Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech
Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech (International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights) byl přijat Valným shromážděním OSN dne 16. prosince 1966 v New Yorku jako součást mezinárodní úmluvy o lidských právech. V platnost vstoupil v lednu roku 1976. Smluvní strany, které tento pak přijaly, se zavázaly usilovat o dodržování a rozvoj práv, které se v tomto paktu nacházejí. Dále smluvní strany přijaly odpovědnost za zlepšení životních podmínek pro lidi, které na jejich území žijí. S tímto dokumentem zároveň také vznikl Mezinárodní pakt o občanských a politických právech.

Pro Československou socialistickou republiku pakt vstoupil v platnost dne 23. března 1976 a v plném znění byl zveřejněn ve sbírce zákonů pod č. 120/1976 Sb. Zveřejněním se stal pakt obecně závazným a všem dostupným.

Celkový počet smluvních stran, které tento pakt přijaly, je nyní 164 a 70 signatářů.

Struktura a obsah 
Na začátku dokumentu je preambule, která shrnuje důvody vytvoření této smlouvy. Celý pakt je tvořen 5 částmi a 31 články.

První část se věnuje právu národů, které se mohou svobodně rozhodovat o svém hospodářském, sociálním a kulturním vývoji.

Další část se zaobírá rovnými právy jako například: náboženskými, rasovými, kulturními, politickými, sociálními, majetkovými, rodovými a sexuálními.

Část třetí se zabývá právem na práci a vším okolo, co s ní souvisí. Tedy právem na mzdu a bezpečnými podmínky při ní. Dále se například zabývá časem na odpočinek, duševním zdravím a rozvojem osobnosti. V této části se také píše o právu na vzdělání a o podílení se na kulturní sféře života.

Čtvrtá část pojednává o implementaci této smlouvy.

Celý pakt je zakončen pátou částí upravující podpis smlouvy, uložení ratifikačních listin a další obecné zálažitosti.

Konkrétní práva obsažená v paktu

Čl. 1 
 Právo na sebeurčení, svoboda volného disponování se svým přírodním bohatstvím

Čl. 2 
 Využití svých zdrojů samostatně

 Mezinárodní součinnost a spolupráce

 Práva pro všechny bez rozlišení rasy, barvy, pohlaví, jazyka, náboženství, politického nebo jiného smýšlení, národnostního a sociálního původu, majetku rodu a nebo jiného postavení

Čl. 3 
 Rovná práva mužů a žen

Čl. 6 
 Právo na práci a vydělávání si na živobytí svojí prací

Čl. 7 
 Spravedlivé a uspokojivé pracovní podmínky (odměna; bezpečné a zdravotně nezávadné pracovní podmínky; stejná příležitost pro všechny dosáhnout povýšení na odpovídající vyšší stupeň; odpočinek, zotavení, vymezení pracovních hodin, pravidelná placená dovolená)

Čl. 8 
 Právo zakládání odborových organizací a vstupování do odborových organizací podle vlastního výběru

 Vytváření mezinárodních odborových organizací

 Svobodná činnost odborových organizací

 Právo na stávku, pokud je v souladu se zákony příslušné země

Čl. 9 
 Právo na sociální zabezpečení, které má v sobě zahrnuto sociální pojištění

Čl. 10 
 Nejvyšší ochrana a pomoc poskytnuta rodině

 Zvláštní ochrana pro matky

 Ochrana a pomoc všem dětem a mládeži

Čl. 11 
 Právo každého jedince na přiměřenou životní úroveň pro něho i jeho rodinu

Čl. 12 
 Právo na dosažení nejvýše dosažitelné úrovně fyzického i duševního zdraví

Čl. 13 
 	Právo všech lidí na vzdělání

Čl. 15 
 Právo účasti na kulturním životě, užívání plodů vědeckého pokroku a použití ochrany morálních a materiálních zájmů
 Právo na ochranu výsledků tvůrčí činnosti autora.

 Právo na zachování, rozvoj a šíření vědy a kultury

Dodržování smlouvy 
Kontrola nad dodržováním tohoto paktu je nyní svěřena Výboru pro hospodářská, sociální a kulturní práva, který je vytvořen z 18 expertů. Tento výbor předkládá vyhotovené zprávy o dodržování paktu Hospodářské a sociální radě.

V minulosti měl kontrolu nad dodržováním paktu na starosti mezinárodní orgán.

V roce 2008 byl Valným shromážděním OSN přijat opční protokol, který Výboru umožňuje přímo komunikovat s jednotlivci a skupinami ve státech, které se k protokolu připojí - tedy projednávat jejich stížnosti.

Reference 

Mezinárodní smlouvy o lidských právech
Smlouvy OSN
Smlouvy Albánie
Smlouvy Argentiny
Smlouvy Austrálie
Smlouvy Rakouska
Smlouvy Ázerbájdžánu
Smlouvy Brazílie
Smlouvy Kanady
Smlouvy Chile
Smlouvy Chorvatska
Smlouvy Česka
Smlouvy Československa
Smlouvy Ekvádoru
Smlouvy Egypta
Smlouvy Finska
Smlouvy Francie
Smlouvy Izraele
Smlouvy Itálie
Smlouvy Japonska
Smlouvy Mexika
Smlouvy Nizozemska
Smlouvy Nového Zélandu
Smlouvy Norska
Smlouvy Peru
Smlouvy Portugalska
Smlouvy Sovětského svazu
Smlouvy Slovenska
Smlouvy Jihoafrické republiky
Smlouvy Španělska
Smlouvy Švédska
Smlouvy Turecka
Smlouvy Spojeného království
Smlouvy Uruguaye
Smlouvy Jugoslávie
Smlouvy rozšířené na Gibraltar