Sitrův dům
Sitrův dům, v literatuře označován též Žďárských dům je dvoupatrový původně gotický městský dům v roce 1604 zásadně renesančně přestavěný. Je situován v jihočeských Prachaticích v Městské památkové rezervaci Prachatice na severní straně Velkého náměstí. Na západě přiléhá k domu Velké náměstí čp. 12 a na východě k domu Velké náměstí čp. 15. Novodobý zadní trakt tvoří budova čp. 183 v Neumannově ulici. V Sitrově domě i jeho přístavbě sídlí Prachatické muzeum. Vlastníkem domu je město Prachatice a zadní trakt budovy je ve vlastnictví Jihočeského kraje, který je zřizovatelem muzea. Vžitý název dům získal podle patricijské rodiny Sitrů, jejímž majetkem v době renesanční přestavby byl. Dům je zapsán v Ústředním seznamu kulturních památek ČR.<ref name="ŽabkováFasády212-214">{{Citace kvalifikační práce
 | příjmení = ŽABKOVÁ
 | jméno = Gabriela
 | instituce = Filozofická fakulta (FF) Univerzity Karlovy.Ústav pro dějiny umění (21-UDU)
 | titul = Renesanční nástěnná malba a sgrafito na fasádách domů v Prachaticích. Renaissance mural paintings and sgraffiti on the facades in town Prachatice
 | url = https://is.cuni.cz/webapps/zzp/detail/102279
 | typ_práce = Diplomová práce
 | vedoucí = doc. PhDr. Martin Zlatohlávek, Ph.D.
 | místo = Praha
 | počet_stran = 283, Díl druhý: Obrazová příloha.
 | strany =  212 - 214
 | rok = 2011-06-09
 | citace = 2019-03-16
 | poznámka = [Dále jen: ''ŽABKOVÁ, s.] 
}}</ref>

 Popis domu 
Dvoupatrový renesanční řadový dům o třech okenních osách a patrovou lunetovou kordonovou římsou, atikovou nástavbou s rozeklanými nástavci a pylony. Vchod do domu tvoří bosovaný vstupní portál. Stejně je bosovaný i půlkruhový světlík středního okna. Okenní otvory jsou opatřeny přímými kamennými nadokenními římsami. V domě se dochovalo množství hodnotných stavebních konstrukcí gotického původu (sklepy, obvodové zdivo přízemí a patra hlavního objektu). Z doby renesance se dochovaly klenby nad přízemím, mezipatrem a patrem hlavního domu, jeho druhé patro a sklep pod náměstím. Vzácná je renesanční malířská výzdoba jižní fasády domu a fragmenty fresek uvnitř objektu. Severní část severního domu je rovněž renesanční, zatímco jeho jižní část je již barokní s klasicistními úpravami. Rovněž patro severního domu je klasicistní. Z 19. století pochází štuková výzdoba schodiště hlavního objektu.

 Historie domu 
Dům byl původně gotický, zmiňován byl poprvé v roce 1555 v majetku měšťanské rodiny Vacků. Současnou podobu má dům od roku 1604, kdy jej jeho tehdejší majitel, Ambrož Sitr (od roku 1581), nechal přestavět pro svého syna Tomáše Sitra. Přestavbou pověřil vlašského stavitele Josefa Fargita z Českých Budějovic. Na jeho autorství odkazuje na krajích parapetu napravo v medailonu zkřížené kladivo a úhelník a nahoře nápis „Jozef Ffargit Mestenin Sczeskych Budegicz“. Malířskou výzdobu provedl prachatický malíř Šebastián Hájek. Následně se v domě vystřídali další majitelé. V roce 1722 archivní zdroje uvádějí jako vlastníka Pavla Dicenta, prachatického měšťana a řezníka. Jeho rodina byla po roce 1771 následována majiteli Josefem Meerwaldem a tkalacem Petrem Mauerem. Od roku 1865 do roku 1945 byl dům v majetku rodiny Ždárských (Zdiarskych): manželů Josefa a Františky Žďárských. Další z majitelů Johann Zdiarsky, prachatický starosta provozoval v domě útulek pro studenty. Jeho dcera Friedl Zdiarsky byla prachatickou fotografkou.

