Пиеро ди Козимо
Пиеро ди Козимо () е италиански художник от флорентинската школа от периода на късното куатроченто. Той оказва значително влияние върху развитието на живописта на Ренесанса, а сред преките му ученици са Бартоломео дела Порта и Андреа дел Сарто.

Творчество 
Пиеро ди Козимо е роден през 1462 в семейството на флорентински златар. Той учи при художника Козимо Росели, на когото помага при рисуването на стенописи в Сикстинската капела в Рим през 1481.

Той е повлиян и от северния натурализъм, най-вече от Хюго ван дер Гус, затова заимства живописната техника от нидерландските майстори.
Известен е с дизайна на пищни шествия и процесии, провеждани във Флоренция. С необичайна точност изобразява света на растенията и животните.

Пиеро ди Козимо е автор на множество портрети, както и на характерните за Ренесанса картини с митологични сюжети, в която проявява забележителна фантазия. Под влияние на теориите на Витрувий за еволюцията на човека, в много от тях присъстват причудливи хибриди между хора и животни.

Художникът рядко присъства в официалното общество и не е свързан с двора на Медичите, но често изпълнява индивидуални поръчки.
 
Успява да разкрие своя талант едва в късното си творчество под влияние на Леонардо, фра Бартоломео и младия Рафаел.
В последните години от живота си, вероятно под влиянието на Савонарола, Пиеро ди Козимо се насочва към по-религиозна тематика.

Творби 
 От мита за Прометей, около 1487 – 1489, Старата Пинакотека, Мюнхен
 Мария с дете и гълъб, Лувър, Париж
 Венера, Марс и Амур, около 1505, Държавна художествена галерия, Берлин
 Мария с дете и младия Йоан, Страсбург
 Освобождаването на Андромеда,
 Портрет на Симонета Веспучи, Музеят Конде, Chantilly

Митологични, религиозни творби и портрети

Диптих от Амстердам 

Неговата отличителна черта е фантастичността на замисъла, но неговият портретен диптих от Амстердам (ок. 1495), говори за способността му да портретира от натура. Той изобразява зад еднакви рамки, догръдно, в близък план архитекта Джулиано да Сангало и неговия баща Франческо Джамберти (отдавна починал). И двата портрета са снабдени с атрибути – пергел пред архитекта и лист с ноти пред баща му. Двете лица се отличават с „веризъм“, заради което те даже се приписват на нидерландеца Лука Лайденски. Сякаш „по-северно“ са изписани и пейзажите на задния план. Тази реалистичност, безусловно, е подсказана от майстора на „Олтара на Портинари“, Хюго ван дер Гус.

Италиански художници
Ренесансови художници
Родени във Флоренция
Починали във Флоренция
Починали от чума