Креда
Тази статия е за геоложкия период. За минерала вижте креда.

Кредата ( означаващо креда, тебешир)  е третият и последен период от мезозойската ера. С продължителност от около 70 млн. години тя е най-дългият период от мезозоя.

Геохроноложка скала 
Геохроноложки поделения (единици за време):
(В скоби са дадени стратиграфските поделения (единици за скали))

Климат 
В началото на периода се забелязва захлаждане, което всъщност започва още през юра. На по-високите места снеговалежите са често явление.. След това обаче температурите се повишават отново и се задържат високи до края на периода. Една от причините за това е засилената вулканична дейност и увеличението на концентрацията на въглероден двуокис. Нивото на океаните се повдига, а температурите се запазват значително по-високи отколкото са днес.

Геология 
В течение на креда се разделят континентите и става разместване на отделните плочи. Южна Америка и Африка се отделят една от друга, а Атлантическият океан се разширява. Африка, Индия и Австралия започват да се отдалечават, а на юг от екватора се появяват огромни острови.

Растения 
През креда се появяват покритосеменните растения, цветята, което води до разнообразие и сред насекомите.

Животни 
Широко развитие имат амонити, белемнити, гигантски влечуги, но през горна креда започва бързо упадъкът им, а в края на периода амонитите и белемнитите изчезват. Динозаврите достигат 5 – 6 метра височина и до 20 метра дължина – ихтиозаври, птеродактили, титанозаври, плезиозаври и мозазаври. Птеродактилите заемат почти цялата ниша на летящите хищници, въпреки че вече са се появили истински птици. Много разпространени са морските безгръбначни – мидите, охлювите, морските таралежи. Появяват се насекомите, големите фораминифери, костните риби и др. Краят на периода се характеризира с измирането на динозаврите.

Появяват се първите плацентни млекопитаещи. Възникват съвременните гущери и змии, а също така и акули.

Измиране 

В края на периода креда става най-известното масово измиране на животински и растителни видове. Сред тях са амонитите, белемнитите, динозаврите и голосеменните. Измират 30 – 50% от видовете.

Причините за тази катастрофа не са известни. Съществуват няколко теории:
 Астероид – добива популярност напоследък, според нея Земята се сблъсква с астероид, последвано от „астероидна зима“. На Земята наистина съществува кратер, който свидетелства за сблъсък с астероид с диаметър 10 км преди около 65 милиона години. Но тази теория не може да обясни защо други видове оцеляват. Освен това много видове започват да измират преди това.
 Засилена вулканична дейност и промяна на климата – Поради засилване на геоложката активност (разместване на континентите) множество вулкани изригват и се увеличава количеството на метана в атмосферата. По принцип този парников газ е заключен чрез съединенията му с водата на дъното на океаните или в ледниците, но засилената вулканична активност го освобождава. Метанът има много по-силно парниково въздействие спрямо често обсъждания въглероден оксид, което би могло да предизвика постепенна, но съществена промяна на климата и бавно измиране на по-трудно приспособимите видове.
 Разделянето на континентите
 Смяна на полюсите чрез изчезване на магнитното поле на Земята (Учени считат, че това е периодично явление, случващо се през около 9 млн. години)

Вижте също 
 Масово измиране

Източници