Hlavní usnesení mimořádné říšské deputace
Hlavní usnesení mimořádné říšské deputace německy Hauptschluss der außerordentlichen Reichsdeputation, často jen Reichsdeputationshauptschluss bylo rozhodnutí vynesené na sněmu Svaté říše římské v Řezně dne 25. února 1803 o likvidaci duchovních knížectví, sekularizaci katolických klášterů a mediatizaci svobodných říšských měst a přenesení jejich majetků na světská knížata.

Příčiny 
Během první koaliční války přešla francouzská vojska v roce 1793 do protiútoku a obsadila postupně země dnešního Beneluxu i celý prostor západně od řeky Rýna. Na těchto územích byli drobní vládci i velcí pozemkoví vlastníci z řad aristokracie vyvlastněni a z těchto území vyhnáni. Poté, co protifrancouzská koalice podepsala s Francií nevýhodný mír v Campo Formio (1797), začalo se hovořit o kompenzaci říšských světských vládců na úkor duchovních knížectví. Realizace těchto plánů ale byla v důsledku druhé koaliční války odložena. Teprve po podpisu míru v Lunéville (1801) bylo možno tyto plány znovu sledovat. Grandiózní plány na sekularizaci duchovních států plně zapadaly do záměrů prvního konzula tehdejší Francouzské republiky Napoleona Bonaparta, který chtěl oslabit prohabsburské síly ve Svaté říši římské i katolickou církev jako takovou. Proto si tyto sekularizace vynutil ve formě čl. VII mírových ujednání z Lunéville.

Únorová ujednání 
Mimořádný říšský sněm, který byl svolán do Řezna po podepsání mírových smluv s Francií od srpna 1802 do března 1803, musel řešit situaci ochuzených, ale často i zcela vyvlastněných říšských vládců. Poměrně rychle bylo rozhodnuto o sekularizaci duchovních knížectví a států. Tyto sekularizace neznamenaly jen zánik duchovních států a státečků jako suverénních a správních jednotek, ale, a to především, vyvlastnění většiny církevního majetku a majetku duchovních knížat-biskupů a říšských prelátů. To byl rozdíl oproti tzv. mediatizaci, ke které docházelo v říši zejména od r. 1806. Sekularizace se netýkaly jen suverénních duchovních států, nýbrž i majetků klášterů či biskupství stojících na panství světského suveréna. Celá sekularizace byla spojena s masivním rušením klášterů, které nezřídka začaly sloužit jako zámecké rezidence nových zeměpánů. Kompenzace ztrát měly proběhnout formou předání nového území či formou renty (doživotní, časově omezené či "věčné"), případně kombinací obojího. Renty byly vázány na výnosy ze sekularizovaných území a jejich výplatou byl pověřen nový držitel. Brzy se ukázalo, že anexe duchovních území nestačí a rozhodlo se též o likvidaci říšských měst. Majetkových přesunů využili francouzskou agresí relativně málo postižní "velcí hráči", především vévoda württemberský a markrabě bádenský, kteří si na sekularizacích a následných mediatizacích v roce 1806 zvětšili svoje země o více než třetinu. I oni však byli povinni vyplácet renty těm, kteří byli na území nedostatečně odškodněni. Celé usnesení vešlo v platnost císařskou ratifikací z 27. dubna 1803.

Zástupci jednotlivých stran dohody 
 Johann Alois, svobodný pán von Hügel – zástupce císaře Františka II.
 Franz Joseph, svobodný pán von Albini – zástupce mohučského kurfiřta Karla Theodora von Dahlberg
 Franz Alban von Schraut, v průběhu jednání vystřídán Ferdinandem, hrabětem Colloredo-Mannsfeldem – zástupci českého kurfiřta a krále, de facto tedy opět císaře
 Alois Franz, svobodný pán von Rechberg – zástupce bavorského kurfiřta Maxmiliána IV. Josefa
 Philipp Ernst, svobodný pán von Nordegg – zástupce velmistra Německých rytířů, arcivévody Karla Ludvíka
 Ernst von Slobig – zástupce saského kufiřta Bedřicha Augusta III.
 Johann Eustach, hrabě von Schlitz zvaný Gorz a Konrad Sigmund Hänlein – zástupci pruského krále a kurfiřta Bedřicha Viléma III.
 Philipp Christian, svobodný pán von Normann – zástupce württemberského vévody Fridricha II.
