Евгени Филипов
Проф. д-р Евгени Филипов (Prof.Dr.sc.techn.Dr.h.c.mult. Eugen Philippow) е български и германски инженер и учен.

Образование 
Завършва електроинженерство през 1940 във Висшето техническо училище (ВТУ), Шарлотенбург, предградие на Берлин (сега: Технически университет, Берлин).

Подготвя и защитава дисертации във Висшето техническо училище, Илменау, Германия (сега: Технически университет Илменау) за научна степен:
 „кандидат на техническите науки“ (сега: „доктор“), тема „Нелинейни магнитни вериги“ (1957);
 доктор на техническите науки“, тема „Теория на нелинейните вериги“ (1972).

Професионална дейност 
 Слаботоков завод, София: началник на отдел (1948), главен инженер и началник на Централната научноизследователска лаборатория (1949 – 1955).

Преподавателска и научна дейност 
 ВТУ, Берлин: асистент-изследовател (1941 – 1945).
 Държавна политехника, София: асистент по радиотехника (1945 – 1946)
 ВТУ (ТУ), Илменау (от 1955): професор по теоретична електротехника, основател и ръководител на Катедрата по електроинженерство (1956 – 1982), декан на факултет (1956 – 1964), заместник-ректор по науката (1964 – 1975), член на Академичния съвет (1956 – 1991).

Изнасял многократно лекции в престижни университети в САЩ, Австрия, Япония и други страни. Изиграл важна роля за изграждането на ВТУ (ТУ), Илменау. Основател на международно призната школа по теоретична електротехника и на едноименна специалност във ВТУ (ТУ), Илменау. Ръководил над 100 докторанта, като половината от тях са и вече професори.

Основни области на научна и преподавателска дейност: нелинейни електрически и магнитни вериги, електромагнитно поле, феромагнитни стабилизатори, нелинейни динамични системи.

Автор на множество научни публикации (70 от които със световно признание) и на редица монографии, сред тях и широко разпространен в немскоезичното академично пространство учебник по основи на електротехниката, многократно преиздаван. Редактира в съавторство със 120 именити специалисти „Справочник по електротехника“ в 3 тома (Берлин, 1963, 1975) и „Енциклопедия по електротехника“ в 6 тома (Берлин, 1976, 1986, 1987).

Награди:
 почетен доктор на Виенския технически университет (1976)
 почетен доктор на Университета, Митвайда (1987)
 златен медал на Техническия университет, Братислава (1979)
 златен медал на Техническия университет, София (1983)
 държавни награди на ГДР и на НРБ (1985)

Германски електроинженери
Български електроинженери
Преподаватели в Техническия университет (София)
Българи в Германия
Родени в София