Jack Churchill
Podplukovník John Malcolm Thorpe Fleming „Jack“ Churchill (16. září 1906 – 8. března 1996), přezdívaný „Bojechtivý“ nebo „Šílený“, byl britský voják, který bojoval za druhé světové války. Proslul svým neortodoxním stylem boje, když útočil na německé jednotky vyzbrojen mečem, lukem, a hraje na dudy. Jeho motto znělo: „Důstojník, který jde do akce bez svého meče, je nesprávně vybaven.“ Za své bojové činy obdržel vyznamenání „Distinguished Service Order & Bar“ (Řád za vynikající služby se sponou) a „Military Cross & Bar“ (Válečný kříž se sponou).

Mládí 
Narodil se v Kolombu, základní a střední vzdělání získal v King William's College na Isle of Man a následně vystudoval školu pro důstojníky Sandhurst (Royal Military Academy Sandhurst). Sloužil v Barmě v Manchesterském pluku. V roce 1936 opustil armádu a pracoval jako editor v novinách. Od mládí se zabýval lukostřelbou a hraním na dudy, což mu v roce 1924 vyneslo epizodickou roli v filmu The Thief of Bagdad.

2. světová válka 

Po vypuknutí války nastoupil zpět do armády k Manchesterskému pluku. V květnu 1940 jeho jednotka přepadla německou hlídku u L'Epinette ve Francii. Churchill zde zastřelil německého poddůstojníka šípem - jedná se o jediný potvrzený případ za 2. světové války, kdy britský voják zabil nepřítele tímto způsobem. Po bojích u Dunkerque se přihlásil k jednotkám Commandos.

Commandos 
27. prosince 1941 se zúčastnil jako zástupce velitele No. 3 Commando operace Archery, což byl nájezd na německou posádku na norském ostrově Vågsøy. Za tuto akci obdržel Válečný kříž se sponou. V červenci 1943 vedl No. 2 Commando při vylodění v Catanii a později u Salerna na Sicílii - tradičně vyzbrojen mečem, lukem a šípy, a hraje na dudy. U Salerna vedl dvě komanda při přepadu německé pozorovací stanice. Podařilo se jim zajmout 42 nepřátel včetně obsluhy minometu. Za tuto akci obdržel Distinguished Service Order.

V roce 1944 velel Commandos v Jugoslávii, kteří podporovali Titovy partyzány z ostrova Vis. V květnu 1944 byl pověřen zorganizovat kombinovaný útok Commandos a partyzánů na Němci držený ostrov Brač. Na ostrově došlo k bitvě, během níž byl Churchill zraněn a později zajat Němci. Ti ho transportovali do Berlína k výslechu a následně převezli do koncentračního tábora Sachsenhausen.

Zajatcem 
V září 1944 se pokusil spolu s jedním důstojníkem RAF utéct. Podhrabali se pod ostnatým drátem a zamířili směrem k pobřeží Baltského moře. Byli zadrženi nedaleko města Rostock, pár kilometrů od pobřeží. Koncem dubna 1945 byl Churchill a dalších asi 140 prominentních zajatců přemístěn pod dohledem jednotek SS do Tyrolska. Zajatci se obávali, že budou popraveni a kontaktovali místní vojáky wehrmachtu, jimž velel Wichard von Alvensleben. Ti donutili SS-many nechat vězně být a odejít. Zajatci byli následně propuštěni. Churchill se vydal pěšky do Verony (150 km), kde se setkal s americkými vojáky.

Pacifik 
Boje v Tichomoří stále pokračovaly a Churchill byl poslán do Barmy. Když dorazil do Indie, byly svrženy atomové bomby a válka krátce poté skončila. Churchill byl údajně nešťastný a komentoval to slovy: „Kdyby nebylo těch proklatých amíků, mohli jsme válčit ještě dalších 10 let.“

Po válce 
V roce 1946 si zahrál ve filmu Ivanhoe. Jeho role byla vskutku tradiční - hrál lukostřelce bránícího hrad Warwick.

V roce 1946 byl převelen k Seaforth Highlanders. Působil v Palestině, kde byl zástupcem velitele 1. praporu Highland Light Infantry. 13. dubna 1948 se spolu s 12 dalšími vojáky pokusil pomoci židovským lékařům a dalšímu personálu zdravotnického konvoje do nemocnice Hadasa na hoře Skopus poté, co byli napadeni Araby. Tato událost je známa jako „masakr lékařského konvoje do Hadasy“ a stála život 78 lidí. Churchill následně koordinoval evakuaci 700 doktorů, studentů a pacientů z Hadasy a kampusu Hebrejské univerzity v Jeruzalémě.

V následujících letech sloužil jako instruktor ve škole pozemního a vzdušného boje v Austrálii. Zde se stal také zaníceným surfařem. Po návratu do Anglie jezdil na surfu na řece Severn, kde vzniká zvláštní přílivová vlna. V roce 1959 byl propuštěn z armády. O jeho excentricitě vypovídá i to, že když se vracíval domů vlakem, vyhazoval za jízdy svou brašnu z okna - údajně ji nechtěl tahat z nádraží, tak si ji házel na zahradu, která ležela nedaleko trati.

Zemřel v roce 1996 v Surrey.

Rodina 
Churchill si 8. března 1941 vzal za ženu Rosamund Margaret Denny. S ní měl dvě děti - Malcolm John Leslie Churchill (* 11. 11. 1942) a Rodney Alistair Gladstone Churchill (* 4. 7. 1947).

Reference

Literatura 
 Fighting Jack Churchill Survived A Wartime Odyssey Beyond Compare by Robert Barr Smith , July 2005
 PARKER, John (2000). Commandos: The inside story of Britain's most elite fighting force. London: Bounty Books. .
 KIRCHNER, Paul (2009). More of the Deadliest Men Who Ever Lived. Paladin Press. .
 Concentration Camp "Dark Times in the Sachsenhausen Concentration Camp". Sachsenhausen Concentration Camp. World News. Retrieved 30 July 2012.
 "The Man Who Fought in WWII With a Sword and Bow".
 Šílený Jack: velitel, který bojoval s nacisty šípem, lukem a mečem. X-man.cz, 2013.
 http://warfarehistorynetwork.com/daily/mad-jack-churchill-a-rare-breed-of-warrior/

Externí odkazy 
 

Britští důstojníci
Osobnosti druhé světové války
Vězni nacistických koncentračních táborů
Narození v roce 1906
Úmrtí v roce 1996
Muži
Narození 16. září
Úmrtí 8. března
Nositelé Vojenského kříže
Nositelé Řádu za vynikající službu