Киберпънк
Киберпънк (; от кибернетика и пънк) е литературен жанр в научната фантастика (постмодернизъм), който се фокусира върху хай-тек компютърните или информационни технологии, обикновено в съчетание със социален упадък . В днешно време киберпънк мотивите се застъпват също така в киното, музиката и видеоигрите. Фабулата често е за конфликти между хакери, изкуствен интелект и мегакорпорации в недалечното бъдеще на една антиутопична Земя и постиндустриално общество. Атмосферата на жанра прилича на филмовия ноар. За първа книга от жанра се счита Невромантик на Уилям Гибсън. Терминът за първи път се среща в творбите на Айзък Азимов, но се популяризира след като Брус Бетке озаглавява така своя кратък разказ от 1983 – „Cyberpunk!“. По-късно литературното движение предизвиква вълна от себеоткриване на голяма маса от хора, които зачеват т.нар. киберпънк култура, която се състои от хакери, фрийкъри, рейвъри и сайфърпънкове.

Жанрът е допълнително развиван напоследък, под формата на множество нови поджанрове. Като по-известни поджанрове могат да се споменат стиймпънк, дизелпънк (ретрофутуристични), биопънк, нанопънк и посткиберпънк (футуристични).

Стил и етос 

Основни представители на киберпънк литературното поле включват Уилям Гибсън, Нийл Стивънсън, Брус Стърлинг, Пат Кадиган, Руди Ръкър и Джон Шърли.

Блейд Рънър се смята за квинтесенциален пример за стила и тематиката на киберпънка.

Основни произведения

Книги 
 Невромантик, Нулев брояч, Мона Лиза овърдрайв, Диференциалната машина, Виртуална светлина, Идору, Всички утрешни партии, Разпознаване на шаблони – от Уилям Гибсън.
 Лабиринтът на отраженията и Фалшивите огледала на Сергей Лукяненко
 Hacker Crackdown на Брус Стърлинг
 Софтуер и „Хакерът и мравките“ на Руди Ръкър
 Фронтера на Луис Шайнър
 Др. Адър на Пат Кадиган
 Снежен крах и Диамантената ера на Нийл Стивънсън

Български автор на произведения от този жанр е Иван Попов.

Пиксел на Весел Цанков

Аниме и Манга филми 
Киберпънкът е често срещан жанр в аниме (анимация) и мангата (комикси).

 Дух в броня, (Ghost in the Shell) – филм на Мамору Оши от 1995 г. Един отличен пример за аниме на киберпънк тематика. То вдъхновява братята Уашовски да създадат филма Матрицата.
 Дух в броня 2: Невинност, (Ghost in the Shell 2: Innocence) – продължение от 2004 г. на оригиналния филм.
 Ябълково семе представя един свят преминал през Трета световна война. Действието е фокусирано върху градски киберпънк конфликт.
 Акира описва един Армагедон.
 Друго аниме в списъка е Texhnolyze. Действието се развива в подземен град наречен Лукс, който е контролиран от три съперничещи си банди.
 Ерго Прокси, 2006 г.

Игрални филми 
 Блейд Рънър, – заснет през 1982 г. по романа на Филип Дик „Сънуват ли андроидите електроовце?“.
 Видеодром, 1983 г., режисьор Дейвид Кронънбърг.
 Терминаторът, 1984 г., режисьор Джеймс Камерън.
 Макс Хедрум: 20 минути в бъдещето, 1985 – 1987 г. – първият киберпънк телевизионен сериал.
 Тецуо: Железният човек, 1988 г., режисьор Шиня Цукамото.
 Джони Мнемоник – заснет през 1995 г. от Робертом Лонго по едноименния разказ на Уилям Гибсън.
 Дванайсет маймуни, 1995 г., режисьор Тери Гилиъм.
 Градът на мрака, 1998 г., режисьор Алекс Пройас.
 Екзистенц, 1999 г., режисьор Дейвид Кроненбърг.
 Матрицата, 1999 г., режисьор Братя Уашовски.
 Авалон, 2001 г., режисьор Мамору Оши.
 Еквилибриум, 2002 г., режисьор Курт Уимър.
 Аз, роботът, 2004 г., режисьор Алекс Пройас.
 Аеон Флукс, 2005 г., режисьор Карин Кусама.
 Двойници, 2009 г., режисьор Джонатан Мостоу.
 Разпоредителите, 2010 г., режисьор Мигел Сапочник.
 TRON: Заветът, 2010 г., режисьор Джоузеф Косински.
 Дред, 2012 г., режисьор Пит Травис.
 Зов за завръщане, 2012 г., режисьор Лен Уайзман.
 Елизиум, 2013 г., режисьор Нийл Бломкамп.
 Превъзходство, 2014 г., режисьор Уоли Пфайстър.
 Ex Machina: Бог от машината, 2015 г., режисьор Алекс Гарланд.

Музика 
Киберпънкът в музиката е най-често застъпван като мотив в жанровете електро-индъстриъл и т.нар. кибер метъл, което е поджанр на индъстриъл метъла с киберпънк мотиви..

Изпълнители:
 A Dark Halo
 Angelspit
 Black Comedy
 Black Light Discipline
 Breach The Void
 Deathstars
 Fear Factory
 FGFC820
 Grendel
 Herrschaft
 Illidiance
 The Kovenant
 Left Spine Down
 Machinae Supremacy
 Neurotech
 Sybreed
 Seecrees
 Synthetic Breed

Видеоигри 
 Hoshi wo Miru Hito, 1987.
 Metal Gear, 1987.
 Neuromancer, 1988.
 Gear Solid, 1998.
 Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty, 2001.
 Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots, 2008.
 Syndicate, 1993.
 Syndicate Wars, 1996.
 Syndicate, 2012.
 Shadowrun, 1993.
 Shadowrun, 1994.
 Shadowrun, 2007.
 Shadowrun Returns, 2013.
 Shadowrun: Dragonfall, 2014.
 Shadowrun Chronicles: Boston Lockdown, 2015.
 Shadowrun: Hong Kong, 2015.
 System Shock, 1994.
 System Shock 2, 1999.
 Deus Ex, 2000.
 Deus Ex: Invisible War, 2003.
 Deus Ex: Human Revolution, 2011.
 Deus Ex: The Fall, 2013.
 Deus Ex: Mankind Divided, 2016.
 Mirror's Edge, 2008.
 Gemini Rue, 2011.
 E.Y.E.: Divine Cybermancy, 2011.
 Hard Reset, 2011.
 Cypher, 2012.
 Remember Me, 2013.
 Far Cry 3: Blood Dragon, 2013.
 Watch Dogs, 2014.
 Dex, 2015.
 Satellite Reign, 2015.
 Cyberpunk 2077, 2020.

Източници

Външни препратки 
 Киберпънкът – висша форма на реализъм  (Есе на Иван Попов в К-Е-Ф)
 Проект Киберпънк – международна база данни информация

Научнофантастични стилове