Jaroslav Václav Holeček
Jaroslav Václav Holeček (16. listopadu 1907 Čistá u Mladé Boleslavi – 31. října 1982 Brno) byl akademický malíř, sklářský výtvarník, profesor VŠUP.

Umělecká činnost 
Navštěvoval reálku v Mladé Boleslavi. Malbu na skle se vyučil v dílně svého prastrýce Josefa Nováka v Čisté. Absolvoval odbornou školu sklářskou v Boru u České Lípy a v letech 1927-1931 studoval na Uměleckoprůmyslové škole u prof. V. Kysely. Podnikl studijní cesty do Paříže a Švédska. Jako umělecký výtvarník působil v muzeu v Bratislavě a Piešťanech. Od roku 1934 byl prvním českým pedagogem  a od roku 1937 zástupcem ředitele na Státní odborné škole pro sklářský průmysl v Novém Boru, Zde během svého působení vytvořil množství uměleckých předmětů ze skla. Roku 1941 získal čestný diplom na Trienále skla v Miláně. 

Po odstoupení pohraničí byla škola obsazena německou armádou a přeměněna na vojenský lazaret. V té době ve škole převažovali čeští studenti, kteří s Jaroslavem Holečkem odešli roku 1939 do Prahy. Holeček si na Ministerstvu školství vymohl jejich přechod na Uměleckoprůmyslovou školu, kde založil Speciální školu pro užité malířství a výtvarné sklářské práce. Po uzavření vysokých škol nabízela Uměleckoprůmyslová škola jako jediná vzdělání ve výtvarných oborech a v Holečkově ateliéru se sešli studenti, kteří později založili slávu českého autorského skla - René Roubíček, Stanislav Libenský, Věra Lišková, Miluše Kytková nebo Josef Hospodka. Uměleckoprůmyslová škola postrádala vybavení pro techniky horkého skla a Holečkův ateliér se stal populární rytými portréty známých českých herců, malovanými vitrážemi a zejména plasticky broušeným dutým sklem. 

Posluchači citlivě reagovali na potlačovanou národní svobodu a po Heydrichiádě byl Holečkův ateliér vykázán do Bartolomějské ulice a na Karlovo náměstí do náhradních prostor. Od roku 1943 byli žáci i profesoři totálně nasazeni pro válečný průmysl. Profesora Holečka po válce obvinili z loajálního postoje k protektorátním orgánům a jeho výtvarná kariéra tak skončila. Po roce 1948 Jaroslav Holeček krátce působil na generálním ředitelství Československých závodů sklářských. V Josefově Dole a Brně pracoval v textilní výrobě. Ke konci života žil v Brně, kde jako těžce invalidní zemřel.

Nevýznamnějším Holečkovým dílem před válkou byla vitrážová okna v cisterciácké síni Starobrněnského kláštera s motivem zakladatelky kláštera, královny Elišky Rejčky. Je autorem návrhu a následné realizace vitrážových oken s náměty českých patronů pro Československou smírčí kapli na Olivetské hoře v Jeruzalémě. Na žádost ministerstva školství také vytvořil oltářní vitráž na motiv blahoslavené Anežky České pro tehdy nově postavený kostel sv. Anežky České v Českých Velenicích.

Reference

Literatura 
 
 Prokop Toman, Nový slovník československých výtvarných umělců (4. vyd.), výtvarné centrum Chagall, Ostrava 1993
 Antonín Langhamer, Legenda o českém skle / The Legend of Bohemian Glass / Legende vom böhmischen Glas, 292 s., TIGRIS spol. s r. o., Prštné, Zlín 1999, ISBN 80-86062-02-3
 Sylva Petrová, České sklo, Gallery, spol. s r.o. (Jaroslav Kořán), Praha 2001 ISBN 80-86010-44-9

Externí odkazy 
 
 
 

Akademičtí malíři
Čeští sklářští výtvarníci
Narození 16. listopadu
Narození v roce 1907
Úmrtí 31. října
Úmrtí v roce 1982
Úmrtí v Brně
Muži
Narození v Čisté (okres Mladá Boleslav)
Pohřbení v Čisté (okres Mladá Boleslav)