Чехословашки легиони
Чехословашките легиони са доброволчески военни формирования, съставени от чехи и словаци, които воюват на страната на Антантата по време на Първата световна война.

В тяхната организация взимат участие видни емигранти, като Томаш Масарик и Милан Растислав Щефаник. Целта им е да подпомогнат Антантата във войната срещу Австро-Унгария, за да бъде създадена независима държава Чехословакия. През февруари 1916 година в Париж е учреден Чехословашкият национален съвет (ЧСНС) начело с Т. Масарик, М. Щефаник, Йозеф Дюрих, Едуард Бенеш). ЧСНС официално подчинява на себе си всички чехословашки военни формирования, действащи срещу Централните сили на Източния и Западния фронтове.

Първите чешки и словашки доброволчески отряди са създадени в Русия и Франция в самото начало на войната. Първоначално в тях се включват емигранти в тези страни, а по-късно и от Америка. Основната част от участниците в легионите през по-късните етапи на войната са чешки и словашки военнопленници в Русия, Сърбия и Италия.

Легионите участват активно в много битки през Първата световна война, включително при Вузие, Арас, Зборов, Дос Алто, Бахмах и други. Изиграват важна роля по време на Руската гражданска война.

Чехословашки легиони в Русия 

В самото начало на Първата световна война чехи и словаци в Руската империя изпращат петиция до император Николай II, в която настояват да бъде създадено тяхно национално военно формирование, което да воюва срещу Австро-Унгария. През 1915 г. е създадена Чешка рота, която малко по-късно е преобразувана в Чехословашки стрелкови полк.

Към частта започват да се присъединяват много чешки и словашки военнопленници и дезертьори от австро-унгарската армия. През 1916 г. броят им достига 7300 души и частта е преобразувана в Чехословашка стрелкова бригада. В началото на 1917 г. Русия е посетена от водачите на чехословашкото движение за независимост Масарик и Щефаник, които помагат за разширението на бригадата. През септември бригадата е преобразувана в Първа хуситска стрелкова дивизия, която през октомври е слята със създадената през юли Втора стрелкова дивизия в новосъздадения Чехословашки корпус в Русия, включващ също запасна бригада и наброяващ около 40 000 души. Най-голямата численост, която достигат Чехословашките легиони в Русия, е 65 000 души.

След Октомврийската революция болшевишкото правителство сключва сепаративния Брест-Литовски договор и излиза от войната. Болшевиките се договарят с Чехословашкия корпус да го оставят да се евакуира във Франция, където да продължи участието си във войната. Тъй като пътят на запад е блокиран от армиите на Германия и Австро-Унгария, това може да бъде осъществено през Сибир, тихоокеанското пристанище Владивосток и Съединените щати.

Пътуването по Транссибирската железопътна магистрала продължава с месеци, сред причините за което са безредиците в цялата страна и недостигът на влакове. Със сключения Брест-Литовски договор болшевиките се задължават да върнат германските, австрийските и унгарските военнопленници от Сибир, което допълнително забавя евакуацията.

През май 1918 г. в Челябинск чехословашките части спират влак с унгарци и убиват войник, заподозрян да е хвърлил нещо по влака им. Местните болшевишки власти арестуват виновните. За да ги освободят, чехословашки войски нападат гарата, а след това окупират целия град.

Малко по-късно Лев Троцки, военен министър в болшевишкото правителство, нарежда Легионът да бъде разоръжен. В резултат на това Легионът завзема значителна територия около железопътната линия, на изток от река Волга.

На 1 февруари 1919 година Чехословашкият корпус е преименуван на Чехословашка армия в Русия. По решение на представители на Антантата командването на армията на гарата на град Нижнеудинск (Иркутска област) поема под свой контрол влак с част от златния резерв (8 вагона със златни кюлчета) на Русия на 27 декември 1919 г. По-голямата част от златото (7 от 8-те вагона) предават на краткотрайното правителство на есери и меншевики в Иркутск (известно като Политцентър) на адмирал Александър Колчак на 15 януари 1920 г.

Болшевиките оставят легиона да замине през 1920 г. Основната част от легионерите се евакуират през Владивосток, а някои части се присъединяват към антиболшевишката армия на адм. Колчак.

Чехословашки легиони във Франция 

На 21 август 1914 г. в Париж започва набиране на доброволци за Френския чуждестранен легион. а на 31 август в базата на Легиона в Байон е създадена 1-ва рота на батальон C на 2-ри пехотен полк от около 250 души. Срещайки се в Байон, войниците се поздравяват с „Na zdar!“ и оттам цялата рота е наречена рота „Наздар“.

През 1918 г. се създава чехословашка бригада във Франция, която се връща в Чехословакия през есента на 1919 г. В нея е имало около 9600 войници.

Във Франция са загинали 650 чешки (чехословашки) легионери.

Чехословашки легиони в Италия 

Създаването на чехословашки фомирования в Италия става едва в края на войната. През януари 1918 г. командирът на 6-а италианска армия сформира малки разузнавателни групи от доброволци от Чехия, Словакия и югославяни, набирани от военнопленнически лагери. Те служат и в пропагандни акции срещу австрийската войска. Първото бойно формирование – 39-и полк, е сформирано през септември 1918 г.

Техните членове са първите чехословашки легионери, които се завръщат в родината си – новосъздадената Чехословакия, още през 1918 г. Веднага са въвлечени в битки за новите държавни граници, най-вече във войната срещу Унгарската съветска република.

История след войната 
Членовете на Легионите са в ядрото на създадената след войната Чехословашка армия, като много от тях участват във войната с Унгария през 1919 г.

След като Чехословашкият корпус в Русия задържа вагон със злато (от общо 8 пленени вагона), то е използвано за придвижването на легиона до Европа. С останалите средства е създадена Легионерска банка (Legionářská banka или Legiobanka). Сградата на нейното седалище в Прага е сред шедьоврите на чешката кубистична архитектура, а на фасадата са изобразени сцени от оттеглянето на Легиона през Сибир.

На Чехословашките легиони е наречен Легионерският мост (Most legionářů) в Прага.

Последният участник в легионите умира през 2001 г.

Източници 

Военни формирования от Първата световна война
Въоръжени сили на Чехословакия
История на Чехословакия
Военни формирования от чужденци
Военни формирования на Италия
Военни формирования от чужденци на Франция
Военни формирования от чужденци на Руската империя
Руска императорска армия
Гражданска война в Русия