Josef Jíra
Josef Jíra (11. října 1929 Turnov – 15. června 2005 Malá Skála u Turnova) byl český malíř, grafik a ilustrátor.

Život 
Studoval na odborné šperkařské škole v Turnově (od 1943), potom na Akademii výtvarných umění v Praze (od 1946), nejdříve v přípravce u Karla Mináře, po roce byl přijat do školy Miloslava Holého. Akademii v roce 1949 dobrovolně opustil a odjel na roční brigádu do Krkonoš. Další dva roky studia byli jeho učiteli Otakar Nejedlý a Vlastimil Rada. Od mládí hodně maloval, zároveň se však věnoval sportu (1946 se stal členem čs. reprezentačního družstva v lyžování). Jeho sportovní kariéru ukončily až dva úrazy v letech 1950 a 1954. Vášnivě však lyžoval celý život, další dva úrazy (1973, 1989) vždy znamenaly zmenšenou pohyblivost, takže mohl malovat jen v ateliéru, hlavně portréty. Po roce 1954 už se plně věnoval výtvarnému umění. Zprvu se živil propagační grafikou, později (především aby uživil rodinu) přijímal zakázky na knižní ilustrace. Stále však maloval, a první úspěch se dostavil už v roce 1955, kdy za obraz Komedianti získal roční stipendium (obraz je nyní v Puškinově muzeu v Moskvě).

Jíra byl jedním zakládajícím členem skupiny M 57 a zúčastnil se všech jejích výstav (1959, 1960, 1962, 1969 a 1970). Skupina vznikla už v roce 1954, pro neshody se Svazem čs.výtvarných umělců jí však byla první výstava povolena až v roce 1959. Jejími členy byli absolventi AVU, většinou žáci profesorů Holého a Rady – Ladislav Karoušek, Mojmír Preclík, Jaroslav Šerých ad. Letopočet v názvu skupiny znamená rok vzniku, písmeno M je zkratka slova Makarská, protože její členové se scházeli v malostranské vinárně Makarská. Josef Jíra využíval koncem 50. let a zvláště v letech 60. možnosti více cestovat. Zúčastnil se světové výstavy Expo 58 v Bruselu, v dalších letech navštívil Leningrad, Paříž, Egypt, Itálii, Řecko, Španělsko,Švédsko, Kubu, Arménii, Gruzii a řadu dalších zemí. Všechny tyto cesty měly výrazný vliv na jeho práci. Vznikla řada kreseb, grafických listů i obrazů (nefigurativní obrazy, motiv zabitých pstruhů). Hlavně však tyto cesty, zvláště v prvních letech, znamenaly seznámení se současným světovým uměním; zaujala ho především díla expresionistů. Jindřich Chaluecký napsal, že Jíra vytvořil „vlastní verzi expresionismu“. V začátcích tvorby byl umělec ovlivněn Jindřichem Pruchou, jeho obrazy krajin, kromě olejomaleb také akvarely a kvaše, jsou expresivní, vznikaly často jako ohlas vzpomínek na dětství (Velikonoce I. 1960, Velikonoce II. 1963) i prožívání pobytu v přírodě (cyklus Člověk a kůň, 1972). V jeho obrazech se objevuje také pocit a vědomí konfliktu mezi poetickou představou vesnického dětství a zmatky a hlukem velkoměsta (Město 1962, Memento mori 1969).

V dalších letech umělec maluje krajiny, ale i sugestivní portréty, dvě monumentální kompozice pro budovu čs. zastupitelství v Tokiu, ilustrace, návrh na šest malovaných oken s motivy z Erbenovy Kytice pro zámeckou kapli v Liberci (návrh nebyl realizován, byl však vystaven na umělcově souborné výstavě v Mánesu, 1990). V 80. letech se Josef Jíra věnoval také tvorbě koláží, asambláží, textílií, dřevo-plechů a vitráží. Jeho obrazy, v nichž se často objevuje jako symbol otevřené oko, často vyjadřují úzkost a obavy o osud člověka v moderní době.
V roce 1992 si splnil celoživotní sen – vybudoval v Malé Skále v Boučkově roubeném statku galerii výtvarného umění 20. století, kde se mu podařilo shromáždit sochy, obrazy a grafiku více než osmdesáti našich nejvýznamnějších umělců.

