Сребрен Поппетров
Сребрен Поппетров Попдимитров () е български революционер, общественик и политик, виден деец на българското националноосвободително движение в Македония.

Биография

Образование 

Сребрен Поппетров е роден на 8 октомври 1869 година в голямото леринско село Горно Върбени (Екши Су) в семейството на екзархийски свещеник. От 1877 до 1882 година учи в Лерин. След това в 1885 – 1889 година учи в Битоля<ref name="ЕБ"/ и в 1891 година завършва третия випуск на педагогическото отделение на Солунската мъжка гимназия.

Дейност в Османската империя (1891 – 1913) 
В продължение на три години от 1891 до 1894 година учителства в село Прекопана (днес Перикопи) и в родното си Екши Су. Член е на Вътрешната македоно-одринска революционна организация от 1895 година. Участва в основаването на революционния комитет в Екши Су, а дейността му обяснява така:

В 1897 година завършва славянска филология в Историко-филологическия факултет на Софийския университет. От 1 септември до 31 декември същата 1897 година преподава в Струмица, от 1 януари 1898 година е в Скопие, където до края на учебната година преподава литература в Скопското българско педагогическо училище и в трикласното училище. През 1897/1898 Сребрен Поппетров е член на окръжния комитет на ВМОРО в Скопие. 

В 1898/1899 година учителства и е училищен инспектор в Тетово. След това в 1899/1900 година учи в Юридическия факултет на Женевския университет. В Женева участва в дейността на българското студентстко дружество „Братство“. 

След завръщането си продължава с просветната и с революционната си дейност. В 1901/1902 година преподава в Солунската българска мъжка гимназия. В учебната 1902/1903 година е учител в Сярското българско педагогическо училище. От 1903 до 1907 година отново е в Солун, учител в Солунската българска девическа гимназия. В 1903 година, след Солунските атентати е арестуван. В Солун в 1906 – 1907 е председател на градския революционен комитет. 

След Младотурската революция в 1908 година става деец на Съюза на българските конституционни клубове и е избран за делегат на неговия Учредителен конгрес от Сяр. Участва в създаването и управителното тяло на Съюза на българските учители в Отоманската империя и редактира печатния му орган вестник „Учителски глас“ (1910 – 1912). Училищен инспектор е в Сяр в 1908 – 1909 година, а след закриването на института на училищните инспектори е учител в Одринската българска гимназия.

В 1910/1911 година отново преподава в Солунската мъжка гимназия, а на следната 1911/1912 година преподава в Солунската българска търговска гимназия. 

След закриването на Съюза на българските конституционни клубове Поппетров оглавява самостоятелна политическа група, която издава в Солун вестник „Истина“ (1912). Групата около Поппетров не приема предизборната платформата на „Искра“, „Вести“ и „Право“ и формира самостоятелна „Солунска българска отоманска изборна комисия“.

Делегат е от Лерин на Първия общ събор на Българската матица в Солун от 20 до 22 април 1910 година.

За революционна дейност е арестуван над  десет пъти.

Дейност в Царство България (1913 – 1927) 
След Междусъюзническата война Поппетров бяга в Свободна България и в 1913 - 1915 година преподава в Самоковската държавна мъжка гимназия. Участва в опита за уния, като участва в дискусиите, инициирани от Националния съюз през октомври 1913 година и публикува проуниатска статия във вестник „Дневник“. Членува в Либералната партия.

По време на Първата световна война е училищен инспектор в Струмишки окръг в 1915 – 1916 година в Скопско и Тетовско в 1916 година и окръжен управител в Битоля (1916 – 1917) и Куманово (1917 – 1918).

След войната Поппетров е застрахователен агент на дружество „Сила“ (1918 – 1922). Представител е на Костурско-Леринското братство на Учредителния събор на Съюза на македонските емигрантски организации, проведен в София от 22 до 25 ноември 1918 година. Сребрен Поппетров организира македонските емигрантски братства в България, както и Учредителния конгрес на Македонската патриотична организация в САЩ и Канада (1 – 4 октомври 1922). На 20 декември 1922 година със съгласието на ВМРО е назначен за окръжен управител на Петрички окръг. Като окръжен управител успешно използва противоречията в управляващите от Българския земеделски народен съюз, за да смекчи опитите им за натиск върху ВМРО в Пиринска Македония. На 18 април 1923 година, след поредното обтягане на отношенията между ВМРО и правителството на Александър Стамболийски, свързано с подписването на Нишката спогодба, е уволнен и дори е изпратен в Сливенския затвор. Работи като чиновник в тютюневата фирма „Херцог“.

Сребрен Поппетров е член на Илинденската организация и активен сътрудник на „Илюстрация Илинден“. Като представител на Петричка околия е депутат в XXI обикновено народно събрание (1923 – 1927) и е член на Македонската парламентарна група. Членува и във Всебългарския съюз „Отец Паисий“.

В 1927 година е чиновник за особени поръчки към Гръцко-българската смесена комисия.

Дейност в Албания (1928 – 1931) и последни години 
В периода 1928 – 1931 година Сребрен Поппетров е главен инспектор-организатор на църковно-училищното дело на българите в Албания. Поппетров прави обиколка на Албания и събира данни за броя на българите в страната и за състоянието на църквите и училищата им (вижте например Поверителен рапорт №54 на Сребрен Поппетров). Работи за отпускане на стипендии за албански българи от правителството и назначаване на български свещеници. Издейства книги и учебници, отпуснати от Дебърското братство.

След Албания е застрахователен агент на дружествата „България“ (1931 – 1932) и „Балкан“. В 1934 година е настоятел на храма „Свети Георги“. 

Умира на 17 ноември 1950 година в София.

Синът му Стефан Сребренов е юрист, възпитаник на Софийския университет и асистент по конституционно право в него, редактор на списание „Студентски преглед“ и член на ръководството на студентската организация „Христо Ботев“. Дъщеря му Милка Сребренова е историчка.

Външни препратки 
 
 
 Сребрен Поппетров - "Основаването на революционната организация в с. Върбени - Екши Су; Пандил Шишков", публикувано в сп. "Илюстрация Илинден", брой 51, 52, 53, София, 1933 година
 Сребрен Поппетров - "Български села в Албания", публикувано в списание "Отец Паисий", Книга II и III, февруари - март, София, 1933 година
 Сребрен Поппетров - "Отношенията между Албания и България", публикувано в списание "Отец Паисий", книга VII и X, София, 1933 година
 "Позив към българите от Леринско в България, Цариград и Америка", публикувано във в-к "Илинден", год. II, бр. 6 и 7, София, 10 февруари 1922 г.
 "Гръцките претенции върху български църкви и монастири пред съда на историята", публикувано в "Църковен вестник", брой 6, София, 1928 година

Бележки 

Дейци на ВМОРО
Дейци на ВМРО
Български политици от Македония
Български революционери от Македония
Членове на Съюза на българските конституционни клубове
Родени в Горно Върбени
Дейци на Илинденската организация
Починали в София
Български просветни дейци от Македония
Дейци на Българската матица
Български общественици от Македония
Трети випуск на педагогическите курсове при Солунската българска мъжка гимназия
Дейци на Македонските братства
Български имигранти от Македония в София
Учители в Солунската българска търговска гимназия
Учители в Солунската българска девическа гимназия
Учители в Солунската българска мъжка гимназия
Учители в Сярското българско педагогическо училище
Учители в Одринската българска мъжка гимназия
Учители в Скопското българско педагогическо училище
Възпитаници на Женевския университет
Възпитаници на Софийския университет
Български юристи от Македония