Carl Wurzbach-Tannenberg
Carl Wurzbach-Tannenberg (28. října 1809 Lublaň – 16. května 1886 Lublaň) byl rakouský politik z Kraňska, v 2. polovině 19. století poslanec Říšské rady, zemský hejtman Kraňska, později kraňský zemský prezident.

Biografie 
Jeho otec byl právník Maxmilian Wurzbach-Tannenberg, matkou byla Josefa Pinterová. Vystudoval v letech 1820–1825 gymnázium a v letech 1826–1827 filozofii v Lublani. Pak studoval na Vídeňské univerzitě, kde 4. prosince 1832 získal doktorát z filozofie a 29. července 1833 i titul doktora práv. Od 2. května 1833 dlouhodobě působil v Zemědělské společnosti v Lublani (v letech 1869–1886 byl jejím předsedou). Jako statkář se zasazoval o rozvoj zemědělství. Od roku 1852 byl rovněž členem kraňské spořitelny. V důsledku zrušení poddanství během revolučního roku 1848 byl následně v roce 1849 jmenován do státní komise pro reformu daní, v níž zasedal do prosince 1853. I později byl opakovaně členem různých odborných komisí zaměřených na systém pozemkových daní.

Po obnovení ústavní vlády se zapojil i do politiky. Od roku 1861 byl poslancem Kraňského zemského sněmu za velkostatkářskou kurii. Zemský sněm ho roku 1861 delegoval i do Říšské rady (tehdy ještě volené nepřímo) za Kraňsko (kurie velkostatkářská). K roku 1861 se uvádí jako náměstek zemského hejtmana a statkář, bytem v Lublani. 9. dubna 1864 na mandát rezignoval, ale již 13. dubna 1864 byl za velkostatkáře opětovně do parlamentu delegován. Zůstal tam pak do konce funkčního období. V Říšské radě se přiklonil k německým liberálům (takzvaná Ústavní strana, liberálně a centralisticky orientovaná, odmítající federalistické aspirace neněmeckých etnik). V roce 1863 ovšem přiznal, že jeho mateřštinou byla slovinština a na zemském sněmu v některých otázkách podporoval slovinské jazykové požadavky.

Od 3. dubna 1861 do roku 1866 vykonával funkci náměstka zemského hejtmana a od 15. listopadu 1866 do roku 1871 byl zemským hejtmanem Kraňska (předseda zemského sněmu a nejvyšší představitel zemské samosprávy). Pak opustil zemský sněm a 19. května 1871 byl jmenován zemským prezidentem Kraňska (nejvyšší představitel státní správy, v jiných korunních zemích tento post byl nazýván místodržícím). Tento post zastával do roku 1872, kdy rezignoval ze zdravotních důvodů. Rezignaci bylo vyhověno 27. června 1872. Získal zároveň titul barona a opustil aktivní politiku. Coby zemský hejtman i prezident se snažil vyrovnávat s národnostní polarizací v Kraňsku.

Po odchodu z politických funkcí se věnoval správě svého statku a dobročinným aktivitám. Již roku 1866 věnoval takto 6000 zlatých na péči o válečné invalidy. V roce 1862 mu lublaňská obecní rada vydala děkovný list, získal i čestné občanství některých kraňských měst. Odmítal slavizaci a podporoval německé školství a kulturu. V roce 1868 mu byl udělen Císařský rakouský řád Leopoldův.

Jeho bratrem byl encyklopedista Constantin von Wurzbach.

Odkazy

Reference 

Rakouští šlechtici
Absolventi Vídeňské univerzity
Poslanci kraňského zemského sněmu
Poslanci rakouské Říšské rady
Zemští hejtmani Kraňska
Rakousko-uherští místodržitelé
Členové Ústavní strany
Narození v roce 1809
Narození 28. října
Úmrtí v roce 1886
Úmrtí 16. května
Muži
Narození v Lublani