Палатализация в славянските езици
Процесите на палатализация в славянските езици започват още в праславянския език и предизвикват съществени промени във фонетичната система, тясно свързани със закона за синхармонизма.

Палатализацията (омекотяването на съгласни) в праславянския език се дължи на следните причини:
 несричкотворната гласна i (и), придобила характер на полугласна j (й);
 влиянието на предните гласни;
 въздействието на други палатални (меки) съгласни.

Палатализацията в праславянския език не е еднократна, протича на няколко етапа, поради което в славистиката по традиция се говори за три палатализации, както и за палатализация на съгласните под влияние на j. Те представляват важни етапи в развитието на праславянската фонетика. Чрез тях фонемната система се увеличава: появяват се нови, палатализирани съгласни. Палатализациите играят важна роля в процеса на обособяване на славянските езици.

Палатализация на съгласните под влияние на *j 
Тази палатализация е много стара и има аналогия в балтийските езици и тохарския език. На палатализация от *j са подложени без изключение всички съгласни, които при това се сливат напълно с j.
 Цример: k + j = č.

Някои учени предполагат, че тази промяна е протекла през междинен етап с удвояване или удължаване на съгласните:
 k + j > k’k’ > ć > č.

Някои резултати от тази палатализация са еднакви за всички славянски езици, а други се различават.

Еднакви резултати в славянските езици 

Тези резултати са еднакви на цялата славянска територия и са сходни с резултатите от първата палатализация, което говори за близост във времето на протичане на промените.

Различни резултати в славянските езици 

Първоначално тези резултати са били еднакви за всички славянски езици. Те са запазени в съвременния българския език, обаче в други славянски езици по-късно са настъпили промени:

 в чешкия език l се е сляло с l’, а в полския език l > ł, l’ > l;
 в чешкия език r’ > ř (= rž), а в полския език r’ > ž (правописно rz);
 при лабиалните съгласни вметнатото (епентетичното) l’ е характерно за източнославянските и някои южнославянски езици (без българския), напр. gubiti – gubl’ǫ:
 гублю (руски);
 gubię (полски);
 губя (български).

Взаимоотношенията между двата типа резултати от тази палатализация не могат да бъдат изяснени напълно.

Палатализация на t и d под влияние на *j 
Резултатите от палатализацията на t и d под влияние на *j са твърде разнообразни в славянските езици:

Разнообразието в резултатите свидетелства, че те са настъпили в края на праславянската епоха. В сравнение с всички други славянски езици, в българския се наблюдават най-много застъпници на праславянските *tj, *dj.

Палатализация на групи съгласни под влияние на *j 
Резултатите от палатализацията на групата ktj (kti) са същите като от tj:
 в старобългарския език: плеште, ношть;
 в староруския език: плече, ночь;
 в полския и чешкия език: plece, noc;
 в сръбския и хърватския език: pleća, noć;
 в словенския език: pleče, noč.

Резултатът от slj e šl’:
 mysliti – myšl’enije.

Палатализация на съгласните под влияние на окръжаващите ги гласни 
Промените в този случай настъпват под влияние на предните гласни, въздействащи най-силно върху веларните съгласни k, g и x, при които настъпват промени, известни в славистиката като първа, втора и трета палатализация.

Първа палатализация на k, g, x 
Съгласните k, g, x се променят под влияние на предните гласни e, i, ě, ь и ę. Резултатът е следният:
 k > č: *kětūr > četyre;
 g > ž: *gwiv > živ;
 x > š: *duxě > duše.

Тези промени настъпват предимно при различни граматически форми в склонението и спрежението:
 vьlkъ, vьlče (звателен падеж);
 dělаахъ, dělaaše (минало несвършено време);
 и т.н.

Втора палатализация на k, g, x 
Втората палатализация е значително по-нова от първата. При нея k, g, x се променят по следния начин:
 k > c:
 *koina > cěna;
 g > dz / z:
 *ghoil > dzělo;
 x > s / š (в западнославянските езици):
 *duxi > dusi.

Под влияние на втората палатализация съчетанията gv и kv пред ě и i се развиват по различен начин в различните праславянски диалекти:
 в източните и южните диалекти настъпват промени:
 gv > dzv / zv:
gvězda > dzvězda, звезда
 kv > cv:
 květъ > cvětъ, цвет (в руския език)
 в западните диалекти няма промени:
 gv:
 gwiazda (полски);
 hvězda (чешки);
 kv:
 kwiat (полски);
 květ (чешки).

Трета палатализация на k, g, x 
Третата палатализация е прогресивна, т.е. върху съгласните оказва влияние предимно предходната гласна (ь и ę), обаче следходната не трябва да е лабиализована. Резултатите са същите, както и при втората палатализация:
 ăvĭkā – ovьca;
 vaĭnĭk – věnьсь;
 stĭg – stьdza.

При третата палатализация се променят и чужди думи:
 *kuningas > *kъnędzь.

Палатализация на групи съгласни 
 По първата палатализация sk’, zg’, sx’ се променят:
 в šč, ždž, š в севернославянските говори;
 в št, žd, š в южнославянските говори:
 dъska – dъštica;
 razga – raždьje /клони/.
 По втората палатализация sk’ и zg’ се променят в st и zd:
 l’udьsky –  l’udьstьji;
 razga – razdě.

Депалатализация 
Депалатализацията е противоположен процес на палатализацията. При нея се наблюдава преминаване на предните гласни в задни. Това явление е от по-късните етапи на развитие на славянските езици. 

Засвидетелствана е депалатализация ě > a след j, č, ž и š. 

От по-късен етап е депалатализацията e > o в севернославянските езици, например в полския език:
 nesǫtъ > niosą;
 berǫtъ > biorą.

В източнославянските езици тази промяна се е осъществила по-късно, и то само в ударени срички: 
 зеленый > зелёный (руски).

Източници 

Славянски езици
Историческа фонетика