Bedřich Stefan
Bedřich Stefan (9. prosince 1896 v Královských Vinohradech (nyní Praha) – 31. března 1982 v Praze) byl český sochař, medailér a profesor Vysoké školy uměleckoprůmyslové v Praze.

Život 
Bedřich Stefan se narodil v rodině drážního úředníka Bedřicha Stefana (1860—??) a matky Marie, rozené Havlenové (1871—??). Byl prostřední ze tří dětí.

V letech 1911–14 se učil v Praze štukatérem a navštěvoval večerní kursy kreslení na uměleckoprůmyslové škole (prof. Luděk Wurzl, J. Plichta). Roku 1914 byl přijat ke studiu u prof. Josefa Drahoňovského a Bohumila Kafky a po přerušení v letech 1917–19 (vojenská služba) požádal prof. Otakara Španiela, aby mohl dokončit studia v jeho ateliéru.

V letech 1919–1923 studoval sochařství na Akademii výtvarných umění u Jana Štursy a po absolvování studia se stal roku 1924 pomocníkem Otto Gutfreunda. Obdržel roční stipendium francouzské vlády a v letech 1925–1926 navštěvoval v Paříži kursy aktu v Grande Chaumiére a několik měsíců pracoval jako kreslič v ateliéru Le Corbusiera. Do Paříže se vracel během 30. let každoročně.

Po návratu do Prahy získal některé významné veřejné zakázky na reliéfní výzdobu budov (Právnická fakulta Univerzity Karlovy v Praze, 1928, Kostel sv. Václava ve Vršovicích, 1930–33).

Za války stavěl svůj vlastní ateliér. Dne 28. listopadu 1942 uzavřel v Prostějově sňatek se sochařkou Hanou Wichterlovou (1903—1990). Od roku 1946 do roku 1958 byl profesorem na Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze, kde mezi jeho žáky patřili například Václav Frydecký nebo Jiří Seifert.

V roce 1966, u příležitosti 70. narozenin, byl vyznamenán Státní cenou za plastiky pro památník v Lidicích a jmenován Zasloužilým umělcem.

Stefan vystavoval poprvé roku 1922 se skupinou Devětsil a od roku 1930 s SVU Mánes. První samostatnou výstavu měl až roku 1980 v Národní galerii (Belveder). Jeho komorní plastiky vystavila roku 2001 Galerie Millenium.

Bedřich Stefan zemřel 31. března 1982 v Praze ve věku 86 let.

Dílo 
Závěrem studia ve Štursově ateliéru na Akademii vznikla podobizna Vincence Makovského (1922/3) a komorní plastika Sedící (1923), s níž se ucházel o stipendium v Paříži.
  
Podobně jako jiné Štursovy žáky, přitahovala Stefana osobnost Otto Gutfreunda, který se roku 1920 vrátil do Prahy a pracoval v zapůjčeném ateliéru Stefanova spolužáka Jana Laudy. Stefan se stal roku 1924 Gutfreundovým spolupracovníkem.

Na počátku 20. let rozvíjel Stefan obvyklé motivy sociálně civilního umění – ženy při běžné denní činnosti, sportovní a motoristické náměty (Matka myjící dítě, 1924, Oprava pneumatiky, 1924). Estetice poetismu se přibližuje jeho polychromovaná plastika z pálené hlíny Dívka s absintem (1924, NG). V Paříži se Stefan zajímal i o primitivní umění a přivezl s sebou do Prahy africké masky pocházející z Libérie a Pobřeží slonoviny (fotografoval J. Sudek). Společně s architektem Josefem Havlíčkem navrhl v roce 1924 hraniční orientační sloupy, které byly následně osazeny u československých hraničních přechodů.

Po návratu z Francie se stejně jako Gutfreund zabýval otázkami abstraktní sochařské formy a postupně dospěl až k radikální redukci základního tvaru lidské figury v mramorovém Torzu III (1929).

Podněty kubismu, projevující se geometrizovaným obrysem a rytmizací konvexních a konkávních ploch, jsou patrné na reliéfech pro Právnickou fakultu v Praze (1927–28). Ještě radikálnější jsou jeho komorní plastiky, v nichž volně nakládá s prostorovými plány a průniky ploch, propojením vnitřního a vnějšího prostoru a užívá expresivní modelaci detailů (Harlekýn, 1926, Ležící, 1927-28, Sedící, 1929).

V realizacích pro architekturu má významné místo reliéfní cyklus 14 zastavení Křížové cesty v Gočárově funkcionalistickém kostelu sv. Václava ve Vršovicích, který vznikal v letech 1930–33.

V následujících reliéfech pro Ředitelství drah v Hradci Králové (1933) a Pojišťovnu Lípa v Praze (po 1936) se Stefan vrátil ke klasicizujícím formám a navázal na práce svých předchůdců Bohumila Kafky a Josefa Mařatky. Ve stejné době vytvořil realistické oficiální portréty Kamila Krofty (1936) a Josefa Jana Friče (1939–40). U soutěžních návrhů pro chrám sv. Víta a Národní památník na Vítkově se vrátil k monumentalitě a strohosti výrazu v reakci na vnější ohrožení státu.

Během druhé světové války se Stefan věnoval návrhům plastik pro Kostel Nejsvětějšího srdce Páně na Vinohradech, náhrobku svého přítele, malíře Aloise Wachsmanna, a vytvořil monumentální mramorovou sochu Země (1946) pro halu Zemské banky v Praze.

