Arnošt Steiner
Arnošt Steiner (12. ledna 1915 Třinec – 9. října 1982 Brno) byl český voják, plukovník a válečný hrdina, jenž se v rámci 1. československého armádního sboru pod velením Ludvíka Svobody zúčastnil všech bitev od Sokolova přes Kyjev, Bílou Cerkev, Žaškov a Duklu, aby společně se svými spolubojovníky dorazil v květnu 1945 do Prahy. Legendárním se stal zejména v bojích na Dukle při dobývání kóty 534 a Hyrowy hory, kdy si vydobyl přezdívku Železný Arnošt, protože nezraněn přežil i v situacích, kdy to podle spolubojovníků přežít nebylo možné. Byl vyznamenán sedmi Československými válečnými kříži 1939, dvěma medailemi Za chrabrost před nepřítelem, Sokolovskou pamětní medailí a řadou dalších vojenských vyznamenání. Po válce pracoval pro OBZ.

Život

Mládí a účast v odboji 
Arnošt Steiner se narodil 12. ledna 1915 v Třinci v rodině židovského obchodníka s textilem. Od mládí se Arnošt závodně věnoval cyklistice, zápasu a boxu a byl rovněž členem Sokola. V roce 1938 absolvoval poddůstojnickou školu v Brně, byl povýšen na svobodníka, načež byl odeslán k jednotce na Náchodsku, kde absolvoval střety s příslušníky Freikorpsu. Po obsazení zbytku Československa v březnu 1939 se vrátil k rodině do Třince. V říjnu 1939 byl Arnošt Steiner pro svůj židovský původ spolu se svou rodinou a dalšími židovskými spoluobčany zatčen a poslán do sběrného tábora v Nisku. Z tábora se mu spolu s otcem podařilo utéct, načež se oba vydali se na východ v naději, že najdou útočiště v Sovětském svazu. Po útěku do SSSR však byl spolu s otcem obviněn ze špionáže a nakonec odsouzen a uvězněn za nedovolené překročení hranic. Nejprve pobýval v gulagu u Asina v Novosibirské oblasti, poté byl přemístěn do gulagu Itatka.

Po napadení SSSR vojsky Osy došlo k přehodnocení sovětského přístupu k bývalým občanům Československa a na území SSSR začaly být formovány československé vojenské jednotky. Díky tomu byl Arnošt Steiner začátkem února 1942 z internace propuštěn a 6. března 1942 vstoupil v Buzuluku do formujícího se 1. československého samostatného polního praporu. Jako desátník byl zařazen k rotě těžkých kulometů. Poprvé vyniknul jako rotný během bojů u Sokolova a již v hodnosti podporučíka s četou těžkých kulometů prokázal hrdinství během bitvy o Kyjev. V létě 1944 byl jmenován do funkce velitele kulometné roty ve 2. praporu 1. brigády. Největší hrdinství předvedl Arnošt Steiner během bojů o Dukelský průsmyk, kdy týden bojoval a se svými muži udržel klíčovou kótu 534 a vyznamenal se též při obsazení Hyrowy hory. V listopadu 1944 byl u téhož praporu jmenován do funkce zpravodajského důstojníka, dále do funkce náčelníka štábu a nakonec byl i velitelem 2. praporu jako nadporučík.

Život po válce a odkaz 

Po skončení druhé světové války se Steiner rozhodl zůstat v armádě a zapojil se do práce při výstavbě nové Československé armády. Dočkal se povýšení na štábního kapitána. Jelikož po zkušenostech v gulagu nehodlal vstoupit do KSČ, začal se potýkat s nejrůznějšími profesními překážkami, takže nakonec v roce 1947 na vlastní žádost z armády raději odešel a zřejmě se tím vyhnul pozdějším perzekucím. Dva roky po svém odchodu z armády byl povýšen na majora v záloze a obdržel z rukou prezidenta republiky vysoké československé vyznamenání, a sice Hvězdu II. stupně Československého vojenského řádu Bílého lva „Za vítězství“. Na OBZ pracoval jako pobočník pplk. Bedřicha Reicina. V letech 1955 až 1956 pracoval v národním podniku Prefa v Brně jako elektroúdržbář a později jako mechanik v brněnském národním podniku Orthopedie. Zemřel jako širšímu okolí neznámý občan Brna, kde je pochován na tamním centrálním hřbitově v rodinné hrobce.

V Třinci má Arnošt Steiner na svém rodném domě od roku 2005 umístěnou pamětní desku a 20. září 2015 mu bylo uděleno in memoriam i čestné občanství města – v tomtéž roce při příležitosti Steinerových nedožitých stých narozenin vydalo město Třinec také knihu Petra Majera a Jaroslava Šimona s názvem Železný Arnošt – statečný voják z Třince.

Vyznamenání 
  Československý válečný kříž 1939, udělen 7krát
  Československá medaile za zásluhy, I. stupeň
  Československá medaile Za chrabrost před nepřítelem
  Pamětní medaile československé armády v zahraničí, se štítkem SSSR
  Československý vojenský řád Bílého lva „Za vítězství“, hvězda I. stupně
  Sokolovská pamětní medaile, 1948 
  Řád Rudého praporu, (SSSR)
  Medaile za vítězství nad Německem ve Velké vlastenecké válce 1941–1945, (SSSR)
  Řád rudé hvězdy
  Dukelská pamětní medaile, 1959
  Pamětní medaile k 20. výročí osvobození ČSSR, 1965

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 Elektronická verze Frýdecko-Místeckého a Třineckého deníku
 Třinecký zpravodaj, únor 2015, str. 3
 Encyklopedie.brna.cz: Arnošt Steiner
 Medalionek na valka.cz
 Článek na dukla1944.com
 Válka.cz, podplukovník Steiner Arnošt

Českoslovenští vojáci
Příslušníci 1. československého armádního sboru
Nositelé Československého válečného kříže 1939
Nositelé Československé medaile za chrabrost před nepřítelem
Nositelé Řádu Bílého lva za vítězství
Nositelé Sokolovské pamětní medaile
Čestní občané města Třince
Narození 12. ledna
Narození v roce 1915
Narození v Třinci
Úmrtí 9. října
Úmrtí v roce 1982
Úmrtí v Brně
Pohřbení na Ústředním hřbitově v Brně
Muži