Moliští Chorvati
Moliští Chorvati ( Moliški Hrvati,  Slavomolisani) je označení obyvatelstva chorvatského původu obývajícího italský region Molise. Jedná se o potomky přistěhovalců ze začátku 16. století, tzv. třetí vlny slovanské migrace na území dnešní Itálie, související s osmanským tažením na Balkán.

Chorvatskou identitu a znalost molisko-chorvatského nářečí, nazývaného místně na-našo, udrželo dodnes necelé dva tisíce osob. Ti obývají především tři obce na severovýchodu provincie Campobasso (Kampavaša), v pohorské oblasti mezi řekami Trigno a Biferno:

 Montemitro / Mundimitar – 460 obyvatel, obývaná Slovany od roku 1508
 Acquaviva Collecroce / Živavoda Kruč – 674 obyvatel, obývaná Slovany od 1561
 San Felice del Molise / Filić – 708 obyvatel, obývaná Slovany od 1518

Příznačný pro všechny tři je postupný pokles počtu obyvatelstva související s ekonomickými migracemi do větších měst a vyspělejších regionů Itálie, a také postupující asimilace do většinové italské společnosti, kterou již prošly v průběhu 19. a 20. století ostatní molisko-chorvatské obce, jako Palata nebo San Giacomo degli Schiavoni (Štijakov).

Dle zákona z roku 1999 byli moliští Chorvati uznáni za etnickou menšinu, jejich nářečí pak obdrželo status „menšinového jazyka“. Od roku 1996 je také v platnosti italsko-chorvatská bilaterální dohoda o právech národnostních menšin.

Počínaje 90. lety se na školách ve třech moliských obcích vyučuje chorvatština. Důležitou rolí v udržování jazykové odlišnosti hrají také místní kulturní sdružení: Naša zemlja — La nostra terra (zal. 1968), Naš grad (zal. 1997) i Agostina Piccoli (zal. 1999). V Montemitro/Mundimitaru se nachází honorární konzulát Chorvatska. Moliští Chorvati si uchovali chorvatský jazyk v podobě, která je již dávno vzdálená současné chorvatštině. Odhaduje se, že počet slov, která jsou pro Moliské Chorvaty dnes vlastní, se pohybuje někde kolem 3000.

Reference

Literatura 
 
 

Národnostní menšiny
Italská kultura
Lidé z Molise
Kultura v Molise
Chorvati