Direktorium (stavovské povstání)
Direktorium (z latinského slova  – určovat směr, vést) bylo třicetičlenný sbor nekatolických placených direktorů, správců a radů během českého stavovského povstání, který tvořil prozatímní vládu s právem svolávat zemskou hotovost a stavovské sjezdy a vyjednávat s německými kurfiřty a knížaty. Tento nový vládní orgán nahradil sbor místodržitelů a zemské úřady.

Jako orgán českých stavů vzniklo už 26. června 1609. Na Rudolfu II. si vymohlo vydání Majestátu (9. července 1609) a zvolení defenzorů. Bylo obnoveno den po defenestraci 24. května 1618 na sjezdu defenzorů a sestávalo z 30 direktorů, po deseti za každý stav (vyšší šlechta, nižší šlechta, měšťanstvo). Jeho členy byli zástupci významných a vlivných šlechtických rodů (Lobkowiczové, Kinští, Czerninové). Do čela byl postaven Václav Vilém z Roupova. Obdobně bylo direktorium zvoleno i na Moravě po připojení k povstání 2. května 1619, prvním předsedou moravského direktoria byl Václav z Roupova (starší příbuzný prezidenta českého direktoria).

Direktorium již 25. května 1618 schválilo dokument Druhá apologie stavův Království českého, jehož konečné úpravy provedl právník Martin Fruwein. Na 8. července 1619 svolalo direktorium do Prahy  generální sněm, uzavřelo konfederaci stavů zemí Koruny české a Rakouska a na zemském sněmu v srpnu 1619 se vyslovilo pro sesazení Ferdinanda II. (císař 1619–1637) a zvolení Fridricha Falckého českým králem (1619–1620). Jeho korunovací 4. listopadu 1619 byla činnost direktoria ukončena. Po Bílé hoře byli direktoři tvrdě potrestáni, mnozí byli popraveni na Staroměstském náměstí 21. června 1621. Krátce bylo direktorium obnoveno během saského vpádu do Čech 1631, avšak pro odpor saského kurfiřta Jana Jiřího I. (kurfiřtem 1611–1656) faktickou moc neprosadilo.

Seznam direktorů Českého království a jejich tresty

Prezident 
 Václav Vilém z Roupova († 20. 9. 1641 Litoměřice) – k této pozici mu dopomohl fakt, že byl vzdělaný, byl Budovcovým žákem a pokračovatelem a přiženil se do rodiny Smiřických.

Panský stav 

 1. Bohuchval Berka z Dubé a Lipé – císařský rada, nejvyšší purkrabí (1619–1620); uprchl 
 2. Vilém starší Popel z Lobkowicz na Horšovském Týně (1567–1626 Zbiroh) – císařský rada, nejvyšší hofmistr (1619–1620); trest smrti změněn na vězení na hradě Zbiroh, 1622 propuštěn  
 3. Pavel z Říčan – císařský rada; doživotní vězení na hradě Zbiroh, propuštěn v roce 1627, avšak zanedlouho zemřel 
 4. Petr II. ze Švamberka († 24. 9. 1620 Praha) – císařský rada, nejvyšší dvorský sudí (1619–1620); zemřel během povstání 
 5. Václav Vilém z Roupova († 20. 9. 1641 Litoměřice) – prezident direktoria, císařský rada a komorník, nejvyšší kancléř (1619–1620); uprchl 
 6. Jáchym Ondřej Šlik (9. 9. 1569 Ostrov – 21. 6. 1621 Praha; bratr Jana Albína) – císařský rada, nejvyšší zemský sudí (1619–1620); popraven 
 7. Václav Budovec z Budova (28. 8. 1551 Červené Janovice – 21. 6. 1621 Praha) – císařský rada, prezident rady nad apelacemi (1619–1620); popraven 
 8. Jan Albín Šlik (1579 – po 1628 Cvikov) – v únoru 1621 uprchl z Čech do Bayreutsko-Kulmbašska 
 9. Vilém z Vchynic a Tetova (1574 – 25. 2. 1634 Cheb, zavražděn spolu s Albrechtem z Valdštejna) – císařský komorník a nejvyšší lovčí Českého království; odstěhoval se do Saska
 Radslav mladší z Vchynic a Tetova (1582–1660) – dodatečně v červnu 1618 zvolen místo svého pasívního bratra
 10. Albrecht Jan Smiřický ze Smiřic (17. 12. 1594 Hrubá Skála – 18. 11. 1618 Praha) – zemřel během povstání
 Václav starší Berka z Dubé – dodatečně zvolen místo zemřelého Smiřického

