Аксаково (община)
Община Аксаково се намира в Североизточна България и е една от съставните общини на област Варна.

Организации 
Община Аксаково е член на Асоциацията на Българските Черноморски общини (АБЧО).

География

Географско положение, граници, големина 
Общината попада в най-североизточната част на област Варна. С площта си от 460,536 km2 заема 4-то място сред 12-те общини на областта, което съставлява 12,03% от територията на областта. Границите ѝ са следните:
 на юг – община Варна;
 на югозапад – община Белослав и община Девня;
 на запад – община Суворово;
 на северозапад – община Вълчи дол;
 на север – община Добрич-селска от област Добрич;
 на североизток – община Балчик от област Добрич и Черно море.

Релеф, води, климат 
Релефът на общината е предимно хълмист. Цялата източна, южна и югоизточна част се заема от Франгенското плато с най-висока точка връх Команлъка (356 m), разположен на 1,6 km западно от село Въглен. На северозапад се простират най-южните хълмисти части на Добруджанското плато с височина до 354 m – връх Тумбата, северозападно от село Изворско. Склоновете на Франгенското плато на север, изток и юг са стръмни, а билните му части са заравнени и са заети от обширни обработваеми земи. Билните части и на Добруджанското плато също са заравнени, с изключение на дълбоко всечената долина на Суха река. Най-югозападната част, в района на селата Доброглед, Припек и Слънчево и град Игнатиево е с равнинен релеф.

Територията на общината попада в два водосборни басейна. Източната и централната част се отводняват от Батова река и нейните десни притоци, вливаща се директно в Черно море. Северозападната част на общината попада в Дунавския водосборен басейн, като тук протича най-горното течение на Суха река, която се влива директно в река Дунав като суходолие.

Климатът на общината е умереноконтинентален, със значително влияние на Черно море.

В най-югозападния ъгъл на общината, в землището на село Слънчево се намира природният феномен Побитите камъни.

Населени места 
Общината се състои от 23 населени места. Списък на населените места, подредени по азбучен ред, население и площ на землищата им:

Административно-териториални промени 
 Височайши доклад № 3662/7 май 1882 г. – преименува с. Юшенлии на с. Ботьово;
 Височайши доклад № 3904/30 юни 1883 г. – преименува с. Капаклии на с. Климентово;
 Указ № 171/обн. 20 юли 1884 г. – преименува с. Горна Кумлуджа на с. Крумово;
 през 1894 г. – с. Кара гюр е изселено и заличено без административен акт
 МЗ № 2820/обн. 14 август 1934 г. – преименува с. Аджемлер на с. Аксаково;
 – преименува с. Татар махле на с. Веселин;
 – преименува с. Суджас кьой на с. Водица;
 – преименува с. Кюмюрлюк на с. Въглен;
 – преименува с. Елеч на с. Доброглед;
 – преименува с. Влахлар на с. Долище;
 – преименува с. Гюле кьой на с. Засмяно;
 – преименува с. Доуджа на с. Зорница;
 – преименува с. Руслар на с. Игнатиево;
 – преименува с. Дервент на с. Изворско;
 – преименува с. Джаферлии на с. Кичево;
 – преименува с. Ени кьой на с. Куманово;
 – преименува с. Саръ гьол на с. Любен Каравелов;
 – преименува с. Кочак на с. Овнец;
 – преименува с. Джевизлии на с. Орешак;
 – преименува с. Диш будак на с. Осеново;
 – преименува с. Аджиздар (Джиздар кьой) на с. Припек;
 – преименува с. Гюн Яласъ на с. Слънчево;
 МЗ № 3775/обн. 7 декември 1934 г. – преименува с. Ерменлии на с. Богомил;
 – преименува с. Кара бунар на с. Кладенчево;
 – преименува с. Долна Кумлуджа (Кумлуджа, Къзълбаш) на с. Пясъчник;
 – преименува с. Ени махле на с. Новаково;
 – преименува с. Малка Франга (Франга) на с. Яребична;
 МЗ № 1695/обн. 27 септември 1937 г. – заличава с. Богомил;
 МЗ № 2191/обн. 27 юни 1942 г.: – преименува с. Чауш кьой на с. Генерал Кантарджиево;
 МЗ № 3688/обн. 5 юни 1945 г.: – преименува с. Овнец на с. Капитан Радев;
 през 1956 г. – осъвременено е името на с. Ботьово на с. Ботево без административен акт;
 – преименувано е с. Капитан Радев на с. Радево без административен акт;
 Указ № 582/обн. 29 декември 1959 г. – заличава с. Веселин и го присъединено като квартал на с. Любен Каравелов;
 – заличава с. Кладенчево и го присъединено като квартал на с. Ботево;
 – заличава с. Пясъчник и го присъединено като квартал на с. Крумово;
 Указ № 960/обн. 4 януари 1966 г. – осъвременява името на с. Любен Каравелов на с. Любен Каравелово;
 Реш МС № 451/обн. 8 юни 2004 г. – признава с. Аксаково за гр. Аксаково;
 Реш МС № 137/обн. ДВ бр.22/18 март 2011 г. – признава с. Игнатиево за гр. Игнатиево.

Население

Етнически състав 
 Преброяване на населението през 1992 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 1992 г.:

 Преброяване на населението през 2001 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2001 г.:

 Преброяване на населението през 2011 г.

Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Вероизповедания 
Численост и дял на населението по вероизповедание според преброяването на населението през 2011 г.:

Транспорт 
През общината преминават частично или изцяло 6 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 72,8 km:
 участък от автомагистрала „Хемус“ (от km 405,5 до km 420,0);
 участък от 2,2 km от Републикански път I-9 (от km 83,5 до km 85,7);
 участък от 23 km от Републикански път II-29 (от km 3,5 до km 26,5);
 участък от 14,7 km от Републикански път III-902 (от km 5,7 до km 20,4);
 началният участък от 4,3 km от Републикански път III-2901 (от km 0 до km 4,3);
 целият участък от 14,1 km от Републикански път III-2902.

Топографски карти

Източници

Външни препратки