Кито Лоренц
Кито Лоренц () е лужишки и германски писател, поет, драматург, автор на книги за деца и филмови сценарии. Съставител е на много сборници с произведения на лужишките класици и на съвременни автори. Превежда славянски поети на немски. Внук е на видния лужишки писател и културен деец Якуб Лоренц-Залески, който го подтиква към творчество.

Живот 
Кито Лоренц е роден в отчасти асимилирано от немската среда семейство, научава горнолужишки език едва в гимназията в Котбус (луж. Хошебуз) през 1952-1956 г. От 1956 до 1961 г. следва славянска филология и педагогика в Лайпциг (луж. Липск). Единадесет години е асистент в Института по лужишка етнология в Бауцен (луж. Будишин). По-късно работи като драматург на Лужишкия народен ансамбъл, няколко години е ръководител на Клуба на младите лужишки писатели. Член е на Саксонската академия на изкуствата и на ПЕН центъра на ФРГ.

Поетът се установява да живее във Вуишке край Хохкирх, Саксония.

Творчество 
Първата публикация на Кито Лоренц е цикълът стихотворения „Бригадирски записки“ (1959) в един лужишки вестник. Още първата му стихосбирка „Нови времена – нови пиршества“ (1961) му създава известност. Съставя антология на лужишката поезия „Светлина, правда, свобода“ (1963). Поетическият цикъл на Лоренц „Струга. Картини от нашия край“ (1967) издава влияния на Йоханес Бобровски, а стихосбирката „Прочистване на лъките“ (1973) в дълги поетически текстове с богат вътрешен ритъм обрисува неизследвани области от съвременната действителност.

Творбите на Лоренц носят неповторим аромат на древната лужишка земя, на традиционните за нея фолклорни сюжети и мотиви.

Библиография

Автор 
 „Нови времена – нови пиршества“ – стихотворения на горнолужишки („Nowe časy – nowe kwasy“, 1961, преиздадена през 1962)
 „Струга – картини от нашия край“ – стихотворения на горнолужишки и на немски („Struga – wobrazy našeje krajiny“ – „Struga – Bilder einer Landschaft“, 1967)
 „Ключове и пътища“ – на горнолужишки („Kluče a puće“, 1971)
 „Прочистване на лъките“ – на немски („Flurbereinigung“, 1973, преиздадена 1988)
 Избрани стихотворения в поредицата „Лужишка поезия“ („Serbska poezija“, 1979, 1982)
 „Страна на думите“ – на немски („Wortland“, 1984)
 „Ти до мен“ – любовни стихотворения на горнолужишки („Ty porno mi“, 1988)
 „Срещу голямото плашило“ – стихотворения на немски („Gegen den grossen Popanz“, 1990)
 „Terra budissinensis“ – в съавторство с Рудолф Хартмец и Ханс Мирчин (Rudolf Hartmetz, Hans Mirtschin, Kito Lorenc „Terra budissinensis“, 1997)

 „В една красиво обрисувана неделя: Стихотворения за стихотворения“ – на немски („An einem schönbemalten Sonntag: Gedichte zu Gedichten“, 2000)
 „Осемнадесет стихотворения от годините 1990–2002“ – на немски („Achtzehn Gedichte der Jahre 1990–2002“, 2002)
 „Незначителността на Берлин“ – на немски („Die Unerheblichket Berlins“, 2000–2002)
 „Листа като езици“  – на немски („Zungenblätter“, 2002)
 „Неподходящи цветове“ – на горнолужишки и немски („kapsy-barby“ – „Fehlfarben“, 2004)
 „Лужишкото корабоплаване“ („Die wendische Schiffahrt“, 2004)
 „Спомен за една нощ на открито“ – стихотворения на немски („Erinnerung an eine Nacht im Freien“, 2009)
 „Одежда. Поезия и други творби от дванадесет години“ – на горнолужишки („Podomk. Basnje a druha nadoba z dwanatka lět“, 2010)
 „Nach Morau, nach Krokau“. Gereimtes und Ungereimtes für Kinder und Enkel, 2011
 „Gedichte“. Ausgewählt und mit einem Vorwort versehen von Peter Handke, 2013
 Im Filter des Gedichts. Essays, Gespräche, Notate. Přez křidu basnje. Eseje, rozmołwy, nastawki, 2013
 Windei in der Wasserhose des Eisheiligen. Gedichte, 2015
 Der zweiseitige Beitrag/Wěsty dwustronski přinošk, 2015

Съставител и редактор 
 „Светлина, правда, свобода“ – антология на лужишката поезия („Swĕtło, prawda, swobodnosć“, 1963)
 Мина Виткойц, „Пътищата на една журналистка“ – превод (Mina Witkojc „Po pućach časnikarki“, 1964)
 Хандрий Зейлер, „Лужишки разкази“ – превод (Handrij Zejler „Serbske fabule“, 1966)
 Хандрий Зейлер, „Магарето с галони“ – разкази („Der betresste Esel“, Fabeln von Handrij Zejler, 1969, преиздадена 2004)
 Юрий Хежка, „Земята от сънищата“ (Jurij Chĕžka „Die Erde aus dem Traum“, 2002)
 „Морето Островът Корабът“ – антология на лужишката поезия от началата до съвременността („Das Meer Die Insel Das Schiff – Sorbische Dichtung von den Anfängen bis zur Gegenwart“ (herausgegeben von Kito Lorenc), 2004)

Награди и отличия 
 Literaturpreis der Domowina (1962, 1968)
 „Награда Хайнрих Хайне“ на Министерството на културата на ГДР (1974)
 Ćišinski-Preis
 „Награда Хайнрих Ман“ (1991)
 Calwer Hermann-Hesse-Stipendium (1997)
 Förderpreis Literatur zum Kunstpreis Berlin
 „Награда Лесинг“ (2009)
 „Награда Петрарка“ (2012)
 „Награда Кристиан Вагнер“ (2016) für sein lyrisches Gesamtwerk

Бележки

Източници 
 Тази статия включва материал, използван с разрешение.

Външни препратки 

 Поезия от Кито Лоренц, в превод на Венцеслав Константинов
  Кито Лоренц в Die LYRIKwelt

Германски писатели
Германски поети
Германски драматурзи
Германски детски писатели
Германски преводачи
Лужишки писатели
Германски сценаристи
Носители на литературни награди на Германия
Родени в Саксония
Личности (Бауцен)