Vlasta Winkelhöferová
Vlasta Winkelhöferová (15. ledna 1932 v Praze – 22. března 2022) byla česká japanoložka, překladatelka a autorka.

Život a dílo 
Po absolvování oboru japanologie-koreanistika na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze roku 1955, zde působila též zprvu jako asistentka, později již jako odborná asistentka se zaměřením na moderní japonskou literaturu, moderní jazyk a folklór. V době normalizace nuceně odešla, aby zakotvila na Orientálním oddělení Státní jazykové školy v Praze.

Mimo vlastní tvorby, která často vznikla jako reakce na pobyty v Japonsku, přeložila do češtiny celou řadu děl japonských prozaiků a dramatiků moderní doby (Šóhei Óoka, Džun’ičiró Tanizaki, Jasunari Kawabata, Kenzaburó Óe, Jukio Mišima, Haruo Umezaki aj.).

Ocenění a členství 
Vlasta Winkelhöferová byla členkou následujících sdružení: European Association for Japanese Studies, České orientalistické společnosti, Obce překladatelů a Obce spisovatelů. Byla také členkou poradního sboru (Rady) organizace The Asiatic Society of Japan.

Za svou knihu Dějiny odívání – Japonsko byla v roce 1999 vyznamenána Hlávkovou cenou. V roce 2012 pak byla oceněna Řádem vycházejícího slunce se zlatými paprsky a rozetou, což je druhé nejvyšší vyznamenání Japonska udělované cizincům.

Publikace 
 Sto pohledů na Japonsko (s Janem Winkelhöferem, Orbis, Praha 1964, 2. rozšířené vyd., Praha 1970 3. doplněné a rozšířené vyd., Praha 1973)
 Slovník spisovatelů Asie a Afriky (spoluautor, I., II., Odeon, Praha 1967)
 Tanizaki sakuhin ni josete, Tanizaki Džuničiró kenkjú (Tokio 1972)
 Dictionary of Oriental Literature II. (spoluautor, London 1974)
 Sakka to sakuhin – Abe Kóbó, Nihon bungaku zenšú 85 (Tokio 1968)
 Dictionary of Oriental Literatures, East Asia (Tokio 1978)
 Vějíř a meč – Kapitoly z dějin japonské kultury (s Libuší Boháčkovou, Panorama, Praha 1987)
 Japonská literatura od roku 1868 (skripta, s Miroslavem Novákem, SPN 1977, 1989)
 Dějiny odívání – Japonsko (Nakladatelství Lidové noviny, Praha 1999)
 Mingei – Lidové umění a řemeslo v Japonsku (Nakladatelství Lidové noviny, Praha 2006, 1. vydání, KAVKA, knižní a výtvarná kultura, Praha 2022, 2. rozšířené vydání)
 Encyklopedie mytologie Japonska a Koreje (s Miriam Löwensteinovou, Libri 2006)
 Slovník japonské literatury (Libri 2008)

Překlady 
 Haruo Umezaki, Konec dne (Praha 1963)
 Kóbó Abe, Červený kokon (Praha 1971)
 Osamu Dazai, Zapadající slunce (Praha 1972)
 Džun’ičiró Tanizaki, Sestry Makiokovy (Praha 1977)
 Kenzaburó Óe, Mladík, který se opozdil (Praha 1978)
 Naoja Šiga, Popelavý měsíc (Praha 1979)
 Taidžun Takeda, Světélkující mech (Praha 1980)
 Kóbó Abe, Tvář toho druhého (Praha 1981)
 Džun’ičiró Tanizaki, Most snů (Praha 1983)
 Morio Kita, Lidé z rodu Nire (Praha 1988)
 Jasunari Kawabata, Tanečnice z Izu a jiné prózy (Praha 1988)
 Cutomu Minakami, Chrám divokých husí (Praha 1989)
 Kóbó Abe, Přátelé (Praha 1990)
 Džun’ičiró Tanizaki, Chvála stínů (Košice 1998, Praha 2017)
 Džun’ičiró Tanizaki, Klíč (Praha 2011)
 Džun’ičiró Tanizaki, Tajný život knížete z Musaki (Praha 2016)
 Džuniči Saga, Sláma i hedvábí : Život na japonském maloměstě před sto lety (Praha 2019)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 

Čeští japanologové
Překladatelé do češtiny
Absolventi Filozofické fakulty Univerzity Karlovy
Nositelé Řádu vycházejícího slunce IV. třídy
Nositelé Stříbrné medaile předsedy Senátu
Narození v roce 1932
Narození 15. ledna
Narození v Praze
Úmrtí v roce 2022
Úmrtí 22. března
Ženy