Carmen Miranda
Carmen Miranda, rodným jménem Maria do Carmo Miranda da Cunha (9. února 1909 – 5. srpna 1955) byla portugalská tanečnice, zpěvačka a herečka.

Život 

Narodila se ve vesnici Várzea da Ovelha e Aliviada poblíž portugalského města Marco de Canaveses, jako druhá dcera José Maria Pinto da Cunha a Marie Emílie Mirandové. Devět měsíců po jejím narození její otec emigroval do Brazílie a usadil se v Riu de Janeiru, kde si otevřel holičství. Její matka spolu s ní a její sestrou Olindou (nar. 1907) jej hned poté následovaly a v roce 1910 se také přestěhovaly do Ria de Janeira. V Brazílii se jejím rodičům narodili další tři potomci (syn Amaro (nar. 1912), dcery Cecilia (nar. 1913) a Aurora (nar. 1915) a syn Óscar (nar. 1916)).

Carmen byla pokřtěna svým otcem, podle stejnojmenné Bizetovi opery, kterou velmi miloval. Právě opera ji dětství velmi ovlivnila a vytvořila si lásku ke zpěvu a tanci. Její plány o kariéře v showbyznysu jí však její otec rozhodně neschvaloval a její matku, která je naopak podporovala začal i fyzicky týrat. I přesto se Carmen začala angažovat v rozhlasové show a zpívala na večírcích i na festivalech. Jako zpěvačka však musela náhle skončit poté, co její sestra Olinda onemocněla tuberkulózou a byla poslána do Portugalska. Aby rodičům pomohla zaplatit sestřinu lékařskou péči, začala pracovat v butiku, kde se naučila vyrábět klobouky.

Svou pěveckou kariéru zahájila koncem dvacátých let, kdy spolu se skladatelem a hudebníkem Josué de Barrosem nahrála svůj první single („Não vá Simbora“ ~ Neodcházej Simboro). Hned o rok později vydala svůj druhý singl („Prá Você Gostar de Mim“ ~ Abys mě měl rád) ve spolupráci s Joubertem de Carvalhem a jen v roce 1930 se prodalo rekordních 35 000 kopií. Hned na to podepsala dvouletou smlouvu s RCA Victor a o tři roky později přešla k tehdy nejpopulárnější brazilské stanici Rádio Mayrink Veiga. V roce 1937 však odešla do Rádia Tupi a odtud poté ke společnosti Odeon, což z ní postupně udělalo nejlépe placenou rozhlasovou zpěvačku v brazílii.

Svou hereckou kariéru začala v roce 1935, kdy se objevila v pár brazilských muzikálech a 18. května 1939 se přestěhovala do New Yorku, kde získala malou roli na Broadwayi, za kterou však sklidila dobré recenze a stala se mediální senzací.

Zprávy o nové hvězdě, známé pod přezdívkou „Brazilská bomba“, se brzy donesly i do Hollywoodu a jako první ji nabídlo spolupráci studio 20th Century Fox. Produkčně náročný snímek Down Argentine Way (1940) však vynesl 2 miliony dolarů, ale Carmen se přesto vrátila zpět na Broadway. 1. června 1942 jí však vypršela smlouva a začala nahrávat pro Decca Records. V té době ji také začala podporovat americká vláda a jako součást Rooseveltovy Politiky dobrého sousedství měla posílit vztahy s Latinskou Amerikou. Její popularita v Brazílii však začala na rozdíl od USA pomalu klesat. Po návratu do vlasti 10. července 1940 ji sice přivítal dav jásajících fanoušků, ale o pět dní později ji na charitativním koncertu publikum vypískalo. Jelikož na koncertu zpívala i oslovovala v angličtině, většina už ji přestala vnímat jako Brazilku a i brazilský tisk ji zkritizoval a označil jako „příliš amerikanizovanou“. I onen muzikál Down Argentine Way zde sklidil kritiku a Carmen se tak na dalších 14 let do Brazílie nevrátila.

