Агата Кристи
Дейм Агата Мери Клариса Кристи () (родена с името Агата Мери Клариса Милър) е английска писателка, авторка на 14 колекции от разкази, 17 пиеси, 66 детективски романа, множество повести и драми с криминален сюжет, включително 6 романтични новели, написани под псевдонима Мери Уестмакот (Mary Westmacott).

Следвайки традициите на Едгар Алан По, Артър Конан Дойл и Гилбърт Честъртън, тя създава много произведения, в които основни герои са старата дама госпожица Марпъл, комисарят Батъл, полковник Рейс, Паркър Пайн, Томи и Тапънс, но най-популярен остава детективът белгиец Еркюл Поаро.

През 1971 г. ѝ е дадена титлата дейм и орден на Британската империя за приноса ѝ към литературата.

Родена в богато семейство от висшето общество. Първоначално има шест последователни отхвърляния на ръкопис, но нещата се променят, когато пише „Аферата в Стайлс“, публикувана през 1920 г. и въвежда Еркюл Поаро. По време на Втората световна война работи като асистент по фармация в Университетската болница в Лондон, където придобива добри познания за отровите, съдържащи се в много от нейните романи.

Световните рекорди на Гинес описват Агата Кристи като най-продавания автор на всички времена. Нейните романи продават около 2 милиарда екземпляра, а нейните творби са на трето място в класацията на най-широко публикуваните книги в света, зад творбите на Шекспир и Библията. Тя остава най-превежданият индивидуален автор, преведен на поне 103 езика. „Десет малки негърчета“ – това е най-продаваният роман на Кристи със 100 милиона продажби, което го прави най-продаваната мистерия в света и една от най-продаваните книги на всички времена.

Повечето от нейните книги и разкази са адаптирани за телевизия, радио, видео игри и комикси, а повече от тридесет игрални филма са базирани на нейното творчество.

Биография 

Агата Кристи е родена на 15 септември 1890 г. в богато семейство от горната средна класа в Торки, Девън. Баща ѝ, Фредерик Алва Милър, е богат американски борсов посредник, а майка ѝ, Клара Милър е родена в Белфаст през 1854 г. Агата Кристи е най-малкото от три деца. Тя описва детството си като много щастливо, заобиколена от силни и независими жени – баба, леля, майка. Отгледана е в домакинство с различни езотерични убеждения и като нейните братя и сестри вярва, че майка ѝ Клара е ясновидка. Получава домашно образование, научава се да свири на пиано и мандолина. Кристи страни от другите деца, но прекарва много време в четене и с домашните си любимци. Благодарение на собственото си любопитство, тя се научава да чете много рано. Една от най-ранните известни фотографии на Кристи я изобразява като малко момиче с първото ѝ куче, което нарича Джордж Вашингтон. През април 1901 година, на 10-годишна възраст пише първото си стихотворение.

Баща ѝ боледува често и умира през ноември 1901 година. Самата Агата Кристи пише, че нейното детство свършва със смъртта на нейния баща. През 1902 г. я изпращат да учи в училище, но тя не може да се адаптира към порядките и дисциплината. През 1905 г. заминава за Париж.

Учи пеене в Париж, работи като медицинска сестра. Омъжва се за Арчибалд Кристи през 1914 г., който е пилот в Кралския корпус и прекарва цялата Първа световна война във Франция. Там работи в диспансер, откъдето придобива задълбочени познания за отровите и ефекта им върху човешкото тяло. Затова и част от убийствата, описани в романите ѝ, са от отравяне. Първия си криминален роман, „Аферата в Стайлс“, пише през 1917 г. (Издаден е през 1920 г.). В този роман запознава читателите с белгийския детектив Еркюл Поаро, но продажбите на романа са толкова незначителни, че авторката не получава и пени хонорар. Всичко се променя с публикуването на „Убийството на Роджър Акройд“, издаден през 1926 г. Гениалният обрат на сюжета и изненадващата развръзка са същинска революция в улегналия жанр на детективските истории.

Първият ѝ брак, с Арчибалд Кристи, завършва с развод през 1928 г. През 1930 г. се омъжва повторно за археолога Макс Малоуън, с когото остава заедно до смъртта си. По време на втория си брак Агата Кристи често придружава мъжа си на разкопките му в Ирак и Сирия. Местата от Близкия изток се превръщат в основна тема на книгите ѝ от този период. През 1955 г. Кристи става първият автор, получил наградата „Гранд Мастър“, на американските писатели на мистерии. Обявена е за кавалер на Ордена на Британската Империя през 1971 г. Самата тя не харесва адаптациите на романите си за кино и телевизия. Но през 1974 г. лично одобрява екранизацията на „Убийство в Ориент Експрес“, която спечелва на Албърт Фини номинация за наградата „Академи“ за образа на Еркюл Поаро.

