Bangorský antifonář
Bangorský antifonář (latinsky Antiphonarium Benchorense) je středověký rukopis obsahující latinské liturgické zpěvy, který pravděpodobně vznikl koncem  6. století v opatství Bangor v Bangoru v dnešním Severním Irsku. Jedná se o nejstarší dochovanou liturgickou knihu keltského ritu, nelze však vyloučit, že se jedná jen o kopii původní knihy. Zřejmě se později s irskými misionáři dostal do opatství sv. Kolumbána v Bobbiu v severní Itálii. Z tamního skriptoria jej začátkem 17. století získal Federico kardinál Boromejský pro jím nově založenou Ambroziánskou knihovnu v Miláně, kde jej kolem roku 1695 objevil Ludovico Antonio Muratori a kde je uložen dosud.

Antifonáře
Latinské hymny
Křesťanství v Irsku
Hrabství Down
Středověké hudební rukopisy