PAZ-672
PAZ-672 byl sovětský autobus s malou obsaditelností. V Česku by byl takový autobus označen nejspíše jako midibus. Výrobcem byl Pavlovský autobusový závod (), kde byl vyráběn mezi roky 1967 až 1989. Předchůdcem byl typ PAZ-652, nástupcem typ PAZ-3205. Autobusy tohoto typu byly určeny pro provoz ve venkovských a příměstských oblastech s malou poptávkou. Přesto byly provozovány i ve městech jako maršrutky nebo služební autobusy různých podniků.

Historie 
Příprava autobusu PAZ-672 začala v roce 1957. Konstrukce vycházela ze zkušeností s typem PAZ-652B. Autobus poháněl osmiválcový vidlicový zážehový motor. Motor, řízení s posilovačem i podvozkové skupiny byly použity z nákladního automobilu GAZ-53. Souběžně byl připravován i osobní autobusový přívěs označený PAZ-750, který se ale nevyráběl.

Projekt autobusu byl hotov koncem roku 1958. První prototyp byl hotový v listopadu 1959. Ten se velice podobal předchozímu typu PAZ-652. Během dalšího vývoje byly do konstrukce zapracovány zkušenosti z provozu typu PAZ-652 i změny na nákladních automobilech GAZ-52 a GAZ-53. V prosinci 1960 byl dokončen další prototyp PAZ-672. Základní řešení karoserie bylo odvozeno od PAZ-652B, brzdová soustava byla změněna na dvouokruhovou. V letech 1961 a 1963 byly postaveny tři prototypy. Po úspěšném zvládnutí státních zkoušek byl autobus koncem roku 1963 doporučen do sériové výroby.
V roce 1964 byla úplně přepracována kostra karoserie kvůli snížení hmotnosti. Byla zvětšena boční okna. Vzorek autobusu byl dokončen k prvomájovým oslavám. Do konce roku 1964 bylo naplánováno vyrobit 500 kusů. Příprava výroby se ale protáhla, v roce 1965 ani v roce 1966 se nepodařilo zahájit výrobu. První sériové vozy se objevily teprve v roce 1967. Během příprav byly zkonstruovány další nové modifikace vozidla. Dohromady vzniklo asi dvacet vzorků. V červenci 1966 pět autobusů absolvovalo zkušební jízdu na trase Pavlovo – Jerevan – Pavlovo.

První dvě karoserie sériových PAZ-672 byly v montážním oddělení číslo 2 svařeny 25. října 1967. Za měsíc už vznikly v montážním oddělení číslo 1 další čtyři autobusy. Celkem se do konce roku 1967 podařilo smontovat pouhých deset vozů. V listopadu 1968 ale byla ukončena výroba předchozího typu PAZ-652B a závod kompletně přešel na výrobu typu PAZ-672.

V prosinci 1969 bylo rozhodnuto autobus modernizovat. Byla prodloužena životnost motoru, zlepšena spolehlivost hydraulického posilovače řízení i brzd, lépe utěsněna karoserie. Změny byly zaváděny průběžně, ale v označení autobusu se to neprojevilo. V literatuře se běžně uvádí, že autobus modernizovaný na počátku sedmdesátých let 20. století měl označení PAZ-672B, ale ve skutečnosti takto označená modifikace neexistovala. Od roku 1975 byl proběh do generální opravy prodloužen na 320 tisíc km a od roku 1979 dokonce na 330 tisíc km. V roce 1980 byl na polygonu NAMI odzkoušen modernizovaný autobus PAZ-672M, který měl lhůtu do generálky 350 tisíc km. Výroba této modifikace začala v prosinci 1982. Do konce roku 1989 bylo vyrobeno 90 645 exemplářů. Od roku 1978 se montovalo odlišné venkovní osvětlení, vyhovující mezinárodním předpisům (nové přední ukazatele směru a obrysová světla, zadní sdružené svítilny hranatého tvaru).

Výroba autobusu PAZ-682M byla ukončena v listopadu 1989. Ve výrobě byl nahrazen modernějším provedením PAZ-3205. Dohromady bylo vyrobeno 190 150 autobusů PAZ-672 a se započítáním všech modifikací 288 688.

