Jakovlev Jak-141
Jakovlev Jak-141 (V kódu NATO: "Freestyle") bylo nadzvukové, víceúčelové bojové letadlo s technologií V/STOL (vertical take-off and landing), které poprvé vzlétlo 9. března 1987 jako prototyp 48-2. Jeho vývoj trval poměrně dlouhou dobu, tedy od roku 1975 po rok 1991.

Byly sestrojeny čtyři prototypy tohoto letadla:
 Prototyp 48-0 - prototyp určený k neletovým zkouškám a ke kontrole integrovaných systémů
 Prototyp 48-1 - rovněž neletový prototyp určený ke zkouškám výkonnosti motorů
 Prototyp 48-2 - určený k letovým zkouškám a byl představen na letecké výstavě ve Farnborough (1992) a Moskvě (1993)
 Prototyp 48-3 - rovněž určen k letovým zkouškám, poprvé představen na Moskevské letecké výstavě v roce 1993
Financování projekt spolu a testů na letadlové lodi Admiral Gorškov bylo ukončeno na konci roku 1991, kdy došlo k nehodě při přistávání a prototyp vybuchl - pilot se dokázal katapultovat. Později po přehodnocení ministerstvem obrany byl projekt znovu spuštěn. Byla navržena i pozemní verze Jak-141M s lepším motorem, výzbrojí a s charakteristikami stealth. 

Jak-141 byl vybaven automaticky katapultovacím sedadlem Zvezda K-36, podobným jakým byl vybaven i Jak-38. Jak-141 je rovněž vybaven laserovým naváděním raket. Má trojnásobně zálohovaný systém FBW (Fly-by-wire) ke koordinaci motoru s tryskami pro zlepšený kolmý vzlet a přistání. Je také vybaven identifikátorem IFF (Identification friend or foe) a modifikovaným radarem IRST S-31E2KOLS. Tímto radarem jsou také vybaveny stíhačky MiG-29.

Mezi roky 1995 a 1996 probíhala spolupráce firmy Jakovlev s americkým výrobcem Lockheed Martin. Lockheed Martin tak získal veškeré technické informace o letadle JAK-141, které použil pro program Joint Strike Fighter pro letoun X-35B ze kterého pak vyšel letoun F-35B.

Uživatelé 
 Sovětský svaz
 Sovětské námořnictvo – Sovětské námořní letectvo

Specifikace

Technické parametry 
 Posádka: 1
 Délka: 18,3 m
 Rozpětí: 10,1 m
 Výška: 5 m
 Nosná plocha: 31,7 m²
 Hmotnost prázdneho letadla: 11 650 kg
 Maximální vzletová hmotnost: 19 500 kg
 Motory: 1 × Sojuz R-79V-300 s maximálním tahem 88,25 kN s přídavným spalovaním 152 kN a 2 × vztlakové motory Rybinsk RD-41 o tahu 40,2 kN
 Objem palivových nádrží: 4 400 kg
 Přídavné palivové nádrže: 1 750 kg

Výkony 
 Maximální rychlost: 1 800 km/h ve výšce 11 000 m (1,7 M)
 Maximální rychlost při zemi: 1 250 km/h (1,02 M)
 Operační dostup: 15 000 m
 Dolet: 2100 km
 Délka vzletu: 30-100 m
 Délka přistávání: 240 m

Výzbroj 
 Rakety „Vzduch-vzduch“ R-27, R-33, R-40, R-60, R-73
 Rakety „Vzduch-zem“ Ch-31A, Ch-35, Ch-25MP, Ch-25MTRL, Ch-25MP
 Kanón GŠ-30-1 se 120 náboji
 Byl schopen nést i nukleární pumu

Odkazy

Reference

Literatura 
 Bill Gunston, Yefim Gordon. Yakovlev aircraft since 1924. Putnam Aeronautical Books, 1997.
 John William Ransom Taylor. Helicopters and VTOL aircraft. Doubleday, 1968.

Externí odkazy 
 
 http://www.enemyforces.net/aircraft/yak141.htm 
 http://www.military.cz/russia/air/jak/Jak-141/jak-141.htm
 http://forum.valka.cz/viewtopic.php/t/2043
 http://two-s.blogspot.sk/2009/07/lietadlo-zbavene-neba-alebo-starosti-z.html

Sovětská a ruská stíhací letadla
Letadla Jakovlev
Letadla VTOL
Letecké prototypy