Nejvyšší dvorský sudí
Nejvyšší dvorský sudí (latinsky summus iudex curiae nebo supremus iudex curiae regalis, německy Oberster Hofrichter, dříve také Obrist-Hofrichter, obvykle uváděn jen jako dvorský sudí) byl v pořadí sedmým nejvyšším zemským stavovským úředníkem Českého království. Předsedal dvorskému soudu, do jehož kompetencí spadala královská léna a do roku 1497 i agenda odúmrti a u kterého byly vedeny desky dvorské, později manské nebo lenní (tabulae curiae, Hoflehentafel). Úřad byl zrušen Josefem II. v roce 1783.

Historie 
Původně se jednalo o královského úředníka, který je poprvé zmiňován v roce 1170 za vlády druhého českého krále Vladislava I. (vládl 1140–1172, král od 1158). Tento úředník zastupoval krále (knížete) v soudnictví v centrální rovině, musel mít odbornou právní kvalifikaci, proto byla tato pozice, podobně jako u kancléře (cancellarius ducis), stabilní z hlediska obsazování.  Ve 30. letech 14. století za vlády Jana Lucemburského (vládl 1310–1346) vznikl dvorský soud, kterému předsedal dvorský sudí (poprvé v pramenech zmíněn roku 1337). Do jeho kompetence spadali přímí královi služebníci (např. rychtáři královských měst), především pak manské záležitosti a záležitosti těch církevních statků, které s králem pojila zakladatelská práva. Význam dvorského soudu vzrostl za Karla IV. (vládl 1346–1378), když se stal královským odvolacím soudem pro Falc a Lužici. Na konci 14. století některé jeho kompetence převzal komorní soud. V jagellonském období dvorský soud vyřizoval pouze lenní záležitosti a právo odúmrti, kterého se však Vladislav II. v roce 1497 vzdal. Mezi 12 nejvyšších zemských úředníků (beneficiarii supremi) byl zařazen až jako poslední v roce 1549, kdy bylo přepracováno Vladislavské zřízení zemské. Mohl se jím stát pouze příslušník vyšší šlechty (pán) a obsadil sedmou příčku. Obnovené zřízení zemské (1627) funkci ponechalo jako čistě formální. V předbělohorském období byl jmenován na doživotí, po roce 1627 pouze na pět let. Před Bílou horou přísahal králi a stavům, po Bílé hoře pouze králi a jeho dědicům. Do zániku místodržitelského kolegia v roce 1748 byl jedním z jeho jedenácti řádných členů. Dvorský soud a s ním i úřad dvorského sudího byl zrušen dekretem z 14. dubna 1783 během josefínských reforem. Po jeho zrušení bylo vedení desek dvorských převedeno na Úřad nejvyššího lenního sudího (Hoflehenrichteramt).

Přestože byl v hierarchii úřad nejvyššího dvorského sudího výše než úřad karlštejnského purkrabí, karlštejnský purkrabí byl finančně ohodnocen lépe. V druhé dekádě 17. století dostávál Vilém Slavata z Chlumu a Košumberka za vykonávání úřadu karlštejnského purkrabí 8000 tolarů ročně, po svém povýšení jako nejvyšší dvorský sudí pobíral pouze 400 tolarů ročně. 

Na Moravě odpovídal nejvyšší dvorský sudí úřadu hofrychtéře.

Seznam dvorských sudí Českého království

Nejvyšší sudí 

 1170 Zvěst
 1175–1178 Čéč
 1183–1187 Jan
 1189 Předota
 1192–1199 Ratibor
 1205–1212 Budivoj
 1212 Ctibor
 1216–1222 Dalibor
 1222–1229 Záviš
 1234–1239 Albert ze Slivna
 1234 Aldik
 1238 Albert
 1240 Mikuláš
 1240–1241 Zbislav
 1241 Sulislav
 1242 Čéč
 1244 Ctibor
 1249–1255 Pomněn
 1256–1264 Čéč
 1267–1269 Drslav
 1277 Děpolt z Rýzmberka 
 1277–1279 Oneš
 1284–1287 Boleslav ze Smečna
 1295 Sezema
 1309–1324 Oldřich z Říčan
 1328–1340 Oldřich Pluh z Rabštejna
 1343–1394 Ondřej z Dubé

