Mauro Giuliani
Mauro Giuseppe Sergio Pantaleo Giuliani (27. července 1781 Bisceglie – 8. května 1829 Neapol) byl italský hudební skladatel, kytarista, violoncellista a zpěvák. Byl nejvýznamnějším kytarovým virtuózem počátku 19. století.

Život 
Narodil se v Bisceglie, v blízkosti Bari 27. července 1781. Jeho rodiče byli Michele a Antonia roz. Iota. Rodina se záhy po narození Maura přestěhovala do Barletta a spolu se svým bratrem Nicholasem tam získal základní hudební vzdělání. Nejprve studoval hru na violoncello (tento nástroj nikdy neopustil) a na housle. Teprve později se věnoval kytaře, ale záhy se stal velice zručným kytaristou. Jména jeho učitelů nejsou známa.

Oženil se s Marií Giuseppe del Monaco a roku 1801 se jim Barlettě narodil syn. Poté patrně pobýval krátký čas v Bologni a Terstu. V létě roku 1806 se beze své rodiny přestěhoval do Vídně. Tam se navázal blízký vztah s Annou Wiesenbergerovou (1784–1817), se kterou měl čtyři dcery: Maria Willmuthová (1808), Aloisie Willmuthová (1810), Emilia Giulianiová (1813) a Karolina Giulianiová (1817).

Ve Vídni se seznámil s instrumentálním stylem klasicismu a od roku 1806 publikoval skladby v tomto stylu. Podnikal koncertní turné po celé Evropě a udivoval svou virtuositou a muzikálností. Giuliani definoval novou roli kytary v kontextu evropské hudby. Byl zván do nejvyšších kruhů rakouské společnosti a spolu s předními hudebníky jako byli Gioacchino Rossini a Ludwig van Beethoven spolupracoval na významných vídeňských koncertech. V roce 1815 účinkoval spolu s klavíristou a skladatelem Johannem Nepomukem Hummelem (později ho vystřídal Ignaz Moscheles), houslistou Joseph Maysederem a violoncellistou Josephem Merkem na sérii komorních koncertů v botanické zahradě paláce Schönbrunn. (Těmto koncertům se říkalo „Dukátové koncerty“, neboť vstupné bylo jeden dukát.) V roce 1815 koncertoval na oslavách na závěr Vídeňského kongresu. 8. prosince hrál na violoncello při premiéře Beethovenovy Symfonie č. 7.

Jako skladatel ve Vídni velký úspěch neměl. Jeho díla většinou vydávalo vydavatelství Artaria, ale mnoho jeho skladeb bylo vydáno lokálními vydavatelstvími, které tak šířily Giulaniho dílo Evropou. Věnoval se rovněž pedagogické práci. Mezi jeho žáky vynikli zejména Jan Nepomucen Bobrowicz a Felix Horetzky.

V roce 1819 Giuliani opustil Vídeň a vydal se na koncertní turné po Čechách a Bavorsku. Poté se vrátil do Itálie. Nějaký čas strávil v Terstu a Benátkách, až se konečně natrvalo usídlil v Římě. V Římě velký úspěch neměl. Vydal několik skladeb a měl pouze jediný koncert.

V červnu 1823 vykonal několik cest do Neapole ke svému otci, který byl vážně nemocen. V Neapoli ho čekalo vlídnější přijetí a místní vydavatelé mu otiskli několik skladeb. V roce 1826 účinkoval v Portici před králem obojí Sicílie Františkem I. V této době také často vystupoval se svou dcerou Emilií, která byla rovněž dobrou kytaristkou.
Koncem roku 1827 se výrazně zhoršil jeho zdravotní stav a 8. května 1829 v Neapoli zemřel

Dílo

Reference

Literatura 
 Thomas F. Heck: Mauro Giuliani: a life for the guitar Publikovala Guitar Foundation of America jako e-book (Kindle, ePub) 2013. .
 Nicola Giuliani: Mauro Giuliani, Ascesa e declino del virtuoso della chitarra   2005, 
 Nicola Giuliani: Omaggio a Mauro Giuliani: l'Orfeo della Puglia. Michiganská univerzita, 1999
 Thomas F. Heck: Mauro Giuliani: virtuoso guitarist and composer. Columbus : Editions Orphée, 1995. 
 Brian Jeffery: Introductions and indexes to Mauro Giuliani: Complete Works. Penderyn, South Wales : Tecla Editions, 1988.

Externí odkazy 
 
 
 
 Životopis v James Bone: The guitar and mandolin: biographies of celebrated players and composers for these instruments. 1914
 Michael Lorenz: New Light on Mauro Giuliani's Vienna Years (Vienna, 2015)

Italští hudební skladatelé
Italští kytaristé
Klasičtí kytaristé
Italští violoncellisté
Klasičtí violoncellisté
Italští zpěváci
Skladatelé romantismu
Narození v roce 1781
Narození 27. července
Úmrtí v roce 1829
Úmrtí 8. května
Muži
Úmrtí v Neapoli