Томас Ман
Томас Ман () е германски писател, носител на Нобелова награда за литература за 1929 г. за романа си „Буденброкови“ (1901).

Биография

Произход и младежки години (1875 – 1895) 

Роден е на 6 юни 1875 г. в северния ханзейски град Любек, Германия, в семейството на Томас Йохан Хайнрих Ман, сенатор и едър търговец от стар род. Посещава частно училище, а три години след смъртта на бащата и ликвидацията на фирмата му семейството се преселва през 1893 г. в южния баварски град Мюнхен. Там Томас Ман започва работа в застрахователна компания, но е уволнен. Решава да посещава лекции в Техническия университет в Мюнхен с намерението да стане журналист. През 1894 г. публикува първата си новела „Падналата“ в авторитетното списание „Ди Гезелшафт“. Става сътрудник на списание „Симплицисимус“ и създава множество кратки разкази и новели.

Творческа дейност (1895 – 1933) 

През 1895 – 1898 г., заедно с брат си – бъдещия писател Хайнрих Ман, пребивава в Италия, главно в Рим и Палестрина. Още там започва работа над епохалния си роман „Буденброкови“ и публикуването му през 1901 г. го спасява от тежка житейска криза. Следва бърз литературен възход и обществено признание – тогава създава романа „Кралско височество“ (1902) и прочутите новели „Тристан“ (1903) и „Тонио Крьогер“ (1903).

През 1905 г. се жени за Катя Прингсхайм, от която има 6 деца. Излиза и първият фрагмент на незавършения му роман „Самопризнанията на авантюриста Феликс Крул“ (1911), както и новелата „Смърт във Венеция“ (1912). В 1919 г. става почетен доктор на Бонския университет. Публикува романа „Вълшебната планина“ (1924).

През 1929 г. Томас Ман получава Нобеловата награда за литература, но не за последната си творба, а за създадения преди повече от четвърт век роман „Буденброкови“.

Националсоциализъм (1933 – 1938) 

В 1933 г., след като на власт в Германия идват националсоциалистите, Томас Ман произнася в Мюнхен прочутата си реч „Страдание и величие на Рихард Вагнер“ по случай 50-а годишнина от смъртта на композитора. Докато изнася същата реч в Амстердам, Брюксел и Париж, водещите политически кръгове в Германия организират „протест“ срещу писателя и той се вижда принуден да остане в емиграция – първо в Швейцария, а след лишаването му от германско гражданство през 1938 г.— в САЩ. В Германия книгите му са забранени.

Емиграция (1938 – 1952) 
В Съединените щати Томас Ман става гост-професор в Принстънския университет и написва романа „Лоте във Ваймар“ (1939). През 1941 г. семейството се преселва в Калифорния, където писателят завършва тетралогията си „Йосиф и неговите братя“ (1933 – 1943), а през 1944 г. получава американско гражданство. Следват големият роман „Доктор Фаустус“ (1947) и „Избраникът“ (1951).

Последни години (1952 – 1955) 
След края на Втората световна война Томас Ман се завръща в Европа през 1952 г., но не отива в Германия, а през 1955 г. се установява в Килхберг на Цюрихското езеро (Швейцария), където остава до края на дните си.

Признание 

За своята 50-годишнина писателят споделя:

 За творчеството си Томас Ман е отличен и с престижната награда „Гьоте“ на град Франкфурт на Майн (1949).
 В чест на писателя родният му град Любек учредява през 1975 г. литературната награда „Томас Ман“.

Библиография

Романи 

 Buddenbrooks – Verfall einer Familie (1901)
 Königliche Hoheit (1909)
 Der Zauberberg (1924) (Вълшебната планина)
 Joseph und seine Brüder – Tetralogie (1933 – 1943)
 Die Geschichten Jaakobs (1933)
 Der junge Joseph (1934)
 Joseph in Ägypten (1936)
 Joseph der Ernährer (1943)
 Lotte in Weimar (1939)
 Doktor Faustus (1947) (Доктор Фаустус)
 Der Erwählte (1951)
 Bekenntnisse des Hochstaplers Felix Krull (1954)

