Marie Kornelová
Marie Kornelová je literární pseudonym PhDr. Marie Hrubešové (15. února 1909 Chrudim – 21. listopadu 1978 Chrudim), české spisovatelky a překladatelky.

Život 
Narodila se v Chrudimi, její otec byl vrchní soudní rada Josef Hrubeš (1881-1936). Bratr, JUDr. Josef Hrubeš (1898-1943), byl za okupace popraven.

V Chrudimi vystudovala nejprve dívčí lyceum (1922), na které navázala studiem na místním reálném gymnáziu. Středoškolské studium ukončila v roce 1927 a pokračovala ve studiích na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy. Titul PhDr získala v roce 1935. Její dizertační práci Máchovy výrazové prostředky k charakteristice osob v románu Cikání vydala svým nákladem filosofická fakulta Karlovy university.

Po vystudování se uplatnila jako středoškolská profesorka, nejprve (od roku 1934) na reálném gymnáziu v Praze; v roce 1935 přešla na obchodní akademii v Chrudimi, kde pracovala až do odchodu do invalidního důchodu v roce 1947.

Mimo svoje povolání se v Chrudimi věnovala ochotnickému divadlu a recitaci. Regionální tisk zaznamenal řadu jejích veřejných vystoupení. Dopisovala si se spisovateli Jaromírem Johnem, Karlem Novým, Helenou Šmahelovou, Vladislavem Vančurou. Zemřela v Chrudimi a byla pochována na místním evangelickém hřbitově.

Osobní fond Marie Hrubešové-Kornelové je uložen v Památníku národního písemnictví.

Dílo 
Pro své dílo používala pseudonym Kornelová, odvozený od jména chrudimského rodáka Viktorina Kornela ze Všehrd.

Historické romány 
 Svatební jízda (Historický román ze 14. století o Elišce Přemyslovně, vydala Družstevní práce, 1941)
 Proměny (Pokračování románu Svatební jízda, vydala Družstevní práce , 1947)
 Trůny milostné i kruté (společné vydání románů Svatební jízda a Proměny, Čs. spisovatel, 1968)

Tvorba pro děti 
 Sova Pálenka (vlastní pokračování knihy Kocourek Sklíčko Gottfrieda Kellera; vydáno společně, překlad G. K. Marie Kornelová, il. Karel Müller, vydala Družstevní práce, Praha, 1947)
 Vendulčiny oříšky (pro předškolní děti, SNDK, 1955 a 1960)
 Nebe, peklo, ráj (il. Vilma Vrbová, SNDK 1967)

Překlady 
Marie Kornelová překládala z němčiny, angličtiny, francouzštiny, slovenštiny a lužickosrbštiny. Mezi významnější překlady patří (v závorce uveden pouze rok prvního vydání):
 Gottfried Keller: Kocourek Sklíčko (spolu s vlastním pokračováním Sova Pálenka, vydala Družstevní práce, Praha, 1947)
 Izrael Potter: Herman Melville (SNKLHU, Praha, 1955)
 Herman Melville: Bílá velryba (překlad spolu s Stanislavem V. Klímou, verše přebásnil Kamil Bednář, il. Rockwell Kent, vydalo SNKLHU, Praha, 1956)
 V roce 2002 zpracováno v Českém rozhlasu jako patnáctidílná četba na pokračování, připravila: Ilona Janská, čte: Miroslav Středa, režie: Vlado Rusko.
 Eduard Mönke: Mozartova cesta do Prahy (il. Karel Müller, Československý spisovatel, Praha, 1956)
 Charles de Coster: Pověst o Ullenspieglovi (il. Vojtěch Tittelbach, SNKLU, Praha, 1962)
 Jacob a Wilhelm Grimmové: Pohádky o skřítcích (il. Jiří Běhounek, SNDK, Praha, 1964)
 Gustave Flaubert: Tři povídky (il. Hermína Melicharová, Odeon, Praha, 1975)
 Jacob a Wilhelm Grimmové: Pohádky bratří Grimmů (il. Helena Zmatlíková, Albatros, Praha, 1976)

 Zajímavost 
Obdiv k dílu Marie Kornelové (k románu Svatební jízda'') se objevil i v korespondenci dvou osobností české literatury – Jaromíra Johna a Vladislava Vančury – z ledna 1942.

John Vančurovi

Vančura Johnovi

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 Slovník české literatury po roce 1945: Marie Kornelová
 

České spisovatelky
Čeští překladatelé
Čeští překladatelé z němčiny
Čeští překladatelé z francouzštiny
Absolventi Filozofické fakulty Univerzity Karlovy
Umělci z Chrudimi
Narození v roce 1909
Narození 15. února
Narození v Chrudimi
Úmrtí v roce 1978
Úmrtí 21. listopadu
Úmrtí v Chrudimi
Ženy
Pohřbení na evangelickém hřbitově v Chrudimi