Rytířský stav 

 11. Kašpar Kaplíř ze Sulevic (1535 – 21. 6. 1621 Praha) – císařský rada, purkrabí kraje hradeckého (1615–1619), nejvyšší písař (1619–1620); popraven 
 12. Prokop Dvořecký z Olbramovic († 21. 6. 1621 Praha) – císařský rada, podkomoří (1619–1620); popraven 
 13. Oldřich Gersdorf z Gersdorfu – císařský rada; zemřel 1620 
 14. Fridrich z Bílé († 21. 6. 1621 Praha) – císařský rada, purkrabí kraje hradeckého (1620); popraven 
 15. Kryštof Fictum z Fictum – císařský rada; zemřel 1619 
 Bohuslav z Michalovic (1565 – 21. 6. 1621 Praha) – dodatečně zvolen místo zemřelého Fictuma; popraven
 16. Jindřich Otta z Losu (1541 – 21. 6. 1621 Praha) – císařský rada, podkomoří králové (1619–1620); popraven 
 17. Albrecht Pfeferkorn z Ottrpachu – císařský rada; zemřel 1619 
 18. Humprecht st. Černín z Chudenic (1570–1632) – místokomorník Českého království; omilostněn 
 19. Šťastný Václav Pětipeský z Chýš a Eggerberku (asi 1582 – 25. 7. 1638 Praha) – omilostněn 
 20. Petr Milner z Milhauzu – císařský rada nad apelacemi na Pražském hradě, místokancléř (1620)

Městský stav 
a/ Staré Město pražské 
 21. Martin Fruwein z Podolí (Schmiedeberg, Svídnické knížectví – 21. 6. 1621 Praha; bratr Benjamina, Friedrichem Falckým povýšen do rytířského stavu) – císařský služebník; zemřel pádem do Jeleního příkopu
 22. Jan Theodor Sixt z Ottersdorfu – snad omilostněn. Syn Sixta z Ottersdorfu patrně uprchl do Saska.
 23. Daniel Škréta Šotnovský ze Závořic – sekretář české komory; uprchl 
 24. Jan Oršinovský z Firštenfeldu – uprchl 
b/ Nové Město pražské 
 25. Valentin Kochan z Prachové (1561 Strakonice – 21. 6. 1621 Praha) – popraven 
 26. Tobiáš Štefek z Koloděj († 21. 6. 1621 Praha) – popraven 
 27. Václav Písecký z Granichfeldu – uprchl 
c/ Menší Město pražské 
 28. Kryštof st. Khober z Khoberšperku († 21. 6. 1621 Praha) – popraven 
d/ Kutná Hora 
 29. Jan st. Šultys z Felsdorfu (1560 Slaný – 21. 6. 1621 Praha) – popraven 
e/ Žatec 
 30. Maxmilián Hošťálek z Javořice (1564 Žatec – 21. 6. 1621 Praha) – popraven

Sekretář 
 Benjamin Fruwein z Podolí (1550–1637; bratr Martina) – uprchl (později konvertoval ke katolické víře, byl omilostněn vrátil se a vstoupil do služeb císaře, který jej za spolupráci povýšil do rytířského stavu)

Regionální původ direktorů 
Z celkem 23 šlechtických direktorů (i s třemi dodatečně zvolenými) jich pocházelo
 5 z Boleslavska: Václav Budovec z Budova, Bohuchval Berka z Dubé, Václav Šťastný Pětipeský, Jáchym Ondřej Šlik, Václav st. Berka z Dubé
 5 z Litoměřicka: Václav Vilém z Roupova, Prokop Dvořecký z Olbramovic, Fridrich z Bílé, Vilém ze Vchynic a Radslav ze Vchynic
 3 ze Žatecka: Kryštof Fictum, Jan Albín Šlik (zakoupen též na Loketsku a Boleslavsku), Bohuslav z Michalovic
 2 ze Slánska: Petr Milner z Milhauzu (zakoupen též na Boleslavsku) a Albrecht Pfefferkorn
 1 z Hradecka: Albrecht Jan Smiřický ze Smiřic (zakoupen též na Boleslavsku a Kouřimsku)
 2 z Bechyňska: Petr II. ze Švamberka, Kašpar Kaplíř ze Sulevic (zakoupen i na Kouřimsku)
 2 z Podbrdska: Oldřich Gerštorf z Gerštorfu a Jindřich Otta z Losu
 2 z Plzeňska: Vilém starší Popel z Lobkowicz, Humprecht Czernin z Chudenic
 1 z Prácheňska: Pavel z Říčan.