Разкази и новели 

 Vision, Prosa-Skizze, 1893
 Gefallen, 1894
 Der Wille zum Glück, 1896
 Enttäuschung, 1896
 Der Tod, 1897
 Der kleine Herr Friedemann, 1897
 Der Bajazzo, 1897
 Tobias Mindernickel, 1898
 Der Kleiderschrank, 1899
 Gerächt, Novellistische Studie, 1899
 Luischen, 1900
 Der Weg zum Friedhof, 1900
 Gladius Dei, Novelle 1902
 Tonio Kröger, Novelle 1903
 Tristan, Novelle 1903
 Die Hungernden, 1903
 Das Wunderkind, 1903
 Ein Glück, 1904
 Beim Propheten, 1904
 Schwere Stunde, 1905
 Anekdote, 1908
 Das Eisenbahnunglück, 1909
 Wie Jappe und Do Escobar sich prügelten, 1911
 Der Tod in Venedig, 1912 (Смърт във Венеция)
 Herr und Hund. Ein Idyll, 1918
 Gesang vom Kindchen, Ein Idyll, 1919
 Wälsungenblut, 1921
 Unordnung und frühes Leid, 1926
 Mario und der Zauberer, 1930
 Die vertauschten Köpfe – Eine indische Legende, 1940
 Das Gesetz, 1944
 Die Betrogene, 1953

Пиеси 
 Fiorenza, 1907
 Luthers Hochzeit, 1954 (Fragment)

Есеистика (Избрано) 
 Versuch über das Theater, (1907)
 Friedrich und die große Koalition, (1915)
 Betrachtungen eines Unpolitischen, (1918)
 Goethe und Tolstoi, (1923)
 Von deutscher Republik, (1923)
 Theodor Fontane, (1928)
 Freuds Stellung in der modernen Geistesgeschichte, (1929)
 Deutsche Ansprache. Ein Appell an die Vernunft, (1930)
 Goethe als Repräsentant des bürgerlichen Zeitalters, (1932)
 Goethe und Tolstoi. Zum Problem der Humanität, (1932)
 Goethes Laufbahn als Schriftsteller, (1933)
 Leiden und Größe Richard Wagners, (1933)
 Freud und die Zukunft, (1936)
 Bruder Hitler, (1938)
 Vom zukünftigen Sieg der Demokratie, (1938)
 Schopenhauer, (1938)
 Dieser Friede, (1938)
 Achtung, Europa!, (1938)
 Das Problem der Freiheit, (1939)
 Deutsche Hörer, (1942)
 Deutschland und die Deutschen, (1945)
 Nietzsches Philosophie im Lichte unserer Erfahrung, (1947)
 Goethe und die Demokratie, (1949)
 Ansprache im Goethejahr 1949
 Michelangelo in seinen Dichtungen, (1950)
 Gerhart Hauptmann, (1952)
 Der Künstler und die Gesellschaft, (1953)
 Versuch über Tschechow, (1954)
 Versuch über Schiller, (1955)

Автобиографични произведения 

 Im Spiegel, (1907)
 Meine Arbeitsweise, (1925)
 Pariser Rechenschaft, (1926)
 Lübeck als geistige Lebensform, (1926)
 Lebensabriß, (1930)
 Ein Briefwechsel, (1937)
 On Myself, (1940)
 Die Entstehung des Doktor Faustus. Roman eines Romans, (1949)
 Meine Zeit, (1950)
 Lob der Vergänglichkeit, (1952)
 Briefe 1889 – 1955, 3 Bde, (1961 – 1965)
 Tagebücher 1918 – 1955, 10 Bde, (1979 – 1995)

Издания

Бележки

Източници 
 Тази статия съдържа материал, използван с разрешение.

Външни препратки 

 
 Томас Ман: Писма до любимата, Немски есета и студии от XX век, LiterNet
 Статии по темата от Венцеслав Константинов:
 „Томас Ман през погледа на Маргьорит Юрсенар“
 „Достоевски през погледа на Томас Ман“
 „Вагнер през погледа на Томас Ман“
 В: „Писатели за творчеството“, изд. ЛИК, София, 2007 (LiterNet)

  Томас Ман в Литературния портал Бавария
  Томас Ман в Die LYRIKwelt
  Petri Liukkonen, Подробна биобиблиография на Томас Ман, Books and Writers (kirjasto.sci.fi). Архивирано
  
  Thomasmann.de: Портал с много информация, снимки и препратки
 От и за Томас Ман в Своден каталог НАБИС

 
Германски автобиографи
Германски драматурзи
Германски романисти
Германски есеисти
Бисексуални писатели
ЛГБТ писатели от Германия
Мюнхенски университет
Възпитаници на Мюнхенския технически университет
Принстънски университет
Почетни доктори в Германия
Доктор хонорис кауза на Оксфордския университет
Доктор хонорис кауза на Кеймбриджкия университет
Доктор хонорис кауза на Йейлския университет
Носители на Нобелова награда за литература
Германски нобелови лауреати
Носители на литературни награди
Носители на литературни награди на Германия
Носители на награда „Гьоте“, Франкфурт на Майн
Почетни граждани в Германия
Родени в Шлезвиг-Холщайн
Починали в Цюрих