Аарон Български
Аарон или Арон е български пълководец, магистър и дук, трети син на цар Иван Владислав от брака му с царица Мария. Има 5 братя (Прусиян, Алусиан, Климент, Радомир и Траян) и 6 сестри.

Заедно със своите братя Прусиан и Алусиан участва в последната съпротива срещу завладяването на България от Византия от крепостта в планината Томор (Албания) през 1018 г. Отстоява за кратко българската независимост. Предава се на Василий II и е отведен в Константинопол, където постъпва на византийска служба и прави военна кариера, като става управител на провинция Васпуракан, някогашното Васпураканско царство, анексирано от Византия, а по-късно е назначен и за дук на Едеса. Води византийски войски в няколко решаващи похода срещу селджукските турци, включително и в нощното сражение при Капетра.

Като управител на Васпуракан, възстановява старата арменска столица Ани, център на провинцията, и оставя надпис, който свидетества за извършеното от него: „С волята и милостта на Създателя, благия Бог, аз, магистър Арон, въздигнат от преславните царства, в разцвета на красотата и в годините на своята младост, дойдох на Изток в тази прекрасна крепост Ани, издигнах всичките ѝ стени, укрепих нейните кули от множество камъни върху здрава и дълбоко положена основа. И с голямо количество свои средства и труд докарах изобилна вода вътре в тази крепост за радост и освежаване на жадните. Донесох грамота със златен печат по благоволение на самодържавната багренородна императрица“.

Семейство 
 Иван Владислав , баща
 Мария, майка
 Теодор Арон, син. Управител на Тарон. убит в битка със селджуките през 1055. 
 Радомир Арон, син.

Бележки 

Български военни дейци
Български князе
Византийски военачалници
Аароновци (Комитопули)