Венец (община)
Община Венец е разположена в Североизточна България и е една от съставните общини на област Шумен.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината е разположена в северозападната част на област Шумен. С площта си от 209,911 km2 е най-малката по големина сред 10-те общините на областта, което съставлява 6,19% от територията на областта. Границите ѝ са следните:
 на изток – община Каолиново;
 на юг – община Хитрино;
 на запад и северозапад – община Самуил, област Разград.

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на общината е хълмист, като територията ѝ попада в централните части на Източната Дунавска равнина.

Община венец заема най-високата част на Лудогорското плато – източната част на Самуиловските височини. В тях, на 1 km североизточно от село Капитан Петко се издига най-високата им точка Петров връх 500,8 m, явяващ се и най-високат точка на цялата община.

Минималната височина на община Венец се намира в североизточната ѝ част, на границата с община Каолиново, в коритото на река Канагьол – 271 m н.в.

Води 
В южната част на общината, по билото на Самуиловските височини преминава вододела между Дунавския водосборен басейн и Черноморския водосборен басейн. От територията на общината водят началото си три по-големи реки. На североизток покрай селата Борци, Венец и Осеновец протича най-горното течение на река Канагьол, която се влива като суходолие в река Дунав на румънска територия.

От общината извират и преминават с най-горните си течения Провадийска река и левият ѝ приток Крива река.

Населени места 

Общината се състои от 13 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 МЗ № 3072/обн. 11 септември 1934 г. – преименува с. Кьоклюджа на с. Венец;
 – преименува с. Ай догду на с. Уста Генчо;
 МЗ № 3775/обн. 7 декември 1934 г. – преименува с. Буюклу (Боюклу, Пайклъ) на с. Борци;
 – преименува с. Пири факъ (Юкари кьой) на с. Боян;
 – преименува с. Ташкън на с. Буйновица;
 – преименува с. Гюргенлие на с. Габрица;
 – преименува с. Орта махле (Кьосе базиргян) на с. Денница;
 – преименува с. Дживгазово на с. Дживгарци;
 – преименува с. Ахлар на с. Дренци;
 – преименува с. Уста Генчо на с. Изгрев;
 – преименува с. Терби на с. Капитан Петко;
 – преименува с. Ашиково на с. Осеновец;
 – преименува с. Демирджии на с. Страхилица;
 – преименува с. Кара башлъ (Карабашлие) на с. Черноглавци;
 Указ № 582/обн. 29 декември 1959 г. – заличава с. Дживгарци и го присъединява като квартал на с. Боян;
 Указ № 311/обн. 1 октомври 2002 г. – отделя с. Черна и неговото землище от община Венец и го присъединява към община Хитрино.

Население 

Численост на населението според преброяванията през годините:

Етнически състав 
Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяването на населението през 2011 г.:

Транспорт 
През общината преминават частично 3 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 32,3 km:
 участък от 17,9 km от Републикански път I-7 (от km 75,7 до km 93,6);
 началният участък от 10,8 km от Републикански път III-7002 (от km 0 до km 10,8);
 началният участък от 3,6 km от Републикански път III-7005 (от km 0 до km 3,6).

Топографска карта

Източници

Външни препратки