Четвероевангелие на цар Иван Александър
Четвероевангелието на цар Иван Александър е илюстрован ръкопис на среднобългарски език, преписан през 1355 – 1356 г. от монаха Симеон за цар Иван Александър.

Съдържание на ръкописа 
Преписвачът Симеон е оставил обширна бележка на лист 274б-275а. Книгата съдържа 268 пергаментови листа с текста на четирите евангелия. Украсена с 366 многоцветни миниатюри, тя е един от най-разкошните български писмени паметници. С изключение на царските портрети (лист 2б, лист 3а), илюстрациите ѝ наподобяват тези на гръцки ръкопис № 74 в Националната библиотека в Париж.

Царските портрети в началото на четвероевангелието са съпроводени от следните надписи:
 Йоан Александър, в Христа Бога верен цар и самодръжец всем блъгаром и гръком;
 Теодора, в Христа Бога вернаа и новопросвещеннаа [тоест „новопокръстена“] царица и самодръжица всем блъгаром и гръком;
 Йоан Шишман цар, син великаго царя Йоана Александра;
 Йоан Асен цар, син царев

История на ръкописа 
След падането на Търново през 1393 година четвероевангелието е изнесено в Молдова, където бива откупено от молдовския владетел Александър Добрия (бележка на лист 5а). През 17 век то попада, вероятно като дар на молдавските князе, в светогорския манастир „Свети Павел“. През 1837 г. англичанинът Робърт Кързън посещава манастира и (по собствените му думи) го получава заедно с Видинското евангелие като подарък от игумена. Скъпоценният ръкопис остава притежание на семейството на Кързън до 1917 година, когато неговата дъщеря, баронеса Зауш, го дарява заедно с цялата му сбирка от книги на Британския музей в Лондон. Преместен е в Британската библиотека, където се намира днес, при нейното основаване през 1973 година.

Ръкописът е проучен за пръв път от Петър Гудев. През лятото на 1925 г. го изследва и Богдан Филов.

На 3 ноември 2017 г. Четвероевангелието на цар Иван Александър е включено в Международния регистър на ЮНЕСКО „Паметта на света“.
През юли 2018 г. е отпечатано първото пълно фототипно издание на четвероевангелието.

Бележки

Вижте също 
 Софийски песнивец
 Манасиева летопис
 Томичов псалтир
 Видинско евангелие
 Болонски псалтир
 Погодински псалтир

Литература 
 Богдан Филов, Миниатюрите на Лондонското евангелие на цар Иван Александра. Les miniatures de l’évangelie du roi Jean Alexandre à Londres. С. 1934 (Monumenta Artis Bulgariae, III).
 Атанас Божков, Българска историческа живопис. Ч. I. С., 1972.
 Максимилиан Киров, Миниатюрите в четвероевангелието от 1356 г. и епохата на цар Иван Александър. – Проблеми на изкуството, 1978, № 1, 40 – 44.
 Людмила Живкова, Четвероевангелието на цар Иван Александър. С., 1980.
 Попова, Т. За календара на Лондонското евангелие. – Старобългаристика, 16, 1992, № 4, 13 – 16.
 Славова, Т. Четвероевангелието на цар Иван Александър: особености на превода. – Българска реч, 1996, № 2, 17 – 19.
 Гардзанити, М., Альберти, А. Сла­вянская версия греческого текста Евангелия: Евангелие Ивана Александра и правка перевода Священного пи­сания. – Кирило-Методиевски студии, 17, 2007, 180 – 190.
 Дограмаджиева, Е. История на богослужебния апарат в Четириевангелието на цар Иван Александър. – Старобългаристика, 31, 2007, № 3, 3 – 40

Външни препратки 
 каталожно описание на ръкописа 
 дигитално факсимиле на ръкописа

Издания и преводи на Библията
Среднобългарска литература
Български ръкописи
Илюстровани ръкописи
Британска библиотека
Търновска книжовна школа