Ръждивогушо ливадарче
Ръждивогушото ливадарче  (Saxicola rubetra) е прелетна птица от семейство Мухоловкови. Среща се и в България.

Физически характеристики 
Ръждивогушото ливадарче е малко по-дребно от полско врабче. На дължина достига до 12-13 сантиметра. Размахът на крилата е около 24 cm, а теглото му варира между 12 и 20 грама. Наблюдават се полов диморфизъм и малки възрастови различия. При мъжкия горната страна на тялото е черна, с ръждиво-кафяви краища на перата. Долната част е белезникава, гърдите и гърлото са кафяви, ушите и бузите - черни. Над очите се виждат ясно изразени широки бели „вежди“. Оперението на женските индивиди е по-светло, ушите и бузите са кафяви, веждите - бели, а гърлото - белезникаво. Край очите преминава жълтеникава лента и по крилата и опашката се наблюдават ситни бели петна. Младите приличат на женската, но са с повече светли петна по гърба. Птицата има къс клюн с гъсти стърчащи перца в ъглите му. Краката са дълги и тънки, а опашката е къса.

Брачната им песен се състои от къси стържещи трели, наподобяващи звуците „хая-чек-чек...“. Пеенето е слабо и монотонно. Представлява бърз речитатив от кратки и неясни тонове с характерни прекъсвания и глух скърцащ звук. Напомня песента на голямото белогушо коприварче, но е доста по-слаба. Понякога в изпълнението им могат да се доловят трели от песни на други птици, но ливадарчето така ги смесва, че стават трудно различими. През пролетта мъжките повтарят песните си много често.

Разпространение 
Ареалът на разпространение на ръждивогушото ливадарче е изключително обширен. Независимо от факта, че тенденцията е броят на птиците да намалява, спадът не се смята за достатъчно бърз, за да се доближи до праговете на уязвимост. Поради тези причини видът се оценява като незастрашен. Гнездовата популация в Европа за 2004 година се оценява на 5 до 10 милиона гнездящи двойки, което се равнява на 16 200 000-30 000 000 броя птици. Европа формира 75-94% от глобалния обхват, така че общият брой в световен мащаб на ръждивогушото ливадарче е оценен на 17 200 000-40 000 000. В Европа тенденцията от 1980 година насам показва, че популациите са били подложени на умерен спад, на базата на предварителните данни за 21 страни от континента, включени в общата схема за мониторинг на обикновените видове птици.

Ръждивогушото ливадарче е разпространено в Европа, Северозападна Африка, европейската част на Русия, Задбайкалието, Кавказ и Западен Сибир. В Русия ареалът му на юг достига до Тува. В България долита през април и отлита през септември.

Зимува в Екваториална и Западна Африка. За живота на птицата там няма почти никакви данни и не може да се направи реална преценка за причините на намаляване на популацията. В продължение на три години е правено преброяване на птиците в Нигерия, като в резултат гъстотата им е установена на 0,03-0,43 птици на хектар. На площите с обработваема земя в страната ливадарчетата са в изобилие, а плътността е по-голяма там, където растителността не е прекалено висока. Все пак резултатите показват, че в Западна Африка земеделските земи през сухия сезон могат да поддържат голям брой птици от вида и че последният спад на броя им в Европа е малко вероятно да бъде причинен от липсата на подходящи за зимуване местообитания.

Начин на живот и хранене 
По време на миграция птицата най-често се среща в равнините, а през размножителния период - в планините до 2300 m надморска височина. Обитава пасища, ливади с висока трева и храсти, пустеещи земи с единични храсти, поляни, сечища, блата и незастроени парцели. Предпочитани места за гнездене са тучните ливади и острови с висока трева. В по-северните райони понякога се открива в затревените терени край гори. При наличието на подходящи места за гнездене, птиците се установяват в колонии, като двойките се разполагат близо една до друга.

Ръждивогушото ливадарче се храни с дребни насекоми, гъсеници, червеи, паяци, молци, бръмбари, скакалци и охлюви, които събира по земята. В стомаха му са намирани още мравки и насекоми от разред Кожестокрили. Ливадарчето е полезна птица, тъй като унищожава голямо количество вредители.

Размножаване 
Размножителният период започва веднага след прелета, когато растителността е достатъчно избуяла, за да скрие гнездото. Това обикновено става през месец май. Прави гнездото си директно на земята, в плитки вдлъбнатини между корените на едри и гъсти бурени. Изгражда го от сухи стебла, треви, коренчета и мъх и го застила с перца, фини тревички, козина и косми. Плетката на гнездото е рехава и през стените му понякога прорастват треви и различни други растения. Има формата на плитка купа с диаметър 95-100 mm и дълбочина 45-60 mm.

Женската снася 4 до 6, максимум 7 сиво-синьо-зеленикави блестящи яйца, изпъстрени с размити ръждиво-жълти или бели петънца и точици. Понякога те могат да бъдат събрани в блед, ръждиво-червеникав ореол около тъпата страна на яйцето. Размерите на яйцата са 18-21 mm на дължина и 13-15 mm на ширина. Инкубират се на смени от двете птици в продължение на 12-13 дни. Самката седи в гнездото толкова плътно, че при желание може да бъде хваната с ръка. Малките напускат гнездото 18 дни след излюпването, но все още не могат да летят и се крият в тревите около него. По тази причина родителите продължават да ги хранят още около две седмици. Научават се да летят 17 до 19 дни след излюпването. В края на юни младите птици вече летят и не се отличават по размер от възрастните. Отлитането става на ята в края на август, или началото на септември.

Външни препратки 
Ръждивогушо ливадарче

Източници 

Фауна на Палеарктика
Ливадарчета