Хатлонска област
Хатлонска област () е една от 5-те административно-териториални единици на Таджикистан. Площ 24 600 km² (4-то място по големина в Таджикистан, 17,4% от нейната площ). Население на 1 януари 2019 г. 3 048 200 души (най-голяма по население в Таджикистан, 34,85% от нейното население). Административен център град Бохтар (бивш Кургаттепа). Разстояние от Душанбе до Бохтар 99 km.

Историческа справка 
Най-старият град в Хатлонска област е Бохтар (бивш Кургаттепа), основан през първата половина на 17 век, а по други източници градът е съществувал още през 7 век. Останалите три града в областта са признати за такива по време на съветската власт: 1934 г. Куляб, 1956 г. Леваканд (бивш Калининабад), 1960 г. Нурек.

На 27 октомври 1939 г. е образувана Кулябска област, а на 7 януари 1944 г. – Кургантюбинска област. На 23 януари 1947 г. Кургантюбинска, а на 28 август 1955 г. и Кулябска област са закрити и териториите им са присъединени към районите с републиканско подчинение. На 29 декември 1973 г. Кулябска, а на 4 април 1977 г. и Кургантюбинска област отново са възстановени в старите си граници. На 8 септември 1988 г. двете области са обединени в една област под името Хатлонска. На 24 януари 1990 г. територията на Хатлонска област е разформирована и за трети път са възстановени двете стари области Кулябска и Кургантюбинска. На 2 декември 1992 г. двете области за пореден път са закрити и за втори път е образувана Хатлонска област с административен център град Бохтар (бивш Кургаттепа).

Географска характеристика 
Хатлонска област заема наютозападната част на Таджикистан. На юг граничи с Афганистан, на запад – с Узбекистан, а на север – с районите с републиканско подчинение е на изток – с Горнобадахшанска автономна област. В тези си граници заема площ от 24 600 km² (4-то място по големина в Таджикистан, 17,4% от нейната площ). Дължина от югозапад на североизток 300 km, ширина от север на юг 100 km.

Областта е разположена в южната периферия на планинската система Хисаро-Алай. Н източната ѝ част от север на юг се простира хребета Хазратишох с височина до 4088 m, най-високата точка на областта. В средната част е разположен Вахшкия хребет (до 3147 m), а на запад, по границата с Узбекистан – хребета Бабатаг. Между последните два се простират плодородните Вахшка и Кафирниганска долини.

Климатът е континентален със средна януарска температура от -2 °C на североизток до 3 °C на югозапад, средна юлска температура съответно 23 °C и 31 °C. Годишната сума на валежите варира от 250 mm на югозапад до 500 – 1000 mm по западните склонове на хребета Хазратишох. Главна река е най-горното течение на Амударя с двете съставящи я реки Пяндж (лява) и Вахш (дясна) и десният ѝ приток Кафирниган. Изградени са две големи водохранилища Муминабадско и Селбурско, восиге на които се използват за напояване. Почвите са основно сиви, а рестителността е предимно пустинна на югозапад, степна и планинско-степна на североизток. По долините на реките има малки галерийни гори.

Население 
На 1 януари 2019 г. населението на Хатлонска област е наброявало 3 048 200 души. (34,85% от населението на Таджикистан). Гъстота 123,91 души/km². Градско население 8,68%. Етнически състав: таджики 81,77%, узбеки 12,97%, туркмени 0,52% и др.

Административно-териториално деление 
В административно-териториално отношение Хатлонска област се дели на 21 административни района, 4 града, всичките с областно подчинение и 21 селища от градски тип.

Източници 

Области в Таджикистан