Třída Júbari
Třída Júbari byla třída fregat Japonských námořních sil sebeobrany. Jednalo se o zvětšenou vylepšenou verzi fregaty Išikari (DE-226). Slouží především k protiponorkovému hlídkování a k ničení hladinových lodí ohrožujících japonské pobřeží. Celkem byly postaveny dvě jednotky této třídy. Obě byly vyřazeny roku 2010. Japonsko plavidla tradičně klasifikuje jako eskortní torpédoborce, čemuž odpovídají trupová čísla s kódem DE – Destroyer Escort.

Stavba 
Třídu tvořily dvě jednotky pojmenované Júbari (DE-227) a Júbecu (DE-228). Postaveny byly v letech 1981–1984. Stavba třetí jednotky byla zrušena.

Jednotky třídy Júbari:

Konstrukce 

Díky vysoké míře automatizace tvořilo posádku plavidel méně než 100 lidí. Elektroniku tvořil námořní vyhledávací radar OPS 28, navigační radar OPS 19, střelecký radar GFCS 1, podpůrný elektronický systém NOLQ 6, rušička OLT 3 a dva odpalovače klamných cílů Mk 36 SRBOC. Plavidla byla vybavena trupovým sonarem QQS.

Základní hlavňovou výzbroj tvořil jeden 76mm kanón OTO Melara v dělové věži na přídi. K ničení ponorek sloužil čtyřhlavňový 375mm protiponorkový raketomet Bofors, který v boji na kratší vzdálenost doplnily dva tříhlavňové 324mm protiponorkové torpédomety. Protilodní výzbroj představovalo osm protilodních střel RGM-84C Harpoon. Blízkou obranu proti letadlům a protilodním střelám zajišťoval jeden 20mm kanónový komplet Phalanx CIWS. Fregaty nenesly vrtulník.

Pohonný systém byl koncepce CODOG. Pro plavbu ekonomickou rychlostí sloužily dva diesely Mitsubishi 6DRV o výkonu 3470 kW, přičemž v bojové situaci se připojila plynová turbína Kawasaki/Rolls-Royce Olympus TM3B o výkonu 21 170 kW. Lodní šrouby byly dva. Nejvyšší rychlost dosahovala 25 uzlů.

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy