AgustaWestland AW139
AgustaWestland AW139 (dříve Bell/Agusta AB139) je střední dvoumotorový víceúčelový vrtulník vyráběný italsko-britskou společností AgustaWestland. AgustaWestland AW139 je vrtulník klasické koncepce s pětilistým nosným rotorem a čtyřlistým vyrovnávacím rotorem. 
Je využíván jak pro civilní, tak pro vojenské účely. Výrobce nabízí řadu specializovaných verzí, například k přepravě osob (včetně VIP), k vojenskému transportu, hašení požárů, k misím SAR či k námořnímu hlídkování. K červenci 2015 výrobce prodal celkem 770 vrtulníků AW139 zákazníkům z 60 zemí. Do srpna 2016 bylo objednáno celkem 960 strojů tohoto typu. Do ledna roku 2021 bylo v provozu téměř 1 100 těchto vrtulníků.

Dalším vývojem vrtulníku vznikl zvětšený model nesoucí označení AgustaWestland AW149 ve vojenské a AgustaWestland AW189 v civilní verzi.

Vývoj 
Studijní práce na nástupci vrtulníků Bell, vyráběných společností Agusta v licenci jako typy AB-204 a AB-205, byly zahájeny v letech 1993–1995. Přímý vývoj nového vrtulníku Agusta-Bell AB139 začal v roce 1997 pod hlavičkou joint venture Bell/Agusta Aerospace Company (BAAC) v Cascina Costa. V září 1998 byl projekt předveden na letecké výstavě ve Farnborough. V roce 1999 se do projektu vložila společnost Bell Helicopter Textron. V létě roku 2000 začala na lince v Cascina Costa stavba prvního ze čtyř plánovaných prototypů (výr. č. 31000) určeného k pozemním testům. První let prototypu AB139 (31001) proběhl 3. února 2001 s posádkou Bruno Bellucci a Gabriele Zanazzo. Druhý létající prototyp (31002) byl zalétán 4. června 2001 a 22. října téhož roku následoval třetí exemplář. Evropské osvědčení o letové způsobilosti typ získal v roce 2003 a americké podle předpisů JAR/FAR 29 dne 20. prosince 2004. První sériový stroj byl zalétán 24. června 2002. V roce 2005 Bell z projektu odstoupil a typové označení nového vrtulníku se změnilo na definitivní AW139. Vrtulník se výrazně prosadil v civilním sektoru, přičemž výrobce vyvinul i jeho ozbrojenou verzi LBH (Light Battlefield Helicopter). Ozbrojená verze vrtulníku se například neúspěšně účastnila amerického programu LUH (Light Utility Helicopter), ve kterém zvítězil konkurenční typ EC 145 vyráběný jako UH-72 Lakota.

Prvním vojenským uživatelem typu se stal Irský vzdušný sbor, který v roce 2004 objednal šest strojů. V Irsku vrtulníky AW139 slouží především pro mise SAR a přepravu VIP. V roce 2005 objednaly Spojené arabské emiráty 12 vrtulníků, opět ve verzi pro mise SAR. Stejnou specializaci přitom má rovněž 18 vrtulníků objednaných roku 2008 ozbrojenými silami Kataru, ke kterým byly později přiobjednány tři kusy v lékařské záchranné verzi.

V roce 2011 byla představena nová vojenská verze AW139M (Military), která byla posléze nabídnuta USA do programu CVLSP (Common Vertical Lift Support Program). Prvním uživatelem verze AW139M se stalo italské letectvo, které objednalo 10 kusů označených HH-139A. Vrtulníky slouží primárně k misím SAR.

Konstrukce 

Jedná se o vrtulník klasické koncepce s pětilistým nosným rotorem a čtyřlistým vyrovnávacím rotorem o průměru 2,65 m. Posádku vrtulníku tvoří dvě osoby. Tzv. skleněný kokpit je osazen čtveřicí digitálních obrazovek AMLCD Honeywell Primus Epic. Prostorná kabina vrtulníku má objem 8 m3 a pojme až 15 osob nebo osm vyzbrojených vojáků. Vrtulník pohánějí dva turbohřídelové motory Pratt & Whitney Canada PT6C-67C o výkonu 1252 kW. Motory jsou vybavené digitálním systémem řízení běhu FADEC. Stroj je vybaven hydraulicky zatahovacím podvozkem příďového typu společnosti Liebherr Aerospace.

Uživatelé (vojenští, výběr) 

 Australian Army Aviation

 Bangladéšské letectvo – 2 kusy ve verzi SAR. Dodávka proběhla do konce roku 2015.

 Letectvo Spojených arabských emirátů – 12 kusů ve verzi SAR.

 Egyptské letectvo – 2 kusy ve verzi SAR.

 Irský letecký sbor – 6 kusů ve verzi SAR.

 Katarské letectvo – 18 kusů ve verzi SAR a 3 kusy v záchranné lékařské verzi.

 (K srpnu 2016 odebraly všechny italské státní složky 41 strojů AW139)
 Italské letectvo – 10 kusů ve verzi HH-139A.
 Italská policie
 Guardia di Finanza
 Italská pobřežní stráž – 12 kusů pro mise SAR.

 United States Air Force (Pod označením MH-139 Grey Wolf objednáno 84 kusů, přejímaných od prosince 2019.)

Specifikace (AW139)

Technické údaje 
 Posádka: 2 piloti, až 15 osob
 Délka: 16,66 m (celková)
 Průměr nosného rotoru: 13,80 m
 Výška: 4,99 m (celková)
 Užitečné zatížení: 2670 kg
 Vzletová hmotnost: 6400 kg
 Pohonná jednotka: 2× turbohřídelový motor Pratt & Whitney Canada PT6C-67C
 Výkon pohonných jednotek: 1252 kW

Výkony 
 Cestovní rychlost: 306 km/h
 Dolet: 1250 km
 Statický dostup: 4682 m (s vlivem země)
 Statický dostup: 2478 m (bez vlivu země)
 Praktický dostup: 6096 m
 Stoupavost: 10,9 m/s

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 Web výrobce

AW139
A139
AW139