Rumfordská polévka
Rumfordská polévka je hustá polévka, která obsahuje brambory, zeleninu a luštěniny. V 19. století sloužila jako polévka pro chudé. Je pojmenována po svém vynálezci, hraběti Benjaminu Rumfordovi.

Příprava 
Do hrnce se nalije voda, do které se přidají kosti na vývar, přes noc namočené luštěniny, kořenová zelenina, nakrájené brambory. Nechá se vařit až tvrdší suroviny (luštěniny a brambory) změknou. Polévka se osolí, dochutí pepřem a zázvorem, který může být čerstvě nastrouhaný i mletý. Existují různé varianty receptu, kdy se mohou přidávat různé druhy zeleniny, masa, luštěnin a ingrediencí k ochucení (různá koření, česnek). Luštěniny se často přidávaly semleté, což polévku zahustilo a pokrm byl snadněji stravitelný. V původním Rumfordově receptu se příliš nepočítá s masovou složkou, neboť maso bylo drahé, což se řešilo například přidáváním želatiny z kostí. Vzhledem k malému množství tuhých surovin se do polévky přidávaly kousky nakrájeného opečeného chleba, čímž pokrm vypadal sytější.

Důraz se klade zejména na výživnost polévky a přípravu z levných surovin. Důležité bylo i to, že polévka se podávala teplá, což konzumenta zahřálo a povzbuzovalo k jídlu.

Historie 
Angloamerický fyzik a vynálezce Benjamin Thompson v 18. století pracoval pro bavorského kurfiřta. Na jeho dvoře vymyslel recept na hustou polévku, která měla posilnit zesláblé vojáky v boji, podvyživené vězně a chudý lid, aby lépe pracoval. V Bavorsku kvůli neúrodě hrozil hladomor, proto Thompson navrhl, aby panstvo nechalo polévku vařit pro chudé, kteří ji dostávali zdarma. Tento recept se rozšířil jako lék na hladomor a chudobu po celé Evropě. V roce 1817 se v Praze během hladomoru rozdávala na některých místech potřebným zdarma. V první polovině 19. století byla vnímána jako symbolický pokrm chudoby. Karl Marx ji zmiňuje ve svém Kapitálu, a polévka podle něj nahrává zaměstnavatelům, kteří mohou díky levné polévce snižovat minimální mzdu.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Polévky
Pokrmy z brambor
Chudoba
Německá kuchyně