Мариански острови
Марианските острови са архипелаг, съставен от върховете на 15 вулканични планини в западния Тихи океан. Кръстени са на великата испанска кралица Мариана Австрийска.

Те са южната част на подводна планинска верига, която се разпростира на 2519 km от Япония, близо до Гуам. Марианските острови са най-северните острови от по-голяма островна група, наречена Микронезия. Марианските острови имат обща земна площ от 1026 km² и са съставени от две административни единици: Гуам и Северни Мариански острови. Гуам е територия на САЩ, а Северните Мариански острови са полуавтономна държава, също под управлението на САЩ.

Първият европеец, който открива островите през 1521 г., е Фернандо Магелан. През 1667 г. Испания формално предявява претенции над тях и ги нарича на името на испанската кралица Мариана Австрийска.

След испано-американската война Испания губи Гуам и продава Северните острови на Германия. Япония окупира островите през 1914 г. и по време на Първата световна война бившите германски острови са поверени на Япония от Лигата на нациите.

По време на Втората световна война САЩ превзема островната верига и ги използва за военновъздушна база за нападения срещу Япония. Двата самолета, които пускат атомните бомби над Хирошима и Нагазаки, излитат именно оттам.

 
Поделени региони