Edward Stachura
Edward Jerzy Stachura (18. srpna 1937 Charvieu-Chavagneux, Francie – 24. července 1979 Varšava) byl polský spisovatel, překladatel, písničkář. Je autorem básní, písní, povídek, dvou románů, několika žánrově nezařaditelných textů, obsáhlé korespondence, deníkových záznamů a zápisků z cest.

Život 
Narodil se v departementu Isère v rodině polských emigrantů. Když mu bylo 11 let, vrátila se rodina do Polska. Stachura chodil do školy v Alexandrowě Kujawském. Se svou nezkrotnou povahou často utíkal z domova, poté se usadil u bratra v Gdyni. V roce 1957– 1958 se zapsal ke studiu romanistiky na Katolické univerzitě v Lublinu (KUL), avšak zdejší studium nejednou přerušil. V květnu roku 1960 přešel na univerzitu do Varšavy, tamější studium romanistiky již ukončil v roce 1965 magisterským titulem. Tehdy také začal publikovat texty a skládat písně, které zpíval za doprovodu kytary. V letech 1962–1972 žil v manželství se Zytou Bartkowskou, jež vystupovala pod literárním pseudonymem Zyta Oryszyn.

Cesty 
Značnou část Stachurova života vyplnilo cestování, které je také jedním z hlavních témat jeho děl. V letech 1969–1970 pobýval na vládním stipendiu na největší mexické univerzitě UNAM. Jeho cesty měly charakter několikaměsíčních putování. Procestoval Jugoslávii, Blízký Východ (1972), Norsko, Švýcarsko, Francii, v roce 1975 podnikl další cestu do Mexika a do USA a Kanady. Vedle toho neustále cestoval po všech regionech Polska – pěšky, stopem, vlakem či autobusem.

Závěrečné období a smrt 
V letech 1977–1979 Stachura prožíval „mystické období“, během něhož usiloval o oproštění od veškerých identit, vymezení a omezení. Rozdal veškerý majetek, spálil své dopisy a fotografie. V dubnu 1979 se patrně pokusil o sebevraždu skokem pod vlak. Přišel o čtyři prsty na pravé ruce; pomalu se učil znovu psát, ale nedokázal začít nový život. Před sebevraždou napsal báseň „Dopis pozůstalým“:

Dílo 
 Jeden dzień (povídky), 1962
 Dużo ognia (básně), 1963
 Falując na wietrze (povídky), 1966
 Przystępuję do ciebie („Přistupuji k tobě“, poéma), 1968
 Po ogrodzie niech hula szarańcza (poéma), 1968
 Cała jaskrawość („všechen třpyt“, román), 1969
 Siekierezada albo Zima leśnych ludzi („Sekerezáda aneb zima lesních lidí“, román), 1971
 Piosenki, 1973/1974
 Kropka nad ypsylonem („Tečka nad ypsilonem“, poéma), 1975
 Się („Se“, soubor próz), 1977
 Missa pagana (poéma-mše), 1978
 Fabula rasa', 1979
 Oto („Hle“), 1979

 Souborné vydání 
 Poezja i proza. 5 svazků. Warszawa: Czytelnik 1982.

 Knižní vydání v češtině 
 Sekerezáda aneb zima lesních lidí, přel. Helena Stachová, Odeon 1980.
 Smířit se se světem (výbor), sest. a přel. H. Stachová, Torst 1996.
 Cestou na Yucatán (výbor), sest. a přel. I. Krasnická, Votobia 1996.
 Člověk-nikdo (výbor z pozdního období), sest. a přel. D. Zelinka, Malvern 2014.

 Překlady 
Mezi autory, které Stachura překládal, patří Henri Michaux, Michel Deguy, Gabriel García Márquez nebo Jorge Luis Borges.

 Odkaz 
Stachura byl ve své době nesmírně populární zejména u nonkonformní polské mládeže a po jeho smrti se konala a dosud konají četná setkání zvaná "Stachuriády". Tuto módu kritizovali někteří publicisté, například Ziemowit Fedecki, podle něhož pozdní Stachurova díla nedosahovala hodnoty těch dřívějších. Jeho písně dodnes interpretuje řada polských hudebníků a skupin. Jeho Sekerezádu zfilmoval v roce 1985 Witold Leszczyński.

 Odkazy 

 Reference 

 Související články 
 Seznam polských spisovatelů

 Externí odkazy 
 
 
  Povídka Kupředu, nebeští (součást souboru Se'')
  Stachuriada
 

Polští romanopisci
Polští básníci
Polští překladatelé
Romanisté
Hispanisté
Překladatelé ze španělštiny
Překladatelé do polštiny
Polští hudebníci
Narození v roce 1937
Narození 18. srpna
Narození v Auvergne-Rhône-Alpes
Úmrtí v roce 1979
Úmrtí 24. července
Úmrtí ve Varšavě
Muži
Absolventi Varšavské univerzity
Sebevrazi