Oldřich Hamera
Oldřich Hamera (3. března 1944 Úvaly – 15. listopadu 2021) byl český grafik, malíř, ilustrátor, tiskař, typograf, vydavatel a restaurátor.

Život 
Hamera celý život kreslil živé organismy i otisky zkamenělých živočichů a původně se chtěl stát přírodovědcem. Pro svůj rodinný původ nemohl studovat a nakonec se vyučil strojním zámečníkem a opravářem strojů, ale jeho zájem o umění a vědní obory jako paleontologie, mineralogie nebo lékařství přetrval.
 
Po absolvování základní vojenské služby pracoval od roku 1964 ve státním podniku ČKD Trakce v Praze. Zde se setkal s Vladimírem Merhautem, Josefem Hamplem a také s Vladimírem Boudníkem, který mu ukázal grafické techniky a věnoval Hamerovi tiskařský lis. Ve stejném roce poznal Bohumila Hrabala a společnost neoficiálních a polooficiálních umělců, teoretiků a spisovatelů šedesátých let. Hrabal seznámil Hameru s Jiřím Kolářem, teoretiky Josefem Zumrem, Radko Pytlíkem, Františkem Šmejkalem nebo Antonínem Hartmannem.

Kvůli protestům proti vpádu vojsk Varšavské smlouvy do Československa v roce 1968 byl nucen opustit ČKD a nastoupil na místo technického redaktora v Československém středisku výstavby a architektury na Václavském náměstí v Praze. Kvůli svým politickým postojům však musel místo brzy opustit a stal se vozičem papíru. V roce 1973 se vyučil ve Středočeských tiskárnách tiskařem maloofsetových strojů a začal pracovat v Československém středisku výstavby a architektury jako barvotiskař. Z politických důvodů však musel odejít do příprav, kde postupně zastával pozice kopisty, fotografa, knihaře nebo nádvorního dělníka. V osmdesátých letech se ještě jednou na krátkou dobu vrátil na pracovní místo tiskaře, ale opět z něj musel v rámci podniku přejít do oddělení katalogových listů pro výstavbu jako technický redaktor a grafik. Jako kreslíř spolupracoval v 70. letech s katedrou parazitologie na Přírodovědecké fakultě v Praze.

Koncem 70. let byl demolován dům, kde Hamera bydlel a měl ateliér. Zároveň prošlo krizí jeho manželství a skončilo rozvodem. Hamera se nadále věnoval malbě a kresbě a obnovil Boudníkovo samizdatové nakladatelství Explosionalismus, kde vedle textů Hrabalových, Klímových a bibliofilií věnovaných především Vladimíru Boudníkovi vydal Intimní deník Karla Hynka Máchy, za nějž dostal v roce 1971 Cenu Jiřího Koláře za literaturu.

Po roce 1989 odešel do Liberce, kde začal pracovat jako nezávislý umělec pro Skloexport a další firmy. V polovině devadesátých let se znovu vrátil do Prahy. Věnoval se užité grafice, knižní ilustraci a přednáškové činnosti. Účinkoval v dokumentárních a populárně naučných filmech a podílel se na rozhlasových vysíláních. V prosinci roku 2012 prodělal transplantaci jater. Postupně se vracel k malbě, kresbě a grafice.

Dílo 
V 60. letech, kdy od Vladimíra Boudníka získal tiskařské zařízení, zkoušel zprvu jeho techniky aktivní a strukturální grafiky a snažil se o vlastní osobitý přínos a různé modifikace přípravy matric. Od vlivu svého učitele se Hamera začal záhy odpoutávat ve svých monotypech s cykly na téma vesmír, vodní světy anebo zrod hmoty. Později vyvinul vlastní originální techniku vrstveného monotypu, kde postupným snímáním otisků odkrývá různé barevné vrstvy nanesené předtím na matrici.

Hamerova technika aktivního leptu pracuje s nízkým reliéfem, který je vytvořen naleptáním kovové desky. Na ni jsou postupně naváleny barevné vrstvy, které umělec zpětně snímá stejně jako při práci s monotypem.

V 70. letech Hamera využil čerstvé zkušenosti ilustrátora vědeckých publikací a ve svých monotypech odkazuje k bizarním živým organismům (cyklus „Tasemnice a kosmologie“) a zejména k vizuálně atraktivním paleontologickým nálezům jako trilobiti a amoniti.

Od poloviny sedmdesátých let se věnoval také restaurování významných památek České republiky (Staroměstská radnice v Praze, zámek Lemberk). Na konci sedmdesátých let dokončil grafický návrh řešení domu mistra Jana Husa v Kostnici, ale nesměl samotný památník navštívit.

