Hugo Ball
Hugo Ball (22. únor 1886 Pirmasens – 14. září 1927 Sant'Abbondio u Lugana) byl německý filozof, spisovatel a básník, jeden ze zakladatelů dadaistického hnutí.

Život 
Vystudoval sociologii a filozofii na univerzitách v Mnichově a Heidelbergu (1906–07). V roce 1910 odešel do Berlína, kde vystudoval Školu dramatického umění Maxe Reinhardta a poté pracoval v divadle. Společně s Johannem R. Becherem a Erichem Mühsamem začal roku 1913 vydávat časopis Revoluce. Zároveň začal chodit do berlínského Café des Westens, kde se scházela skupina básníků, která ho přivedla k zájmu o literaturu. Krátce po vypuknutí první světové války se svou ženou Emmy Henningsovou uprchl jako pacifista do Švýcarska. V Curychu pracoval jako pianista v jednom varieté v curyšské dělnické čtvrti Niederdorf.

5. února 1916 otevřeli Ball se svou ženou na Spiegel Gasse 1 literární kavárnu nazvanou Kabaret Voltaire (v bývalé hospodě Meierei). Slavnostního otevření se tehdy účastnili Tristan Tzara, Hans Arp a jeho žena Sophie Taueberová-Arpová, Viking Eggeling, Marcel Slodki, Christian Schad, Hans Richter, Augusto Giacometti a další. Kabaret Voltaire se stal centrem protinacionalisticky a pacifisticky smýšlejících umělců. Jméno Voltaire mělo symbolizovat svobodu ducha. Právě v Kabaretu Voltaire bylo hnutí Dada na jaře roku 1916 založeno, když jednou večer umělci otevřeli malý Laroussův slovník na náhodné stránce a poté jeden z přítomných vzal kapátko s vodou a kapka dopadla na slovo "dada", načež se umělci rozhodli založit směr právě pod tímto názvem.

I Ball začal tvořit v duchu dadaismu. Napsal román Tenderenda, der Phantast, napsal i množství fonetických básní, mezi nimiž nejznámější je Gadji beri bimba a Karawane. Roku 1917 se však přestal s dadaisty stýkat, když se stal redaktorem liberálně kritických bernských novin Freie Zeitung. Po válce se stáhl do ústraní a žil v Ticinu, kde se velmi sblížil s Hermannem Hesse. Roku 1919 vydal sžíravou knihu Kritik der deutschen Intelligenz a konvertoval ke katolickému křes'ťanství. Těsně před smrtí se ohlásil kritickým životopisem spisovatele Hermanna Hesseho Hermann Hesse, sein Leben und sein Werk (1927). Po jeho smrti byl vydán jeho deník Die Flucht aus der Zeit (Únik z doby).

Z díla 
 Flametti, aneb O dandysmu chudých. Praha: Rubato 2016
 Útěk z doby. Praha: Rubato 2016
 Tenderenda fantasta. Praha: Rubato 2016

 Zur Kritik der deutschen Intelligenz. (Ke kritice německé inteligence) Frankfurta/M: Suhrkamp 1991 (1919)
 Hermann Hesse: sein Leben und sein Werk (Hermann Hesse, život a dílo.) Frankfurt a/M.: Suhrkamp 1977 (1927)
 Byzantinisches Christentum: Drei Heiligenleben. (Byzantské křesťanství: tři životy svatých) München: Kösel 1931
 Die Folgen der Reformation. (Následky reformace) München: Duncker+Humbolt 1934

Fotogalerie

Odkazy

Reference

Literatura 
 Ottův slovník nové doby, heslo Ball, Hugo. Sv. 1, str.421
 Emmy Hennings-Ball: Hugo Balls Weg zu Gott. Erinnerungen. (Cesta Hugo Balla k Bohu. Vzpomínky) München: Kösel 1931

Externí odkazy 
 
 

Němečtí filozofové
Němečtí spisovatelé
Němečtí básníci
Dadaističtí spisovatelé
Křesťanští konvertité
Narození 22. února
Narození v roce 1886
Narození v Pirmasensu
Úmrtí 14. září
Úmrtí v roce 1927
Muži