Флоренция
Флоренция ( или със стара ортография Fiorenza) е главен град на областта Тоскана и столица на провинция Флоренция. През 1865 – 1870 г. е и столица на Кралство Италия. Флоренция е разположена на река Арно, на площ около 102 km² с население около 356 000 души (2004 г.). Смята се за люлка на западноевропейския Ренесанс. Градът е управляван дълги години от фамилията Медичи.

История 
Селището е основано през 59 г. пр.н.е. под латинското име Florentia (чете се Флорентия и означава цветуща) от римски ветерани. По-късно се превръща в град, който през IV в. става резиденция на епископ. След това Флоренция попада под властта на Византия, на остготи, лангобарди и франки. В резултат от това населението съществено намалява до около 1000 души.

Възраждането на града започва през 10 в., а през 1115 г. Флоренция се превръща в автономна област. През 13 в. обаче се оказва въвлечена в борбата между гибелини (поддръжници на германския император) и пропапски настроените гвелфи. През 1252 г. Флоренция въвежда собствена златна монета – флорин, високо котирана в Европа. Градът бързо се разраства и през 1340 г. населението достига 80 000 души, но скоро чумата рязко намалява тази численост. Преди Черната смърт около 25 000 души работят в текстилната промишленост. Въ̀лната и коприната осигуряват голяма част от приходите на града. През 1382 – 1434 г. Флоренция попада под властта на фамилията Албици – най-големите конкуренти на Медичите, а от 1400 г. Козимо Медичи задкулисно, но реално контролира града. Властта му произтича от подкрепата и сътрудничеството с новите емигранти. Фактът, че по това време Медичите са банкери на папата, също подпомага разрастването на тяхната власт. Козимо е наследен от своя син Пиеро ди Козимо Медичи, който впоследствие през 1469 г. е наследен от внука на Козимо – Лоренцо. Лоренцо „Великолепни“ е голям покровител на изкуствата, възлага работи на Микеланджело, Леонардо да Винчи и Ботичели. През 15 в. във Флоренция работят също Брунелески, Мазачо, Донатело, Алберти, Гиберти, Гирландайо и мн. др.

След смъртта му през 1492 г. и заточението на сина му Пиеро през 1494 г. първият период от управлението на Медичите завършва с възстановяването на републиканското управление,

Замирането на клана на Медичите и изкачването през 1737 г. на Францис Стефан, дук на Лорейн и съпруг на Мария Тереза, водят до присъединяването на Тоскана към територията на Австрийската корона. Австрийското управление е непрекъснато в отбранителна позиция спрямо апетитите на Франция и кралството на Сардиния – Пиемонт през 1859 г. и Тоскана става провинция на Обединеното италианско кралство през 1861 г.

Флоренция измества Торино като италианска столица през 1865 г., като става седалище на първия държавен парламент, но след 6 години е заменена от Рим. След като населението на Флоренция се удвоява през 19 век, през 20 век то се утроява с разрастването на туризма, търговията, финансовите услуги и индустрията. По време на Втората световна война градът е под германска окупация в течение на една година (1943 – 1944). Градът и неговите културни паметници са спасени от разрушение и разграбване благодарение на намесата на германския консул Герхард Волф. Войниците на съюзниците са погребани в гробища извън града (Американското гробище е на около 9 km южно от града, британските войници са погребани на няколко километра източно от северния бряг на река Арно.

През ноември 1966 г. река Арно залива части от центъра, унищожавайки много произведения на изкуството. Не е имало предупреждение от властите, които са знаели, че вълната приижда, с изключение на телефонно обаждане до бижутерите на моста Понте Векио.

География

Климат

Административно деление 

Градското управление на Флоренция е разделено на пет квартала, които от своя страна са разделени на по-малки части. Градът има също историческо деление на четири квартала и така те се срещат годишно на манифестации и фестивали. Кварталите на историческото флорентинско каучо са:
 Санта Мария Новела
 Сан Джовани
 Санта Кроче
 Санто Спирито

