Ангел Марин
Ангел Иванов Ма̀рин е български офицер, политик и 3-ти вицепрезидент на Република България, между 22 януари 2002 и 22 януари 2012 г.

Биография

Ранен живот 
Роден е в гр. Батак, област Пазарджик през 1942 г. Завършва гимназията в Девин през 1960 г. и 5-годишния курс по специалност „Земна артилерия“ в тогавашното Висше военно артилерийско училище в Шумен (сега: факултет на Националния военен университет „Васил Левски“), като придобива висше гражданско образование с квалификация „инженер по радиоелектронна техника“ (1965). По-късно завършва със златен медал 4-годишния курс на Военната артилерийска академия в Ленинград, СССР (1974 – 1978).

От 1965 г. служи в Ракетните войски на Българската армия (БА), като преминава през всички длъжности. От 1965 до 1970 г. е началник на разчет ДУ и насочване на ракетата в 6-а свободна батарея на 56-а ракетна бригада. Между 1970 и 1972 г. е началник на огнево отделение в 6-а свободна батарея на същата бригада. В периода 1972 – 1974 г. е командир на батареята. След като завършва военната академия е назначен за командир на 2-ри отделен ракетен дивизион на втора мотострелкова дивизия в Стара Загора до 1980. От 1980 до 1982 г. е командир на 41-ви артилерийски полк в Стара Загора. Между 1982 и 1987 г. е началник на Ракетните войски и артилерията на 2-ра мотострелкова дивизия. В периода 1987 – 1990 г. е командващ Ракетните войски и артилерията на трета армия.  През 1991 г. му е присвоено военното звание генерал-майор, като от 1990 г. е командващ на Зенитно-ракетните войски и артилерия на Сухопътните войски на БА, на 27 август 1996 поради реорганизиране на формированието в управление е преназначен на същата длъжност за една година, на 1 септември 1997 г. е назначен на същата длъжност за още една година, на която е до 16 март 1998 г., когато е освободен от длъжността и от военна служба, поради несъгласие с начина на провеждане на военната реформа, като е уволнен дисциплинарно с указ на президента, с мотиви нарушение на деполитизацията в закона за отбраната, по предложение на заместник-началника на ГЩ контраадмирал Петър Петров, за политическия си коментар, излъчен по телевизията: „командата бегом към НАТО не е здравословна за България и армията ни“

Президентски и вице-президентски избори, 2001 г. 
На президентските избори през 2001 г. е избран за вицепрезидент на Република България в двойка с Георги Първанов.

В деня в който окончателната му присъда е потвърдена (14 ноември 2001 г.), първият осъден действащ български народен представител (осъден за побой и изнудване) Цветелин Кънчев, който е и лидер на ромската организация Евророма, дава подкрепата си за Първанов на предстоящите президентски избори. Изказват се мнения че ще последва помилване за Кънчев ако Първанов бъде избран. Осъдилата Кънчев съдия и кандидат за вицепрезидент Нели Куцкова изпраща отворено писмо до Първанов, в което го обвинява заради това, че приема подкрепа от един престъпник и пита дали, ако бъде избран, няма да го помилва.. Във вестник „Демокрация“ излиза статия по случая със заглавие „Подкрепа за помилване?“

През април 2005 г. Цветелин Кънчев е помилван от Ангел Марин. Има мнения, че помилването е за да може Кънчев да се кандидатира за депутат, въпреки че по това време присъдата е вече намалена на условна от съда и е спорно дали тя би била проблем. Според Марин, мотивът за помилването е доброто поведение на Кънчев в затвора.. Счита се, че помилването на Цветелин Кънчев от Марин е сделка между него и президента Георги Първанов за гласовете на ромската общност в България на президентските избори през октомври 2006 г.

Президентски и вицепрезидентски избори, 2005 г. 
През 2006 г. Марин и Първанов са преизбрани за втори 5-годишен мандат.

По време на двата си мандата Марин помилва 533 души и отказва помилване на 8628 души. 

На 9 декември 2011 г. о.р. генерал-майор Ангел Марин е награден с орден „Стара планина“ първа степен с мечове за изключително големите му заслуги към Република България.

Образование 
 Гимназия в Девин (1960)
 Висше военно артилерийско училище (1960 – 1965)
 Военната артилерийска академия, Санкт Петербург (1974 – 1978)

Военни звания 
 лейтенант-инженер (1965)
 старши лейтенант-инженер (1968)
 лейтенант-инженер (1969)
 старши лейтенант-инженер (1970)
 капитан-инженер (1973)
 майор-инженер (1978)
 подполковник-инженер (1983)
 полковник-инженер (1988)
 генерал-майор инженер (1991)

Награди и отличия 
 Медал „За безупречна служба“ – III ст.
 „1300 години България“

На 10 януари 2012 г. Ангел Марин е награден от президента Георги Първанов с Орден Стара планина – първа степен с мечове за изключително големи заслуги към България. Предложението за награждаването му е издигнато от 11 неправителствени организации и одобрено от Министерския съвет на България на 7 декември 2011 г. След остри реплики от страна на премиера на държавата Бойко Борисов и несъгласие с мотивите за награждаването, Ангел Марин връща ордена на 13 януари 2012 г. Куриозен факт е, че именно одобрението за самото награждаване идва с подпис от премиера.

Семейство 
Ангел Марин е женен за Станка Марина. Те имат син и дъщеря:
 Симеон Марин
 Стояна Марина

Ангел и Станка имат и двама внуци. Единият му внук е кръстено на него – Ангел Марин

Други 
 Ангел Марин е удостоен със званието почетен гражданин на гр. Батак и гр. Смоленск
 Автор е на книгата „Последната война“.

Цитирана литература

Библиография 
 Ангел Марин помилвал над 150 убийци, уебстраница Dnes.bg, 26 януари 2012 г.

Бележки

Външни препратки 
 Биография на Ангел Марин

Български политици след 1989
Вицепрезиденти на България
Генерал-майори от Република България
Родени в Батак
Почетни граждани в България
Възпитаници на Националния военен университет „Васил Левски“
Носители на орден „13 века България“