Čeněk Ibl
Čeněk Ibl (21. ledna 1851 Bratronice – 25. března 1902 Praha-Vinohrady) byl český středoškolský profesor, filolog–romanista, stenograf, překladatel, prozaik a básník. Působil převážně na reálkách v Pardubicích (1877-95) a Praze-Vinohradech (1895-1901). Byl autorem česko-francouzského slovníku (s Janem Herzerem), učebnic francouzštiny a těsnopisu. V časopisech uveřejňoval kromě odborných textů také překlady literárních prací i vlastní básně a povídky, vesměs pod pseudonymy Č. Bíl a Č. Lipina.

Život 
Vystudoval akademické gymnázium a následně moderní filologii a těsnopis na filozofické fakultě pražské univerzity.

Po roce 1875 pracoval dva roky jako suplent na české reálce v Ječné ulici v Praze. Roku 1877 získal místo na vyšší reálce v Pardubicích. Spoluzakládal tam stenografický klub a Spolek ku podpoře literatury české.

V roce 1895 byl na vlastní žádost přeložen na nově zřízenou reálku na Král. Vinohradech. V květnu 1901 onemocněl a v březnu následujícího roku zemřel na rakovinu žaludku.

Byl vzpomínán jako svědomitý učitel, milý kolega a společník. Měl důkladnou a všestrannou znalost francouzštiny a těsnopisu.

Zemřel roku 1902 a byl pohřben na Olšanských hřbitovech.

Dílo 
Přispíval odbornými texty, překlady a vlastními beletrickými díly do časopisů, např. Těsnopisné listy, Těsnopisná beseda, Zábavy těsnopisné, Listy fiologické, Literární listy, Vesna a Zlatá Praha. Řadu příspěvků podepisoval pseudonymy Č. Bíl a Č. Lipina. Například v časopise Vesna vyšla jeho veršovaná povídka Hela a v Těsnopisné besedě povídka Také student.

Ve výročních zprávách pardubické reálky uveřejnil literárně-historické úvahy — Bajky Puchmajerovy a Antické látky v novověkém dramatě vůbec a českém zvláště.

Knižně vyšly např. tyto jeho práce:
 Methodická učebnice českého těsnopisu (1892 s reedicemi)
 Slovník francouzsko-český (1896 s reedicemi, spoluautor: Jan Herzer). Ve své době byl považován za nejúplnější.

Překlady:
 George Gordon Byron: Korsár a Lara (1885)
 Ludovic Halévy: Vesnický farář (1888)
 Henri de Noussanne: Divotvorný zámek (cca 1900)
 Camille Flammarion: Koprník a soustava světová (1900)

Upravil nová vydání:
 Jakub Škoda: Grammatika francouzská pro školy střední (1900)

Rodina 
10. září 1877 se v pražském kostele sv. Petra na Poříčí oženil s dvacetiletou Antonií Wurcelovou, dcerou kamenického mistra z Doks. Měli dva syny a dceru:
 Syn Vladimír Ibl (1878-??) byl železniční inženýr v Kutné Hoře a na pražském ministerstvu, autor knih a článků o dopravě. Veřejně známi byli i jeho dva synové:
 Jaroslav Ibl (1905-1964) pubikoval odborné texty o elektrotechnice
 Vladimír Ibl mladší (1907-1979) byl rovněž technik. V roce 1954 se stal ředitelem Výzkumného ústavu potravinářských a chladicích strojů v Praze.
 Dcera Antonie (1880-1946) se provdala za filologa Hertvíka Jarníka
 Syn Vincenc (též Čeněk) Ibl (1889-1975) vystudoval práva a pracoval v diplomatických službách, např. po r. 1936 jako vyslanec ČSR ve Vatikánu.

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 
 
 

Narození 21. ledna
Narození v roce 1851
Narození v Bratronicích (okres Kladno)
Úmrtí 25. března
Úmrtí v roce 1902
Úmrtí v Praze
Čeští překladatelé
Čeští básníci
Čeští překladatelé z francouzštiny
Překladatelé do češtiny
Básníci tvořící česky
Autoři českojazyčných slovníků
Autoři francouzskojazyčných slovníků
Těsnopis
Čeští pedagogové
Absolventi Univerzity Karlovy
Muži
Pohřbení na Olšanech
Úmrtí na Vinohradech