Montpellierský kodex
Codex Montpellier neboli Montpellierský kodex (Montpellier, Bibliothèque Inter-Universitaire, Faculté des Médecins, H 196) je významný zdroj informací o francouzské polyfonii, nejvýznamnější zdroj informací o motetové technice 13. století.

Formát a obsah 
Jako první muzikolog se rozborem obsahu Montpellierského kodexu podrobně zabýval Edmond de Coussemaker a svá bádání popsal v knize L’art harmonique aux XIIme et XIIIme siècles z roku 1865.

Montpellierský kodex obsahuje 354 převážně polyfonních skladeb vytvořených kolem let 1250-1300 a pravděpodobně sebraných v roce 1300. Lze ho rozdělit na 8 svazků, které obsahují různé hudební žánry tehdejší doby. Je pravděpodobné, že rukopis může pocházet z Paříže.

Montpellierský kodex obsahuje celkem 354 skladeb, které jsou řazeny podle typů do osmi svazků následujícím způsobem:
 Svazek 1. Liturgická polyfonie (organa a kondukty z období školy Notre Dame)
 Svazek 2. Moteta latinská tripla, sestávající z cantu firmu o třech kontrapunktických linkách nad sebou (17 čtyřhlasých motet)
 Svazek 3. Moteta dupla v makaronštině, sestávající z cantu firmu se dvěma kontrapunktickými linkami nad sebou (11 dvojhlasých motet s latinským motetem a francouzským triplem a dále 4 dvojhlasá latinská moteta)
 Svazek 4. Moteta latinská dupla. (22 tříhlasých latinských motet)
 Svazek 5. Moteta francouzská dupla (9 hoquetů a 104 tříhlasých motet, většinou s francouzským dvojtextem)
 Svazek 6. Motet/a francouzské dvouhlasé skladby (75 dvojhlasých francouzských motet)
 Svazky 7 a 8. jsou zřejmě sbírky pozdějšího data (7. obsahuje 39 tříhlasých motet různých typů, 8. obsahuje 1 konduktus a 42 tříhlasých motet různých typů)

Existují rovněž dodatky ke svazkům 3, 5, a 7. Díky různým notačním systémům obsažených ve svazcích 2 – 6 a ve svazcích 7 – 8 se Montpellierský kodex stal zásadním zdrojem pro chronologii stylů středověké francouzské polyfonie.

Hudba 
Montpellierský kodex je zásadní zdroj pro poznání „předfrankonských“ a „frankonských motet“ (tzn. z doby Franka Kolínského). Ačkoli hudba obsažená v kodexu je anonymní, je možné ji díky shodným znakům s dalšími rukopisy nebo na základě stylistických podobností, přičíst Pérotinovi (ze svazku 1), Petrovi de Cruce, Adamovi de la Halle, Guillaumovi d’Auvergne či Philippovi le Chancelier. Mnohé canti firmi pocházejí z pařížské školy Notre Dame. Zatímco první svazek obsahuje duchovní polyfonní skladby, především z notredamské školy, větší část skladeb kodexu představuje sbírka francouzských milostných motet. Moteta z této sbírky nejsou izorytmická – nejstarší izorytmická moteta jsou až z prvních desetiletí 14. století od Philippa z Vitry.

Odkazy

Reference

Literatura 
Specifická
 «Sources, MS, V, 2: Early motet» en Grove Music Online  ed. L. Macy (consultado el 9-10-2006).
 Parsoneault, Catherine: The Montpellier Codex: Royal Influence and Musical Taste in Late Thirteenth-century Paris, Ph.D Diss. Univ. of Texas, 2001.
 Tischler, Hans: The Montpellier Codex. A-R Editions, 1978.
 Wolinski, Mary Elizabeth: The Montpellier Codex, Ph.D Diss. Brandeis University, 1988.

Obecná
 Caldwell, John: Medieval Music. Indiana University Press, 1978. 
 Cattin, Giulio: Historia de la música 2: El Medioevo, 1ª parte. Madrid: Turner, 1987. 
 Gallo, F. Alberto: Historia de la música 3: El Medioevo, 2ª parte. Madrid: Turner, 1987. 
 Gleason, Harold & Becker, Warren: Music in the Middle Ages and Renaissance. Frangipani Press, 1986.
 Hoppin, Richard: Medieval Music. W. W. Norton, 1978. La música medieval. Madrid: Akal, 2000. (Google Libros)
 Reese, Gustave: Music in the Middle Ages. W. W. Norton, 1940. La música en la Edad Media. Madrid: Alianza, 1989.
 Seay, Albert: Music in the Medieval World. Prentice Hall, 1965.
 Wilson, David: Music of the Middle Ages. Schirmer Books, 1990. 
 Yudkin, Jeremy: Music in Medieval Europe. Prentice Hall, 1989.

Související články 
 Hudební kodex
 Notredamská škola
 Pluteus 29.1
 Madridský kodex 20486
 Bamberský kodex
 Codex Las Huelgas

Externí odkazy 
 
 

Francouzské iluminované rukopisy
Francouzská hudba
Středověké hudební rukopisy
Iluminované rukopisy 13. století