Z tohoto přehledu vyplývá, že naprosto rozhodující postavení měly severní Čechy (boleslavský a litoměřický kraj), kde bylo zakoupeno deset direktorů.

Náboženské vyznání direktorů 
 jednota bratrská: Václav Budovec z Budova, Václav Vilém z Roupova, Martin Fruwein z Podolí – tito čtyři se přímo podíleli na přípravě defenestrace; dále: Jindřich Otta z Losu, Jan Theodor Sixt z Ottersdorfu, Benjamin Fruwein z Podolí – sekretář. 
 novoutrakvisté: Albrecht Jan Smiřický ze Smiřic.
luteráni: Jáchym Ondřej Šlik, Jan Albín Šlik, Kašpar Kaplíř ze Sulevic, Kryštof Fictum z Fictum, Vilém starší Popel z Lobkowicz.

Seznam direktorů Moravského markrabství

Předsedové 
 1. Vilém z Roupova na Znojemském hradě – starší příbuzný prezidenta českého direktoria
 2. Pertold Bohobud z Lipé na Moravském Krumlově (1590 – 1643 Skalica)
 3. Rudolf Šlejnic na Novém Meziříčku
 4. Jiří Bruntálský z Vrbna na Helfštýně
 5. Albrecht Sedlnický z Choltic na Čechách
 6. Karel z Kounic na Ždánicích
 7. Kryštof z Říčan na Budíškovicích
 8. (opět) Jiří Bruntálský z Vrbna na Helfštýně

Panský stav 
 Pertold Bohobud z Lipé na Moravském Krumlově († 1643) – 2. předseda direktoria, po jeho skončení nejvyšší lovčí
 Vilém z Roupova na Znojemském hradě – 1. předseda direktoria
 Jiří Bruntálský z Vrbna na Helfštýně
 Kryštof z Říčan na Budíškovicích
 Rudolf Šlejnic ze Šlejnic na Novém Meziříčku
 Albrecht Sedlnický z Choltic na Čechách
 Zdeněk IV. Brtnický z Valdštejna (12. 5. 1581/1582 – 24. 6. 1623 Špilberk) 
 Fridrich z Kounic na Slavkově
 Jindřich Václav z Thurnu na Letovicích
 Jan Bernard z Kunovic na Ostrohu
 Jindřich Zahrádecký ze Zahrádek na Jemnici
 Václav Mol z Modřelic na Hranicích
 Karel Kryštof Sedlnický na Dívčích Hradech
 Karel z Kounic na Ždánicích
 Volf Zikmund Jankovský z Vlašimi na Budči
 Jan ml. Bruntálský z Vrbna

Rytířský stav 
 Jan Čejka z Olbramovic na Nových Syrovicích († 8. 7. 1623 Brno)
 Hanuš Petřvaldský z Petřvaldu
 Kryštof Blekta z Útěchovic a na Beranově
 Viktorin Žernovský z Žernoví
 Kryštof Ulersdorfer z Němčího na Žeranovicích
 Václav Bítovský z Bítova (před 1580 – 27. 3. 1628 Brno) – popraven
 Hanuš Ludvík Krokvicar z Nové Vsi na Písečné
 Jiří Zahrádecký ze Zahrádek na Hrotovicích († 1627)
 Jan Skrbenský z Hříště na Fulneku
 Vilém Munka z Ivančic na Moravci
 Pavel Olbram ze Štěkře
 Jindřich Vodický z Jemník
 Jan starší Kobylka z Kobylího na Sovinci (1545–1630)
 Bernard ze Zástřizl na Haňovicích

Městský stav 
a/ Olomouc
 Václav Lužický
 Jan Obrštorfar - nahradil Lužického
b/ Brno
 Eliáš Netolička
c/ Znojmo
 Fridrich Mainrad
d/ Jihlava
 Jan Hynek z Velinova
 Jiří Menší - později
d/ Uherské Hradiště
 Fridrich Mužík

Odkazy

Reference

Literatura 

 

 
 
 

Třicetiletá válka
Zaniklé úřady
Dějiny správy v Česku