Marie Těšitelová
Marie Těšitelová (3. dubna 1921 Poličany – 30. října 2011 Praha) byla česká jazykovědkyně, specializující se na oblast kvantitativní lingvistiky. Byla nazývána „první dámou české lingvistiky“.

Životopis 
V roce 1940 maturovala na kutnohorském gymnáziu. Na Filozofickou fakultu přišla v roce 1945 po učitelské praxi na kutnohorských školách. Jejím oborem byla čeština a dějepis. Byla ovlivněna svým učitelem Vladimírem Šmilauerem, díky kterému vyšel v časopise Naše řeč její první článek. Článek se věnoval kvantitativní lingvistice a nesl název O frekvenci slov a tvarů v Čapkově románu Život a dílo skladatele Foltýna. Ve Výzkumném ústavu pedagogickém pomáhala se zpracováním frekvenčního slovníku češtiny. Slovník Frekvence slov, slovních druhů a tvarů v českém jazyce nakonec vyšel až v roce 1961.

Od roku 1956 byla výkonnou redaktorkou časopisu Slovo a slovesnost, kde setrvala do roku 1990. Spolu s pracovníky ÚJČ Antonínem Tejnorem, Františkem Danešem, Vlastou Strakovou a Josefem Filipcem se podílela na Slovníku slovanské lingvistické terminologie. Na základě práce kolektivu pracovníků Oddělení matematické a aplikované lingvistiky v ÚJČ vznikl pod jejím vedením Korpus věcného stylu (v roce 2007 zveřejněn v elektronické a označkované podobě jako Český akademický korpus v ÚFAL MFF UK) původně zpracovaný pomocí děrných štítků a obsahující 540 000 slov. Významný z hlediska teorie komunikace byl její překlad sborníku Teorie informace a jazykověda. Z hlediska kvantitativní lingvistiky v rámci ÚJČ spolupracovala na problematice sporného autorství Rukopisů královédvorského a zelenohorského.

Zároveň v roce 1956 začala pracovat v Ústavu pro jazyk český, kde pomáhala s přípravou 2. svazku Slovníku spisovného jazyka českého. Poté se v roce 1965 stala vedoucí Oddělení matematické a aplikované lingvistiky ÚJČ ČSAV. V této funkci setrvala do zániku tohoto oddělení, který nastal v polovině osmdesátých let. V roce 1990 odešla do důchodu.

Marie Těšitelová zemřela dne 30. října 2011 v Centru následné péče Clinicum v Praze-Vysočany.

Dílo 
 Frekvence slov, slovních druhů a tvarů v českém jazyce, 1961
 O morfologické homonymii v češtině, 1966.
 Pětijazyčný slovník z kvantitativní lingvistiky (spolu s Marií Königovou, Marií Ludvíkovou a Jiřím Krausem), 1970.
 Otázky lexikální statistiky, 1974.
 Využití statistických metod v gramatice, 1980.
 sborníky Linguistica I-XV:, 1982–1985.
 Frekvenční slovník současné české administrativy, 1980.
 Frekvenční slovník současné české publicistiky, 1980.
 Frekvenční slovník současné odborné češtiny, 1982.
 Frekvenční slovník češtiny věcného stylu, 1983.
 Kvantitativní charakteristiky současné češtiny (Marie Těšitelová a kolektiv), 1985.
 Retrográdní slovník současné češtiny (spolu s Janem Králíkem a Janem Petrem), 1986.
 O češtině v číslech, 1987.
 Kvantitativní lingvistika, 1987.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Dvořáčková, Věra. Osudy Ústavu pro jazyk český. Dějiny ÚJČ ČSAV a jeho předchůdců ve světle archivních pramenů. Praha: Ústav pro jazyk český AV ČR, v. v. i., 2011. 271 s. .

Související články 
 Tajemství řeči

Externí odkazy 
 

Čeští lingvisté
Bohemistky
Ženy
Kvantitativní lingvisté
Pracovníci Ústavu pro jazyk český Akademie věd České republiky
Narození v roce 1921
Narození 3. dubna
Narození v Poličanech (Kutná Hora)
Úmrtí v roce 2011
Úmrtí 30. října
Úmrtí ve Vysočanech