Dvorští sudí 
 1337–1343 Jenec z Grunberka
 1347 Hynek z Valdštejna
 1351 Dětřich Špaček z Kostomlat
 1356–1359 Zdeněk ze Šternberka
 1363–1365 Boreš z Rýzmburka a z Oseku
 1381 Jaroslav ze Šternberka
 1383–1387 Beneš Škopek z Dubé a z Liběšič (poprvé)
 1394–1395 Burkard Strnad z Janovic na Vožici
 1397 Břeněk z Rýzmberka a ze Skály (poprvé)
 1398 Beneš Škopek z Dubé a z Liběšič (podruhé)
 1403–1406 Břeněk z Rýzmberka a ze Skály (podruhé)
 1408–1419 Albrecht z Koldic na Bílině
 1437–1441 Albrecht z Koldic na Bílině
 1453–1466 Jan Zajíc z Hazmburka na Kosti
 1469 (červenec) – 1490 Jaroslav Berka z Dubé na Lipé
 1490–1500 Jiří Berka z Dubé na Lipé
 1500 (20. 6.) Mareš ze Švamberka
 1503 Zdeněk Lev z Rožmitálu na Blatné (před 1470 – 14. 7. 1535 Blatná)
 1503–1510 Jindřich Albrecht z Kolovrat na Krakovci († před 1540)
 1512–1534 Václav Bezdružický z Kolovrat na Košátkách (1457 – před 1539)
 1534 Jan ze Švamberka
 1538 (15. 5.) – 1541 Jan III. starší Popel z Lobkowicz na Zbiroze (1490 – 14. 6. 1569 Libochovice; chlumecká linie)
 1544–1549 Jindřich starší ze Švamberka na Zvíkově
 1549–1554 Adam I. ze Šternberka na Zelené hoře († 6. 2. 1560)
 1557–1558 Jan ze Švamberka na Milivsku
 1560–1577 Adam ze Švamberka na Přimdě a Volši
 1577–1583 Jan z Valdštejna na Sedčicích
 1584–1585 Jiří Bořita z Martinic na Smečně (1532 – 22. 1. 1598)
 1592 (10. 3.) – 1596 Václav z Říčan na Hořovicích
 1597–1599 Adam II. ze Šternberka (1575 – 10. 4. 1623)
 1599 (6. 11.) – 1602 Volf Novohradský z Kolowrat († 17. 1. 1609 Lnáře)
 1603–1609 Jan Jiří ze Švamberka na Orlíku († 15. 4. 1617)
 1609–1610 Ferdinand z Donína
 1610–1611 Jan Sezima z Ústí († 1617)
 1611–1617 Vilém Slavata z Chlumu a Košumberka (1. 12. 1572 Čestín – 19. 1. 1652 Vídeň)
 1616 ? – 1618 Jindřich Matyáš z Thurnu (14. 12. 1567 Innsbruck – 28. 1. 1640 zámek Pernava, Livonsko) 
 1619–1620 Petr II. ze Švamberka na Třeboni a Orlíku (1577/1581 – 24. 9. 1620 Malá Strana, Praha)
 1623–1628 Jindřich Libštejnský z Kolowrat (1570 – 6. 3. 1646)
 1628–1634 Vilém mladší Popel z Lobkowicz na Bílině (kolem 1575 – 1. 1. 1647; bílinská linie)
 1635 (13. 1.) – 1645 (4. 5.) Jáchym Oldřich Slavata z Chlumu a Košumberka (1606 Jindřichův Hradec – 4. května 1645 Bruck an der Mur)
 1645 (26. 6.) – 1648 Heřman Czernin z Chudenic (24. 7. 1576 Nedrahovice – 7. 3. 1651 Kost)
 1649–1650 Jindřich Volf Berka z Dubé († 1650)
 1650 (20. 9.) – 1651 (1. 4.) Kryštof Ferdinand Popel z Lobkowicz (9. 10. 1614 – 4. 7. 1658; bílinská linie)
 1651 (12. 7.) – 1672 Ferdinand Vilém Slavata z Chlumu a Košumberka  (1. 9. 1630 – 2. 4. 1673)
 1673 (11. 6.) – 1685 (10. 3.) Jan Jiří Jáchym Slavata z Chlumu a Košumberka (1634/1637 Vídeň – 1. 7. 1689 Velvary)
 1685 (10. 3.) – 1688 Jan František Bruntálský z Vrbna (3. 11. 1634 – 22. 8. 1705)
 1688 (17. 3.) – 1695 (14.5.) Karel Maxmilián Lažanský z Bukové (1639–1695)
 1695 (1. 9.) – 1708 Antonín Jan Nostic-Rieneck (1652 – 30. 10. 1736)
 1708 (5. 7.) – 1714 Jeroným (Hieronymus) Colloredo (12. 3. 1674 Udine – 2. 2. 1726 Vídeň)
 1714–1719 František Josef z Valdštejna (25. 10. 1680 Mnichovo Hradiště – 24. 2. 1722 Praha)
 1719 (19. 5.) – 1721 Josef František Bruntálský z Vrbna (2. 8. 1675 – 9. 6. 1755) 
 1721 (12. 8.) – 1733 (7. 3.) František Josef Czernin z Chudenic (5. 3. 1697 Praha – 7. 3. 1733 Vídeň)
 1734 (28. 3.) – 1747 Filip Josef Gallas  (24. 8. 1703 Praha – 23. 5. 1757 České Budějovice)
 1747 (27. 2.) Karel Gotthard ze Schaffgotsche (27. 7. 1706 – 18. 12. 1780)
 1748–1759 Václav Kazimír Netolický z Eisenberka (4. 3. 1700 Přehořov – 15. 3. 1760 Praha)
 1759–1760 Prokop Jan Krakowský z Kolowrat (13. 3. 1718 – 6. 4. 1774)
 1760–1766 Arnošt Vilém ze Schaffgotsche († 1766)
 1766–1774 František Josef Pachta z Rájova (12. 8. 1710 Praha – 28. 11. 1799 Praha)
 1774 (2. 7.) – 1781 František Antonín Nostitz-Rieneck (17. 5. 1725 Pakoměřice – 29. 9. 1794 Praha)
 ? 
 1784–1792 Prokop Lažanský z Bukové (14. 9. 1741 Struhaře – 5. 8. 1804 Praha)
 ?
 ?–? Leopold Špork, úřad zastával v době korunovace Ferdinanda V. Dobrotivého v roce 1836

Dvorští sudí (hofrychtéři) Moravského markrabství 

V Moravském markrabství se dvorští sudí označovali jako hofrychtéři.

Odkazy

Reference

Literatura

Související články 
 Zemský úřad
 Dvorský soud
 Místosudí
 Hofrychtéř
 Dvorský úřad
 Nejvyšší zemský sudí

Dvorský sudí
Dějiny správy v Česku
Zaniklé úřady