Karel Dittler
Karel Dittler (27. září 1910 Kyjov – 14. prosince 1984 Frýdek-Místek) byl český divadelní ředitel, dramatik, režisér, herec, překladatel, publicista, ředitel ostravského studia Československé televize a středoškolský pedagog.

Život 
Po ukončení středoškolských studií na gymnáziu v Kyjově (1929) studoval na Filozofické fakultě UK v Praze obory němčina a čeština, hrál divadlo, recitoval, překládal a své jazykové znalosti rozšířil o ruštinu. V letech 1934–1948 působil jako středoškolský profesor na gymnáziích v Brně (1934–1936), Jihlavě (1936), Jablunkově (1936), Kyjově (1937–1938), Frýdku (1938), Místku (1939–1941; 1945–1948) a v Ostravě (1942–1945). Souběžně s plněním svých pedagogických povinností spolupracoval s ochotnickými divadelními soubory, v době místeckého působení byl v roce 1941 zatčen a několik měsíců vězněn v brněnských Kounicových kolejích na základě obvinění z šíření dopisů a letáků vyzývajících k odporu proti německé okupaci.

Po osvobození krátce pracoval jako tlumočník pro velení Rudé armády, v říjnu 1945 převzal vedení nově založené divadelní scény Kytice (od 1. 12. 1945 přejmenována na Divadlo mladých v Ostravě, 1948 Městské divadlo mladých, 1955 Divadlo Petra Bezruče), kde byl navíc příležitostným hercem, režisérem, dramaturgem, autorem pohádek a překladatelem dobově tendenčních sovětských her pro děti a mládež. Od září 1948 opustil školství a přijal funkci divadelního ředitele na plný úvazek. V celostátním měřítku patřil k uznávaným metodikům mládežnických scén, organizoval semináře pro recitátory i ochotníky, patřil k propagátorům scénické poezie a malých divadelních forem.
V roce 1959 přijal do angažmá v DPB téměř kompletní tehdejší absolventský ročník DAMU vedený režisérem Janem Kačerem, s herci Petrem Čepkem, Ninou Divíškovou, Františkem Husákem, Ladislavem Mrkvičkou, Václavem Kotvou, Václavem Martincem, v souboru dále působili Jiří Kodet a krátce také Jiří Hrzán. Většina z této generačně a umělecky spřízněné skupiny později patřila k zakládajícím členům pražského Činoherního klubu.

Deset let (1961–1971) stál v čele ostravského studia Československé televize, z funkce ředitele byl odvolán a následně penzionován vzhledem k zásadnímu nesouhlasu se sovětskou okupací Československa v roce 1968. Již jako emeritus až do svého skonu v roce 1984 patřil k výrazným osobnostem českého amatérského divadla, jednak jako režisér ochotnických souborů ve Frenštátu pod Radhoštěm a v Kozlovicích, dále byl členem poradního orgánu Ústavu pro kulturně výchovnou činnost pro divadlo, pro divadlo pro děti a hrané dětmi, uměleckých porot (mj. Jiráskova Hronova), redakční rady časopisu Amatérská scéna, předsedou poroty národních přehlídek divadelní tvorby pro děti v Ostravě-Porubě a krajského poradního sboru pro divadlo tehdejšího Severomoravského kraje.

Ocenění 
 Stříbrný odznak v Divadelní žatvě 1951–52
 Literární cena města Ostravy (1952)
 1. cena ministerstva informací a osvěty za hru Pohádka o Pecínkovi (1952)
 Zlatý odznak v Divadelní žatvě 1954–55
 Vyznamenání za dlouhouholetou práci v divadle u příležitosti desátého výročí založení Divadla Petra Bezruče (1955)
 Vyznamenání Za vynikající práci (1958)

Dílo 
Úplná bibliografie Karla Dittlera není k dispozici, mnohé jeho dramatizace literárních děl nebo překlady a jejich úpravy vznikaly jen pro potřeby jím řízeného divadelního souboru a nebyly publikovány. Nejvíce jich soustředila knihovna Institutu umění – Divadelního ústavu (41 položek), obsáhlý přehled obsahuje závěrečná část jeho biogramu ve 13. svazku Biografického slovníku českých zemí (viz Literatura).

Monografie 
 Zkameněliny : kronika života na zemi (spolu s Bohuslavem Růžičkou). Praha : Naše vojsko, 1955. 157 s.
 O čem nám vyprávějí zkameněliny (spolu s Bohuslavem Růžičkou). Praha : SNDK, 1956. 60 s.
 O čem nam rasskazyvajut okamenelosti (spolu s Bohuslavem Růžičkou). Moskva : Nauka, 1964. 69 s.
 Kronika Československé televize Ostrava za léta 1955 až 1972. Ostrava : ČSTO, 1972 (interní tisk).

