Johann Nepomuk Wilczek
Hrabě Johann Nepomuk Wilczek (7. prosince 1837, Vídeň – 27. ledna 1922 tamtéž) byl šlechtic ze slezského hraběcího rodu Wilczků, rakouský polární průzkumník a mecenáš umění. Byl hlavním sponzorem rakousko­‑uherské expedice k severnímu pólu uskutečněné v letech 1872–1874.

Život 
Narodil se ve Vídni jako potomek dobře situovaného šlechtického rodu Wilczků. V mládí často cestoval, studoval archeologii, dějiny umění a přírodní vědy. V roce 1858 se oženil s hraběnkou Emmou Marií Emo-Capodilista (1833–1924), dvorní dámou arcivévodkyně Žofie. Měli spolu 4 děti:

 Marie Gabriela (24. 12. 1858, Paříž – 27. 3. 1938, zámek Kremsegg, Kremsmünster), manž. 1881 Rudolf Ferdinand Kinský (11. 12. 1859, Heřmanův Městec – 13. 3. 1930, Lysá nad Labem), 9. kníže Kinský z Vchynic a Tetova
 Alžběta (24. 11. 1859, Vídeň – 30. 8. 1938, tamtéž), manž. 1877 Rudolf Kinský (31. 3. 1854, Bad Ischl – 25. 5. 1921, Kaltenleutgeben), rozvedli se roku 1901
 Jan Nepomuk (12. 3. 1861, Vídeň – 3. 9. 1929, tamtéž), manž. 1884 hraběnka Alžběta Vilemína Kinská z Vchynic a Tetova (4. 7. 1865, Choceň – 10. 7. 1941, Opava
 Marie Lucie (30. 11. 1862, Vídeň – 27. 11. 1958, zámek Kremsegg), manž. 1895 hrabě Josef Maria Pálffy (8. 9. 1853, Łańcut – 22. 1. 1920, Davos), c. k. tajný rada, komoří, dědičný člen uherské Sněmovny magnátů

Cestoval do Ruska, kde navštívil Krym a Kavkaz. Roku 1866 během prusko­‑rakouské války narukoval jako dobrovolník do armády. Mezi lety 1868 a 1870 procestoval Afriku.

V letech 1872–1874 poskytl největší část peněz na zaplacení expediční lodi Admiral Tegetthoff a dalších potřeb pro výpravu, která měla pátrat po trase severovýchodního průjezdu. V jejím čele stáli Carl Weyprecht a Julius Payer. Sám Wilczek vedl předběžnou výpravu do Barentsova moře doprovázenou fotografem Wilhemem J. Burgerem. Jedním z cílů výpravy bylo založení rezervního skladiště potravin na Nové zemi pro Weyprechtovu a Payerovu expedici, která v roce 1873 objevila souostroví Země Františka Josefa, kde po hraběti Wilczekovi pojmenovala první objevený Wilczekův ostrov a později také Wilczekovu zemi, druhý největší ostrov souostroví.

V roce 1875 byl hrabě Wilczek prezidentem rakouské geografické společnosti s cílem podpořit výstavbu meteorologických stanic v Arktidě. Na vlastní náklady vybudoval výzkumnou stanici na ostrově Jan Mayen.

Kromě toho byl členem panské sněmovny od jejího zřízení v roce 1861 do roku 1918. Založil Vídeňskou společnost milovníků umění (Gesellschaft der Wiener Kunstfreunde) a jako člen správní rady Vídeňského muzea vojenské historie mu poskytl část sbírek. V letech 1874 až 1906 mu patřil hrad Kreuzenstein přestavěný podle návrhu architekta Carla Gangolfa Kaysera, ve kterém dnes sídlí muzeum s rozsáhlými uměleckými sbírkami.

Hrabě Johann Nepomuk Wilczek zemřel 27. ledna 1922 ve Vídni a je pohřben v rodinné hrobce v zámecké kapli na Kreuzensteinu.

Jeho prapravnučka Georgina byla manželkou panujícího lichtenštejnského knížete Hanse Adama II.

Reference

Externí odkazy 
 
 Wilczek, Hans (Johann Nepomuk) (německy)

Mecenáši
Rakouská hrabata
Rakouští polárníci
Geografové 19. století
Členové Panské sněmovny
Narození v roce 1837
Narození 7. prosince
Narození ve Vídni
Úmrtí v roce 1922
Úmrtí 27. ledna
Úmrtí ve Vídni
Muži
Wilczkové