Агата Кристи умира на 12 януари 1976 г. като най-известния в света автор на криминални истории.

Любопитни факти 

 Тя фигурира в Книгата за рекорди на Гинес като най-продавания автор на художествена литература на всички времена. Пиесата ѝ „Капан за мишки“, която все още се представя с голям успех в Лондон, е най-дълговечната театрална постановка в света.
 Творбите ѝ са преведени на 103 езика – повече отколкото тези на Шекспир.
 Тя страда от вид нарушение в процеса на писане, наречен дисграфия, заради което почеркът ѝ е нечетлив. В резултат се налага да диктува всичките си романи.
 Книгата ѝ And Then There Were None бива преименувана няколко пъти. Оригиналното заглавие „Десет малки негърчета“ бива заклеймено като дискриминиращо от американската преса през 1970 г. Първата промяна в заглавието е през юли 1972 г., когато книгата бива озаглавена „Десет малки индианчета“, а когато и думата „индианец“ започва да се възприема като политически некоректна, книгата е преиздадена под заглавието „И тогава не остана никой“.
 Един от най-известните си романи „Убийство в Ориент Експрес“ Агата Кристи написва в стая 411 в хотел „Пера Палас“ в Истанбул, Турция. Стаята и хотелът стават известни с тази си слава и до днес са запазени в нейна чест. Същата стая вече не носи номер, а име – „Стаята на Агата Кристи“. Писателката наистина е пропътувала разстоянието Париж – Истанбул с Ориент Експрес, но личните ѝ спомени за това пътуване са отрицателни, оплакала се е от наличие на дървеници в спалното си купе.