Po dalším úspěšném snímku That Night in Rio (1941) ji začali obsazovat už výhradně do hlavních rolí, avšak o rok později s ní studio za 60 000 $ ukončilo smlouvu. Po dokončení turné se tak vrhla na natáčení muzikálu Springtime in the Rockies (1942), kde se blýskla po boku Betty Grableové a Johna Payna. V kariéře poté pokračovala dalším muzikálem The Gang's All Here (1943) a stále ji nutili vystupovat v čím dál podivnějších kostýmech. I po několika dalších nepříliš úspěšných filmech byla stále Hollywoodem nejlépe placená bavička a jen v roce 1945 si vydělala více než 200 000 dolarů. Na své dřívější úspěchy se jí však stále nedařilo znovu navázat a poté co jí 1. ledna 1946 vypršela smlouva se studiem Fox, rozhodla se, že se pokusí znovu předsvést své komické a herecké schopnosti v nezávislém filmu Copacabana (1947) v produkci United Artists. Film se však žádným hitem nestal a u kritiků i veřejnosti, žádný výrazný úspěch nesklidila. Jelikož se ve své kariéře čím dál více propadala, přidala se v roce 1948 k pěvecké skupině Andrews Sisters, se kterými nahrála celkem 3 singly.

V roce 1948 jí však přišla nabídka na natáčení dvou muzikálů pro studio Metro-Goldwyn-Mayer, kde měla výrazně změnit svou image. I přesto, že se objevila v elegantních šatech a bez podivného turbanu, prorazit se jí nepodařilo a i její posledním film Scared Stiff (1953), ve kterém se vrátila zpět ke své tradiční podobě, byl pomerně kritizován.

Nadále se věnovala i svým turné, avšak 5. srpna 1955, po jednom z vystoupení a následném večírku utrpěla smrtelný infarkt. Její tělo bylo převezeno do Rio de Janeira a brazilská vlády vyhlásila na její počest období národního smutku.

Od 5. srpna 1976 má v Riu své vlastní muzeum a za svůj přínos zábavnímu průmyslu má i hvězdu na Hollywoodském chodníku slávy.

Vyznamenání 
  velkodůstojník Řádu prince Jindřicha – Portugalsko, 18. července 1995

Filmografie (kompletní) 

 1935 Alô, Alô, Brasil (režie João de Barro, Wallace Downey, Alberto Ribeiro)
 1936 Alô Alô Carnaval (režie Adhemar Gonzaga)
 1939 Banana-da-Terra (Ruy Costa)
 1940 Down Argentine Way (režie Irving Cummings)
 1941 Week-End in Havana (režie Walter Lang)
 1941 That Night in Rio (režie Irving Cummings)
 1942 Springtime in the Rockies (režie Irving Cummings)
 1943 The Gang's All Here (režie Busby Berkeley)
 1944 Something for the Boys (režie Lewis Seiler)
 1944 Greenwich Village (režie Walter Lang)
 1944 Four Jills in a Jepp (režie William A. Seiter, Hugo Friedhofer)
 1945 Doll Face (režie Lewis Seiler)
 1946 If I'm Lucky (režie Lewis Seiler)
 1947 Copacabana (režie Alfred E. Green)
 1948 A Date with Judy (režie Richard Thorpe)
 1950 Nancy Goes to Rio (režie Robert Z. Leonard)
 1953 Scared Stiff (režie George Marshall)

Diskografie

Alba 
 1940 „The South American Way“, (Decca Records)
 1941 „A Night In Rio“, (Decca Records)
 1941 „A Week-End In Havana“, (Decca Records)
 1955 „A Pequena Notável“, (Odeon)
 1965 „A Nossa Carmen Miranda“, (Odeon)
 1965 „Carmen Miranda“, (RCA Camden)
 1965 „The Brazilian Bombshell“, (Ace Of Hearts)
 1966 „O Que E Que A Baiana Tem?“, (Odeon)
 1968 „A Pequena Notável“„ (RCA Camden)
 1975 „A Pequena Notável; 20 Anos De Saudade“, (RCA Camden)
 1976 „Alice Faye, Carmen Miranda, Phil Baker (4), Benny Goodman And His Orchestra - The Gang's All Here“, (Classic International Filmusicals)
 1983 „Betty Grable, Dick Powell (2), Carmen Miranda - Springtime In The Rockies“, (Pelican Records)
 1983 „Harry James And His Orchestra, Betty Grable, Carmen Miranda, Helen Forrest, Various - Down Argentine Way / Springtime In The Rockies“„ (Hollywood Soundstage)
 1985 „Disso É Que Eu Gosto“„ (EMI)
 1992 „Carmen Miranda“, (RCA)
 1993 „The Best Of Carmen Miranda“„ (Audi-Book)
 2004 „Bombshell From Brazil“, (Collector's Choice Music)
 2010 „Sua Melhor Época“, (Novoson)

