Ом (физика)
Единицата за електрично съпротивление в SI се нарича ом и се означава с главната гръцка буква омега (Ω). Тя носи името на немския физик Георг Ом (Georg Simon Ohm, 1789 – 1854), който е открил връзката между напрежението, тока и съпротивлението за всяка част от една електрична верига, наречена Закон на Ом. Този закон се изразява чрез уравнението

, където

 е съпротивлението,  е напрежението и  е токът.

Съгласно този закон, един проводник има съпротивление един ом, ако напрежение от един волт предизвиква в него електричен ток 1 ампер.

Съпротивлението може също така да се представи и чрез основни SI единици:

Изразено с думи, това означава, че проводник, който разсейва един ват мощност при протичащ през него един ампер ток, има съпротивление един ом.

Единицата ом се използва също за измерване на активното съпротивление и реактанса при комплексно съпротивление.

Реципрочната стойност на съпротивлението се нарича електрическа проводимост, означава се с G и се измерва в сименси (S):

Това означава, че:

Единицата за електрическа проводимост е наречена на името на Вернер фон Сименс (Ernst Werner von Siemens, 1816 – 1892), немски изобретател и индустриалец.

Електрическото съпротивление на един линеен проводник е правопропорционално на дължината му  и обратнопропорционално на сечението му :

Величината  се нарича специфично електрическо съпротивление и се измерва с единицата Ω.m (ом по метър). Тази величина зависи от температурата – при някои вещества се увеличава с увеличаване на температурата, а при други – намалява.

Реципрочната стойност на специфичното електрическо съпротивление се нарича специфична електрическа проводимост и се измерва с единицата S/m (сименс на метър):

Кратни и дробни единици 
Образуват се с помощта на представки SI.

Вижте също 
 Георг Ом
 Закони на Кирхоф

Единици за измерване