Vatroslav Lisinski
Vatroslav Lisinski (8. července 1819 Záhřeb – 31. května 1854) byl chorvatský hudební skladatel. Byl jedním ze zakladatelů Illyrského národního hnutí, které obhajovalo a zdůrazňovalo význam chorvatského a obecně jihoslovanského kulturního dědictví, jako reakci na maďarizaci během období rakousko-uherské nadvlády.

Život 
Vatroslav Lisinski se narodil jako Ignatius Fuchs v německé židovské rodině.

Později si jméno změnil na Vatroslav Lisinski, což je chorvatský doslovný kalk jeho původního jména.

Lisinski složil první chorvatskou operu, Láska a zloba (Ljubav i zloba, 1846), kterou napsal na popud svého přítele a donátora Alberta Štrigy. Autorem libreta byl Janko Car. Napsal i druhou grand operu Porin (1851, autorem libreta byl taktéž přítel a chorvatský buditel Dimitrija Demeter) stejně jako četná díla pro orchestr, sbory i sólisty. Premiéry opery Porin, která se konala 2. listopadu 1897 v Chorvatském národním divadle v Záhřebu, pod dirigentskou taktovkou Nikoly Fallera, se Lisinski nedožil.

Albert Štriga Lisinskému sehnal finance na studium v Praze, kde pobýval od podzimu 1847. Soukromě zde studoval u varhaníka a skladatele Karla Pitsche a později u skladatele a ředitele pražské konzervatoře Bedřicha Kittla, u nějž se věnoval kompozici a instrumentaci. V roce 1850 zveřejnil Lisinski v Praze cyklus šesti sólových písní s názvem Šestero českých písní (Vltava, Závist, Slavíček a starost, Poustevník, Matce, Má vlast). Ve stejném roce představil i orchestrální idylku Večer. V roce 1855 bylo vydáno album s názvem Perly české, obsahující dvě jeho písně. Poté, co se Lisinski v době Bachova absolutismu vrátil do Záhřebu, trpěl materiální nouzí. Stal se členem komise Společnosti přátel hudby v Chorvatsku a Slovinsku (Društvo prijatelja glazbe u Hrvatskoj i Slavoniji), dnes Chorvatský hudební institut (Hrvatski glazbeni zavod). Nějakou dobu pracoval jako úředník u nejvyššího soudu () v Záhřebu.

Lisinski zemřel zklamaný, osamělý a téměř zcela zapomenut v Záhřebu 31. května 1854 a byl pohřben na hřbitově Mirogoj.

Ocenění 

Jeho jméno nese Koncertní hala Vatroslava Lisinského () v Záhřebu. Mezinárodní vlak EuroNight 498/499, spojující Záhřeb a Mnichov nese jméno „Lisinski“. V anketě Největší Chorvat (), kterou podle vzoru britské soutěže 100 největších Britů vyhlásil v roce 2003 chorvatský týdeník Nacional, se Vatroslav Lisinski umístil na 62. místě.

Dílo 
 Oj talasi, mili, ajte
 Prosjak
 Miruj, miruj, srce moje
 Tuga djevojke
 Moja lađa
 Putnik
 Tam gdje stoji
 Cum invocarem

Opery 
 Porin
 Ljubav i zloba

Odkazy

Reference

Literatura 
 Constantin von Wurzbach: Lisinský, Vatroslav. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 15. Theil. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1866, S. 238–241 (Digitalisat).
 Šeper: Lisinski Vatroslav. In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 5, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1972, S. 241 f. (odkazy na strany 241, 242).

Související články 
 Ivan Zajc
 Ferdo Livadić
 Lisinski (film)

Externí odkazy 
 
 

Chorvatští hudební skladatelé
Chorvatští operní skladatelé
Skladatelé romantismu
Chorvatští Židé
Němečtí Židé
Narození v roce 1819
Narození 8. července
Narození v Záhřebu
Úmrtí v roce 1854
Úmrtí 31. května
Úmrtí v Záhřebu
Pohřbení na hřbitově Mirogoj
Muži