Singly (výběr) 
 1929 „Não Vá Sim'bora / Se O Samba É Mod“ (spolu s Trio Barros), (Brunswick)
 1930 „Mamãe Não Quer... / P'ra Você Gostar De Mim“, (Victor)
 1931 „Tem Gente Ahi! / Amor! Amor!“, (Victor)
 1932 „nosso amô veio dum sonho/não vae zangar“, (RCA Victor)
 1933 „Que Bom Que Estava / Bom Dia Meu Amor“ (spolu s Diabos Do Céo a Orchestra Victor Brasileira), (Victor)
 1933 „Quando Você Morrer / Pode Ir Embora“ (spolu s Grupo Da Guarda Velha a Diabos Do Céo), (Victor)
 1934 „Me Respeite... Ouvio? / Alô... Alô?...“ (spolu s Mario Reisem a Diabos Do Céo), (Victor)
 1935 „Coração / Comigo Não“, (Victor)
 1936 „Como "Vaes" Voce? / No Taboleiro Da Bahiana“ (spolu s Luizem Barbosou), (Odeon)
 1937 „Canginquinha Quente / Me Dá, Me Dá“, (Odeon)
 1938 „Sai Da Toca Brasil! / Endereço Errado“, (Odeon)
 1938 „Boneca De Pixe / Escrevi Um Bilhetinho“ (spolu s Almirante), (Odeon)
 1939 „O Que É Que A Bahiana Tem / A Preta Do Acarajé“ (spolu s Dorival Caymmi), (Odeon)
 1939 „Preto E Branco / Cosinheira Granfina“ (spolu s Almirante), (Odeon)
 1940 „Bruxinha De Panno / Recenseamento“, (Odeon)
 1940 „South American Way / Touras Ém Madrid“, (Brunswick)
 1941 „The Man With The Lollipop Song / Nao Te Dou A Chupeta“, (Brunswick)
 1941 „I, Yi, Yi, Yi, Yi (I Like You Very Much) / Chica Chica Boom Chic“, (Brunswick)
 1941 „Cae Cae / Alo Alo“ (spolu s Bando Da Lua), (Brunswick)
 1941 „Mama Eu Quero / Que E Que A Bahiana Tem?“, (Decca)
 1941 „Aquella Noche En Rio / Arca De Noe“, (Decca)
 1941 „A La Habana Me Voy - ( Um Hombre Y Una Cancion ) / Não Te Dou A Chupeta“, (Decca)
 1942 „Carmen Miranda With Bando Da Lua - Tic Tac Do Meu Coraçao / O Passo Do Kangurú“, (Decca)
 1942 „Chattanooga Choo Choo / El Tic-Tac De Mi Corazon“, (Odeon)
 1943 „Rebola A Bola / Ella Diz Que Tem“. (Decca)
 1945 „Upa Upa / Tico Tico No Fuba (spolu s Bando Da Lua) (Odeon)
 1945 „Disso É Que Eu Gosto / Disseram Que Voltei Americanisada“, (Parlophone)
 1947 „The matador/cuanto la gusta“, (Odeon)
 1947 „Cuanto La Gusta / The Matador“ (spolu s Andrews Sisters), (Decca)
 1950 „Yipsee - I - O / Ca - Room' Pa Pa“ (spolu s Andrews Sisters), (Decca)
 1950 „The Wedding Samba / I See, I See (Asi Asi)“ (spolu s Andrews Sisters), (Decca)
 1950 „Ca - Room' Pa Pa / Yipsee - I - O“ (spolu s MGM Studio Orchestra), (MGM Records)
 1953 „Carmen Miranda Vol. 1“, (Decca)
 1955 „Um Pouquinho De Amor... / Minha Embaixada Chegou“, (RCA Victor)
 1956 „South American Style“, (Festival Records)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 
 Carmen Miranda v Internet Broadway Database 
 
 

Portugalští herci
Portugalské zpěvačky
Portugalské tanečnice
Velkodůstojníci Řádu prince Jindřicha
Hollywoodský chodník slávy
Herečky ze zlatého věku Hollywoodu
Narození v roce 1909
Narození 9. února
Narození v Portugalsku
Úmrtí v roce 1955
Úmrtí 5. srpna
Úmrtí v Beverly Hills
Zemřelí na infarkt myokardu
Ženy