Невеска
Нѐвеска (понякога книжовно Невеста, ; , Нимф̀ео, катаревуса: Νυμφαίον, Нимф̀еон, до 1926 година Νέβεσκα, Н̀евеска,) е село в Гърция, част от дем Суровичево (Аминдео), област Западна Македония с жители, мнозинството от които са власи.

География 
Невеска е разположено на около 50 километра южно от град Лерин (Флорина) в югоизточните поли на планината Вич (Вици).

История

В Османската империя 

Селото се споменава за пръв път в османски дефтер от 1481 година под името Невеска с 6 домакинства.

В османски данъчни регистри на християнското население от вилаета Филорине от 1626 – 1627 година е отбелязано, че Невеска има 94 джизие ханета (домакинства).

В 1867 година е построена голямата църква „Свети Николай“. В 1874 година в Невеска е построена видната къща на Петрос Мердзис, която днес е защитен паметник.

В XIX век Невеска е голяма влашка паланка. В 1848 година руският славист Виктор Григорович описва в „Очерк путешествия по Европейской Турции“ Невеска като влашко село. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 година, Невеска е посочено два пъти – веднъж като Невеска (Néveska) градче в Леринска каза с 500 домакинства и 1300 жители власи и втори път под името Невесна (Névesna) като градче в Костурска каза с 250 домакинства и 900 жители власи. Изследователят на арумъните Густав Вайганд пише, че в градчето живеят 2000 души власи. В 1889 година Стефан Веркович (Топографическо-этнографическій очеркъ Македоніи) пише за Невеска:

Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в 1900 година в Невеска живеят 2300 жители власи.

Почти цялото население е вярно на Цариградската патриаршия и в градчето функционират основно и средно гръцко училище. Според патриаршеската статистика в Невеска има 360 патриаршистки и 40 румънеещи се семейства, а според други гръцки данни – 360 патриаршистки семейства и 100 румънеещи се. По данни на секретаря на Българската екзархия Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Невеска има 2300 власи и работя по едно прогимназиално и едно основно гръцко и влашко училище.

По време на Илинденското въстание на 12 август 1903 година Невеска е освободено за кратко от четите на българските въстаници Васил Чекаларов, Пандо Кляшев, Никола Андреев и Марко Иванов. Невеска е обкръжена на 12 август от три страни от костурските чети, а от север – от леринските, общо 2000 души. През нощта на 12 срещу 13 въстаниците подпалват казармата и подоколийското управление и унищожават телеграфната станция и се изтеглят. На другия ден в Невеска, тържествено посрещнати от населението, пристигат войводите Георги Попхристов, Христо Настев и Михаил Чеков, които правят събрание в голямата Мисирлиева къща, на което Попхристов говори за целта на въстанието, за равенство, братство и свобода и автономия. Събрани са 85 лири за въстаниците и е уредена градска комисии за управление на града.

След разгрома на въстанието, селото се превръща в крепост на гръцката въоръжена пропаганда в Македония.

В първите дни на април 1908 година властта претърсва селото, като обиските са съпроводени с изтезния и насилие.

При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Невеска е доброволец в Македоно-одринското опълчение на Българската армия.

На етническата карта на Костурското братство в София от 1940 година, към 1912 година Невеска е обозначено като влашко селище.

В Гърция 

През войната градчето е окупирано от гръцки части и остава в Гърция след Междусъюзническата война. Боривое Милоевич пише в 1921 година („Южна Македония“), че Невеска има 500 къщи власи християни. В 1926 година името на паланката е преведено на гръцки като Нимфеон. Статистиката от 1932 година показва 369 семейства, „всичките румъноговорещи“, от които 15 с „изявено румънско съзнание“. В периода 1939 – 1940 година функционира и румънско училище. В 1945 в селото има 976 души, 40 от които румънеещи се. Градчето пострадва силно от Гръцката гражданска война. След нея населението му спада драстично.

Според изследване от 1993 година селото е чисто влашко.

В 1993 година цялото село е обявено за защитен паметник, като забележителен архитектурен комплекс.

До 2011 година селото е самостоятелна община (кинотита) в ном Лерин.

Преброявания 

 1913 – 1857 жители
 1920 – 1176 жители
 1928 – 1241 жители
 1951 – 360 жители
 1961 – 275 жители
 1971 – 130 жители
 1981 – 158 жители
 2001 – 413 жители
 2011 – 132 жители

Личности 

Поради слабата румънска пропаганда в Невеска, жителите на паланката си остават предимно с гръцко национално съзнание. От Невеска са участниците в Гръцката война за независимост Андон Журка и Накас Невески. Роднината на Андон Журка Васил Журка е виден хайдутин от втората половина на XIX век. Жан Нику (1876 – 1930) е виден шведски тютюнев индустриалец. Михаил Цирлис и Такис Голнас са участници в гръцката въоръжена пропаганда в Македония.

Литература 
 Κατσάνης, Νικόλαος Α., "Ονομαστικό Νυμφαίου (Νέβεσκας)", Ε.Μ.Σ. 72, Θεσσαλονίκη 1990.
 Λούστας, Ν.Α., "Η ιστορία του Νυμφαίου-Νέβεσκας Φλωρίνης", Θεσσαλονίκη 1994.
 Νικολάου Γ. Φίστα, Το Νυμφαίον. Συμβολή εις την μελέτων των Βλάχων, Θεσσαλονίκη 1962. Σύνδεσμος των απανταχού Νυμφαιωτών "ο ΄Αγιος Νικόλαος". 8ον, σ. 61 υπό Στίλπωνος Π. Κυριακίδου

Бележки