Нова Бяла река
Нòва Бя̀ла рекà е село в Североизточна България, община Върбица, област Шумен.

География 
Село Нова Бяла река се намира на около 34 km юг-югозападно от областния център град Шумен, около 5 km източно от общинския център град Върбица и около 27 km изток-североизточно от град Котел. Разположено е в източната част на историко-географската област Герлово, до северните разклонения на Върбишка планина. Надморската височина в центъра на селото при сградата на кметството е около 265 m, а преобладаващият слаб наклон на терена е на север. Климатът е умереноконтинентален. Източно край селото тече река Кубарня, която се влива на около 1,5 km по-нататък в язовир „Бяла река“, а след изтичането от него – в язовир „Тича“.

През село Нова Бяла река минава третокласният републикански път III-7304, водещ на изток през селата Бяла река, Тушовица и Риш до връзка с второкласния републикански път II-73. Път II-73 на север е отклонение при град Шумен от първокласния републикански път I-7, а на юг води до връзка с Подбалканския път. На запад третокласният път III-7304 води от Нова Бяла река до град Върбица и връзка там с първокласния път I-7.

На около километър западно от селото има два микроязовира с площи около един хектар (поземлени имоти с кадастрални идентификатори 51785.30.134 и 51785.20.110; по данни към 16 май 2023 г.).

Землището на село Нова Бяла река граничи със землищата на: село Маломир на северозапад; село Бяла река на североизток, изток и юг; град Върбица на югозапад и запад.

Население 
Числеността на населението на село Нова Бяла река според преброяванията през годините е както следва:

Етническият състав на населението на село Бяла река по данните за етническите групи според преброяването на населението през 2011 г. е както следва:

История 
Селото е в България от 1878 г.

При някои от преброяванията на населението селото е записвано като:
 Нова Бяла река – преброяване на 1 януари 1881 г. (562 жители);
 Бяла Река Нова – преброяване на 1 януари 1893 г.;
 Нова Бяла река (Ак дере ени махле) – преброявания на: 31 декември 1900 г.; 31 декември 1920 г.; 31 декември 1934 г.

Смята се, че селото Ак дере ени махле е съществувало като махала преди Освобождението. Името Нова Бяла река то носи по неустановени причини. Според местна легенда, двама братя от Бяла река се скарват и единият от тях, прогонен от близките си, се изселва и основава ново село – Нова Бяла река.

Населението до 1919 г. е предимно турско. Около и след 1910 г. в селото се заселват няколко бежански семейства от Източна Тракия. През 1950-те – 1960-те години пристигат преселници от Родопите, водени от нуждата да намерят поминък. През 1970 г. в Нова Бяла река се заселват 650 души от Велинград, Белица и Якоруда. Те закупуват имоти от изселващото се местно население.

Начално училище в село Нова Бяла река е построено и открито през 1911 г. За учебната 1911 – 1912 г. са били записани 35 ученика, а за учебната 1943 – 1944 г. – 60 ученика, като между тях е имало и деца от турски произход. След четвърто отделение е давано свидетелство за завършено начално образование. Общинското начално (І – ІV клас) общообразователно училище „Христо Смирненски“ в село Нова Бяла река е закрито през 2008 г.

Обществени институции 
Село Нова Бяла река към 2023 г. е център на кметство Нова Бяла река.

В село Нова Бяла река към 2023 г. има:
 действащо читалище „Просвета – 1930“;
 джамия;
 целодневна детска градина „Щастливо детство“.

Културни и природни забележителности 
 Ак чешмя – източно на 1,5 km под гробищата до река Кубарня. Чешма с ялаци за водопой на добитъка, със студена вода, от която падат пиявиците.
 Беседка на ловно-рибарската дружинка при село Нова Бяла река. Намира се в гората южно от селото.
 Манастира – едно голямо конусовидно възвишение до Хасарлъка. Вечер „улулицата“ се обажда от високото и подсеща за вечността на Балкана. На върха, на равното, преди много години е имало манастир и вероятно там са намерили усамотение и християнска проповед княз Борисовите духовници, а последователите им, избавление от турския ятяган.
 Аркаръ йол – пряк път от Маломир за Бяла Река. Нивите са разположени около него, на юг към Алмалъчаир и северно към Куза.
 Бентарасъ – ниви и ливади, северозападно от селото на 15 km в посока на Маломир.
 Батаклъка – на изток от селото до източната част на Куза. Белорешкото – югоизточно от селото, след река Кубарня. Бозалъка – на юг от селските лозя, редуващ се с ниви и кории. Върбишкото – на запад от Топоклията, лозята и Костакиевата кория, на 3-4-5 km от селото.
 Големия гьол – намира се южно над селото на 0,5 km. Там се приготвят кирпич и тухли за строеж. Неговата вода служи за водопой на добитъка.
 Гюрлюджика – ниви на 2 km североизточно от селото.
 Гяуртарла – самото наименование подсказва, че тая бедна „слаба“ земя, много ерозирала, се обработвала от българи. Отстои на 3 km на югозапад, непосредствено до Балкана.
 Гробищата – действащо християнско гробище на 0,5 km източно.
 Дядо Танасовите каваци – ниви на километър северозападно. В дола има студен извор (футул).
 Кайджика – плодородни ниви на километър североизточно.
 Карапетлик – ниви на 2,5 km североизточно.
 Комлука – източно от Акчешмя, оттатък реката.

Редовни събития 
Ежегодно на 1 май се провежда събор.

Източници

Външни препратки 
 Топографска карта, мащаб 1:100000 Картен лист: K-35-042
 Топографска карта, мащаб 1:50000 Картен лист: K-35-042-1 Актуалност 1984 г. Издание 1988 г.
 Топографска карта, мащаб 1:50000 Картен лист: K-35-030-3 Актуалност 1984 г. Издание 1988 г.
 Източна Стара планина. Географска карта
 Нова Бяла река, орк. Якоруда 02.05.22 г.

Села в област Шумен
Населени места в община Върбица