Anton Ažbe
Anton Ažbe (30. května 1862 Dolenčice, Gorenja vas – Poljane, Kraňsko, Rakouské císařství – 6. srpna 1905 Mnichov) byl slovinský malíř.

Anton Ažbe byl od narození postižený a neduživý, osiřel v útlém věku. K práci v zemědělství se nehodil, byl proto poslán do učení na kupce, ale odtud odešel k nazarénovi Janezi Wolfovi do Lublani a pak do Vídně a Mnichova. Ve věku 30 let Ažbe založil svou vlastní školu malířství v Mnichově. Ta přilákala mnoho východoevropských studentů.

Ažbe učil „velkou čtyřku“ slovinských impresionistů (Rihard Jakopič, Ivan Grohar, Matej Sternen, Matija Jama) a celou jednu generaci ruských malířů (Ivan Bilibin, Mstislav Dobužinskij, Igor Grabar, Vasilij Kandinskij, Dmitrij Kardovskij a Kuzma Petrov-Vodkin a další). Ažbeho učební metody převzali a užívali ruští umělci jak doma (Grabar, Kardovskij) tak i v emigraci (Bilibin, Dobužinskij).

Životopis

Studium ve Vídni 1882–1884 
Na podzim 1882 odešel Ažbe studovat na akademii do Vídně, kde setrval čtyři semestry. Jeho učiteli byli kromě jiných Siegmund L’Allemand, August Eisenmenger a Christian Griepenkerl, ve stejném ročníku se Ažbe setkal i mladým srbským malířem Urošem Predićem. Ve Vídni ale nebyl se studiem spokojen.

Studia v Mnichově 1884–1891 
V roce 1884 se Ažbe rozhodl pokračovat ve studiu na Akademii výtvarných umění v Mnichově. Zde od 10. října navštěvoval přednášky antického umění, ale pak se upnul na přednášky Gabriela von Hackla, který pocházel z Mariboru na řece Drávě. Ažbe, společně se slovinským krajanem a spolužákem Ferdo Veselem, odešel v roce 1885 na Allgemeine Malschule Ludwiga von Löfftze.

Ažbeho v roce 1900 vyznamenal František Josef I. Řádem Františka Josefa. Po navštěvování speciálního kurzu u Sándora Wagnera Ažbeho jeho krajané Ferdo Vesel a Rihard Jakopič přesvědčili, že by si měl otevřít vlastní atelier.

Nejznámějším Ažbeho obrazem je ženský portrét »Zamorka« (1895), který je vystaven Národní galerii v Lublani.

Ažbeho žáci 
K Ažbeho žákům patřili:
 Vladimir Georgijevič Bechtějev
 Ivan Jakovlevič Bilibin
 Erma Bossi
 David Davidovič Burljuk
 Mstislav Valerianovič Dobužinskij
 Felix Eisengräber
 Elisabeth Ivanovna Epstein
 René Francillion
 Robert Genin
 Ivan Grohar
 Igor Emmanuilovič Grabar
 Iosif Iser
 Rihard Jakopič
 Matija Jama
 Alexej von Javlensky
 Peter Kalpokas
 Vasilij Kandinskij
 Dmitrij Kardovskij
 Ludvík Kuba
 Karl Friedrich Lippmann
 Elena Lukš-Makovskaja
 Milan Milovanović
 Josip Račić
 Fanny zu Reventlow
 Attila Sassy
 Matej Sternen
 Hans Huber-Sulzemoos
 Ferdo Vesel
 Alfred Wickenburg
 Eugeniusz Zak
 Sandor Ziffer

Galerie

Ocenění 
 1900 Řád Františka Josefa
 1904 Řád svatého Sávy

Literatura 
 Ažbe Anton. In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 1, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1957, S. 39.
 Katarina Ambrozic: Wege zur Moderne und die Ažbe-Schule in München. Bongers, Recklinghausen, 1988, 
 Bernd Fäthke: Im Vorfeld des Expressionismus. Anton Azbe und die Malerei in München und Paris. Verlag des Instituts für Bildende Kunst, Wiesbaden 1988, 
 Bernd Fäthke: Jawlensky und seine Weggefährten in neuem Licht, München 2004, S. 36-42, 44-45, 64-67
 Marijan Trsar: Anton Ažbe. Zalozba Park, Ljubljana 1991

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Slovinští malíři
Nositelé Řádu Františka Josefa
Absolventi Akademie výtvarných umění ve Vídni
Narození v roce 1862
Narození 30. května
Úmrtí v roce 1905
Úmrtí 6. srpna
Úmrtí v Mnichově
Muži