Хадес
Хадес, наричан и Аѝд (от старогръцки: ᾍδης, Hadēs, първоначално Ἅιδης, Haidēs или Άΐδης, Aidēs) се отнася за бога на Подземното царство в древногръцката митология, както и за неговите владения. Римският му аналог е Плутон (от гръцки епитет, означаващ „Богатия“).

Хадес е син на титаните Кронос и Рея. Участва в титаномахията на страната на Зевс (бог - гръмовержец) и после те и брат им Посейдон (бог на моретата). Те си поделят света, при което на Хадес му се пада страната на мъртвите. Във връзка с това донякъде погрешно е възприеман и като бог на смъртта, въпреки че всъщност божеството, което непосредствено отговаря за нея е Танатос. В митологията той предимно владее над душите на умрелите, но и по отношение на самата смърт има известна власт - има ключове, с които може да я отключва и заключва, а също и маска и шлем, с които е невидим, а щом смъртен ги сложи, става невидим за смъртта. Освен това и облеклото му говори за мощта и стремежа му да има под властта си духовете на починалите - носи наметало, с ликовете на изтерзани човешки души.

Царство Аид е охранявано от свирепото и страховито куче Цербер, както и от други чудовища (Подземното царство има много входове). Влизането откъм входа, пазен от Цербер е съвсем лесно, защото на влизане той пуска всеки, а само после никого го пуска да излезе. Вследствие на това някои от смъртните, според митологията, са били там и преди смъртта си - Тезей, Орфей, Херкулес, Одисей.

Съпруга на Хадес е Персефона (у римляните - Прозерпина), която той отвлича от майка й Деметра. Зевс му заповядва да я пусне, но преди тя да напусне владенията му,  Хадес (вдъхновен от хитростта, дарена  отХермес) ѝ дава да изяде няколко зрънца от нар – символ на брака, с което я омагьосва и тя вече не може нито да го забрави, нито да го изостави. Така тя започва да прекарва по половин година с него.

Древногръцки богове