 Philipp Maximilian von Günterode a Georg Wilhelm von Startloff – zástupce hesensko-kasselského lankraběte Viléma IX.

Rozsáhlé změny se také týkaly nové organizace říšského sněmu. Protože v říši platil již od r. 1582 tzv. teritoriální princip hlasů, tedy hlas na sněmu byl vázán na určité území, nezanikly hlasy duchovních knížat a stavů ani hlasy, nýbrž byly převedeny na nové zeměpány. Změny se dotkly i kurfiřtského kolegia, kde katolíci ztratili svou dosavadní, nepřetržitě drženou většinu. Zánik dvou duchovních kurfiřtství byl vyvážen povýšením Bádenska, Württemberska, Hesensko-Kasselska a sekularizovaného Salcburska na nová kurfiřtství.

Z 51 říšských měst zůstalo nezávislých pouze šest: Hamburk, Brémy, Lübeck, Norimberk, Augsburg a Frankfurt. Z duchovních knížat přežilo pouze Mohučské kurfiřtství, byť se značně proměněným územím a dále na zásah císaře také řádové knížectví Řádu německých rytířů (velmistr byl pravidelně vybírán z habsburského rodu) a na přímluvu ruského cara ještě okněžněné velkopřevorství Řádu maltézských rytířů (car byl formálně velmistrem řádu).

Přehled států a panovníků s jejich zisky na základě usnesení z r. 1803 
Tento seznam byl sestaven na základě přehledu publikovaném v práci právního historika Carla Wilhelma von Lancizolle, publikované roku 1830. Lancizolleho omyly jsou opraveny a doplněny. Místní názvy jsou uvedeny v Lancizollem uváděné podobě, která odpovídá dobovému úzu roku 1803. Elektronické odkazy (funkční i nefunkční) jsou v podobě současné. Kurzívou jsou označeni ti ze suverénů, těžících z usnesení říšské deputace, kteří následkem míru v Lunéville přišli o všechna svá suverénní území.
 vévoda z Arenbergu
 pevnostní okrsek (též zvaný hrabství) Recklinghausen (nově knížectví) z majetku kurfiřta kolínského
 okres Meppen (nově vévodství) z majetku biskupa münsterského
 hrabě Aspremont-Linden
  říšský ženský klášter Baindt
 vesnice Baindt z majetku Habsburské monarchie (v Předních Rakousích) (nově spolu s klášterem říšské hrabství)
 renta 800 zl. vázaná na knížectví Ochsenhausen (kníže Metternich)
 říšské město Augsburg
 všechny církevní majetky ve zdech města a na jeho pozemcích, zejm. majetky biskupství Augsburg, nikoli však klášter St. Afra a St. Ulrich
 kurfiřtství Bádenské
  zbytek knížecího biskupství Basilej (vše, co nepadlo za oběť míru v Lunéville, konkrétně exklávy Schliengen a Istein)
  knížecí biskupství Štrasburk
 opatství Ettenheimmünster (autonomní část Štrasburského biskupství) - nově obě části jako  Knížectví Ettenheim
  knížecí biskupství Kostnice
  nesuverénní opatství Reichenau z majetku Kostnického biskupství (včetně územní svrchovanosti)
 proboštství Deningen
 okresy Ladenburg, Bretten a Heidelberg z území bývalého Falckého kurfiřtství
 okresy Lichtenau a Wildstadt z bývalého  hrabství Hanavsko-lichtenberského (v majetku kurfiřta hesensko-kasselského)
 panství Lahr z knížectví Nasavsko-usingenského
  říšské proboštství Odenheim
 říšská města  Biberach,  Gengenbach,  Offenburg,  Pfullendorf,  Überlingen,  Wimpfen a  Zell am Harmersbach
 Selská republika (tzv. "Říšské údolí") Harmersbach
 veškerá suverénní i závislá území jižně od řeky Neckar
 majetek nově zrušených klášterů Frauenalb, Lichtenthal a Schwarzach, ležících na bádenském území již před r. 1803.
