Sedilia
Sedilia (lat., jednotné číslo sedile) jsou pevná výklenková sedadla v presbytáři katolického kostela, na nichž během bohoslužeb sedal kněz a jeho asistence (jáhen, podjáhen). Proto se nejčastěji vyskytují ve trojici. Sedilia se také používala v pevnostní architektuře.

Historie 
Ve starokřesťanských bazilikách byl v ose kostela u stěny apsidy pevný biskupský trůn (cathedra). Když se hlavní oltář přemístil ke stěně, bylo sezení nejčastěji na (epištolní straně (vpravo z pohledu věřících v lodi kostela, tedy u orientované stavby na jižní straně); pro slavnostní bohoslužby bývala obvykle pro tři (výjimečně až pět) duchovních. Ve středověku se často stavěla jako výklenky v síle stěny, ozdobené kamenným ostěním a sloupky. V pevnostní architektuře se sedilia používala v průjezdech bran. Dochovala se například v průjezdu první brány v Jindřichově Hradci.

Od konce středověku se pevná kamenná sedilia přestala užívat a nahradila je pohodlnější křesla. Reforma liturgie Druhého vatikánského koncilu nahradila postranní sezení křesly (sedes), obrácenými k lidu.

Sedile, výklenek určený k sezení, se používala i v domech, radnicích, průjezdech, branách aj.

Galerie

Odkazy

Reference

Literatura 
 W. Koch, Evropská architektura. Praha: Universum 2008, str. 487
 Ottův slovník naučný, heslo Sedile. Sv. 22, str. 748

Související články 
 Sedes
 Katedra (biskupský stolec)
 Faldistorium
 Chórová lavice

Externí odkazy 
 
  Heslo Sedilia na Catholic Encyclopedia

Architektonické prvky