Шведски език
Швѐдският езѝк () е северногермански език, говорен от около 10 млн. души основно в Швеция и отчасти във Финландия, особено по брега и на Оландските острови . Силно взаимо разбираем e с норвежки и датски. Заедно с други нордически германски езици, шведският произхожда от старонорвежки, общият език на германските племена, живеещи в Скандинавия през ерата на Викингите. Понастоящем това е най-разпространеният северногермански език по брой на говорещите.

Книжовният шведски, който е използван от повечето шведи, е националният език на Швеция, който е еволюирал от централните шведски диалекти през ХІХ век и е установен като официален през началото на ХХ век. Макар различните регионални диалекти, произхождащи от по-стари диалектни говори, все още да се използват, говорният и писмен език са унифицирани и стандартизирани. Някои диалекти се различават съществено от книжовния език в граматиката и речника, и невинаги са взаиморазбираеми с книжовния шведски език.

Най-старите рунически надписи на шведски език датират от края на III век на остров Готланд.

Класификация 
Шведският е индоевропейски език, принадлежащ към северногерманските езици, които са разклонение на германските езици.

Писмена система 
Шведската азбука съдържа 29 букви, от които 26 букви от основната ISO-базираната латинска азбука, плюс три допълнителни букви Å/å, Ä/ä и Ö/ö, които са конструирани през ХVІ век.

Литература 
Сред най-известните писатели, творили на шведски език са Аугуст Стриндберг, Астрид Линдгрен, Пер Улув Енквист и носителите на Нобелова награда за литература: Селма Лагерльоф, Вернер фон Хейденстам, Ерик Аксел Карлфелт, Пер Лагерквист, Ейвинд Юнсон, Хари Мартинсон.

Вижте също 
 Официални езици на Европейския съюз
 Поименен списък на официалните езици на Европейския съюз
 Европейски ден на езиците

Източници

Външни препратки 
 
  Шведският език на Ethnologue
  Английско-шведски речник