V poválečných letech Stefan předložil návrh pomníku padlým a spolu s architektem Františkem Markem získal prvenství v soutěži na koncepci pietního území v Lidicích. Vytvořil zdejší plastiky Žena s růží, 1959 či Matka s dítětem, 1965, a dále znaky zničených měst a další architektonické prvky. V následujících letech podal soutěžní návrhy na nové mince, plakety a medaile (ČSAV, NM, NG) a pracoval s keramikou. Kromě dekorativních reliéfů pro budovy v Kladně vytvořil vázu pro československý pavilón na Expo 58 v Bruselu. V Příbrami v letech 1956–58 vytvořil vysoký pískovcový reliéf pro průčelí kulturního domu. Z šedesátých let pochází série návrhů pro kašnu před Salmovským palácem na Hradčanském náměstí (Setkání u studny'' 1966–72), která se ovšem nerealizovala. Navržené pískovcové sousoší bylo nakonec umístěno v parku v Dejvicích.

Ocenění 
 1955	pamětní mince k 10.výročí osvobození ČSR, 2. cena,
 1966	Laureát státní ceny, Zasloužilý umělec

Zastoupení ve sbírkách 
 Národní galerie v Praze
 Galerie Středočeského kraje v Kutné Hoře
 Uměleckoprůmyslové museum v Praze
 Národní muzeum
 Památník národního písemnictví
 Moravská galerie v Brně
 Galerie moderního umění v Hradci Králové
 Galerie umění Karlovy Vary
 Oblastní galerie v Liberci
 Alšova jihočeská galerie v Hluboké nad Vltavou
 Východočeská galerie v Pardubicích
 Krajská galerie výtvarného umění ve Zlíně

Realizace (výběr) 
 1928 Reliéfy pro průčelí, Právnická fakulta Univerzity Karlovy
 1930-33 Křížová cesta, Kostel sv. Václava ve Vršovicích
 1933 Vlys pro průčelí Ředitelství drah v Hradci Králové
 1936 Reliéf pro interiér pojišťovny Lípa v Praze
 1940 Kostel Nejsvětějšího srdce Páně (Vinohrady), Dobrý pastýř, Orantka, sv. Kryštof
 1959 Žena s růží, Památník Lidice
 1965 Žena s dítětem, Památník Lidice
 1972 Setkání u studně, Evropská tř., Praha

Výstavy

Autorské 
 1980 Bedřich Stefan: Výběr z díla, Letohrádek královny Anny (Belveder), Praha
 2001 	Bedřich Stefan: Komorní dílo / Intimate Work, Galerie Millennium, Praha

Společné (výběr) 
 1930	Secese z Mánesa, Topičův salon (1918-1936), Praha
 1937	50 let Mánesa, Mánes, Praha
 1937 	L'art moderne tchécoslovaque, Galerie Jean Charpentier, Paříž
 1946	České moderní sochařství od Gutfreunda k Wagnerovi, Galerie Jos. R. Vilímek, Praha
 1963 	Sociální umění dvacátých let, Galerie umění Karlovy Vary
 1968 	České sochařství 19. a 20. století, Letohrádek královny Anny (Belveder), Praha
 1968 Sculpture tchècoslovaque de Myslbek à nos jours, Musée Rodin (Hôtel Biron), Paříž
 1970 Tschechische Skulptur des 20. Jahrhunderts: Von Myslbek bis zur Gegenwart, Schloß Charlottenburg - Orangerie, Berlín
 1971	Umění a doba - České umění dvacátých let, Valdštejnská jízdárna, Praha, Palác Kinských, Praha
 1971 	Jan Štursa a jeho žáci, Dům umění, Olomouc
 1988 	Tschechische Kunst der 20er und 30er Jahre: Avantgarde und Tradition, Mathildenhöhe Darmstadt
 1996 	Ostrov: České výtvarné umění 1918-1938 ze sbírek Českého muzea výtvarných umění, Galerie Zámeček, Příbram, Dům U Černé Matky Boží, Praha
 2003	Ejhle světlo / Look Light, Moravská galerie v Brně, Jízdárna Pražského hradu, Praha
 2006	Abstrakce první poloviny 20. století ze sbírek Galerie hlavního města Prahy, Dům U Zlatého prstenu, Praha

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura 
 Šetlík Jiří, 1961, Bedřich Stefan, 66 s., Nakl. ČVU, Praha
 Wittlich Petr , 1978,	České sochařství ve XX. století (1890 - 1945), SPN, Praha
 Bedřich Stefan: Výběr z díla, 1980, Frič J , Procházka V, 92 s., Národní galerie v Praze
 Rousová Hana , 2002, Vademecum (Moderní umění v Čechách a na Moravě (1890 - 1938)), Gallery, Praha,

Externí odkazy 
 
 
 
 
 Bc. Aleš Zimmermann, 2012, MUNI, Brno, Sociální civilismus a poetismus – společenství cíle?, Magisterská diplomová práce
 Bedřich Stefan, Torzo, 1929, mramor, v. 95 cm
 Bedřich Stefan, Bugatti, 20. léta

Čeští sochaři
Čeští medailéři
Pedagogové na Vysoké škole uměleckoprůmyslové
Českoslovenští zasloužilí umělci
Laureáti Státní ceny Klementa Gottwalda
Narození v roce 1896
Narození 9. prosince
Narození na Vinohradech (Praha 2)
Úmrtí v roce 1982
Úmrtí 31. března
Úmrtí v Praze
Muži