 Historie domu ve 20. a 21. století 
V roce 1945 připadl dům státu, o rok později rozhodla rada MNV o věnování domu pro potřeby městského muzea. Kvůli špatnému stavu domu byl po druhé světové válce rekonstruován. V roce 1949 byla provedena nová omítka na části plochy fasády druhého patra. V roce 1950 restaurátorské práce na fasádě. Muzeum bylo slavnostně otevřeno 5. července 1954. Další rekonstrukce muzea proběhly v letech 1987 až 1993. V letech 1995 až 1997 byla realizována přístavba zadní část v Neumannově ulici čp. 183. V letech 2006 až 2007 byly rekonstruovány sklepní prostory.

 Malířská výzdoba domu 
Malířská výzdoba technikou fresco je v souladu s manýristickým charakterem architektury domu. Malby vytvořil prachatický malíř Šebestián Hájek (poprvé je zmiňován v roce 1563) mezi léty 1617–1622, (na fasádě je ovšem uveden rok 1604). Restaurátorské zprávy dle starší literatury konstatují, že nástěnné malby původně pokrývaly celou fasádu domu od atiky až po přízemí. Obrazové pole středního štítového nástavce atiky zdobila malba slunečních hodin, zlikvidovaná novou fasádou v roce 1949., v současné době hodiny opět obnoveny. Kompletně dochovány jsou tak renesanční malby pouze na ploše fasády prvního patra a na lunetové římse .Malířskou výzdobu lunet tvoří portréty deseti českých králů. Pod lunetovou římsou jsou vyobrazeni (Václav IV., Zikmund, Albrecht, Ladislav Pohrobek, Jiří z Poděbrad, Vladislav II., Ludvík, Ferdinand I., Maxmilián II. a Rudolf II.). Jako předlohu části panovnických bust malíř použil rytiny, které doprovázely „Kroniku o založení země české a prvních obyvatelích jejích Martina Kuthena ze Šprinsberku“ z roku 1539. Jako vzor pro tyto rytiny pak sloužilo zobrazení českých králů, které původně tvořilo galerie čtyřiceti sedmi českých panovníků v královské síni na Hradčanech, která však vyhořela roku 1541. Mezi okny fasádu zdobí alegorie ctností: Justitia (spravedlnost), Patientia, Prudentia (opatrnost) a Fortitudo. Za předlohu alegorií si Hájek vzal rytinu Adriaena Collaerta (1560 – 29. června 1618). V kartuších ve vlysu je český lev, habsburský orel a znak města Prachatic. Miltner v roce 1881 uvádí, že část maleb druhého patra byla v roce 1875 zničena:  „... prostor pak nad okny a mezi okny druhého patra nyní holý býval  prý jindy, jak nám tvrdil pan majitel (r. 1875), pokrytý postavami allegorickými a podobiznami panovníků...“ Osmkrát odstupňovaná korunní římsa (pod atikou) je zdobena dekorativními motivy perlovců, pletenců a obdobných prvků v černém, červeném, zeleném a žlutém tónu. V roce 1886 byl stav korunní římsy označován jako havarijní. Zvětralá omítka a její trhliny způsobily kritický stav dekorací naposledy restaurovaných 1950. Příčinou poškození byla větrná eroze, vymývání pigmentů deštěm a působení mrazu. Obrazová výzdoba 12 polí rustikalizovaného vlysu koruní římsy atiky, rytmizovaného konzolami, zůstala v té době době (1986) již jen jako nepatrný fragment. Portréty legendárních českých knížat, na vlysu korunní římsy pod atikou, již byly zcela zničeny a znatelné byly pouze pokrývky jejich hlav. Malířská výzdoba konzol byla téměř zničena, zejména omítka konvexních částí byla zcela zvětralá. V rámci příprav restaurátorských prací v roce 1992 zpracoval Jan Müller ikonografické podklady jako vodítko pro restaurátory maleb na fasádě. Identifikoval Alegorie, Ctnosti, Mytická české knížata i české krále:

