrainische Division der Ukrainischen National-Armee (25. duben – 8. květen 1945)

 Bojová sestava 
 Waffen-Grenadier-Regiment der SS 29 (galizisches Nr. 1)
 Waffen-Grenadier-Regiment der SS 30 (galizisches Nr. 2)
 Waffen-Grenadier-Regiment der SS 31 (galizisches Nr. 3)
 Waffen-Artillerie-Regiment der SS
 Waffen-Füsilier-Bataillon
 SS-Freiwilligen-Flak-Abteilung
 Waffen-Nachrichten-Abteilung der SS
 SS-Radfahr-Bataillon
 Waffen-Pionier-Bataillon der SS
 Waffen-Panzerjager-Kompanie
 SS-Sanitäts-Abteilung
 SS-Veterinär-Kompanie
 SS-Division-Nachschubtruppen
 SS-Wirtschafts-Bataillon
 SS-Versorgungs-Kompanie
 SS-Feldpostamt
 SS-Kriegsberichter-Zug
 SS-Feldgendarmerie-Trupp
 SS-Feldersatz-Bataillon

 Válečné zločiny spáchané SS divizí Galizien 

28. února 1944      vypálení a vyvraždění obce Huta Pieniacka (spolu s Němci a banderovci)
 12. března 1944    masakr v klášteře a v přilehlé obci Podkamień (spolu s banderovci)
 16. dubna 1944     masakr v obci Chodaczków Wielki 14. října 1944        vraždění vězňů v cikánském táboře v Belé 25. října 1944        popravy zajatců v Nižné Boci 29. října 1944        vraždění a rabování v Mladoňově u Lazů pod Makytoupozn. 1: dnešní ukrajinská historiografie popírá účast esesáků z divize Galizien na masakrech v Polsku a je skutečností, že policejní jednotka, která spáchala tyto zločiny (4. haličský SS dobrovolnický pluk / 4. Galizisches SS-Freiwilligen Regiment) oficiálně nespadala pod její velení. Je ovšem také pravdou, že Ukrajinci z tohoto pluku se za příslušníky "Galičiny" považovali. A to z několika důvodů:

- při odvodu se hlásili na výzvu ukrajinských kolaborantských kruhů jmenovitě právě k této jednotce a že nakonec byli zařazeni "jen" k pomocným plukům, za to mohl např. předpis stanovující minimální výšku uchazeče o službu v SS (v r. 1943 na Ukrajině už to bylo jen 165 cm; dne 21. června 1943 bylo u odvodních komisí evidováno 7 139 dobrovolníků s výškou pod 165 cm)

- číslování pluku (stejně jako dalších: 5. až 8. Galizisches SS-Freiwilligen Regiment) navazovalo na 1., 2. a 3. pluk "Galičiny", což byl i Himmlerův záměr Ukrajincům ukázat, že dobrovolnický pluk, resp. pluky jsou „logickým pokračováním“ tří regimentů, které dělaly strukturu ukrajinské SS divize.

- vnější vzhled jejich uniforem byl totožný s uniformami "Galičiny" (uniformy SS s haličskými lvy na knoflících apod.)

- jejich přísaha byla stejná, jako přísahali esesáci z "Galičiny"

- o duchovní péči se starali kaplani řeckokatolické církve stejně jako v SS divizi

- rodiny dobrovolníků z haličských dobrovolnických pluků SS měly právo na sociální zabezpečení stejné, jaké bylo zaručené příslušníkům divize

ostatně Vojenská správa divize „Galičina“ na morálku a vojenský výcvik průběžně dohlíželapozn. 2: za zločiny na Slovensku je už plně zodpovědná SS divize Galizien, která byla nasazena k likvidaci Slovenského národního povstání

 Odkaz 

Divize bývala oslavována zprvu jen ukrajinskými nacionalisty, v současnosti je oslavována nejvyššími státními oficialitami, kritika SS divize Galizien je na Ukrajině dnes trestné.  Od roku 2010 se každoročně 28. dubna konal pochod na oslavu založení divize ve Lvově. V roce 2021 prošel pochod s požehnáním starosty Kyjeva Vitalije Klička i ulicemi hlavního města. Tento pochod byl odsouzen jmenovitě např. německým vyslanectvím v Kyjevě a izraelské ministerstvo zahraničí k akci zveřejnilo prohlášení: "Odsuzujeme pokračující glorifikaci nacistických kolaborantů a očekáváme, že ukrajinská vláda podobné jevy jednoznačně odsoudí a zabrání jejich opakování".

Kromě toho v Ivano-Frankivsku (ulice Ukrainskoi Dyvizii / вул. Української Дивізії) a v Ternopilách (ul. Vojáků divize "Galičina" / Воякив дивізії "Галичина") nesou ulice jméno podle této SS divize, či bylo za posledních třicet let na Ukrajině postaveno přes tři desítky památníků upomínajících ukrajinské esesáky z "Galičiny". K divizi se ideologicky hlásí (vojáci nosí její znak na rukávu) mimo jiné jednotka ukrajinské armády Karpatska Sič (49. samostatný střelecký prapor „Karpatska Sič“), Cholodnyj Jar (93. samostatná mechanizovaná brigáda "Cholodnyj Jar" ) a další do pravidelné armády kooptované dobrovolnické bataliony vzniklé z prostředí ukrajinské krajní pravice.

Veteráni SS divize "Galizien" kteří se na Ukrajině dožili změny režimu v r. 2014 se dočkali oficiálních poct a v případě úmrtí státního pohřbu s vojenskými poctami 

 Reference 

 Literatura 
   Wolf-Dietrich Heike. The Ukrainian Division 'Galicia', 1943–45, A Memoir. (audiobook) Shevchenko Scientific Society. (1988)
 

  Jurij Kyryczuk, "Problem ukraińskiej kolaboracji w czasie II wojny światowej" in "Polska-Ukraina" vol 6., Karta, Warszawa 2002, , pp. 244–266
 Caballero Jurado, Carlos. Breaking the Chains: 14 Waffen-Grenadier-Division der SS and Other Ukrainian Volunteer Formations, Eastern Front, 1941–45. Halifax, West Yorkshire: Shelf Books, 1998 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Per Anders Rudling, They Defended Ukraine’: The 14. Waffen-Grenadier-Division der SS (Galizische Nr. 1) Revisited'', The Journal of Slavic Military Studies, 25:3, 329–368 dostupné online

Externí odkazy 
 
  webová stránka veteránů divize
 Axis History Factbook; část Waffen-SS – stránky uspořádal Marcus Wendal a přispěvatelé; obsahují též diskusní fórum
 Feldgrau.com  and  – Jason Pipes, Stanford University/University of California, Berkeley; německé ozbrojené síly v letech 1918–1945
 Waffen-SS from TM-E 30-451 Handbook on German Military Forces (U.S. World War II manual, March 1945)
 Online-Museum "Ukrainian Memorial"

Vojenské jednotky Waffen-SS
Německé pěší divize ve druhé světové válce
Dějiny Ukrajiny během druhé světové války
Dějiny Haliče
Jednotky zahraničních dobrovolníků nacistického Německa
Vojenské jednotky zaniklé roku 1945
Vojenské jednotky založené roku 1943