Josef Jíra měl 47 samostatných výstav a zúčastnil se svými díly více než padesáti skupinových výstav. Jeho obrazy a grafiky jsou v Alšově jihočeské galerii v Hluboké nad Vltavou, V Galerii hl. města Bratislavy, Středočeské galerii Praha, v Památníku Terezín, v řadě krajských a oblastních galerií (Karlovy, Vary, Hradec Králové, Liberec, Trenčín, Olomouc, Pardubice, Litoměřice) a v Puškinově muzeu v Moskvě. Byl členem Skupiny M 57, SČUG Hollar a SVU Mánes.

Samostatné výstavy 

 1964 Malá Skála
 1965 Nová síň Praha
 1967 Severočeská galerie výtvarného umění v Litoměřicích
 1968 Krajská galerie Olomouc
 1972 Frýdek - Místek
 1977 Galerie výtvarného umění v Ostravě
 1978 Galerie moderního umění v Roudnici nad Labem
 1979 Nová síň Praha
 1980 Galerie umění Karlovy Vary
 1983 Galerie Platýz Praha
 1983 Mirbachův palác Bratislava
 1985 Dům umění města Brna
 1987 Oblastní galerie M. A. Bazovského Trenčín
 1987 Dům umělců Gruzínské SSR Tbilisi
 1987 Ústřední dům umělců SSSR Moskva
 1988 Atrium Praha
 1990 Výstavní síň Mánes Praha, souborná výstava

Účast na výstavách 
 1958 Umění mladých výtvarníků Československa Brno
 1959 Skupina M 54, Nová síň Praha
 1959 Manifestation internationale des jeunes artistes Paříž
 1963 VII. Bienal Sao Paulo
 1965 Výstava současného československého umění Díllí
 1966 Aktuální tendence českého umění Praha
 1966 Malíři z Československa Alžír
 1969 Salon d'Automne Paříž
 1969 Nová figurace Praha
 1970 Konfrontace I. Praha
 1977 Česká krajina XX. století Hradec u Opavy
 1984 Česká kresba XX. století Hluboká nad Vltavou
 1985 Art Centrum Prag, Basilej
 1987 Český portrét Praha
 1988–1989 Das Auge in der Kunst des 20. Jahrhunderts Osnabrück, Kolín nad Rýnem, Mnichov, Utrecht
 1988 Salon pražských výtvarných umělců Praha

Ilustrace 
 1960 V. Vančura: Tri rieky, NKL Bratislava
 1982 Bohumil Hrabal: trilogie Městečko u vody, Čs. spisovatel Praha
 1987 Karel Jaromír Erben: Kytice
 1989 Ivan Olbracht: Golet v údolí, Čs. spisovatel Praha

Citát 
„Já si myslím, že člověk maluje jedno své téma - jeden obraz po celej život. Moje obrazy, to je můj deník, mé listy důvěrné, které zveřejňuji a snažím se jim dát všelidský, obecný význam.“

Ocenění 
 1. cena za malbu na 2. pražském salonu

Reference

Literatura 
 Josef Jíra, malíř a grafik, sborník, Nakladatelství Libereckých tiskáren Liberec, 1992
 Slovník českých a slovenských výtvarných umělců, Chagall, Ostrava, 1950-1999
 Jaroslav Kladiva, Bohumil Hrabal: Josef Jírů 60, 1989 Praha
 Jindřich Chalupecký: Nové umění v Čechách, nakl. H plus H Praha, 1994
 Nová encyklopedie českého výtvarného umění, Academia Praha, 1995
 Kdo je kdo (osobnosti české současnosti), Libri Praha, 2005
 Nová encyklopedie českého výtvarného umění, Chagall Ostrava, 2006
 František Dvořák: Můj život s uměním, Nakl.Lidové noviny Praha, 2006

Externí odkazy 
 
 
 
 

Čeští malíři 20. století
Čeští grafici
Čeští ilustrátoři
Narození 11. října
Narození v roce 1929
Narození v Turnově
Úmrtí 15. června
Úmrtí v roce 2005
Úmrtí v Malé Skále
Muži
Nositelé medaile Za zásluhy (Česko)
Čeští betlemáři
Čeští malíři 21. století