Забележителности 

 Галерия Уфици е един от най-известните музеи в Италия. Построен от Джорджо Вазари по поръчка на Козимо I Медичи, първоначално бил административна сграда за флорентинските магистрати. През 1765 г. е превърнат в галерия и днес е един от най-известните музеи в света. Там се намират картини на Джото, Микеланджело, Рафаело, Рубенс, Ботичели, Тициан, Леонардо да Винчи, Филипо Липи и на още много известни художници.
 Палацо Векио (1298 – 1314) е построен в готически стил. В периода (1550 – 1565) той е превърнат в сграда на правителството и официална резиденция на Медичите. Пред него стои копие на скулптурата „Давид“ от Микеланджело. Музеят на скулптурата се намира там, в т.нар. Лоджия деи Ланци (1376 – 1382). Това е едно от местата, където е сниман филмът „Ханибал“, в който Антъни Хопкинс се превъплъщава в гениалния изкуствовед и сериен убиец Ханибал Лектър.
 Палацо Пити. В него има много картини и скулптури от епохата на Ренесанса и барока.
 Градини Боболи (Giardino di Boboli), прилежащи към Палацо Пити.
 Катедралата Санта Мария дел Фиоре, четвърта по големина в света, която е забележителна с кулата на Джото и със своя невероятно смел за времето си купол, дело на Брунелески. Той е двойночерупчест осемстенен купол без подпорни колони. Години по-късно Микеланджело използва същата конструкция, за да издигне още по-големия купол на базиликата „Свети Петър“ в Рим.
 Санта Мария Новела – църква на францисканците, строена след 1278 г., със стенописи от Чимабуе, Мазачо, Доменико Гирландайо и др. Фасадата, облицована с черен и бял мрамор, е в типичния флорентински стил (арх. Алберти, 1456 – 1470).
 Базилика Санта Кроче, в която са гробовете на Данте, Галилей, Микеланджело, Лоренцо Гиберти, Николо Макиавели, Джоакино Росини и други известни личности.
 Базилика Сан Лоренцо, която се намира близо до Галерия Уфици. Построена е също от Медичите през XV в. Семейната гробница параклис на Медичите при „Сан Лоренцо“ е дело на Микеланджело (1521 – 1534) с едни от неговите най-прочути скулптури.
 Баптистерий „Сан Джовани Батиста“ (12 в.), чиито три врати са украсени с бронзови релефи от Андреа Пизано и Лоренцо Гиберти. Особено прочути са позлатените „Врати на Рая“.
 Църквата „Санта Мария дел Кармине“, в която се намира капела Бранкачи с прочутите стенописи на Мазачо и Мазолино.
 „Фонтанът на Нептун“ – богато украсен със скулптури. Намира се на площада на Сеньорията, в непосредствена близост до Палацо Векио.
 Понте Векио (Старият мост/Ponte Vecchio) – на мястото на мост от римско време, в сегашния си вид е от 16. век.
 Национален музей Барджело, съхраняващ богата скулптурна колекция.
 Палацо Медичи-Рикарди – дворец, принадлежал на фамилиите Медичи и Рикарди. Проектът на фасадата му принадлежи на Микеланджело. Понастоящем е музей на изкуството.
 Галерия на Академията – сред експонатите, изложени в нея, е оригиналът на „Давид“ на Микеланджело.

Спорт 
 Футболният отбор на града се нарича Фиорентина.

Други 
 Във Флоренция е сниман филмът „Ханибал“.

Побратимявания 
Флоренция е побратимен град с:

Демографска статистика 

Възрастова структура
 0 – 14: 11,0%
 15 – 64: 63,2%
 65+: 25,8%

Национална принадлежност
 91,5% италианци
 1,0% китайци
 1,0% албанци

Известни личности 
 Родени във Флоренция
 Америго Веспучи (1454 – 1512) – мореплавател, на чието име е наречен континентът Америка
 Андреа Верокио (1435 – 1488) – скулптор и живописец
 Арнолдо Дзоки (1862 – 1940) – скулптор
 Артемио Франки (1922 – ?) – спортен мениджър
 Бенвенуто Челини (1500 – 1571) – скулптор и бижутер
 Винченцо Вивиани (1622 – 1703) – математик, физик и астроном
 Гуидо Кавалканти (1258 – 1300) – поет
 Данте Алигиери (1265 – 1321) – поет
 Джовани Бокачо (1313 – 1375) – писател и поет
 Джото (1276 – 1337) – скулптор и архитект
 Джордж Косматос (1941 – 2005) – режисьор
 Доменико Гирландайо (1449 – 1494) – художник
 Донатело (1386 – 1466) – скулптор
 Йохан Австрийски (1782 – 1859) – австрийски ерцхерцог
 Карло Колоди (1826 – 1890) – писател
 Климент XII (1652 – 1740) – папа
 Лоренцо Гиберти (1381 – 1455) – скулптор
 Лъв X (1475 – 1521) – папа
 Николо Макиавели (1469 – 1527) – поет и философ
 Ричард Роджърс (1933 – 2021) – английски архитект
 Роберто I Бурбон-Пармски (1848 – 1907) – херцог на Парма и Пиаченца
 Сандро Ботичели (1445 – 1510) – художник
 Филипо Липи (1406 – 1469) – художник
 Флорънс Найтингейл (1820 – 1910) – медицинска сестра и обществена деятелка
 Якопо Сансовино (1486 – 1568) – архитект и скулптор

 Починали във Флоренция
 Бартоломео Аманати (1511 – 1592) – архитект и скулптор
 Винченцо Галилей (1520 – 1591) – композитор
 Гуидо Кавалканти (1258 – 1300) – поет
 Джорджо Вазари (1511 – 1574) – художник и архитект
 Николо Томазео (1802 – 1874) – езиковед
 Паоло Джовио (1483 – 1552) – историк
 Понтормо (1494 – 1557) – художник

Галерия

Бележки

Вижте също 
 Известни личности, свързани с Флоренция

Външни препратки 
 Официален уебсайт на град Флоренция
 Флоренция, виртуална разходка
 Флоренция, виртуална разходка
 „Материали по история“ – исторически обекти във Флоренция (на български език)