Луда река
Луда река (, Еритропотамос, в превод Червена река) е река в Южна България, област Хасково, Община Ивайловград и Североизточна Гърция, област Източна Македония и Тракия, демове Софлу и Димотика десен приток на Марица. Дължината ѝ е над 100 km, от които на българска територия – 20,2 km. Луда река е последният най-голям десен приток на Марица. Реката отводнява югоизточните части на Източните Родопи.

Луда река води началото си под името Шейтан на 870 m н.в. в рида Пеперуда в Източните Родопи в Североизточна Гърция, на 2,3 km югоизточно от връх Шапка (1044 m). Тече в североизточна посока в дълбока и гъсто залесена долина под името Дяволорема. След гръцкото село Микрон Дерион започват красивите меандри на реката и на 1,6 km южно от село Горно Луково, Община Ивайловград навлиза в българска територия. В България Луда река протича на протежение от 20,2 km, от които 14,7 km като гранична река (левият бряг е български), а останалите 5,5 km – изцяло на българска територия, южно от село Мандрица. След устието на левия си приток река Чифлишко дере (ляв) Луда река отново навлиза в гръцка територия. Тук посоката ѝ става югоизточна, а долината ѝ широка. В целия този гръцки участък коритото на Луда река е коригирано с водозащитни диги. Влива се отдясно в река Марица на 19 m н.в., на 1,8 km южно от град Димотика (Дидимотихо).

Границите на водосборния басейн на Луда река са следните:
 на запад и север – с водосборния басейн на река Арда;
 на югозапад – с водосборния басейн на река Филиури, вливаща се директно в Бяло (Егейско море;
 на югоизток – с водосборните басейни на малки реки, десни притоци на Марица.

Основни притоци: → ляв приток, ← десен приток
 ← Бююкдере (в Гърция)
 ← Байрактар (в Гърция)
 ← Меча река (в Гърция)
 → Сумак (най-големият ѝ приток в Гърция)
 ← Даулдере (по границата с Гърция)
 ← Хасанджикбунар (в Гърция)
 → Бяла река (най-голям приток)
 → Акаланско дере
 → Чифлишко дере (по границата с Гърция)
 → Стайку (в Гърция)
 → Амбели (в Гърция)
 → Сайван (в Гърция)
 ← Боцали (в Гърция)
 ← Дзакаджик (в Гърция)
 → Цамба (в Гърция)
 → Ковил (в Гърция)
 → Покота (в Гърция)
 → Папалък (в Гърция)
 → Корли (в Гърция)
 ← Кумаюн (в Гърция)
 ← Сутли (в Гърция)

Луда река има главно дъждовно подхранване, като водосборният ѝ басейн е силно подложен на средиземноморското влияние. Поради тази причина максималният отток на реката е през зимния сезон – февруари, а минималният – през септември.

Въпреки голямата си дължина по течението на реката има едва 4 населени места, в т.ч. 1 град:
 В Гърция
 Област Източна Македония и Тракия
 дем Софлу – Микрон Дерион;
 дем Димотика – Авдела, Димотика (Дидимотихо);
 В България
 Област Хасково
 Община Ивайловград – Сив кладенец.

Районът на Луда река е един от най-чистите в екологично отношение в България.

На гръцка територия водите в долното течение на реката масово се използват за напояване на земеделските земи, разположени от двете страни по долината ѝ.

Вижте също 
 Списък на реките в България
 Списък на реките в България по водосборни басейни
 Списък на реките в България по дължина

Топографска карта

Източници 

 Мичев, Н и Ц. Михайлов, И. Вапцаров и Св. Кираджиев, Географски речник на България, София 1980 г., стр. 293.

Реки в България
Реки в област Хасково
Реки в Гърция
Източна Македония и Тракия
Родопи
Притоци на Марица