Michal Guhr
MUDr. Michal Guhr (17. března 1873 – 23. srpna 1933) byl lékař a průkopník lyžování, sáňkování a turistiky ve Vysokých Tatrách.

Život 
Michal Guhra (mladší) byl synem veľkoslavkovského rolníka Michala Guhra, majitele pozemků ve Vysokých Tatrách a pod nimi. Promoval v roce 1897, jako lékař na vnitřní nemoci. V roce 1898 stává vedoucím vodoléčebného ústavu a od roku 1899 i vedoucím lékařem Tatranské Polianky. Tatranskou Polianku proměnil z neprosperující turistické osady na moderní léčebné středisko TBC.

Lékařská činnost 

Michal Guhra využíval mezisezóny na studijní cesty. Navštívil Davos, kde studoval metody a indikace klimatické léčby a absolvoval lyžařský výcvik. Po příchodu to Vysokých Tater zavedl celoroční léčbu pacientů. V lázeňském domě, prvním vyhřívaném teplovodním ústředním topením ve Vysokých Tatrách, poskytoval vodní kúry. Tatranskou Polianku využívali na léčebný pobyt pacienti s nemocemi štítné žlázy, neurózami, chudokrevností, neinfekčními nemocemi plic a Basedowou chorobou. Dne 2. prosince 1907 byl dán do provozu první trakt Guhrovho sanatoria, dvoupatrová budova, ve které bylo 55 pokojů, koupelny, hala, jídelna, hudební salón, laboratoře a ordinace. Od roku 1907 byla v léčebně celoroční provoz.
V roce 1914 uherské ministerstvo války vyčlenilo sanatorium pro potřeby vojenského lazaretu. Po první světové válce se M. Guhra orientoval na léčbu TBC. V roce 1925 rozšířil lůžkovou část a od roku 1929 se věnoval léčbě Basedowovy nemoci.

Sportovní činnost 

Michal Guhra velkou část svého života věnoval sportovní činnosti, zejména lyžování. Ze Švýcarska si přinesl bohaté zkušenosti, které uplatňoval během svého působení v Tatranské Poliance. Organizoval lyžařské kurzy nejen pro pacienty a návštěvníky léčebných lázní, ale se věnoval, během první světové války, i horským oddílům uherské armády. První veřejný lyžařský kurz uspořádal v roce 1910. Zorganizoval první veřejné skokanské závody na malém můstku nad Tatranskou Poliankou. Vítěz Bruno Weiss skočil na lyžích devět a půl metru. Později nad osadou v ústí Velické doliny postavil velký skokanský můstek, na kterém lyžaři skákali až 60 metrů. Guhr byl velkým propagátorem lyžařské turistiky, byl delegátem Svazu lyžařů Československa na Olympijských hrách v letech 1924, 1928, 1932. V roce 1907 nechal cestu k Slezskemu domu upravit na 3 200 m dlouhou rekreační sáňkařskou dráhu. O 55 let ji přestavěli na 4 km dlouhou sáňkařskou a bobovou dráhu, kde se konaly i mezinárodní soutěže. V zimě 1932-33 vyrostlo v Tatranské Poliance 2 000 m² kluziště. Věnoval se turistice, horolezectví a záchranné službě. V roce 1913 vytvořil Tatranské dobrovolné záchranné sdružení, které až do jeho úředního rozpuštění roce 1919 i sám vedl. Zasloužil se o stavbu nynější Bilíkovy chaty na Hrebienku. Chatu zpřístupnili v roce 1934 po smrti Dr. Guhra a do roku 1948 nesla jeho jméno.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Michal Guhr- historie
 Historie Tatranské Polianky
 Tatranská Polianka
 Bilíkova chata

Slovenští lékaři
Slovenští horolezci
Slovenští lyžaři
Slovenští sportovní funkcionáři
Českoslovenští lyžaři
Českoslovenští sportovní funkcionáři
Popularizátoři sportu
Lidé z Vysokých Tater
Narození v roce 1873
Narození 17. března
Narození v Prešovském kraji
Úmrtí v roce 1934
Úmrtí 23. srpna
Úmrtí ve Spišské Sobotě
Muži