Таджикски език
Таджикският език (Тоҷикӣ) е ирански език, говорен от около 8 400 000 души в Таджикистан, Узбекистан и други държави в Средна Азия.

Таджиките говорят на диалекти на персийски език, създавайки диалектически континуум в Узбекистан, Таджикистан, Афганистан, Иран. Самият термин „таджикски език“ е неологизъм, въведен в през 1920-те години като част от болшевишката политика за „национално-териториално обособяване на народите в Средна Азия“ и създаването на „съветския народ“, част от който трябва да са таджиките с техен език „таджикистански“. Във връзка с това само таджиките от Таджикистан и Узбекистан приемат термина „таджикски език“ (забон-и тоджики) за означаване на своя език, а таджиките в съседен Афганистан продължават да наричат езика си „дари“ или „персийски“. Въпреки това говорещите персийски диалекти в Иран, Афганистан, Узбекистан и Таджикистан се разбират един друг напълно.

Стандартният таджикски език използва кирилицата, а дари и персийският език използват арабско-персийската азбука. В последно време се наблюдава процес на сближаване на 3-те стандартни персийски езика в Иран, Афганистан и Таджикистан (в Узбекистан персийският език няма статут на официален език). В Таджикистан има много привърженици на тази идея и наричат официалния език в страната „форсӣ“ (персийски), вместо „тоҷикӣ“ (таджикски), искайки връщане на арабско-персийската азбука.

История 
Таджикският език се е отдалечил от стандартния персийски поради политическите разделения и силното влияние на узбекския и руския език. Литературната му норма е създадена въз основа на самаркандския персийски, който е повлиян от съседните тюркски езици. Поради изолираното си положение във високопланинските райони таджикският език е запазил някои старинни елементи в речниковия състав, произношението и граматиката, които са се изгубили в останалия персийскоговорещ свят.

Граматика 
Словоредът, както и в персийския, е подлог-допълнение-сказуемо.

Съществителните нямат род. Родът се определя или чрез различни думи, например мурғ (кокошка) и хурус (петел), или чрез окончания за пол: нар за мъжки и мода за женски пол, например хари нар (магаре) и хари мода (магарица).

Множественото число се образува с окончанията -ҳо или -он, макар че арабските заемки обикновено следват правилата на арабския език. Определителен член няма, но неопределителният член се изразява с числителното як (един) и окончанието -е. Прякото допълнение има окончание '-ро', например Рустамро задам (Ударих Рустам).

Речник 
Таджикският е запазил много старинни думи, които не се употребяват в съвременния персийски, например арзиз (калай), фарбеҳ (дебел). Повечето съвременни понятия са взети от руския. Създават се и нови думи за нови понятия, които обаче се различават от персийските, например гармкунак (радиатор), чангкашак (прахосмукачка).

В следната таблица са съпоставени няколко индоевропейски езика и таджикски. Персийски означава книжовната форма в Иран, която донякъде се различава от формата дари в Афганистан. Друг ирански език, пущунски, е даден за сравнение.

Изрази

Литература

Външни препратки 
 Таджикският език на Ethnologue
 Уикипедия на таджикски