 kurfiřtství Hannoverské 
  knížecí biskupství Osnabrück
 knížectví Brunšvicko-wolffenbüttelské
  klášter Gandersheim
  prelatura v Helmstädtu
 říšské město Brémy 
 městečko Vegesack s přístavem na Weseře z majetku Hannoverska
 hannoverské vesnice Hastede, Schwarzhausen a Vahr
 oblast mezi řekami Weserou, Wümme a Lesumou s hemmlingenským mlýnem, dříve podléhající Hannoversku
 oldenburská víska Grolland
 kníže Bretzenheim
 okněžněné opatství Lindau
  říšské město Lindau (obojí sloučeno v nové říšské knížectví Lindau)
 vévoda z Croÿ (nevlastnil dosud žádné suverénní území)
  okres Dülmen (nově hrabství) z majetku knížecího biskupství v Münsteru
 Řád německých rytířů 
 majetek nesuverénních klášterů, a to všechny kláštery v augsburské a kostnické diecézi s výjimkou klášterů v Breisgau, dále některé kláštery v rakouském Vorarlbersku a v tzv. Předních Rakousích
 dědicové svobodného pána von Dietrich
 renta 31 200 zl. placená Württemberskem
 kníže Ditrichštejn
 říšské panství Neu-Ravensburg z bývalého majetku suverénního švýcarského kláštera St. Gallen
 svobodné město Frankfurt
 veškeré církevní instituce a jejich majetek na území svrchovanosti města (včetně městských pozemků za hradbami)
 hrabě von Goltstein
 renta 1700 zl. od hraběte Osteina vázaná na Buxheimu
 renta 150 zl. od hraběte Šternberk-Manderscheida vázaná na Schussenriedu
 hrabě von Hallberg
 renta 6880 zl. od hraběte Šternberk-Manderscheida vázaná na Schussenriedu
 renta 500 zl. od hraběte Schaesberga vázaná na Tannheimu.
 svobodné říšské město Hamburk
 veškerý majetek kurfiřtství Hannoverského a chrámové kapituly v Brémách v obvodu města i na městských pozemcích
 kurfiřtství Hesensko-kasselské
 okresy  Amöneburg,  Fritzlar,  Naumburg a  Neustadt z majetku Mohučského kurfiřtství, doposud roztroušené enklávy v rámci Hesenska-Kasselska (sloučeno v nové  Knížectví Fritzlar)
  svobodné město Gelnhausen (od r. 1349 trvale římsko-německými panovníky zastavováno různým zeměpánům, od r. 1749 celé v zástavním držení Hesensko-Kasselska)
  svobodná říšská ves Holzhausen
  hradské léno Boyneburgk, dosud v lenním vztahu k Hesensko-Kasselsku.
 lankrabství Hesensko-darmstadtské
 okresy Gernsheim, Bensheim, Heppenheim, Lorsch, Fürth, Steinhem, Alzenau, Vilbel, Rottenburg, Haßloch, Aßheim a Hirschhorn z majetku Mohučského kurfiřtství
 mohučské enklávy na darmstadském území jižně od Mohanu, konkrétně statky Münchhof, Gundorf a Klarenberg
 mohučské nesuverénní kláštery Seligenstadt a Marienschloss u Rockenburgu
 okresy Lindenfels, Umstadt a Oßberg spolu s rýnskými pravobřežními zbytky okresů Alzei a Oppenheim z majetku Falckého kurfiřtství
 pravobřežní rýnský zbytek knížecího biskupství Worms
  říšské město Friedberg (spolu s doposud drženými oblastmi jižně od Mohanu a kolem Darmstadtu sloučeno v nové  Knížectví Starkenburg)
  vévodství Vestfálsko z majetku Kolínského kurfiřtství
 rytířská akademie St. Peter ve Wimpfenu (předána po ročním držení knížetem z Leiningenu)
 majetek nesuverénních klášterů jižně od Mohanu postoupený knížetem nasavsko-usingenským, s výjimkou vesnic Bürgel a Schwanheim
 lankrabství Hesensko-rotenburské
 renta 22 500 zl. od Hesensko-Kasselska.
 hraběnka von Hillesheim
 renta 5 400 zl. od Württemberska
 knížectví Hohenlohe-Waldenburg-Bartenstein
 okresy Haltenbergstetten, Lautenbach, Jagsberg a Braunsbach z majetku knížecího biskupství Würzburg
 würzburská cla na hohenloheovském území
 würzburský podíl na vesnici Neukirchen
 podíl na vsi Münster a východní část kraje kolem Karlsbergu od knížete Hohenlohe-Neuenstein-Langenburg
 renta 300 zl.od Württemberska visící na rýnském cle u Boppardu vybíraném Württemberskem a knížectvím Hohenlohe-Waldenburg-Schlingfürst.