K přírodovědným tématům se vrátil v 90. letech, kdy kolážoval své grafiky obrázky z vědeckých publikací. Často se jednalo o autokoláže s využitím jeho vlastních starších vědeckých ilustrací trilobitů, graptolitů, orthocerů nebo amonitů. Barevnost Hamerových grafik je tlumená a respektuje odstíny přírodních materiálů jako jsou oxidované minerály, otisky zkamenělin a půdní barviva.

Po roce 2000 se pracemi z cyklu „Kohouti“, kde využil matric nepravidelného tvaru, opět vrátil k technice aktivní grafiky (Nakopnutý kohout, 2002). Opětovně se zabýval také strukturálními monotypy. V roce 2010 vyšlo vydání Máchova Máje ilustrované monotypy Oldřicha Hamery.

Hamerovy derealizace využívají jako výchozí materiál například paleontologické tabule silurského systému Joachima Barranda s přetiskem jeho vlastními matricemi strukturálních grafik (Derealizace Barrandienu). Obdobného účinku dosáhl derealizací hudebních partitur nebo zeměpisných atlasů.

V posledních kolážích z roku 2014 se objevili Vladimír Boudník a Bohumil Hrabal, na které Hamera s odstupem let vzpomínal u příležitosti jejich životních jubileí. Každého z nich Hamera znázornil v jeho vlastním světě, Hrabala jako pábitele vypravujícího neuvěřitelné příběhy, Boudníka jako tvůrce originálních grafických listů.

Oldřich Hamera byl také autorem několika grafických značek, výzdoby reprezentačních místností, TV Nova a dalších realizací.

Grafiky Olřicha Hamery očima Bohumila Hrabala (z úvodu k výstavě 1975)

„V Hamerových monotypech lze vystopovat mokrost jeskyní, ve kterých bydlí macarát, zápasy mikrobů a plísní, vůni slisované fauny a flóry hornických šachet, kde kape ze stěn a v koutě se lesknou změtené dráty a kabely. Avšak téměř v každém Hamerově monotypu je trilobit, ten krásný pozdrav z prvohor, otisk, které se podobá lidskému kostlivci, rozdrcenému hornickému kahanci, šněrování husarského kabátce, trilobit jako Hamerův podpis a znělka, která obloukem přešla do barrandovských skal a odtud do Hamery a přes jeho ruce do grafiky.“
(Bohumil Hrabal: Pocta Barrandovi)

Typografické práce 
Oldřich Hamera se jako typograf podílel na úpravě katalogů a sborníků vydaných nakladatelstvím Ztichlá klika a na publikacích nakladatelství Pražská imaginace věnovaných Vladimíru Boudníkovi.

Vydavatel (výběr) 
 K. H. Mácha (deníky Karla Hynka Máchy s ilustracemi Jiřího Koláře), 40 s., samizdat, 1976
 Boudník, Vladimír: Corpus delicti, 1974, samizdat
 Ladislav Klíma: Cholupický den, 1976, samizdat
 Pravoslav Kotík: Portrét českého umělce, 1976, samizdat, sestavil, úvodní text napsal Bohumil Hrabal
 Vzpomínka na Jaroslava Kladivu, s texty Karla Marysky „Za Ph. Dr. Jaroslavem Kladivou“ a 	Hrabalova literární koláž „Svěcení jara“, 1987, samizdat
 Hrabal, Bohumil: Milostný dopis, Věštba, 1987, samizdat, s vlastní roláží
 Hrabal, Bohumil: Labuť avonská, 1989, samizdat
 Jiřímu Koláři k 75. narozeninám, s texty Jana Skácela „Poděkování“, „Není dne“ Karla Šiktance, „Dopis příteli“ Bohumila Hrabala a „Zprávu o kavárně Slavia“ Ludvíka Vaculíka, s vlastním monotypem: Pocta Jiřímu Kolářovi s motivem Johna Bulla a roláží Jiřího Koláře.
 Pocta Vladimíru Boudníkovi, 1989, samizdat
 Josef Jíra :60, 1989, samizdat
 Hrabal, Bohumil: Grayhound story, 1989, samizdat
 Hrabal, Bohumil: Hrabala, Dopis Dubence z listopadu 1989, samizdat
 Michael Rittstein, kresby Michaela Rittsteina, osmdesátá léta
 Klíma, Ladislav: Jsem absolutní vůle, datace nečitelná, společně s V. Zadrobílkem
 Váchal, Josef: Vademecum, Praha 1978, společně s V. Zadrobílkem
 podíl na přípravě: Nezval, Vítězslav: Sexuální nokturno, samizdat, nedatováno