Произведения

Романи 

 1920 „Аферата в Стайлс“ – The Mysterious Affair at Styles (дебют на Еркюл Поаро)
 1922 „Тайният противник“ – The Secret Adversary (дебют на Томи и Тапънс)
 1923 „Убийство на игрището за голф“ – The Murder on the Links
 1924 „Мъжът с кафявия костюм“ – The Man in the Brown Suit (дебют на полковник Рейс)
 1925 „Тайната на комините“ – The Secret of Chimneys (дебют на старши инспектор/комисар Батъл)
 1926 „Алиби“/“Убийството на Роджър Акройд“ – The Murder of Roger Ackroyd
 1927 „Великата четворка“ – The Big Four
 1928 „Мистерията в „Синия експрес“ – The Mystery of the Blue Train
 1929 „Седемте циферблата“ – The Seven Dials Mystery
 1930 „Убийство в дома на свещеника“ – The Murder at the Vicarage (романен дебют на г-ца Марпъл)
 1931 „Загадката от Ситафорд“ – The Sittaford Mystery (известен и под заглавието The Murder at Hazelmoor)
 1932 „Загадката на Енд Хаус“ – Peril at End House
 1933 „Смъртта на лорд Еджуеър“ – Lord Edgware Dies (известен и под заглавието 13 at Dinner)
 1934 „Убийство в Ориент Експрес“ – Murder on the Orient Express (известен и под заглавието Murder in the Calais Coach)
 1934 „Защо не повикаха Евънс?“ – Why Didn't They Ask Evans? (известен и под заглавието The Boomerang Clue)
 1934 „Трагедия в три действия“ – Three Act Tragedy (известен и под заглавието Murder in Three Acts)
 1935 „Смърт в облаците“ – Death in the Clouds (известен и под заглавието Death in the Air)
 1936 „Азбучни убийства“ – The A.B.C. Murders
 1936 „Убийство в Месопотамия“ – Murder in Mesopotamia
 1936 „Карти на масата“ – Cards on the Table (романен дебют на Ариадни Оливър)
 1937 „Безмълвният свидетел“ – Dumb Witness (известен и под заглавието Poirot Loses a Client)
 1937 „Смърт край Нил“ – Death on the Nile
 1938 „Среща със смъртта“ – Appointment with Death
 1938 „Убийство по Коледа“/“Коледата на Поаро“ – Hercule Poirot's Christmas (известен и под заглавието Murder for Christmas)
 1939 „Да се убива е лесно“ – Murder is Easy (известен и под заглавието Easy to Kill)
 1939 „Десет малки негърчета“ – And Then There Were None (първоначално известен и под заглавието Ten Little Niggers)
 1940 „Загърни ме в мрачен покров“/“Тъжният кипарис“ – Sad Cypress
 1940 „Смъртта на господин Морли“ – One, Two, Buckle My Shoe (известен и под заглавието The Patriotic Murders)
 1941 „Зло под слънцето“ – Evil Under the Sun
 1941 „Произшествие в „Сан Суси“/“N или M?“ – N or M?
 1942 „Трупът в библиотеката“ – The Body in the Library
 1942 „Пет малки прасенца“ – Five Little Pigs (известен и под заглавието Murder in Retrospect)
 1942 „Смърт в Лимсток“/“Анонимният подател“ – The Moving Finger
 1944 „Нула часът – развръзката“ – Towards Zero (последна поява на комисар Батъл)
 1944 „Накрая идва смъртта“ – Death Comes as the End
 1945 „Искрящ цианкалий“ – Sparkling Cyanide (известен и под заглавието Remembered Death) (последна поява на полковник Рейс)
 1946 „Имението Холоу“ – The Hollow
 1948 „Фатален шанс“ – Taken at the Flood (известен и под заглавието There is a Tide...)
 1949 „Чудноватият дом“ – Crooked House
 1950 „Предизвестено убийство“ – A Murder is Announced
 1951 „Среща в Багдад“ – They Came to Baghdad
 1952 „Смъртта на госпожа Макгинти“ – Mrs McGinty's Dead
 1952 „Илюзия с огледала“ – They Do It with Mirrors (известен и под заглавието Murder with Mirrors)
 1953 „След погребението“ – After the Funeral (известен и под заглавието Funerals Are Fatal)
 1953 „Джоб, пълен с ръж“ – A Pocket Full of Rye
 1954 „Направление неизвестно“ – Destination Unknown (известен и под заглавието So Many Steps to Death)
 1955 „Хикъри Дикъри Док“ – Hickory Dickory Dock (известен и под заглавието Hickory Dickory Death)
 1956 „Двойно убийство“ – Dead Man's Folly
 1957 „16:50 от Падингтън“ – 4.50 from Paddington (известен и под заглавието What Mrs. McGillycuddy Saw!)
 1958 „Изпитание за невинните“ – Ordeal by Innocence
 1959 „Котка сред гълъбите“ – Cat Among the Pigeons
 1961 „Сивият кон“ – The Pale Horse
 1962 „Проклятието на огледалото“ – The Mirror Crack'd from Side to Side (известен и под заглавието The Mirror Crack'd)
 1963 „Часовниците“ – The Clocks
 1964 „Карибска мистерия“ – A Caribbean Mystery
 1965 „В хотел Бъртрам“ – At Bertram's Hotel
 1966 „Третото момиче“ – Third Girl
 1967 „Безкрайна нощ“ – Endless Night
 1968 „Злото е на път“ – By the Pricking of My Thumbs
 1969 „Празникът на Вси Светии“ – Hallowe'en Party
 1970 „Пътник за Франкфурт“ – Passenger to Frankfurt
 1971 „Възмездието“ – Nemesis
 1972 „Слоновете помнят“ – Elephants Can Remember (последна поява на Ариадни Оливър)
 1973 „Задната врата на съдбата“ – Postern of Fate (последният роман, написан от Агата Кристи; последна поява на Томи и Тапънс)
 1975 „Завесата: Последният случай на Поаро“ – Curtain: Poirot's Last Case (написан около 30 години по-рано)
 1976 „Стаена смърт“ – Sleeping Murder (последният случай с г-ца Марпъл, написан около 30 години по-рано)