 knížectví Hohenlohe-Neuenstein-Ingelfingen
 vesnice Nagelberg v okrese Krautheim z majetku Mohučského kurfiřtství.
 knížectví Hohenlohe-Neuenstein-Langenburg
 exkláva Künzelsau na řece Kocher (dosud nedíl držený společně knížectvím Hohenlohe-Waldenburg-Bartenstein, Mohučí, opatstvím Comburg a biskupstvím Würzburg)
 würzburská ves Amrichshausen.
 knížectví Hohenlohe-Waldenburg-Schilingfürst
 renta 300 zl. od Würtemberska
 knížectví Hohenzollern-Hechingen
 panství Hirschlatt (suverénní) z majetku nesuverénního kláštera Kreuzlingen
 majetek kláštera Maria-Gnadenthal ve vsi Stetten, kanonie St. Jakob v Hechingenu a kláštera v Rangendingenu již dříve pod svrchovaností knížectví.
 knížectví Hohenzollern-Sigmaringen
 panství Glatt včetně panství Dettensee z majetku švýcarského okněžněného kláštera Muri
 kanonie Beuron dosud jako volná součást Předních Rakous
 klášter Inzikhofen (již dříve pod svrchovaností knížectví, ovšem s rozsáhlou autonomií)
 Řád Johanitů (Maltézských rytířů) 
  suverénní hrabství Bonndorf v majetku okněžněného opatství St. Blasien (dosud pod habsburskou svrchovaností)
 nesuverénní benediktinská opatství St. Peter ve Schwarzwaldu, Schuttern, Thennenbach a St. Trudpert ve vévodství Breisgau (bez práva na územní svrchovanost)
 knížectví Isenburg-Birstein
 vesnie Gandersheim a Bürgel z majetku Mohučského kurfiřtství
 vinice na vrchu St. Jakobsberg v bývalé mohučské kurfiřtské části za reformace zrušeného kláštera Hersfeld
 renta 23 000 zl. z Rýnského oktroje (spec. odškodňovacího fondu, vzniklého sekularizací klášterů a donacemi větších vladařů)
 kurfiřt-arcikancléř (dosud kurfiřt-arcibiskup mohučský)
 z původního území Mohučska mu zbyly: kraj Aschaffenburg, okresy Aussenau, Klingenbeg, Lohr a Orb (sloučeno do nového  Aschaffenburského knížectví)
 okres Aurach z majetku knížecího biskupství Würzburg (včleněno do nového Aschaffenburského knížectví)
  knížecí biskupství Řezno (nově arcibiskupství, hodnost přenesena ze zrušeného arcibiskupství v Mohuči)
 říšská okněžněná opatství  St. Emmeram,  Niedermünster a  Obermünster na území města Řezna
 říšské opatství Prüfening v Řezně
  svobodné říšské město Wetzlar (nově jako hrabství)
 Compostella ve Frankfurtu
 všechen majetek a příjmy mohučské katedrální kapituly, s výjimkou toho, který byl převeden na Hesensko-Kasselsko, Hesensko-Darmstadtsko, knížete a hrabata Leiningen, Nasavsko-Usingensko a Prusko
 renta 350 000 zl. z Rýnského oktroje
 kníže Leiningen-Hartenburg-Dachsburg
 okresy Miltenberg, Buchheim, Seligenthal, Amorbach a Bischofsheim spolu s  nesuverénním opatstvím Amorbach z území Mohučska
 okresy Borberg a Masbach v bývalé Kurfiřtské Falci
 okresy Grünsfeld, Lauda, Hartheim a Kippberg spolu s převorstvím Gerlachsheim z majetku Würzburska (ze všech těchto zisků vytvořeno nové Knížectví Leiningen)
 hrabě Leiningen-Guntersblum
  mohučský kraj Billigheim (nově panství)
 renta 3000 zl. z Rýnského oktroje
 hrabě Leiningen-Heidesheim
  mohučský kraj Neudenau (nově panství)
 renta 3000 zl. z Rýnského oktroje
 statky hrabat Leiningen-Westerburg (starší linie)
 nesuverénní klášter Ilbenstad na území "svobodného soudu" (šlechtické republiky) Kaichen v lenním závazku k říšskému volenému purkrabství Friedberg
 renta 3000 zl. z Rýnského oktroje
 statky hrabat Leiningen-Westerburg (mladší linie)
 nesuverénní klášter Engelthal na území "svobodného soudu" (stavovské republiky) Kaichen v lenním závazku k říšskému volenému purkrabství Friedberg
 renta 6000 zl. z Rýnského oktroje
 kníže de Ligne
  říšské opatství Edelstetten (nově hrabství)
