Административно деление на Северна Македония
Административно-териториалното деление на Северна Македония е на 80 общини и Град Скопие (отделна единица, включваща 10 от общините).

То е установено съгласно Закона за териториална организация и местно самоуправление и Закона за Град Скопие от 2004 година. Последната промяна е от 2013 г., когато към община Кичево са присъединени общини Вранещица, Другово, Заяс и Осломей.

Град Скопие е самостоятелна единица на местно самоуправление е със статут на отделна административно-териториална единица, включваща столицата Скопие и 54 села, която се разделя на 10 градски общини: Аеродрум, Бутел, Гази Баба, Гьорче Петров, Карпош, Кисела вода, Сарай, Център, Чаир и Шуто Оризари.

Региони 
На по-високо ниво (териториално, но не административно) Северна Македония е разделена на 8 статистически региона: Вардарски, Източен, Пелагонийски, Положки, Североизточен, Скопски, Югоизточен и Югозападен регион.

Общини 
По население най-голямата община (извън Град Скопие) в Северна Македония е Община Куманово със 105 484 жители, а най-малката е Община Вевчани само с 2433 жители.

По площ най-голямата община (извън Град Скопие) е Община Прилеп с площ от 1194 км², а най-малката е Община Чаир с площ от 3,5 км².

История 
След 1944 година броят на общините в днешна Северна Македония е променян многократно. През 1955 година Народна република Македония е разделена на 80, по-късно – на 73 общини. Съгласно административните реформи от 1957 и 1962 година общините са 61, а в 1967 г. са намалени на 32. От 1976 до 1996 броят на общините е 34 плюс град Скопие като самостоятелна единица. През 1996 година са създадени 124 общини.

През март 2013 г. към община Кичево са присъединени 4 дотогавашни общини (данните в горната таблица за Кичево са за обединената община след 2013 г.):

Източници

Външни препратки 
 Адресник на общините в Северна Македония