Сборници с разкази 

 1924 „Поаро разследва“ – Poirot Investigates (11 разказа с Еркюл Поаро; 14 в американското издание)
 1929 „Съдружници срещу престъплението“ – Partners in Crime (14 разказа с Томи и Тапънс)
 1930 „Загадъчният господин Куин“ – The Mysterious Mr. Quin (12 разказа с Харли Куин)
 1932 „Клуб вторник вечер“ – The Thirteen Problems (известен и под заглавието The Tuesday Club Murders) (13 разказа с г-ца Марпъл)
 1933 „Чудовището на смъртта“/“Кучето на ада“ – The Hound of Death (12 разказа; публикуван само във Великобритания)
 1934 „Загадката на Листърдейл“ – The Listerdale Mystery (12 разказа; публикуван само във Великобритания)
 1934 „Случаите на Паркър Пайн“ – Parker Pyne Investigates (известен и под заглавието Mr. Parker Pyne, Detective) (12 разказа с Паркър Пайн)
 1937 „Невероятната кражба и други истории“ – Murder in the Mews (известен и под заглавието Dead Man's Mirror) (4 повести с Еркюл Поаро)
 1939 „Мистерия с диамант и други разкази“ – The Regatta Mystery and Other Stories (9 разказа; публикуван само в САЩ)
 1947 „Подвизите на Еркюл“ – The Labours of Hercules (12 разказа с Еркюл Поаро)
 1948 „Свидетел на обвинението и други разкази“ – The Witness for the Prosecution and Other Stories (11 разказа; публикуван само в САЩ)
 1950 „Три слепи мишлета и други разкази“ – Three Blind Mice and Other Stories (9 разказа; публикуван само в САЩ)
 1951 The Under Dog and Other Stories (9 разказа с Еркюл Поаро; публикуван само в САЩ)
 1960 „Приключението на коледния пудинг“ – The Adventure of the Christmas Pudding (6 разказа; публикуван само във Великобритания)
 1961 Double Sin and Other Stories (8 разказа; публикуван само в САЩ)
 1971 The Golden Ball and Other Stories (15 разказа; публикуван само в САЩ)
 1974 „Ранните случаи на Поаро“ – Poirot's Early Cases (18 разказа с Еркюл Поаро)
 1979 „Куклата на шивачката“ – Miss Marple's Final Cases and Two Other Stories (8 разказа; публикуван само във Великобритания)
 1991 Problem at Pollensa Bay and Other Stories (8 разказа; публикуван само във Великобритания)
 1997 The Harlequin Tea Set (9 разказа; публикуван само в САЩ)
 1997 „Докато светлините греят“ – While the Light Lasts and Other Stories (9 разказа; публикуван само във Великобритания)

Съвместно с други автори 
 1930 Behind the Screen (радиопиеса)
 1931 The Scoop (радиопиеса)
 1931 The Floating Admiral (роман)

Под псевдонима Мери Уестмакот 
 1930 Giant's Bread
 1934 Unfinished Portrait
 1944 Absent in the Spring
 1948 The Rose and the Yew Tree
 1952 „Любов и саможертва“ – A Daughter's a Daughter
 1956 The Burden

Постановки 

 1930 Black Coffee
 1931 Chimneys (представена за пръв път през 2003 г.) (адаптация на романа „Тайната на имението“)
 1943 And Then There Were None (адаптация на романа „Десет малки негърчета“)
 1945 Appointment with Death (адаптация на романа „Среща със смъртта“)
 1946 Hidden Horizon (известна и под заглавието Murder on the Nile) (адаптация на романа „Смърт край Нил“)
 1951 The Hollow (адаптация на романа „Имението Холоу“)
 1952 The Mousetrap (адаптация на радиопиесата, превърната в повест, „Три слепи мишлета“)
 1953 Witness for the Prosecution (адаптация на разказа „Свидетел на обвинението“)
 1954 Spider's Web
 1956 A Daughter's a Daughter (написана около 20 години по-рано, превърната в романа със същото заглавие, публикуван четири години преди нея)
 1956 Towards Zero (адаптация на романа „Нула часът – развръзката“)
 1958 Verdict
 1958 The Unexpected Guest
 1960 Go Back for Murder (адаптация на романа „Пет малки прасенца“)
 1962 Rule of Three
 1972 Fiddlers Five (известна и под заглавието Fiddlers Three)
 1973 Akhnaton (писана 1937 г., не е играна)

Телевизионна новела 
 1937 Wasp's Nest (адаптация на разказа „Гнездото на осите“)

Радиопиеси 
 1937 The Yellow Iris (адаптация на разказа „Жълти ириси“)
 1947 Three Blind Mice
 1948 Butter In a Lordly Dish
 1954 Personal Call

Постановки, преработени в романи от Чарлс Озборн 
 1998 „Черно кафе“ – Black Coffee
 1999 „Неочакваният гост“ – The Unexpected Guest
 2000 „Паяжината“ – Spider's Web

Източници 

 „Encyclopedia of Great Literature“, „Britannica's Great Books of the Western World“, „Agatha Christie: An Autobiography“
 Югет Бушардо. Агата Кристи. С., Рива, 2011.

Външни препратки 

  Официален сайт
  
  Petri Liukkonen, Подробна биобиблиография на Агата Кристи, Books and Writers (kirjasto.sci.fi). Архивирано
 

Английски автори на криминални романи
Английски автори на разкази
Английски драматурзи
Писателки
Носители на награда „Едгар“
Орден на Британската империя
Хора от Първата световна война
Починали от пневмония