Фарад
Фарад (означение  F) е единица за електричен капацитет от Международната система единици (SI), наречена така в чест на английския физик Майкъл Фарадей. Капацитет от един фарад има кондензатор, при който натоварване с количество електричество 1 кулон създава между електродите му потенциална разлика 1 волт:
1 F = 1 C / 1 V
Фарадът е въведен в Международната система единици с решение на XI Генералната конференция за мерки и теглилки през 1960 г., едновременно с приемането на системата SI като цяло.

Чрез основните единици от системата SI фарадът се изразява по следния начин:

 F = A2·s4·kg−1·m−2

Ако се използват връзките между тези и други единици от SI, фарадът може да се изрази и така:

където , , , , , , , , , , , , .

Фарадът е твърде голяма измервателна единица: капацитетът на земната йоносфера по отношение на земята се изчислява на около 1 F. В електротехническата практика обикновено се използват по-малки единици, кратни на фарада:
 1 μF (микрофарад) е равен на 10-6 F
 1 nF (нанофарад) е равен на 10-9 F
 1 pF (пикофарад) е равен на 10-12 F

Размерът на наличните в търговската мрежа кондензатори варира от около 0,1 pF до 5000 F (5 kF) при суперкондензаторите. Паразитният капацитет при високопроизводителни интегрални схеми е от порядъка на фемтофаради (1 fF = 0,001 pF = 10-15 F), докато високопроизводително изпитвателно оборудване може да открие промени в капацитета от порядъка на десетки атофаради (1 aF = 10−18 F).

Стойност от 0,1 pF е приблизително най-малката налична стойност при кондензаторите за общо използване в електронния дизайн, тъй като по-малки стойности са сравними с паразитния капацитет на други компоненти, на окабеляването или на самата печатна платка. Стойности на капацитета от 1 pF или по-ниски могат да бъдат постигнати чрез усукване на два къси изолирани проводника.

Източници

Вижте също 
 Представки SI

Единици за измерване