Amélie Orleánská
Amélie Orleánská (portugalsky Maria Amélia de Orleães, 28. září 1865 – 25. říjen 1951) byla poslední portugalská královna, manželka Karla I. Portugalského.

Život

Portugalská královna 

Amélie byla nejstarší dcerou hraběte z Paříže Filipa Orleánského a Marie Isabely Orleánské. V roce 1886 se vdala za portugalského prince Karla z dynastie Braganza-Sasko-Koburg-Gotha a spolu pak měli tyto děti:

 Ludvík Filip Portugalský (21. března 1887 – 1. února 1908), zemřel spolu s otcem po útoku atentátníků
 Maria Anna Portugalská (*/† 14. prosince 1887)
 Manuel II. (19. března 1889 – 2. července 1932), poslední portugalský král v letech 1908 až 1910, ⚭ 1913 Augusta Viktorie Hohenzollernská (19. srpna 1890 – 29. srpna 1966)

Karel se stal králem v roce 1889. V té době klesala podpora portugalské monarchie vzhledem ke špatnému stavu ekonomiky a průmyslu. Amélie jako královna zastávala aktivní roli a poněkud se jí dařilo zmírnit rostoucí kritiku monarchie díky své osobní popularitě, i když sama někdy sklízela kritiku na vlastní účet.

Aktivně se účastnila mnoha sociálních a charitativních projektů, které se například týkaly prevence a léčby tuberkulózy. Byla pokládána za méně formální osobu, než byla její tchyně Marie Pia, a popisována jako vlídná a klidná žena. Naučila se dobře portugalsky. Zajímala se o literaturu, operu a divadlo a sama malovala. Během nepřítomnosti svého manžela v roce 1895 sloužila coby regentka. V roce 1902 podnikla plavbu po Středomoří, která sklidila kritiku jako příliš nákladná.

Atentát 
1. února 1908 se královský pár s oběma syny vracel z vánočního oddechu na venkovském sídle Vila Viçosa do hlavního města. Na Palácovém náměstí zaútočili na jejich vůz automatickými zbraněmi dva revoluční republikáni. Král Karel zemřel na místě a starší syn Ludvík Filip byl smrtelně raněn. Mladší syn Manuel byl zraněn kulkou do ramene, královna (která se mladšího syna snažila chránit) byla jako zázrakem nezraněna. Oba atentátníky na místě zastřelila královská stráž.

V exilu 
Hned druhého dnes se tak princ Manuel v 18 letech stal králem Portugalska, ale počátkem října 1910 byl revolučním převratem svržen. Amélie spolu se zbytkem královské rodiny opustila Portugalsko. Většinu zbytku života strávila ve Francii. Během II. světové války ji portugalská vláda pozvala do země zpět, ale Amélie odmítla. Naposledy Portugalsko navštívila v roce 1945.

Vyznamenání 
  867. dáma Řádu královny Marie Luisy – Španělsko, 1886
  Stuha tří řádu – Portugalské království, 9. května 1909
  dáma Řádu svaté Isabely – Portugalské království
  Řád neposkvrněného početí Panny Marie z Vila Viçosa
  dáma Řádu hvězdového kříže – Rakousko-Uhersko
  dáma Řádu svaté Kateřiny – Ruské impérium
 Zlatá růže – Vatikán, 1892

Vývod z předků

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 

Dynastie Braganza-Sasko-Koburg-Gotha
Portugalské královny
Francouzské kněžny (Orléans)
Vévodkyně z Braganzy
Rytíři velkokříže Řádu Kristova
Rytíři velkokříže Řádu avizských rytířů
Rytíři velkokříže Řádu svatého Jakuba od meče
Francouzské osobnosti 19. století
Nositelé Řádu neposkvrněného početí Panny Marie z Vila Viçosa
Nositelé Zlaté růže
Nositelé Řádu hvězdového kříže
Nositelé Řádu svaté Kateřiny
Nositelé Řádu svaté Isabely
Dámy Řádu královny Marie Luisy
Nositelé Stuhy tří řádů
Narození v roce 1865
Narození 28. září
Úmrtí v roce 1951
Úmrtí 25. října
Pohřbení v klášteře sv. Vincenta z Fory
Ženy