Палеор
Палеор или Палиор, Пальор, Палиохор (, Фуфас, до 1932 Παλαιοχώρι, Палеохори, катаревуса: Παλαιοχώριον, Палеохорион) е село в Егейска Македония, Гърция, в дем Еордея, област Западна Македония.

География 
Селото е разположено на 20 километра западно от Кайляри (Птолемаида) и на пет километра северно от Емборе (Емборио) в подножието на планината Мурик.

История

В Османската империя 
В края на XIX век Палеор е смесено българо-турско село. В 1848 година руският славист Виктор Григорович описва в „Очерк путешествия по Европейской Турции“ Паліора като българско село.

Александър Синве („Les Grecs de l’Empire Ottoman. Etude Statistique et Ethnographique“), който се основава на гръцки данни, в 1878 година пише, че в Палеохори (Palaio-khori), Мъгленска епархия, живеят 480 гърци. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 година Палиор (Palior) е посочено като село в каза Джумали с 80 домакинства със 150 жители българи и 70 жители мюсюлмани.

В 1889 година Стефан Веркович („Топографическо-этнографическій очеркъ Македоніи“) пише за Палеор:

Атанас Шопов посещава Палеор и в 1893 година пише:

Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в 1900 година Палеор има 600 жители българи и 180 жители турци.

В началото на XX век селото е разделено между Българската екзархия и Цариградската патриаршия. От 1893 година в палеорската църква започва да се служи на църковнославянски.

В подготовката за въстание от ВМОРО Палеор е включено в Мокренския център. Мокренецът Анастас Симеонов описва ситуацията в селото преди Илинденско-Преображенското въстание в 1903 година:

В 1905 година по данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в селото има 440 българи екзархисти и 400 българи патриаршисти гъркомани, като функционира българско училище.

Според гръцка статистика от 1904 година в Палеохори живеят 325 българи схизматици и 25 елиногласни християни.

Голямото българско село силно пострадва от гръцката въоръжена пропаганда в Македония. Гръцките андарти заплашват палеорци да изоставят екзархията и да се върнат в лоното на елинизма, но селяните, начело с дядо Кирил Бънчелов (Банчелов), член на хукюмата в Кайляри, се противопоставят на опитите да се върне селото под опеката на Цариградската патриаршия. Бомбените нападения над Кире Бънчелов го карат да превърне къщата си в малка крепост със зазидани прозорци и бойници за стрелба. На 7 май 1907 година сборен андартски отряд от четите на капитаните Андрея, Мицо и Флора, начело с подпоручика от гръцката армия Захариас Пападас с псевдоним капитан Фуфас, напада Палеор. Българската селска милиция оказва ожесточена съпротива и под къщата на Кире Бънчелов загива подпоручик Фуфас с няколко свои четници, а мнозина са ранени. След като подпалват 4 къщи и убиват 3 жени андартите се оттеглят от Палеор.

След Младотурската революция на 16 януари 1909 година емборската община изпраща следната телеграма до Отоманския парламент:

По време на Балканската война 9 души от Палеор се включват като доброволци в Македоно-одринското опълчение. Към 1912 година в Палеор действа четата на капитан Зико.

В Гърция 
През войната селото е окупирано от гръцки части и остава в Гърция след Междусъюзническата война. Част от българското население се изселва в България. Боривое Милоевич пише в 1921 година („Южна Македония“), че Палеор има 150 къщи славяни християни и 35 къщи турци. В 1924 година след гръцката катастрофа в Гръцко-турската война турското население се изселва от Палеор и на негово място са заселени няколко гръцки бежански семейства от Понт със 112 жители. В 1928 година Палеор е смесено местно-бежанско селище с 51 бежански семейства и 195 жители бежанци.

В документ на гръцките училищни власти от 1941 година се посочва, че Палеор има 250 къщи, от които 200 „чуждогласни българофонни“ и около 50 бежански от Понт.

В 1932 година Палеор е преименувано на Фуфас на името на капитан Пападас. През 1947 година 22 комунисти от Палиор са осъдени на смърт. В 1992 година е основан силогосът (комитет) „Капитан Фуфас“, като една от основните му цели е „да засилва гръцкото съзнание“ на населението.

Църквите в селото са построени през XX век - „Света Параскева“ главна и „Свети Георги“.

Личности 

 Родени в Палеор
  Борис Айтов, македоно-одрински опълченец, 20-годишен, 1 и 3 рота на 8 костурска дружина
  Васил Петров Пейчинов (1892 – ?), македоно-одрински опълченец, 2 рота на 8 костурска дружина
  Васил Стоянов, македоно-одрински опълченец, Сборна партизанска рота на МОО
   Гел Сърбинов (1889 – 1933), български емигрантски деец от Македонската патриотична организация
  Георги Айтов, македоно-одрински опълченец, четата на Пандо Шишков
  Димитър Марков, български революционер от ВМОРО, четник на Лука Джеров
  Димитър М. Сърбинов (1886 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 6 охридска дружина, Сборна партизанска рота на МОО
  Кирил Иванов, български революционер, деец на ВМОРО, жив към 1918 г.
  Коста Атанасов (1884 – ?), македоно-одрински опълченец, Продоволствен транспорт на МОО
  Марко Иванов (1877 – 1933), български революционер, войвода на ВМОРО
  Серафим Иванов (1892 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 и 3 рота на 8 костурска дружина
  Янко Вълчев (Вълчов), македоно-одрински опълченец, Инженерно-техническа част на МОО

 Починали в Палеор
  Захариас Пападас (1876 – 1907) гръцки андартски капитан
  Панайотис Кукис (1871 – 1907) гръцки андартски капитан

Външни препратки 
 Д-р Милан Кузов за убийството на гръцкия андартски капитан Фуфас в село Палеор
 Бильбиль пейе на крушата – народна песен от Палеор
 Посвършило се малово – народна песен от Палеор
 Шчо ми йе мило и драго – народна песен от Палеор

Бележки 

Села в дем Еордея