Montáže na knihách
 Josef Váchal - Očarovaná Šumava. První vydání nepublikovaného textu. Tisk Mirek Bujárek, grafická úprava V. Z., montáž Oldřich Hamera. Náklad 110 výt., vydáno r. 1985
 Josef Váchal - Orbis pictus. Faksimile Váchalova tisku (mírně zmenšeno) z r. 1932. Obálka vydavatel, náklad 120 výt. Montáž litografií Oldřich Hamera. Před doslovem vydavatele foto Bohdana Holomíčka. Vyšlo r. 1985

Ilustrace 
 Zapletal Zdeněk: Born in ČSR, aneb, Vekslštůbe cimrfraj, Akropolis Praha 1994, 
 Pilzová Markéta: Stigmata duše, Eminent Praha 2000, 
 Kuchař Jiří: Santo Daimé - Posleství z druhého břehu, Praha 2001, 
 Pilzová Markéta: Fénix, Eminent Praha 2002, 
 Holan Vladimír: Noc s Hamletem, Dokořán Praha 2004, 
 Brzáková Pavlína: Modřínová duše, Eminent Praha 2004, 
 Brzáková Pavlína: Dva světy, Eminent Praha 2008, 
 Cílek, Václav: Kameny a hvězdy, Dokořán Praha 2014, 

Ilustrace na přebalu
 Dubský Ivan: Diskurs na téma jedné Klímovy věty a jiné eseje, Pražská imaginace 1991, 
 Boudník, Vladimír: Z literární pozůstalosti, Pražská imaginace 1993, 
 Boudník, Vladimír: Z korespondence I, (1949-1956), Pražská imaginace 1994 , 
 Boudník, Vladimír: Z korespondence II, (1957-1968), Pražská imaginace 1994, 
 Popel Richard: Paradýzo ztracené a znovunalezené, Akropolis Praha 2000,

Restaurování (výběr) 
 Spořitelna v Rytířské ulici – vstupní portály s balustrádou
 Hotel Merkur – realizace kamenných sloupů v atriu restaurace
 Staroměstská radnice – náhrada žeber v neogotických oknech
 Strahovský klášter – kamenické práce pro řád premonstrátů
 Divadlo F. Kafky – restaurování kamenných prvků
 Dům U Bílého koníčka v Karlově ulici – obnova gotického schodiště
 Budova banky Na Příkopech – restaurování žulového obkladu
 Zámek Lemberk – osazení barokních oken a ostění, kamenické a štukatérské práce
 Radnice v Žatci – obnova gotických žeber ve vstupní části budovy
 Morový sloup v Holýšově (společně s Tomášem Raslem a Janou Kremanovou)

Návrhy a realizace 
 1979 Výstava: Výtvarné umění a hudba, Divadlo hudby, společně s Vladimírem Léblem, předáno do Nadace paní Martinů
 1989 Realizace reprezentačních místností firmy Pragomont, řešení a výzdoba interiéru, užitkové předměty
 1995 Výzdoba reprezentačních místností TV Nova
 1997 Účast na výzdobě Čs. Spořitelny
 1998 Účast na výzdobě banky, Národní třída, Perštýn
 1998 Návrh a účast na realizaci velkoplošné malby na zdi Obvodního úřadu pro Prahu 10, s žáky VŠUP
 1999 Účast na výzdobě První pražské plynárenské
 2005 Výzdoba advokátních kanceláří Havel, Kuchař, Ryšavá a partneři s.r.o.

Zastoupení ve sbírkách 
 Národní galerie v Praze
 Pratt Graphics Center v New Yorku
 Oblastní galerie v Liberci
 Galerie Benedikta Rejta v Lounech
 Galerie výtvarného umění v Chebu
 Vlastivědné muzeum v Nymburce
 Sbírka Pražské plynárenské
 Soukromé sbírky doma a v zahraničí

