A
A е първата буква от латинската азбука. Използва се практически във всички азбуки на латинска основа. Буквата идва от гръцката буква алфа (Α, α), финикийската алеф, и етруската А.
Обозначава най-вече гласният звук [æ], но понякога и други варианти на този звук, например [ɑː] или [ɑːr]. Ползва се в състава на диграфи (например в латинския език – ae, а по-късно в транскрипцията – æ) или се снабдява с диакритични знаци.

История 
За буквата А се предполага, че произлиза от египетските йероглифи и протосемитското писмо. Към 1600 пр. Хр. във финикийската азбука се появява буква наречена буква А. Нейното име е родствено от древните гърци.

Вижте също 

 Алфа
 A кирилско

Източници 

Латиница