 Ikonografie malýřské výzdoby na fasádě (postupně): pás pod okny prvního patra (alegorie) - výzdoba mezi okny prvního patra (ctnosti) - výzdoba korunní římsy pod atikou (česká knížata) - výzdoba lunetové kordonové římsy (čeští králové):'''

Restaurátorská práce na sgrafitech fasády a fresek v interiérech domu 
Od přelomu 19. a 20. století byly prováděny restaurátorské práce na výzdobě fasády domu i fresek v jeho interiérech.
 Vídeňský malíř Hans Lukesch restauroval v 1911 zřejmě pouze 1. patro domu. Tomu nasvědčuje restaurátorská zpráva z průzkumu v roce 1992. Podle ní dochované Lukeschovy tmely na lunetové římse nesvědčí o příliš citlivém přístupu k restaurované památce.
 František Fišer restauroval fragmenty výzdoby fasády v roce 1950. Jeho práce je popsána ve vlastní zprávě, kronice Prachatic a ve zprávě o restaurování z 1992:
Fišer v rámci restaurátorského průzkumu zjistil sondou, že okna ve 2. patře byla původně vyšší a dosahovala až nadokenní římsy. Zazděna byla na půl cihly a dutina zazdívky byla zasypána kamením a úlomky cihel.

 Další restaurátorský zásah provedly restaurátorky Eva Kyšková a Marcela Šebelová Vašků v roce 1970. 
 Restaurace malířské výzdoby fasády od Š. Hájka z roku 1904 na domě Žďárských čp. 13 v Prachaticích 1992.
 Restaurace fragmentu interiérové nástěnné malby Ukřižování v 1. patře domu Žďárských (čp. 13) v Prachaticích 1992.

Dům čp. 13 v literatuře 
Sitrův dům je často citován v odborné literatuře. Po roce 2000 je též citován též v kvalifikačních pracích studentů vysokých škol. Významným zdrojem informací o novodobém vývoji domu, obnově a restaurování jeho malířské výzdoby jsou restaurátorské zprávy, záměry a jejich syntézy. Nejnovější poznatky jsou obsaženy ve zprávách o posledním restaurátorském zásahu v letech 1992, jeho přípravě a vyhodnocení včetně rozsáhlé fotografické dokumentace a analýzy dochovaných materiálů. Jan Muller a Petra Hoftichová v roce 1986 v rámci průzkumu stavu nástěnných fasád shrnuli vývoj poškození fasád od 19. století a rovněž sumarizovali literaturu ke vzniku maleb a jejich inspiraci.

Dům Žďárských v kontextu renesance v Prachaticích a městské památkové rezervace 
Poloha domu je významným dokladem urbanistického vývoje středu Prachatic a Velkého náměstí. Doložení stavebního vývoje domu a jeho malířské výzdoby na fasádě odráží postupný majetkový vzestup prachatických měšťanů v 16. století, kdy město vlastnili Rožmberkové, zejména v éře vladařství Viléma z Rožmberka v 2. polovině 16. století. Období, kdy vznikala renesance v Prachaticích, bývá nazýváno zlatým věkem Prachatic. Dům je významným prvkem Městské památkové rezervace Prachatice. Dům č.p. 13 odpovídá pojetí kulturní památky a památkové ochrany požívá celý objekt. Průčelí dominuje jižní straně Velkého náměstí a je významným rysem vytvářejícím charakter MPR Prachatice. V domě jsou dochovány historické konstrukce z období renesance. Cenný je i dochovaný fragment figurální fresky v interiéru (ukřižování Krista z pol. 15. století se související nikou pro domácí oltářík).

Galerie domu

Pohledy na Sitrův dům z Velkého náměstí

Detaily fresek na fasádě

Detaily pásu fresek pod okny 1. patra

Detaily pásu fresek mezi okny 1. patra

Portréty českých panovníků v lunetové konzoli domu

Detaily štítu

Sklepy Sitrova domu

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Související články 
 Prachatické muzeum
 Městská památková rezervace Prachatice

Externí odkazy 
 

Renesanční domy v Prachaticích
Kulturní památky v Prachaticích
Velké náměstí (Prachatice)