Jean-Henri Fabre
Jean-Henri Fabre (22. prosinec 1823, Saint-Leons - 11. říjen 1915, Sérignan-du-Comtat) byl francouzský entomolog, známý hlavně jako autor populárních knih o chování hmyzu (zejm. Souvenirs entomologiques, Entomologické vzpomínky). Jako spisovatel byl předchůdcem etologie hmyzu.

Život 
Pocházel z velmi chudých poměrů v horách střední Francie, v 10 letech získal stipendium na gymnázium a v 11 letech se s rodiči přestěhoval do Toulouse, do Montpellier a konečně do Avignonu, kde se mohl roku 1840 zapsat na učitelský ústav. Zde získal důkladné klasické vzdělání, i když jeho hlavní zájem se obrátil ke studiu hmyzu.

V entomologii se ovšem vzdělával z velké části jako samouk. Roku 1842 byl jmenován učitelem na lyceu v Carpentras, v letech 1843-1851 byl učitelem fyziky na lyceu v Ajacciu na Korsice a roku 1853 dostal učitelské místo na lyceu v Avignonu. Roku 1844 se oženil s Marie-Césarine Villard, s níž měl sedm dětí. V témže roce si doplnil maturitu, pak získal licenciát matematiky a fyziky a roku 1855 byl promován na přírodovědecké fakultě v Paříži.

Roku 1833 vyšel ve Francii "Guizotův zákon", který podstatně rozšířil přístup ke studiu, zavedl večerní kurzy a umožnil studium dívek. Victor Duruy, v letech 1863-1869 ministr školství, pozval Fabra ke spolupráci, hlavně ve večerních přednáškách pro veřejnost. Program vzdělávání pro všechny však vzbudil odpor konzervativních a církevních kruhů, Duruy rezignoval a Fabre musel ze školství pryč. Naštěstí se už dříve v Avignonu spřátelil s anglickým politikem a filosofem Johnem Stuartem Millem a s jeho půjčkou si mohl koupit venkovský domek se zahradou, kde mohl konat svá pozorování. Popularita jeho knih zajistila rodině spisovatele skromné živobytí.

Když paní Marie-Césarine roku 1885 zemřela, oženil se Fabre podruhé s daleko mladší Marie-Joséphine Daudel (* 1863), s níž měl další tři děti.

Entomologie 
Fabre studoval řády blanokřídlí (hymenoptera: včely, vosy, mravenci), brouci (coleoptera) a rovnokřídlí (orthoptera: kobylky, cvrčci). Na základě pozorování vos popsal význam zděděného instinktu jako modelu chování hmyzu. Nikdy ovšem nepřijal, jakožto konzervativní křesťan, evoluční teorii. Přesto byla jeho práce respektována Charlesem Darwinem.

V roce 1866 izoloval látku, později označenou jako alizarin, která se stala důležitou pro výrobu inkoustu i pro barvení pozorovaných preparátů v biologii.

Psal též básně, a to i v okcitánštině a roku 1912 byl dokonce navržen na.Nobelovu cenu. Rád maloval a zanechal stovky akvarelů, zejména hub. Z jeho knih čerpal Karel Čapek materiál pro svoji hru "Ze života hmyzu". Roku 1951 vznikl ve Francii o Fabrovi životopisný film Monsieur Fabre, představený i na Mezinárodním filmovém festivalu v Karlových Varech roku 1952. Sebrané spisy vyšly v 10 svazcích v anglickém i v německém překladu (2009-2018).

Odkazy

Reference

Literatura 
 
 Ottův slovník naučný nové doby, heslo Fabre, Henri, Sv. 3, str. 497

 J-H Fabre, Šestinozí bohatýři. Praha: SNDK 1961
 J-H Fabre, Z pamětí hmyzovědce. Praha: J. Otto 1915
 J-H Fabre, Zápisky ze života hmyzu. I,/II. Praha: Kober 1915
 J-H Fabre, Život a zvyky hmyzu. Praha: Topič 1912
 J-H Fabre, Život pavouka. Praha: Volvox Globator 2011

Externí odkazy 
 

 Vybrané texty J.-H. Fabra online
 Augustin Fabre: The life of Jean Henri Fabre, the entomologist, 1823–1910. Přel. Bernard Miall. New York 1921. (online)

Francouzští entomologové
Francouzští spisovatelé 19. století
Francouzští etologové
Popularizátoři vědy
Narození 22. prosince
Narození v roce 1823
Úmrtí v roce 1915
Úmrtí 11. října
Muži
Rytíři Řádu čestné legie
Francouzští spisovatelé 20. století