Аун Сан Су Чи
Дау Аун Сан Су Чи () е мианмарски политик.

Дъщеря е на мианмарския политик, революционер и популярен герой на движението за национална независимост ген. Аун Сан, убит през 1947 г., когато тя е едва 2-годишна. Напуска Бирма през 1960 г. и прекарва голяма част от живота си във Великобритания. Учи в Оксфорд философия, политика и икономика. Там се запознава с бъдещия си съпруг, от когото има 2 сина.

През 1988 г. се завръща в Мианмар, за да се грижи за болната си майка. Оглавява опозицията срещу военния режим, за което е поставена за продължителни периоди под домашен арест. Периодът съвпада с мащабни улични протести срещу военните, в които се включва активно. Организира демонстрации и обикаля страната, призовавайки за „мирна смяна на режима“ и свободни избори. Протестите са смазани брутално. През 1990 г. печели решително изборите, но те са обявени за невалидни от военните, които отказват да предадат властта.

Аун Сан Су Чи получава Нобелова награда за мир за 1991 г. като „бележит пример за силата на безсилните“. През 1999 г. съпругът ѝ умира от рак. Военната хунта не му разрешава виза, като ѝ разрешава да пътува до Великобритания, за да се сбогуват, но тя отказва по съображение, че няма да я пуснат да се върне обратно в страната. Има внуци, които никога не е виждала.

През 2003 г. е вкарана в затвора, за да попречат на обиколката ѝ в страната. Военният режим пуска Аун Сан Су Чи от домашен арест на 13 ноември 2010 г.

В списък на списание „New Statesman“ през 2006 г. е призната като първи „герой на нашето време“.

През 2007 г. по решение на Парламента на Канада на Аун Сан Су Чи е присъдено почетно гражданство на Канада. През 2008 г. е наградена с най-високото отличие на САЩ – Златен медал на Конгреса на САЩ.

През 2011 г. излиза биографичен филм на режисьора Люк Бесон „Лейди“ . Сценарият е на Ребека Фрейн. В ролята на Аун Сан Су Чжи играе Мишел Йео.

През 2016 година заема специфична длъжност равносилна на премиер на страната. В края на 2020 година партията ѝ печели с лекота изборите, но през февруари 2021 година военните извършват пореден преврат и я отстраняват от поста ѝ.

Вътрешни препратки

Външни препратки 

 „Аун Сан Су Чи, желязната нежна дама на Бирма“ , статия в Нетинфо
Светлина след дългия мрак, в. Капитал, 30 март 2012 г.

Носители на Нобелова награда за мир
Носители на награда „Сахаров“
Нобелови лауреатки
Мианмарски политици
Янгонци
Дисиденти
Затворници на съвестта признати от Амнести Интернешънъл
Почетни граждани
Правозащитници
Пацифисти
Доктор хонорис кауза на Карловия университет
Политически затворници