Technická data 
 Délka: 7 150 mm
 Šířka: 2 440 mm
 Výška: 2 952 mm
 Rozvor: 3 600 mm
 Světlá výška nad vozovkou: 280 mm
 Pohotovostní hmotnost: 4 535 kg
 Celková hmotnost: 7 825 kg
 Míst k sezení: 23
 Celková obsaditelnost: 45
 Nejvyšší rychlost: 80 km/h
 Spotřeba 20,5 l/100 km
 Motor: ZMZ-672, benzínový, vidlicový, čtyřtaktní, osmiválec, objem 4,25 l, výkon 85 kW
 Spojka: jednokotoučová, suchá s hydraulickým ovládáním
 Převodovka: manuální, čtyřstupňová
 Pneumatiky: 8,25-20

Modifikace 
 PAZ-672 (1967 – 1982) – základní sériové provedení
 PAZ-672A – vyhlídkový autobus s odlehčenou střechou, bez bočních oken
 PAZ-672V (1970) – samostatný podvozek, pouze rám s motorem, převodovkou, řízením
 PAZ-672VJU (1979 –1989) – podvozek v tropickém provedení; dodával se na Kubu, kde byl využíván k montáži autobusů značky Giron; vzniklo 21 100 podvozků
 PAZ-672G (1983 – 1986) – horský; lišil se dvěma palivovými nádržemi po 105 l, bezpečnostními pásy na každém sedadle, hydraulickým posilovačem řízení, zesílenými brzdami; neměl zadní dveře pro cestující a chyběla okna v ohybu mezi střechou a bočními stěnami; celkem bylo vyrobeno 575 vozů
 PAZ-672D (1972) – prototyp se vznětovým motorem; vznikly dva prototypy
 PAZ-672Ž (1985 – 1989) – s plynovým pohonem; zkonstruován ve spolupráci s Rjazaňským závodem plynových zařízení; byl k poznání podle tlakových nádrží vzadu na střeše; některé opravárenské závody prováděly přestavbu na plynový pohon v rámci oprav
 PAZ-672M (1982 – 1989) – modernizovaná verze; část vozů měla pouze jedny dveře pro cestující, to umožnilo přidat dvě sedadla pro cestující
 PAZ-672S (1969 – 1989) – severské provedení; okna s dvojitým zasklením bez otevíratelných větracích okének; chyběla okna v ohybu mezi střechou a bočními stěnami; bylo instalováno dodatečné vytápění, výkonnější elektrický generátor a druhý akumulátor
 PAZ-672T (1975) – turistický; měl bouchací dveře; pohodlnější a nastavitelné sedáky, odlišné pérování; vyráběl se v malých sériích
 PAZ-672TL (1978 – 1979) – mobilní laboratoř pro komplexní kontrolu sportovců složená ze dvou vozidel; celkem vzniklo deset souprav
 PAZ-672U (1969 – 1981) – exportní verze; dodával se do evropských zemí RVHP a do Mongolska
 PAZ-672UM (1981 – 1989) – modernizovaná exportní verze
 PAZ-672JU (1970 – 1989) – exportní tropická verze; byly použity korozivzdorné materiály včetně odlišných plastů, chyběla okna v ohybu mezi střechou a bočními stěnami, měl dodatečnou palivovou nádrž; dodávky šly do Afriky, Jihovýchodní Asie a na Kubu
 PAZ-3201 (1972 – 1982) – plněpohonný autobus; neměl zadní dveře; proto byl počet sedadel zvýšen na 26; byl určen pro provoz v oblastech bez silnic
 PAZ-320101 (1982 – 1989) – modernizovaný plněpohonný autobus
 PAZ-320107 (od roku 1975) – podvozek v tropickém provedení
 PAZ-3201S (1973 – 1989) – severské provedení
 PAZ-3742 (1977 – 1989) – chladírenský pro transport potravin určených k rychlé spotřebě; v Pavlovsku bylo vyrobeno 806 vozů; od roku 1978 byl do výroby zapojen Bakuský závod speciálních automobilů, kam byla výroba kompletně předána od roku 1980
 PAZ-37421 (1977 – 1989) – izotermický furgon; na rozdíl od PAZ-3742 neměl vestavěný chladicí agregát; v Pavlovsku bylo vyrobeno 254 furgonů; od roku 1980 byl vyráběn v Baku
 PAZ-3916 (1978 – 1979) – televizní přenosový vůz; vyrobeno společně s Kirovogradským závodem radiotechnických zařízení; vzniklo 22 kusů

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 

Autobusy vyráběné v Sovětském svazu