Caudron C.440
Caudron C.440 Goéland (česky „Racek“) byl šestimístný dvoumotorový užitkový letoun vyvinutý ve Francii v polovině 30. let 20. století.

Vývoj a popis 
Stroj vznikl na základě požadavku na rychlý, ekonomický a pohodlný dopravní letoun. První C.440 vzlétl v 17. června 1935 a už první zkoušky potvrdily jeho mimořádně zdařilou konstrukci. Osmimístný letoun s kabinou pro dva piloty poháněla dvojice invertních  vzduchem chlazených řadových šestiválců Renault Bengal Six s výkonem po 132 kW.

Následovaly tři kusy C.441 s výkonnějšími pohonnými jednotkami Renault 6Q-01 po 162 kW, které byly s protiběžným smyslem otáčení instalovány také do následující civilní verze C.444. Prototyp C.445, zalétaný v roce 1936 rovněž s motory 6Q, měl křídlo se zvětšeným vzepětím o 1°. Závodní dálkový stroj upravený z C.445 nesl označení C.445R. Varianta C.448 byla opět vybavena výkonnějšími motory 6Q-02 a 6Q-03 po 176 kW (levotočivý a pravotočivý) a její vzletová hmotnost se tak zvětšila z 3500 kg na 3700 kg.

Po Goélandech C.448 začala společnost Caudron i s dodávkami čistě vojenských transportních, cvičných a sanitních variant, začínajících u typu C.445M (Militaire).

Letoun byl vyráběn v poměrně velkých počtech a to jak před 2. světovou válkou, tak i během války a dokonce i po jejím skončení.

Byl to konvenční samonosný dvoumotorový dolnoplošník s podvozkem s pevným záďovým kolečkem. Hlavní podvozek byl zatahovací do motorových gondol na křídle. V gondolách byly u prvních letounů umístěny motory Bengali 6 o výkonu 164 kW (220 k), další stroje pak poháněly obvykle motory Renault 6Q. Letoun měl kompletně dřevěnou konstrukci a dřevěný potah mimo horní a přední části trupu, která byla potažena plechem. Dřevěné křídlo bylo konstruováno jako dvounosníkové s křidélky a vztlakovými klapkami na odtokové hraně. Ocasní plochy měly pevné části potažené překližkou a pohyblivé části plátnem.

V obvyklém uspořádání měl letoun sedadla pro šest cestujících a prostor pro zavazadla v přední a zadní části trupu a s toaletou na zádi. Posádka byla dvoučlenná se sedadly vedle sebe se zdvojeným řízením.

Operační historie 

Před vypuknutím 2. světové války byl vyráběn hlavně typ C.445, který byl přijat Armée de l’Air pod označením C.445M. Další používalo i francouzské námořní letectvo Aéronavale, např. u Escadrille 55S. Ozbrojené síly používaly tyto stroje jako kurýrní a k výcviku posádek. K civilním uživatelům patřila společnost Air France, která v roce 1936 odebrala dva stroje (F-AOYP a F-AOYY), Air Bleu od května 1939 používala tři letouny C.445 a jeden C.444 jako noční poštovní na spoji Paříž-Bordeaux-Mont de Marsan-Pau a Régie Air Afrique užívající ve francouzských koloniích šest strojů C-445. Během II. světové války i po jejím ukončení se stroje této společnosti upravovaly na standard C.449. V západní Africe působila společnost Chargeurs Réunis se dvěma Goélandy, další čtyři létaly na Madagaskaru. Letouny C.445 a C.445M disponovalo rovněž letectvo Svobodných Francouzů.
 
Letouny byly i vyváženy. Dva stroje byly dodány do Bulharska, po dvou kusech zakoupila Jugoslávie pro dopravní společnost Aeroput. Další odebrala Argentina a Španělsko. Republikánské C.445 v počtu tří kusů sloužily u Lineas Aereas Postales Espanolas (LAPE), zbylé dodané stroje létaly jako vojenské transportní. Nacionalistické letectvo zařadilo Goélandy u 26 Grupo de Caza. Dva stroje C.445M byly dodány i belgickému vojenskému letectvu Aeronautique Militaire.

Výroba letounů C.440 a odvozených variant pokračovala i po vypuknutí 2. světové války. V té době bylo mnoho letounů zařazeno ke službě v ozbrojených silách. Po pádu Francie v roce 1940 okolo 60 exemplářů létalo u Luftwaffe v Africe, na Balkánu i na východní frontě a u německé letecké společnosti Deutsche Luft Hansa.
 
Výroba verzí C.445M, C.446 se zesíleným křídlem a C.449 s pohonnými jednotkami 6Q-20/21 pokračovala i pod německou okupací v továrnách v Billancourtu a v Issy-les-Moulineaux. Pro výcvik navigátorů a bombometčíků vznikl C.449.4 s prosklenou přídí. Výroba v Billancourtu byla v roce 1943 značně snížena po úspěšném náletu RAF. Němci využili letouny k výcviku pilotů, radiooperátorů, navigátorů a částečně i bombometčíků. K odsunu raněných byly používány sanitní letouny verze C.447 s odlišně uspořádaným interiérem a okénky na trupu.
 