Výstavy

Autorské 
 1967	Mikrobiologický ústav Československé akademie věd, Praha
 1970	Oblastní galerie Liberec
 1976 	Sbírky, Výzkumný ústav veterinární, Brno
 1976	Paměť hmoty, Divadlo hudby, Praha
 1979	Monotypy, Ústřední ústav geologický Československé akademie věd, Praha
 1990	Divadlo Na Chmelnici, Praha
 1996	Duna Muzeum, Esztergom, Maďarsko
 1998	Kameny, Hamera, Mácha, Suchardův dům, Nová Paka
 1999	Fosilie se sbírek Severočeského muzea – Oldřich Hamera „Monotypy“; Severočeské muzeum, Liberec
 2000 	Galerie Ungula, Praha
 2000	Literární kavárna u Řehoře Samsy, Praha
 2002	Máchův Máj, Boží mlýn, Praha
 2003	Monotypy, radnice, Frýdlant
 2003	Literární kavárna, Praha
 2004	Galerie Efram, Mikulov
 2005	Máchův Máj, Průmyslový palác, Praha, (společně s horoskopy Pavla Turnovského)
 2005	Výstava ilustrací ke knize Pavlíny Brzákové Modřínová duše, Severočeské muzeum v Liberci
 2006	Derealizace Barrandienu, Palác Akropolis, Praha
 2006	Monotypy O. Hamera, Průmyslový palác, Praha (v rámci Esoterického veletrhu v Praze)
 2006	Oldřich Hamera. K nedožitým sedmdesátinám, Palác Lucerna, Praha
 2013	Oldřich Hamera. K dožitým sedmdesátinám, Galerie Ztichlá klika, Praha
 2014	Grafiky Olřicha Hamery očima Bohumila Hrabala, České centrum, Mnichov, SRN
 2014	Barrandien očima Oldřicha Hamery, Vlastivědné muzeum v Berouně
 2014	Máchův Máj v monotypech Oldřicha Hamery, Knihovna K. H. Máchy, Litoměřice
 2015	Vrásnění. Grafická tvorba Oldřicha Hamery, Galerie Smečky, Praha
 2015	Oldřich Hamera. Máchův Máj v monotypech, Památník K. H. Máchy v Doksech

Společné 
 Oldřich Hamera se zúčastnil od roku 1967 desítek společných výstav, výběr viz abART

Odkazy

Reference

Literatura

Katalogy 
 Oldřich Hamera: Monotypy, 1979, Hrabal Bohumil , Kroutvor Josef, kat. 16 s., Ústřední ústav geologický, Praha
 Oldřich Hamera: Monotypy, 1979, Caillois Roger , Kroutvor Josef, kat. 4 s., Divadlo hudby, Praha
 Oldřich Hamera: Monotypy, 1988, Rous Jan, kat. 4 s., Divadlo Na Chmelnici, Praha
 Vysočanský okruh Vladimíra Boudníka, Machalický Jiří, Hrabal Bohumil, kat. 58 s., Národní galerie v Praze a Galerie hlavního města Prahy, Praha 1992
 Oldřich Hamera, 2014, Rak Štěpán, Čapková Eva, Cílek Václav, kat. 32 s., Beroun 2014
 Vrásnění. Grafická tvorba Oldřicha Hamery, Čapková Eva, kat. nečíslováno, Galerie Smečky, Praha 2015
 Oldřich Hamera a přátelé. Recyklace. text Lubomír Krupka, Miroslava Krupková, Eva Čapková, Hana Klimešová, Oldřich Hamera, 87 s., Galerie Maldoror Praha 2021, ISBN 978-80-903469-8-7

Články 
 Hamera Oldřich, Popel Jiří, Placák Jan, Stankovič Andrej, Fecurka Konstantin, Groch Erich, Stryko Marcel, Ztichlá klika 1, samizdatová antologie, 140 s., vydal Jan Placák, Ztichlá klika, Praha
 Karlík Viktor, Hamera Oldřich, Placák Jan, On mně tu satinýrku dal (RR interview), Revolver Revue 29,1995/09, 192-210
 Cílek Václav: Kameny za času snění. Slovo ke katalogu výstavy Oldřicha Hamery. Minerál, Roč. 6, č. 1 (1998), s. 57-58.

Publikace 
 Karel Hynek Mácha, Máj, Oldřich Hamera, monotypy, nakl. Triáda, 2010, 
 Nešlehová Mahulena, Poselství jiného výrazu (Pojetí informelu v českém umění 50. a první poloviny 60. let), Artefact, Praha 1997,

Externí odkazy 
 
 
 
 Galerie grafik, Oldřich Hamera
 O. Hamera, České centrum Mnichov, 2014 
 Oldřich Hamera, Galerie Smečky, ČRO Vltava, 2015
 ČRO Vltava, Osudy: Oldřich Hamera, 2014, 1
 ČRO Vltava, Osudy: Oldřich Hamera, 2014, 2
 ČRO Vltava, Osudy: Oldřich Hamera, 2014, 3
 ČRO Vltava, Osudy: Oldřich Hamera, 2014, 4
 ČRO Vltava, Osudy: Oldřich Hamera, 2014, 5
 Vladimír Boudník / Strukturální grafika 2, Oldřich Hamera, ČRO Vltava, 2009
 Oldřich Hamera, Xantypa 2005 

Čeští grafici
Čeští typografové
Čeští ilustrátoři
Čeští restaurátoři
Narození v roce 1944
Narození 3. března
Narození v Úvalech
Úmrtí v roce 2021
Úmrtí 15. listopadu
Muži