Роберто Аяла
Роберто Фабиан Аяла () е аржентински футболист-национал, централен защитник. Олимпийски шампион от 2004 година. Един от най-добрите защитници в историята на аржентинския футбол. Дългогодишен капитан на националния отбор, четвърти по брой на участията за всички времена със 115 мача за отбора на Аржентина.

Своя прякор „Мишлето“ () Роберто получава „по наследство“ от нападателя Рубен Айяла, участник в световното първенство 1974 г., без дори да са роднини, само заради сходните им имена.

Кариера 
Роден е на 14 април 1973 г. в гр. Парана, Аржентина. Играе за Ферокарил Оесте (1991 – 1994), Ривър Плейт (1994 – 1995), Наполи (1995 – 1998) и Милан (1998 – 2000). Дебютира в Серия А на 27 август 1995 г. при равенството Бари – Наполи 1:1.

Аяла е първият аржентинец в състава на Милан от над 30 години и не влиза често в игра. Изиграва едва 24 мача за миланския гранд и през 2000 г. подписва 3-годишен договор с Валенсия за 6,5 милиона евро. Става основна фигура в защитната схема на треньора Ектор Купер и Валенсия допуска едва 34 гола в 38 мача в испанското първенство.

През 2001 г. играе срещу Байерн Мюнхен на финала за Шампионската лига, който Валенсия губи след изпълнение на дузпи. Шампион на испанското първенство през сезон 2001/2002. През сезон 2003/2004 отново печели първенството в Испания и същевременно става носител на купата на УЕФА. През сезон 2004/2005 рядко влиза в игра поради контузии.

Дебютира за националния отбор на 16 ноември 1994 г. срещу Чили при загубата с 0:3 в Сантяго. На Панамериканските игри 1995 г. класира отбора за финала, като вкарва победния гол на полуфинала в 84-та минута – 3:2 срещу Хондурас, елиминирал преди това Бразилия. Аржентина печели златните медали срещу Мексико на финала.
Аяла участва на летните олимпийски игри през 1996 г., където печели сребърен медал с аржентинския отбор. Играе за Аржентина на световното първенство 1998 г., а на СП 2002 е резерва в състава. Златен медалист от Летните олимпийски игри през 2004 г.. Капитан на националния отбор. Последният му мач за отбора е на 15.07.2007 г. срещу Бразилия – 0:3 в Маракайбо. Има 115 мача и 7 гола, като по броя на мачовете за Аржентина е на четвърто място след Хавиер Санети, Хавиер Масчерано и Лионел Меси.

Отличия 
 Олимпийски шампион и златен медалист от Летните олимпийски игри през 2004 г. с Аржентина
 Олимпийски вицешампион и сребърен медалист от Летните олимпийски игри през 1998 г. с Аржентина
 Носител на Купата на УЕФА през 2004 г. с Валенсия
 Финалист на Шампионската лига през 2001 г. с Валенсия
 Победител на Панамериканските игри през 1995
 Шампион на Аржентина през 1994 г. с Ривър Плейт
 Шампион на Италия през 1999 г. с Милан
 Шампион на Испания през 2002 и 2004 г. с Валенсия
 Най-добър защитник за европейския сезон 2000/2001 г. (по версия на УЕФА).

Аржентински футболисти
Футболисти на Ривър Плейт
Футболисти на Милан
Футболисти на Валенсия
Футболисти на Реал Сарагоса
Футболисти на ССК Наполи
Аржентински олимпийски шампиони