Václav Jaromír Picek
Václav Jaromír Picek (13. listopadu 1812, Svijanský Újezd – 26. listopadu 1869, Benátky nad Jizerou) byl český básník (povoláním státní úředník a soudce), známý především textem k písni Čechy krásné, Čechy mé.

Život 
Václav Jaromír Picek se narodil 13. listopadu 1812 ve Svijanském Újezdě, v rodině sedláka Jiřího Picka. Absolvoval piaristické gymnázium v Mladé Boleslavi (1827-1832), potom v Praze studoval do roku 1838 filozofii a následně práva. V roce 1841 se stal vrchním na liblínském panství. Od roku 1849 nastoupil do státních služeb jako právník. V tomtéž roce také neúspěšně kandidoval na místo poslance zemského sněmu, uvolněné poslancem a knězem Karlem Aloisem Vinařickým.

Byl redaktorem Pražských novin (od roku 1850 do konce února 1852) a postupně působil jako státní úředník na Smíchově a v Příbrami. V roce 1854 se stal vedoucím okresního úřadu ve Zbraslavi, v roce 1859 byl v tisku uváděn jako přednosta okresního úřadu ve Zbirově (dnes Zbiroh).

V osobním životě vyjadřoval vlastenectví a podporoval vzdělanost (dary knihovnám). Jeho postoje byly konzervativní, nesouhlasil s radikalismem, hájil byrokracii. Jeho stanoviska kritizoval i Karel Havlíček Borovský.

V roce 1868 se stal okresním soudcem (předsedou okresního soudu) v Nových Benátkách (dnes Benátky nad Jizerou), kde 26. listopadu 1869 zemřel. Je pohřben na místním hřbitově.

Dílo 
Václav Jaromír Picek je řazen mezi představitele tzv. ohlasové poezie a je považován za epigona Františka Ladislava Čelakovského; už za života byl kritizován Čelakovským i Havlíčkem.  Jeho básně jsou dnes zapomenuty, živé jsou některé texty písní:
 Čechy krásné, Čechy mé, kterou vydal r. 1852 pod názvem Vlastenské hory (hudba Josef Leopold Zvonař).
Na hudbu Jana Nepomuka Škroupa (bratra Františka Škroupa):
 Bývali Čechové 
 Pod bezem za bezem
 Kde vlasť má? Kde domov můj?

Napsal dvě veršované divadelní hry (Vilém Rožmberk a Král Vratislav na Moravě), ani jedna však nebyla na divadle uvedena.

Ve své tvorbě užíval též pseudonym Podsvijanský.

Význam díla 
Přesně charakterizuje literární význam Václava Jaromíra Picka již v roce 1909 Národní politika; v článku připomínajícím výročí jeho úmrtí je porovnáván s Čelakovským:
"Celý zjev Pickův má v naší literatuře význam pouze dokumentární; při životě udržuje ho pouze několik uvedených znárodnělých písní."

Posmrtné ocenění 
České deníky a časopisy (např. Národní listy a Pražský denník) věnovaly úmrtí Václava Jaromíra Picka životopisné nekrology. 
Václavu Jaromíru Pickovi je dnes věnována část stálé expozice muzea v Benátkách nad Jizerou. Na místním hřbitově je také zachován jeho náhrobek.
Po básníkovi pojmenovaly ulici (ulice Pickova) obce: Praha - Zbraslav, Benátky nad Jizerou a Mladá Boleslav.

Citát 
Nejznámější z díla Václava Jaromíra Picka je úvodní čtyřverší z písně Čechy krásné, Čechy mé (Vlastenské hory) na hudbu Josefa Leopolda Zvonaře:

Čechy krásné, Čechy mé!

Duše má se s touhou pne,

kde ty vaše hory jsou,

zasnoubené s oblohou.

Odkazy

Poznámky

Reference

Externí odkazy 
 
 
 
 
 
 Provenio, Knihovna Národního muzea, Picek Václav Jaromír
 Muzeum Českého ráje Turnov, Václav Jaromír Picek IV/2012, s.4

Čeští spisovatelé
Čeští básníci
Narození 13. listopadu
Narození v roce 1812
Narození ve Svijanském Újezdě
Úmrtí 26. listopadu
Úmrtí v roce 1869
Úmrtí v Benátkách nad Jizerou
Pohřbení v Benátkách nad Jizerou
Muži