Империум
Империум ( – „заповядвам“) e тип магистратска изпълнителна власт, заедно с общата потестас (лат. potestas).

Империумът включвал:
 висшата военна власт;
 правото да се сключва примирие и да се свиква Сената и народното събрание;
 правото на съд и наказание.

Тази власт принадлежи на диктаторите, консулите и преторите, като:
 Диктаторът имал „височайша власт“ – summum imperium, включваща правото да издава смъртна присъда, не подлежаща на обжалване.
 Консулът имал голям империум – majus imperium – право да се издава смъртна присъда, която обаче да подлежи на обжалване в центуриатното събрание.
 Преторът бил с ограничен империум – imperium minus – без право да издава смъртни присъди.

Източници 
 Jochen Bleicken, Imperium. In: Der Kleine Pauly (KlP). Band 2, Stuttgart 1967, Sp. 1381 – 1383.
 Loretana de Libero, Imperium. Der Neue Pauly, 5, 1998, 955 – 958.
 Gerhard Dulckeit, Fritz Schwarz, Wolfgang Waldstein, Römische Rechtsgeschichte. 8. Auflage. Beck, München 1989, ISBN 3-406-33398-2, S. 86, 88 – 90, 188.
 Encyclopedia Britannica, Empire. University of Chicago, 1962. Vol. 8, p. 402
 www.krugosvet.ru

Държавно устройство на Древен Рим