Další letouny sloužily v letectvu vichistické Francie a ve francouzských koloniích u Section civile de liaisons aériennes métropolitaines (SCLAM) a Aéronavale, např. u jednotky Escadrille 4F. Dva Goélandy ulétly do Velké Británie, kde je Royal Air Force zařadilo do stavu se sériovými čísly AX775 a AX776. Dalším uživatelem byly Slovenské vzdušné zbraně, které objednaly 12 letounů C.445M v roce 1942. Několik C.445M používala také italská Regia Aeronautica

Po válce byla výroba obnovena jak pro civilní, tak i pro vojenské uživatele, přičemž stroje byly používány k transportu a jako dvoumotorová cvičná letadla. Během poválečné reorganizace francouzského leteckého průmyslu se společnost Caudron stala částí společnosti Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Nord (SNCAN) a letoun byl přejmenován na Nord Goéland, kterých bylo postaveno v rozmezí let 1944 až 1948 325 kusů. Mezi poválečné komerční uživatele patřily společnosti Air France, Sabena (tři letouny), Aigle Azur a Compagnie Air Transport (CAT).

Varianty 

Poznámka: Celkem bylo vyrobeno 1 702 letounů. V níže uvedeném přehledu verzí je uvedeno 1 446 letounů. U zbývajících 256 letounů není možné z dochovaných záznamů zjistit, ke které variantě patřily. Mnohé starší letouny byly také různě přestavovány do novějších verzí.

C.440
Prototypy s motory Bengali 6. Postaveny 2 letouny.
C.441
Verze s motory Renault 6Q-01 o výkonu 164 kW (220 k). Postaveny 3 stroje.
C.444
První verze s protiběžnými vrtulemi, což bylo uplatněno i na dalších verzích. Byly použity motory Renault 6Q-00 a 6Q-01. Postaveno 17 strojů.
C.445
Letouny podobné verzi C.444 se zvětšeným vzepětím konců křídla z 3° na 4°. Postaveno 114 strojů.
 C.445/1
Postaveny 2 stroje.
 C.445/2
Postaveny 3 stroje.
 C.445/3
Hlavní poválečná sériová verze s motory Renault 6Q-10 a 6Q-11. Postavena 510 strojů.
C.445M
Vojenská verze. Postaveno 404 strojů.
C.445R
Verze dlouhého doletu s přídavnou palivovou nádrží v kabině pro cestující. Postaven 1 stroj.
C.446 Super Goéland
Postaven 1 stroj.
C.447
Verze postavená jako letecká ambulance pro 4 lehátka. Postaveno 31 strojů.
C.448
Verze s přeplňovanými motory Renault 6Q-02 a 6Q-03 s výkonem 179 kW (240 k). Postaveno 7 strojů.
C.449
Konečná sériová verze. Postaveno 349 strojů včetně podverzí uvedených níže.
 C.449/1
 C.449/2
 C.449/3
 C.449/4
Verze pro fotografické snímkování.
 C.449/5

Specifikace (C.445M) 

Technické údaje pocházejí z publikace „Jane's Encyclopedia of Aviation“.

Technické údaje 
 Posádka: 2 piloti
 Kapacita: až 6 podle uspořádání
 Užitečný náklad: ? kg
 Rozpětí: 17,59 m
 Délka: 13,68 m
 Výška: 3,40 m
 Nosná plocha: 42 m²
 Plošné zatížení: ? kg/m²
 Prázdná hmotnost: 2 292 kg
 Vzletová hmotnost: 3 500 kg
 Pohonná jednotka: 2× řadový motor Renault 6Q-00/01
 Výkon pohonné jednotky: 220 k (164 kW)

Výkony 
 Cestovní rychlost: 261 km/h ve výšce ? m
 Maximální rychlost: 300 km/h (186 mph) ve výšce ? m
 Dolet: 1 000 km
 Dostup: 7 000 m (22 965 stop)
 Stoupavost: 3,3 m/s (650 stop/min)

Uživatelé 

 Belgie
 Belgické letectvo
 Sabena
 Bulharsko
 Bulharské letectvo
 Francie
 Air Bleu
 Aéromaritime
 Aigle Azur
 Air France
 Francouzské letectvo
 Francouzské námořní letectvo
 Compagnie Air Transport (CAT)
 Forces aériennes françaises libres
 Règie Air Afrique
 Království Srbů, Chorvatů a Slovinců
 Aeroput
 Jugoslávské královské letectvo

 Deutsche Luft Hansa
 Luftwaffe

 Slovenské vzdušné zbraně
 Španělsko
 LAPE
 Španělské republikánské letectvo

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 Caudron C-445 „Goéland“ na stránkách airwar.valka.cz. 

C.440
Dopravní letadla
Francouzská transportní letadla