Аспарухово (област Варна)
Аспарухово е село в Североизточна България, област Варна, община Дългопол. Стари имена: Овчага и Чѐнге („Длан“).

География 
Селото е в северните склонове на Източна Стара планина в началото на прохода през Балкана, на брега на язовир „Цонево“ на р. Луда Камчия.

Отстои на 85 км от Варна, на 33 км от гр. Провадия, на 48 км от гр. Карнобат. Разположено е край пътя Айтос – Провадия. На железопътна гара Аспарухово спират пътническите влакове за Варна, Карнобат и Бургас.

История 
Според археологически данни селището съществува от VIII – IX век. До началото на нашия век то се нарича Овчага – по името на крепостта на селския водач Ивайло. По-късно селото се премества, но част от старите къщи се обособяват като архитектурно-етнографски комплекс. Старото килийно училище от епохата на Възраждането и каменната църква от 1857 г. са пренесени изцяло от старите им места, останали на дъното на язовира.

Най-старото име на селището и средновековната крепост е Овчага. За пръв път се споменава от византийския летописец Мануил Фил – „Овчага е крепост, която през 1277 – 1279 г. се сражава на страната на цар Ивайло срещу византийския военачалник Михаил Глава.“

През 1388 г. през прохода минават войските на Али паша и според преданията в местността Орехово е станала голяма битка с много жертви и от двете страни. Оттогава мястото е наричано „джанери“, т.е.място на мъртви души. От „дженк“, което значи бой, битка, идва и второто име на селото – Ченге (Tzeneke, Ченга). И до днес това име се използва от хората в общината, а дори и в областта.

През 1409 г. по време на въстанието на Константин и Фружин крепостта е арена на битки с турците.

През 1636 г. полякът Освиенцим отбелязва: „Село на половин път от Еникьой (дн. Дългопол). Оттам започва пътят през Балкана за Цариград. Единият път е много стръмен, а другият върви по река Ичера (дн. Луда Камчия).“

В началото на 20 век е идвал известният археолог Карел Шкорпил, който отбелязал, че ченгени са смугли, скулести, тънконоги и си приличат като братя, навярно са далечни потомци на аспаруховите българи. Затова селото е преименувано на Аспарухово през 1934 г.

През 1970 г. голяма част от старото Аспарухово е залята от язовир Цонево, селото се премества на по-високо място. Част от жителите му се изселват в с. Тополи, община Варна.

Население 
 Численост
Численост на населението според преброяванията през годините:

 Етноси
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:

Икономика 
Има условия за лозарство, животновъдство и овощни насъждения. За напояване се използват водите на яз. „Цонево“. Възможности за развитие на селски, познавателен и културен туризъм. Успешно се развива селският туризъм заради уникалната природа на Балкана и възрожденския бит.

Селото се намира в непосредствена близост до язовир „Цонево“ и природната забележителност Чудните скали на брега му. През топлата част от годината е посещавано от много туристи заради добре развития селски туризъм и красивата природа. Практикуват се разходка с джет по язовира и риболов по река Камчия.

В селото има етнографски резерват „Овчага“ със старинен тип къщи, запазени са и Килийното училище и църквата „Света Петка“.

Събития 
На Петковден (стар стил) селото празнува свой събор-курбан.

Източници

Външни препратки 
 Анчо Калоянов (съставител), Добър юнак с добра коня: 152 обредни песни от село Аспарухово, Варненско
 Пазачите на прохода, Дневник, 6 декември 2007 

Села в област Варна
Населени места в община Дългопол