Филики Етерия
„Филикѝ Етерѝя“ (, „Дружество на приятелите“) е тайна революционна организация, която, повлияна от Просвещението и Френската революция, си поставя за цел създаването на независима многоетническа държава в православните области на Османската империя.

В редиците на „Филики Етерия“ влизат предимно млади гърци, живеещи във Влашко, Молдова и Русия. Етеристите получават политическа и материална подкрепа от руския цар Александър I, който цели разширяването на руското влияние на Балканите. Един от водачите на организацията е Александър Ипсиланти.

Началото 

В духа на патриотизма, свързан с идеите за национална независимост, както и под влиянието на тайните общества в Европа, трима гърци се срещат в Одеса на 14 септември 1814 и определят устава на нова строго тайна организация, която трябва да подготви Архипелага за въстание. Тези мъже са: 42-годишният Николаос Скуфас от Арта, 42-годишният Емануил Ксантос от Патмос и 26-годишният Атанас Цакалов от Янина, Епир. Още преди това Скуфас се е познавал с Константинос Радос, който бил член на организацията на карбонарите. Ксантос бил член на масонската ложа в Левкада, а Цакалов – един от основателите на бившето движение Гръцкоезичен хотел, което няма големи успехи.

„Филики Етерия“ се разраства бързо на основата на предходното близо половинвековно руско военноморско присъствие около Морея още от времето на руско-турската война (1768 – 1774) и в частност дейността на граф Алексей Орлов. В началния период – средата на 20-те години на 19 век – в организацията членуват около 20 души. През 1817 г. в дружеството влизат предимно гърци от Русия, Молдова и Влашко, а общият брой на членовете не надхвърлят 30. През 1818 г. започват масови посвещавания в дружеството. През 1820 г. етеристите имат свои членове в почти всички райони на Гърция и в повечето гръцки общности в чужбина. Около 1000 души вече членуват във „Филики Етерия“ през първите месеци на 1821 г. Място в организацията намират търговци, духовници, фанариоти и войводи, както и немалко българи.

Организация 
Начинът, по който е организирана „Филики Етерия“, имитира пирамидата при карбонарите и масоните. Водачите са наричани „Невидимата власт“. Те били забулени в мистерия и мнозина си мислели, че много от важните фигури като цар Александър I например са членове на организацията. В действителност в началото „Невидимата власт“ се състои от 3-мата си основатели. Нови пет водачи идват от 1815 г. до 1818 г., а след смъртта на Скуфас идват още трима. През 1818 г. „Невидимата власт“ става известна като „Властта на 12-те апостола“. Всеки апостол отговарял за един голям район.

Апостол за България става бившият командир на Българската земска войска Дмитрий Ватикиоти. В плановете за въстанието се предвижда участието на 20 хиляди души от района на Пловдив и още толкова от областта между Котел и Габрово. Във Варна, Елена и Търново се складират оръжия и боеприпаси.

Цялата структура била пирамидална, като на върха стояла „Невидимата власт“. Никой не знаел нищо за нея и никой нямал право да пита за нея. Заповедите ѝ се изпълнявали безприкословно, като членовете на организацията нямали право да взимат собствени решения. Дружеството било наричано „храм“ и имало четири нива на посветеност: „побратими“, „препоръчани“, „йереи“ и „пастири“. Йереите се занимавали с посвещаване в първите две нива. Те първо проверявали доколко патриотично настроен е бъдещият новобранец и го подлагали на изпитание. Най-накрая новият член трябвало да положи клетва.

Пътят към въстанието 
През 1818 г. седалището на „Филики Етерия“ се измества от Одеса в Цариград, а смъртта на Скуфас е тежка загуба за организацията. Останалите основатели се опитали да намерят видна личност, която да поеме водачеството, която да донесе престиж и свеж въздух в дружеството. В началото на 1818 г. те се срещат с Йоан Каподистрия, който не само отказва, но и по-късно пише, че „Филики Етерия“ е виновна за безпорядъка в Гърция. Най-накрая, след много проведени разговори, Александър Ипсиланти поема водачеството на етеристите през април 1820 г.

Българи участници 
Сред участниците във „Филики Етерия“ има и много българи от Молдова и Украйна. Някои офицери от разпуснатата Българска земска войска се включват в организирането на въстанически отряди, а търговци, като Васил Априлов и Николай Палаузов, правят значителни дарения за организацията, а други българи като Сава Бимбаши и Индже Войвода са най-значимите ѝ военни командири.

Бележки