Константин Георгиев
Константин Георгиев Георгиев е български офицер, генерал-майор. Военен деец и политик от Демократическия сговор.

Биография 
Константин Георгиев е роден на 25 август 1873 г. в град Брезник (според други сведения, в село Табан, Драгоманско). На 18 юни 1891 постъпва на военна служба. Завършва Военното на Негово Княжеско Височество училище в София през 1895 година и военна академия в Русия. Започва кариерата си на военен в 1895 година като артилерийски подпоручик от 3-то планинско артилерийски отделение. По-късно е произведен в чиновете поручик (1895), служи във 2-ри артилерийски полк. През 1904 г. е произведен в чин капитан и служи като адютант във 2–ра инспекционна област. На 4 септември 1910 е произведен в чин майор, а от следващата година е помощник-началник на секция в Щаба на армията.

По време на Балканската (1912 – 1913) и Междусъюзническата война (1913) служи като началник на оперативната секция в Щаба на действащата армия, след войните на 14 февруари 1914 е произведен в чин подполковник, а от януари 1915 г. отново е началник на оперативната секция в Щаба на армията. През Първата световна война (1915 – 1918) е на същата служба до 1917 година, като на 16 март 1917 е произведен в чин полковник. През 1918 г. изпълнява длъжността началник на щаба на 5–а пехотна дунавска дивизия. От 1919 г. е началник на Военната академия.

При уволняването си от войската на 30 септември 1920 година е произведен в чин генерал-майор. Междувременно е помощник-началник на секция в Щаба на армията, началник на щаба на Пета пехотна дунавска дивизия (1917) и помощник-началник на Щаба на Действащата армия.

След Първата световна война се включва във Военния съюз, а след уволняването си от армията и в гражданските партии. Генерал Георгиев е гарнизонен водач на Военния съюз в София. В XXI обикновено народно събрание е депутат от управляващия Демократически сговор.

В началото на 1925 година военната организация на Българската комунистическа партия планира извършването на атентата в църквата „Света Неделя“. Константин Георгиев, депутат и ръководител на софийската организация на Военния съюз, е избран като примамка за нападението. Към 20 часа на 14 април 1925 година той е застрелян от комунистическия терорист Атанас Тодовичин пред църквата „Свети Седмочисленици“, където отива за вечерната служба, заедно със своята внучка.

Военни звания 
 Подпоручик (1895)
 Поручик (1899)
 Капитан (1904)
 Майор (4 септември 1910)
 Подполковник (14 февруари 1914)
 Полковник (16 март 1917)
 Генерал-майор (3 септември 1920)

Награди 
 Военен орден „За храброст“ IV степен 1 и 2 клас
 Народен орден „За военна заслуга“ V степен на военна лента
 Княжески орден „Св. Александър“ IV степен с мечове по средата

Бележки

Източници 
 
 

Носители на орден „За храброст“ IV степен
Носители на орден „За военна заслуга“
Носители на орден „Свети Александър“
Шестнадесети випуск на Националния военен университет „Васил Левски“
Български военни дейци от Първата световна война
Български военни дейци от Балканските войни
Генерал-майори от Царство България
Български политици (1918 – 1945)
Демократически сговор
Родени в Брезник
Починали в София
Жертви на политически убийства в България