Веселин Ханчев
Веселин Симеонов Ханчев е български поет, публицист, преводач, заслужил деятел на културата (1963).

Биография 

Роден е на 4 април 1919 г. в Стара Загора. Учи в родния си град и право в Софийския университет (1941). Участва във Втората световна война (1944–1945).

Литературен уредник (1938–1943) във вестник „Литературен глас“, началник на отдел за литература и изкуство в Радио София (1945), драматург в Народната опера (1949–1951) и в Сатиричния театър в София. Член е на БКП от 1944 г.

Съветник по културните въпроси в посолството на България във Варшава (1962–1964) и Париж (1964–1966).

Умира на 4 ноември 1966 г. в София.

Семейство 
Родителите на Веселин Ханчев са Невена Азманова и Симеон Ханчев. Невена Азманова е старозагорка, завършила Девическата гимназия в родния си град. Учи медицина в Лозана, Швейцария, но се дипломира в Нанси, Франция. Там се запознава с д-р Симеон Ханчев и когато се прибират в България, се женят. През 1910 г. д-р Невена Азманова – Ханчева и д-р Симеон Ханчев откриват собствена клиника с детско и акушеро-гинекологично отделение. Семейството има три деца: Милка, Веселин и Здравко, който е лекар в Швейцария. Веселин Ханчев има две дъщери – Румяна и Елка.

Творчество 
За пръв път печата през 1934 г. Сътрудничи на вестниците „Час“ и „Литературен глас“, след 1944 – на всички периодични литературни издания. В първата му стихосбирка, „Испания на кръст“, посветена на Испанската гражданска война (1936–1939), преобладава пацифистичният протест. Етап в творческото развитие на Ханчев е стихосбирката „Стихове в паласките“ – лиричен дневник на героизма и мъжеството на българския войник във Втората световна война. Гражданските и интимните вълнения на поета винаги са в единство и хармония.

Ханчев е автор на пиеси – „Злато“, „Отровен гълъб“, „Двамата и смъртта“, и на нереализирания филмов сценарий „Крали Марко“.

Превежда „Героична комедия“ от Едмон Ростан (1961), творби от френски (Жак Превер) и руски поети.

Негови стихотворения са преведени на немски, полски, румънски, руски, украински, унгарски, френски, чешки, японски и други езици.

Отличия 
Той е лауреат на Димитровска награда за 1960 г. и 1962 г.

Библиография 
 Испания на кръст, стихове, София: Печатница България, 1937, 56 страници.
 Избрани стихове, София: Полиграф, 1948 г
 Знаме на дружбата, стихотворения за пионери, 1952
 Луиджи, поема, София: Народна младеж, 1953, 40 с.
 Стихове в паласките, София: Държавно военно издателство, 1954 (1957, 1960)
 Смешен пантеон, София: Български писател, 1957, 102 с.
 Лирика, София: Български писател, 1960, 110 с.
 Машината на времето, 1960
 Роза на ветровете, стихотворения, Варна: Държавно издателство, 1960, 36 с.
 Чудната врата, стихове за деца, 1960
 Лирика, 1961
 Стихотворения, 1962
 Пъстро ято, стихове за юноши, София: Народна младеж, 1963, 104 с.
 За да останеш, избрана лирика, София: Български писател, 1965, 184 с.
 Свирепият славей, сатирични стихотворения, София: Профиздат, 1965, 94 с.
 Стихотворения, 1966 (II изд. на Библиотека за ученика)
 Стихотворения, 1966
 Малки пиеси за големи сърца, едноактен театър, София: Български писател, 1967, 154 с.
 Избрани произведения, под ред. и с предговор на Емил Петров, София: Български писател, 1969, 394 с.
 Избрани творби, София: Български писател, 1976 (1980, 1986)
 Жив съм, стихове, Пловдив: Христо Г. Данов, 1987, 200 с.
 Десетте лица на щастието, стихове, София: Хемус, 2000, 342 с.

 За него
 Симеон Правчанов, Веселин Ханчев, София: Български писател, 1971, 130 с.
 Веселин Ханчев 1919-1966: Био-библиографски указател, съст. Стоян Стаев, Християна Илиева, Елена Фурнаджиева, София: Национална библиотека "Св. св. Кирил и Методий“, 1989, 256 с.

Източници 

 Чернокожев, Вихрен. // Речник по нова българска литература 1878 – 1992. София, Хемус, 1994, с. 395 ISBN 954-428-061-8

Външни препратки 
 
 Веселин Ханчев в Словото
 Веселин Ханчев в Литературен свят
 Веселин Ханчев. Жив съм (аудио), YouTube, изпълнява Васил Бялоцърковски
 Веселин Ханчев. Не, не мога да спя (аудио), YouTube, изпълнява Васил Бялоцърковски

Български поети
Български детски писатели
Български сатирици
Български драматурзи
Български преводачи на френскоезична литература
Български преводачи на рускоезична литература
Български дипломати
Членове на БКП
Възпитаници на Юридическия факултет на Софийския университет
Български военни дейци от Втората световна война
Носители на Димитровска награда
Почетни граждани на Стара Загора
Родени в Стара Загора
Починали в София
Починали от рак
Хора с архиви в Централния държавен архив
Погребани в Централните софийски гробища