Albánské království (1272–1368)
Albánské království (latinsky Regnum Albaniae, albánsky Mbretëria e Arbërisë) bylo založeno roku 1272 králem Karlem I. z Anjou na území Epirského despotátu. Království se rozkládalo na pobřeží mezi Dračí (italsky Durazzem) a Butrintem. Roku 1281 byl Karel I. nucen opustit vnitřní oblasti z důvodu útoků Byzantské říše a jeho síla byla oslabována vypuknutím Sicilských nešpor. Většinu území Epiru ztratil. Město Drač zůstalo v rukou potomků Karla až do roku 1368. Poté si jej podmanil Karel Topia.

Králové Albánie 
Za vlády králů z dynastie Anjou byla Albánie v personální unii s Neapolským královstvím.

 Karel I. (1272–1285)
 Karel II. (1285–1294)

Roku 1294 se Karel II. vzdal svých práv v Albánii ve prospěch svého syna Filipa, knížete z Taranta a Achaje. Zde vládl pod titulem Pán království Albánie, avšak byli králové.

Pánové království Albánie 
 Filip I. (1301–1332)
 Robert (1332)

Roku 1332 Robert nastoupil po svém otci Filipovi. Robertův strýc Jan získal od Roberta za 5 000 zlatých Achajské knížectví, čímž se Albánské království zmenšilo a Jan se stal vévodou z Drače.

Vévodové z Drače 
 Jan (1332–1336)
 Karel (1336–1348)
 Jana (1348–1368)
 Ludvík (1366–1368) a 1376 přes svou manželku

Roku 1368 Drač získal Karel Topia, který byl Benátskou republikou uznán jako Kníže Albánie.

Reference

Externí odkazy

Bibliografie 
 Antonello Biagini, Storia dell'Albania contemporanea, 4ª ed., Milano, Bompiani, 2005, .

Albánie
Albánie
Zaniklo 1368