Хамадан
Хамадан или Хамедан () (староперсийски: Haŋgmetana, Екбатана) е древен град в Западен Иран, столица на провинция Хамадан. Населението на града надминава 550 хил. жители през 2005, но след преброяването на населението от 2006 г., населението му е 473 149 души в 127 812 семейства.

История 
Хамадан е сред най-старите ирански градове и един от най-старите в света. Възможно е градът да е бил окупиран от асирийците през 1100 г. пр.н.е., а според древногръцкия историк Херодот този град бил столица на мидийците около 700 г. пр.н.е.. Служи за лятна столица на Ахеменидите и разполага с украсени със скъпоценности и благородни метали палати. Градът е важна спирка от инфраструктурата на търговския Хорасански път. В Хамадан три дни прекарва ибн Фадлан по време на описаното от него пътешествие до Волжка България през 921 г.

География и стопанство 
Хамадан се намира в зелен планински район, в полите на 3574-метровата планина Алванд в средната западна част на Иран. Градът е на 1850 m над морското равнище. Повечето от населението на града са персийци, но има доста жители азербайджанци. Хамадан е известен със синия си порцелан. Специалният исторически характер на този стар град, който се намира на около 360 км югозападно от Техеран привлича туристи.

Забележителности 
Основните символи на този град са надписът Ганджнаме, паметникът на Авицена и паметникът на Баба Тахер.

Днес в Хамадан могат да се видят и:
 сградата „Гонбад Алавиан“,
 гробницата на философа Авицена и
 храмът на Ещер Мордехай.

Източници 

Градове в Иран