Homogenní diferenciální rovnice
Termín „homogenní“ se v matematice používá v několika významech:

 Homogenní funkce
 Homogenní typ diferenciálních rovnic prvního řádu
 Homogenní diferenciální rovnice (v protikladu k „nehomogenním“ diferenciálním rovnicím); jedná se o vlastnost určitých lineárních diferenciálních rovnic, která nesouvisí s výše uvedenými dvěma případy

Homogenní funkce 

Definice. Funkci    nazýváme homogenní funkcí stupně n, jestliže znásobením proměnné konstantním parametrem   dostaneme:

Tuto definici můžeme zobecnit na funkce více proměnných; například funkce dvou proměnných  se nazývá homogenní stupně n, jestliže nahrazením obou proměnných    a    jejich násobkem    a  ,  dostaneme

Příklad. Funkce    je homogenní funkcí stupně 2 protože:

Tato definice homogenní funkce se používá pro klasifikaci určitého typu diferenciálních rovnic prvního řádu.

Homogenní typ diferenciálních rovnic prvního řádu 
Obyčejná diferenciální rovnice prvního řádu ve tvaru:

je homogenního typu, jestliže obě funkce M(x, y) a N(x, y) jsou homogenní funkce stejného stupně n. To znamená, že vynásobením každé proměnná parametrem   dostáváme:

      a      

odtud

Metoda řešení 
V podílu   
můžeme položit   .   Tím podíl zjednodušíme na nějakou funkci  jedné proměnné :

Provedeme substituci  a výsledek zderivujeme pomocí součinového pravidla:

čímž převedeme původní diferenciální rovnici na tvar umožňující separaci proměnných:
 

tento tvar můžeme přímo integrovat (viz obyčejná diferenciální rovnice).

Speciální případ 
Diferenciální rovnici prvního řádu tvaru:

(kde a, b, c, e, f, g jsou konstanty) můžeme převést na homogenní tvar lineární transformací obou proměnných ( a  jsou konstanty):

Homogenní lineární diferenciální rovnice 
Definice. Lineární diferenciální rovnice se nazývá homogenní, pokud splňuje následující podmínku: Je-li    řešením rovnice, pak je řešením i  , kde  je libovolná (nenulová) konstanta. Aby tato podmínka byla splněna, každý term v lineární diferenciální rovnici se závislou proměnnou y musí obsahovat y nebo nějakou derivaci y; konstantní term homogenitu narušuje. Lineární diferenciální rovnice, která tuto podmínku nesplňuje, se nazývá nehomogenní.

Lineární diferenciální rovnice můžeme reprezentovat aplikací lineárního operátoru na y(x) kde x je nezávislá proměnná a y je závislá proměnná. Homogenní lineární diferenciální rovnice pak má následující tvar:

kde L je diferenciální operátor tj. součet derivací, z nichž každá je znásobena nějakou funkcí    proměnné x:

přitom    mohou být konstanty, ale všechny    se nesmí definitoricky rovnat nule.

Například následující diferenciální rovnice je homogenní

zatímco následující dvě jsou nehomogenní:

Související články 
 Metoda separace proměnných

Poznámky

Reference 

 . (Dobrý úvod do diferenciálních rovnic.)
 . (Klasické referenční příručka o obyčejných diferenciálních rovnicích, poprvé publikovaná v roce 1926.)

Externí odkazy 
 Homogenní diferenciální rovnice v MathWorld
 Wikibooks: Obyčejné diferenciální rovnice/substituce 1

Diferenciální rovnice