 hrabě Limburg-Bronckhorst-Styrum
 renta 12 000 zl. od Württemberska
 hraběnka von Löwenhaupt
 renta 11 300 zl. od Württemberska
 statky knížete Löwenstein-Wertheim-Rochefort
 dříve mohučské vsi Würth a Treenfurt
 würzburské okresy Rothenfels a Homburg
 würzburská nesuverénní venkovská opatství Bronnbach, Neustadt a Holzkirchen (v případě Holzkirchenu pouze svrchovanost, majetek kláštera přešel oranžsko-nasavskému knížeti)
 würzburské državy Widdern a Thalheim
 všechny dosavadní práva a příjmy Würzburgu v hrabství Wertheim
 renta 12 000 zl. z Rýnského oktroje (ze starých i nových držav vzniklo Knížectví Löwenstein-Wertheim-Rosenberg)
 statky hraběte Löwenstein-Wertheim-Virneburg 
 würzburský okres Freudenberg
 nesuverénní kartouza Grünau
 nesuverénní klášter Triesenstein
 vsi Montfeld, Rauenberg, Treenfeld a Wessenthal (ze starých i nových držav Hrabství Löwenstein-Wertheim-Freudenberg)
 vévoda Looz-Corswarem (nevlastnil dosud žádné suverénní území)
 okresy Bevergen a Wolbeck v knížecím biskupství Münster s výjimkou těch jejich částí, které připadly Prusku (z těchto částí okresů nově utvořeno Knížectví Rheina-Wolbeck)
 říšské město Lübeck
 veškeré statky, práva a příjmy lübecké katedrální kapituly a biskupství v hradbách a na pozemcích města (v prostoru mezi řekou Trávou, Baltem a Hemmelsdorfským jezerem)
 definitivní zřeknutí se nároků na lübecký poloostrov Priwall naproti Travemünde ze strany Mecklenbursko-Schwerinska
 vévodství Mecklenburk-Schwerin 
 suverénní práva a majetek nesuverénního lübeckého špitálu Sv. Ducha v mecklenburských vesnicích Warneckenhagen, Altenbuchen a Crumbrook a ve vsích na ostrově Poel (svrchovanost špitálních statků náležela do roku 1803 městu Lübeck)
 renta 10 000 zl. z Rýnského oktroje
 hrabě Metternich-Winneburg
  okněžněné opatství Ochsenhausen s výjimkou okresu Thannheim, z něj zřízeno světské knížectví Ochsenhausen
 dědičný knížecí titul pro hlavu rodu.
 vévoda z Modeny 
 předorakouské lankrabství Breisgau a panství Ortenau jako nové  říšské vévodství Breisgau-Ortenau, fakticky jej měl v držení již od r. 1801
 knížectví knížete Oranžsko-nasavského (zároveň knížete z Nasavska-Hadamaru a Nasavska-Dillenburgu)
 knížecí biskupství Fulda (sloučeno v nové  knížectví Nasavsko-oranžsko-fuldské)
  knížecí biskupství Corvey (sloučeno v nové knížectví Nasavsko-oranžsko-fuldské)
  říšské opatství Weingarten spolu s majetky na jeho pozemcích ležících nesuverénních proboštství Hofen a St. Gerold a spolu s  vorarlberským klášterním panstvím Blumenegg (Weingarten nově hrabstvím a zároveň součástí Nasavsko-Oranžsko-Fuldska)
proboštství St. Gerold ve Vorarlbersku, původně v držení říšského opatství Einsiedeln
 vinařství Johannisberg, původně exkláva Fuldského knížecího biskupství (sloučeno v nové knížectví Nasavsko-oranžsko-fuldské)
 svrchovanost nad rytířským panstvím Gersfeld hraběte von Frohberg pod dosavadní volnou svrchovaností Fuldského knížecího biskupství (sloučeno v nové knížectví Nasavsko-oranžsko-fuldské)
 svrchovanost nad rytířským panstvím Wayhers pod dosavadní volnou svrchovaností Fuldského knížecího biskupství (sloučeno v nové knížectví Nasavsko-oranžsko-fuldské)
 majetek nesuverénní farnosti v Bendern v Lichtenštejnsku (majetek kláštera sv. Lucia v Churu, sekularizovaného r. 1802)
majetek nesuverénního proboštství St. Johann ve Feldkirchu na rakouském území z majetku říšského opatství Weingarten
 majetek nesuverénního opatství Dietkirchen v hrabství Dietz (dosud pod svrchovaností knížete)
 knížectví Nasavsko-usingenské 
