Таня Савичева
Татяна Николаевна Савичева () е ученичка от Ленинград, живяла по време на 900-дневната блокада на Ленинград по време на Втората световна война. Тя започва да води дневник по време на блокадата в тетрадка, оставена от нейната сестра. В този дневник има само 9 листа, като на 6 от тях са датите на смъртта на нейните близки роднини. Днес този дневник е изложен в Историческия музей на Ленинград, а негово копие е изложено в параклиса на Пискарьовското мемориално гробище в Санкт Петербург. На 31 май 1981 година на Шатковското гробище е издигнат паметник – мраморен надгробен камък и бронзов барелеф на Таня. В нейна памет, на нейно име е кръстен астероид – Таня 2127.

Кратка биография 
Родена на 23 януари 1930 г. Таня е най-малкото дете в семейството на хлебар и шивачка. Нейният баща умира, когато Таня е на шест години, оставяйки майка ѝ Мария с пет деца – три момичета, Таня, Женя (Евгения) и Нина и две момчета, Михаил и Льока (Леонид).

Семейството планира да прекара лятото на 1941 г. в провинцията, но германската инвазия в Съветския съюз на 22 юни разстройва техните планове. Всички с изключение на Михаил (Миша), който вече е напуснал, решават да останат в Ленинград. Всеки от тях работи за подкрепа на армията и защита на родината си: Мария шие униформи, Льока работи като плановик в Адмиралтейството, Женя – в завод за боеприпаси, Нина – в изграждането на градски укрепления, а двамата чичовци, чичо Вася и чичо Льоша, служат в противосамолетната отбрана. Таня, която по това време е на 11 години, копае окопи.

Един ден Нина отива на работа и никога не се връща, тя е изпратена на Ладожкото езеро и след това спешно евакуирана. Семейството не знае за това, защото комуникациите са изключително затруднени, а и по това време има въздушни бомбардировки, затова я считат за починала.

Дневникът на Таня Савичева

Произход 
След няколко дни, в памет на Нина, майка ѝ Мария Игнатиевна дава на Таня малък бележник, който е принадлежал на сестра ѝ, и това става по-късно дневникът на Таня. Таня има истински дневник, дебела тетрадка, където записва всичко важно в живота си, но го изгаря, когато нищо друго не остава, за да се пали печката през зимата, поради студа и липсата на провизии, храна и отопление заради войната, но тя пощадява бележника на сестра си.

Съдържание 

Първият запис в него се появява на 28 декември 1941 година. Всеки ден Женя става сутрин, когато е още тъмно навън. Тя върви седем километра пеша до централата, където работи в продължение на две смени всеки ден. След работа дарява кръв. Отслабналото ѝ тяло не понася изпитанията. Тя почива в завода, където работи. След нея умира баба Евдокия Григориевна. След това брат ѝ Льока. Един след друг умират чичо Вася и чичо Льоша. Нейната майка е последната. Таня остава съвсем сама.

През август 1942 г. тя е едно от 125-те деца, които са спасени от Ленинград и доведени първо в село Шатки, а след това в село Красен бор. Децата са физически изтощени, но само 5 от тях се оказват инфекциозно болни. Единственото дете с туберкулоза се оказва Таня Савичева. Държат я изолирана от другите деца и има контакт само с медицинската сестра. Всички оцеляват, с изключение на Таня. Анастасия Карпова, учител в сиропиталището на Красен бор, изпраща писмо до брата на Таня, Михаил, който по случайност се намира извън Ленинград през 1941 г. Тя пише: „Таня засега е жива, но не изглежда здрава, лекарят, който я посети, казва, че е много болна. Тя се нуждае от почивка, специални грижи, добра храна, по-добър климат и най-вече майчинска грижа.“ През май 1944 г. Таня е изпратена в болницата в Шатки, където умира месец по-късно, на 1 юли, от чревна туберкулоза.

Вижте също 
 Ане Франк

Източници

Външни препратки 
 Музей Таня Савичева
 Мемориал „Дневникът на Таня Савичева“ 
 Гробът на Таня Савичева 
 Таня Савичева 

Хора от Ленинградска област
Починали в Нижегородска област
История на Санкт Петербург
Автори на дневници
Руснаци
Починали от туберкулоза
Деца
СССР във Втората световна война