Divadelní hry

Publikované 
 Pohádka o Pecínkovi : hra pro děti o 7 obrazech. Praha : Československé divadelní a literární jednatelství (dále ČDLJ), 1951. 44 s. (další vydání Dilia 1955).
 Sůl nad zlato : pohádka o 6 obrazech na námět Boženy Němcové. Praha : ČDLJ 1952. 99 s. (další vydání Orbis 1954; Dilia 1959).
 Libuše a Přemysl : hra z našich pověstí (pro 2. a 3. školní stupeň). Praha : ČDLJ, 1956, 69 s.
 KL 27 : fantastická hra o 3 dějstvích, 7 obrazech, pro mládež od 8 let. Praha : ČDLJ, 1958. 76 s.

Nevydané 
 Havíř Cvrček (1950)
 Veselí muzikanti (1950)
 Hrdinové modré školy (1951-52)

Překlady z němčiny 
 KLEIST, Heinrich von. Dva dopisy / z 5. svazku Heinrich von Kleists Werke, vydaných Erichem Schmidtem v Bibliografickém institutu v Berlíně. Horní Ves : Vladimír Diviš, 1932. 40 listů (bibliofilie).
 Timur a jeho parta / podle A. Gajdara zdramatizovali ve 3 dějstvích (7 obrazech) A. Grossmann a A. Goldberg. Praha : Dilia, 1961. 57 s. (další vydání 1973).

Překlady z ruštiny 
 KASSIL, Lev. Moji drazí kluci. Praha : Mladá fronta, 1950. 49 s.
 KATAJEV, Valentin. Na obzoru plachta bílá. Praha : Mladá fronta, 1950. 37 s. (další vydání ČDLJ 1951, 1953).
 MICHALKOV, Sergej. Pionýrský šátek. Praha : Mladá fronta, 1950. 51 s. (další vydání Orbis 1955).
 SVETLOV, Michail. Po dvaceti letech. Praha : Mladá fronta, 1950. 66 s.
 GORBATOV, Boris. Mládí otců. Praha : ČDLJ, 1952. 100 s.
 IROŠNIKOVOVÁ, Irina. Kdesi v Sibiři. Praha : ČDLJ, 1952. 74 s.
 LJUBIMOVOVÁ, Valentina. Jarní přeháňka. Praha : ČDLJ, 1952. 73 s.
 MICHALKOV, Sergej. Zvláštní poslání. Praha : ČDLJ, 1953. 57 s.
 PERVENCEV, Arkadij. Komsomolská čest. Praha : ČDLJ, 1953. 79 s.
 ŠATROV, Michail. Čisté ruce. Praha : Dilia, 1958. 70 s.
 LVOVSKIJ, Michail. Krystaly OS. Praha : Dilia, 1960. 68 s.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Biografický slovník Slezska a severní Moravy. 3. sešit. Ostrava : Ostravská univerzita ; Opava : Optys, 1995. 135 s. . S. 33–34
 Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. . S. 127.
 Kulturně-historická encyklopedie českého Slezska a severovýchodní Moravy. 1. svazek : A–L. 2.upr. a rozš. vydání. Ostrava : Ústav pro regionální studia Filozofické fakulty Ostravské univerzity, 2013. 570 s. . S. 202.
 Narodili jsme se 1945 : Divadlo Petra Bezruče 1945–1970. Ostrava : [nákl. vl.], 1970. 81 s.
 ŠVIHÁLEK, Milan. Padesát let Televizního studia Ostrava. Ostrava: Česká televize, Televizní studio Ostrava, 2005. 198 s. .

Související články 
 České divadlo

Externí odkazy 
 
 Karel Dittler v souborném katalogu Akademie věd ČR
 Karel Dittler v katalogu regionálních osobností Vědecké knihovny v Olomouci
 Historie Divadla Petra Bezruče
 Ředitelé Televizního studia Ostrava
 

Čeští divadelní ředitelé
Ředitelé Divadla Petra Bezruče
Čeští dramatici
Čeští divadelní režiséři
Režiséři Divadla Petra Bezruče
Čeští překladatelé
Čeští překladatelé z němčiny
Čeští překladatelé z ruštiny
Překladatelé do češtiny
Čeští středoškolští pedagogové
Lidé České televize
Ředitelé Televizního studia Ostrava
Absolventi Filozofické fakulty Univerzity Karlovy
Absolventi Klvaňova gymnázia
Pedagogové z Kyjova
Umělci z Ostravy
Věznění v Kounicových kolejích
Narození v roce 1910
Narození 27. září
Narození v Kyjově
Úmrtí v roce 1984
Úmrtí 14. prosince
Úmrtí ve Frýdku-Místku
Muži