 okresy Königstein, Höchst, Kronenberg, Rüdesheim, Oberlahnstein, Eltwill, Haarheim a Cassel z majetku Mohučského kurfiřtství
 majetek mohučské katedrální kapituly na pravém břehu Mohanu, jižně od Frankfurtu
 mohučská ves Schwarzheim
 opatství Limburg, Rammersdorf a Sayn v bývalém kurfiřtství Trevírském
 exklávy Kolínského kurfiřtství  Unkel,  Deutz a Königswinter
 okres (prefektura) Kaub v bývalém Falckém kurfiřtství
 hesensko-darmstadtské  hrabství Katzenelbogen a  panství Eppstein spolu s okresy Braubach, Embs a Kleeberg a vsí Weiperfelden
  hrabství Sayn-Altenkirchen a ves Okriftel, původně v majetku knížete z Isenburgu
 svobodné říšské vesnice Soden a Sulzbach
 majetek kláštera Bleidenstadt (svrchovanost mělo knížectví již dříve) a všechny kláštery a kapituly v knížectví s jejich příjmy)
 knížectví Nasavsko-weilburské 
  zbytek Kurfiřtství trevírského (s výjimkou tří klášterů předaných Nasavsko-usingensku a vinařství Wilmar předaného knížeti Wied-Runkel), tedy části okresů Ehrenbreitensteiein, Bergpflege a Boppard
  většina hrabství Nieder-Isenburg, tj. okresy Hammerstein, Walmich, Montabaur a Limburg
 trevírský podíl na územích spravovaných společně z knížetem z Nasavska-Dietzu, tedy na okresech Kamberg, Wehrheim a Münzfelden
 říšské opatství Arnstein
 svrchovanost nad rytířským panstvím Tann vlastněným společně svobodným pánem a dvěma rytíři von und zu der Thann pod dosavadní volnou svrchovaností Fuldského knížecího biskupství
 majetek nesuverénního opatství Marienstadt v Sayn-Hachenbursku
 majetek sekularizovaného kláštera Schönau na původním nasavsko-weilburském území
 hrabě Nesselrode
 renta 260 zl. od hraběte Šternberk-Manderscheid vázaná na Schussenriedu
 Habsburská monarchie (arcivévodství Rakouské) 
  knížecí biskupství Trident
  knížecí biskupství Brixen
 knížectví Oettingen-Wallerstein (jako dědic po hraběti Oettingen-Baldern)
 majetek kláštera Heilig kreuz na území říšského města Donauwörth
 majetek kapituly sv. Magnuse ve městě Füssen v biskupství Augsburg
 Majetek klášterů Deggingen, Maihing a Kirchheim pod dosavadní svrchovaností knížectví
 knížectví Lübeck-Eutin a vévodství Oldenburg
 okres (prefektura) Wildeshausen z majetku hannoverského kurfiřta
 okresy Vechta a  Cloppenburg z bývalého knížecího biskupství Münster
  majetek sekularizovaného biskupství Lübeck
 hrabě Ostein-Myllendonck
  říšská kartouza Buxheim (nově panství) s výjimkou vsi Pleß
 kurfiřtství Bavorské 
  knížecí biskupství Bamberg
 většina knížecího biskupství Würzburg
  knížecí biskupství Freising
  menší část knížecího biskupství Pasov (sídelní město Pasov a biskupské hrabství Neuburg na levém břehu Innu)
  Okněžněné opatství Kempten
 Okres Mühldorf z majetku salcburského arcibiskupství
  rozptýlené majetky majetky knížecího biskupství Eichstätt v prostoru markrabství Ansbach a Bayreuth
  říšská opatství Elchingen,  Irsee,  Kaisersheim,  Ottobeuren,  Roggenburg, Söfflingen,  St. Ulrich a Afra v Augsburgu,  Ursberg a  Wettenhausen
  říšské opatství Eberach (ve Würzbursku)
 bezprostřední duchovní instituce na území města Bamberku, jejichž říšská bezprostřednost se vztahovala jen na osoby a budovy těchto institucí. Šlo o:
 katedrální kapitula bamberské biskupské katedrály
 probošt bamberské katedrály
 klášter Svaté Kláry v Bamberku
 svobodná říšská města  Bopfingen,  Buchhorn (dnešní Friedrichshafen), Dünkelsbühl,  Kaufbeuren,  Kempten,  Leutkirch,  Memmingen,  Nördlingen,  Ravensburg,  Rotenburg ob der Tauber,  Schweinfurt,  Ulm,  Wangen,  Weißenburg,  Windsheim
 svobodné říšské vesnice  Gochsheim a  Sennfeld a svobodné usedlosti na Leutkirchském vřesovišti.
 majetek nesuverénních opatství  Waldsassen (okněžněné, v bavorské Horní Falci) a St. Michael zu den Wengen (na pozemcích říšského města Ulm)
 hrabě Plettenberg-Wittem 
 vesnice Mietingen a Sulmingen z majetku říšského opatství Heggbach
 desetina vsi Waldringen a 500 korců lesa u Mietingenu z majetku říšského opatství Heggbach (to vše nově Hrabství Mietingen-Sulmingen)
 renta 6000 zl. od hraběte Osteina vázaná na Buxheimu.
 království Pruské 
  země Mohučského kurfiřtství v Durynsku ( město Erfurt (nově knížectví),  mohučská část hrabství Untergleichen,  knížectví Eichsfeld)
  mohučský podíl na nedílovém panství Treffurtu
 lenní práva Mohuče v Durynsku
  knížecí biskupství Hildesheim
  knížecí biskupství Paderborn
  část knížecího biskupství Münster (východní část tzv. Horního knížectví (Oberstift) od pravého břehu řeky Ems až k soutoku s Hopferau, konkrétně okresy Saffenberg, Stronberg, Werne, část okresů (prefektur)  Horstmar,  Dülmen, Beverbeck a Wollbeck)
 říšská okněžněná opatství  Essen,  Herford,  Quedlinburg,  Werden a  Elten
  proboštství Kappenberg na území bývalého Münsterského knížecího biskupství
 říšská města  Goslar,  Mühlhausen a  Nordhausen
 hrabě Quadt-Wykrath
  říšské opatství Isny
  říšské město Isny (nově hrabství Isny)
 renta 11 000 zl. od hraběte Metternicha vázaná na Ochsenhausenu.
 starohrabě Salm-Reifferscheid-Bedbur 
  mohučský okres Krautheim (v lednu 1804 povýšen na říšské knížectví Krautheim)
 knížecí titul dědičně pro hlavu rodu (od ledna 1804)
 renta 32 000 od knížete Leiningena, vázaná na Amorbachu.
 kníže Salm-Reifferscheid-Raitz (nevlastnil dosud žádné suverénní říšské území)
 renta 12 000 od Württemberska.
 starohrabě Salm-Reifferscheid-Dyck 
 renta 12 000 zl. od města Frankfurt.
 kníže Salm-Kyrburg 
 třetina okresů Ahaus a Bocholt a šlechtického statku Werth v knížecím biskupství Münster (tyto državy se staly součástí společného rodového  Knížectví Salm s rodem Salm-Salm)
 kníže Salm-Salm na panství Anholt 
 dvě třetiny okresů Ahaus a Bocholt a šlechtického statku Werth v knížecím biskupství Münster (tyto državy se staly součástí společného rodového  Knížectví Salm s rodem Salm-Kyrburg).
 velkovévoda Toskánský 
  většina knížecího arcibiskupství Salcburk (nově vévodství Salcburk s kurfiřtskou hodností)
  většina knížecího biskupství Eichstätt
  část knížecího biskupství Pasov (oblasti hraničící podél Innu s Rakouskem)
  okněžněné proboštství Berchtesgaden
  nesuverénní majetky biskupství Freising v Rakousku
 nesuverénní majetky Bavorska v Čechách (např. Zákupy, Ploskovice, Buštěhrad)
 příslib další kompenzace ze strany Bavorska
 hrabě Schall von Bell  renta 12 000 zl. od Württemberska
 šlechtic von Seubert  renta 3300 zl. od Württemberska
 hrabě Schaesberg  prefektura Tannheim z majetku bývalého okněžněného opatství Ochsenhausen s výjimkou vsi Pleß
 hrabě Sickingen  renta 6610 zl. od hraběte Šternberk-Manderscheida vázaná na Schussenriedu
 vesnice Pleß z majetku kartouzy Buxheim pod svrchovaností hraběte Wartenberg-Roth
 hrabě Sinzendorf  ves Winterrieden z majetku okněžněného opatství Ochsenhausen (povýšena na "říšské purkrabství Winterrieden")
 renta 1500 zl. od hraběte Schaesberga
 hrabě Stadion na Thannhausenu 
 renta 2400 zl. od města Frankfurt
 hrabě Stadion na Warthausenu 
 renta 3600 zl. od města Frankfurt
 hrabě Šternberk-Manderscheid   říšská opatství Schussenried a  Weissenau (nově hrabství Schussenried)
 kníže Stolberg-Gedern a hrabě Stolberg-Wernigerode 
 renta 30 000 zl. z Rýnského oktroje
 knížectví Thurn-Taxis 
 říšská opatství  Buchau,  Marchtal a  Neresheim
 okres Ostrach, panství Weilen, Tiefenthal, Schemmelberg, Frankenhofen a Stetten z majetku  říšského opatství Salmannsweiler/Salem
  říšské město Buchau.
 hrabě Toerring-Jettenbach-Gronsveld   říšské opatství Guttenzell (nově hrabství)
 hrabě Waldbot-Bassenheim   říšské opatství Heggbach (nově hrabství) s výjimkou pozemků předaných hraběti Plettenbergovi
 renta 1300 zl. od hraběte Osteina vázaná na Buxheimu
 hrabě Wartenberg   říšské opatství Roth (nově hrabství)
 suverenita nad vesnicí Pleß, dědičným říšským lénem hraběte Sickingena
 renta 8150 zl. od knížete Metternicha
 hrabství knížete Wied-Runkel
 okresy Neuerburg a  Altenwied z majetku Kurfiřtství kolínského
 vinařství Wilmar z majetku Kurfiřtství trevírského.
 "Porýnský a pustinný hrabě" Salm-Grumbach na Limpurg-Gaildorfu
  naprostá většina okresu Horstmar (nově hrabství) z majetku Knížecího biskupství Münster
 kurfiřtství Württenberg
  okněžněné proboštství Ellwangen
 říšská opatství  Rottenmünster (na území města Rottweil),  Zwiefalten, Heiligkreuzthal a  Schönthal (jeho říšská bezprostřednost od roku 1495 stále zpochybňována Mohučským kurfiřtstvím)
 klášter Oberstenfeld, do roku 1803 suverén v rámci říšského rytířstva
 polovina vesnice Düren-Metstetten z majetku  švýcarského kláštera Muri
 říšská města  Aalen,  Gemünd,  Giengen,  Hall,  Heilbronn,  Eßlingen,  Reutlingen,  Rothweil a  Weil
 majetek kláštera Comburg pod dosavadní svrchovaností Württemberského vévodství
 majetek nesuverénního kláštera Margarethenhausen na území rytířského panství Stauffenberg

 Důsledky v diecézní organizaci 

Likvidace knížecích biskupství i řady diecézí prakticky rozvrátila katolickou církev v Německu. Protože po napoleonských válkách již návrat k původním poměrům nebyl možný, bylo nutné církev stabilizovat na novém základě, který by přihlížel ke změně mocenských poměrů. V letech 1817-1824 vydal Svatý Stolec řadu bul a circumscripcií, které narovnaly vztahy papežství a jednotlivých nástupnických německých států. Hranice diecézí byly nově vytyčeny, ovšem vlastních knížectví se německým biskupům již nedostalo.

 Odkazy 

 Související články 
 Seznam států na říšském sněmu v roce 1803
 Přehled hlavních územních změn ve Svaté říši mezi 25. 2. 1803 a 12. 7. 1806
 Mediatizace
 Mediatizovaná území

 Literatura 
 CAEMMERER, Johann Vinzenz, Hauptschluß der außerordentlichen Reichsdeputation 1803'', Regensburg, Georg Heinrich Kaiser und Companie, 1804, dostupné online

Reference 

Napoleonské války
Politické dějiny Německa
Svatá říše římská
Politika v roce 1803
Náboženství v 19. století