Тел Авив
Тел Авив, също и Тел Авив-Яфо (, преведено на български език „Пролетен хълм“; , Тал ʼАбиб) е вторият по големина град в Израел, дълги години изпълняващ функциите на столица на страната.

Сравнително млад град – едва на 100 години, с характерна за Южна Европа архитектура, той е обявен през 2003 г. от ЮНЕСКО за обект на световното наследство. Тел Авив включва и Яфо, един от най-старите градове в Близкия изток, намиращ се на възвишение, предлагащо неоценима гледка към брега на Тел Авив с неговите плажове. Градът е седалище на израелската филхармония, на много музеи и разполага с университет (намиращ се в северната част на града).

Почти цялата световна общност разглежда Тел Авив за столица на Израел. Поради тази причина повечето посолства се намират в този град, вместо в Йерусалим. Изключение правят само САЩ, Коста Рика и Салвадор, чиито посолства са в Ерусалим.

История

Яфо 
Яфо, сега част от Тел Авив, е важен за региона пристанищен град в продължение на хилядолетие. Археологически находки сочат за наличието на човешка дейност в региона, датираща от около 7500 г. пр.н.е. Естественото му пристанище се използва от Бронзовата епоха. По време на обособяването на Тел Авив като отделен град по време на османското управление на региона, Яфо вече е бил управляван от ханаанци, египтяни, филистимци, израелци, асирийци, вавилонци, персийци, финикийци, птоломейци, селевкиди, хасмонеи, римляни, византийци, ранните ислямски халифати, кръстоносци, аюбиди и мамелюци, преди да падне под османска власт през 1515 г. Градът се споменава в древен египетски документ, както и в еврейската библия и за властта над него са водени множество битки.

Късен 19 век 
По време на първата Алия през 80-те години на 19 век, когато множество еврейски имигранти пристигат в региона, нови поселища са открити извън Яфо на сегашната територия на Тел Авив. Първата е Неве Цедек, основана от евреи мизрахи заради пренаселване в Яфо, и построена на земя, притежавана от Ахарон Челуш. Други местности са Неве Шалом (1890), Яфо Ноф (1896), Охел Моше (1904) и др. Когато Тел Авив получава градски статут през 20-те години на 20 век, тези поселища се присъединяват към новосформираната община, отделяйки се от Яфо.

1904 – 1917 
Втората Алия довежда до втора експанзия. През 1906 г. група евреи, сред тях жители на Яфо, се събират заедно и сформират общество на Ахузат Баит (букв. „чифлик“). Една от целите им е да оформят „Еврейски градски център в здрава обстановка, планирана според модерните естетически стандарти и хигиена“.

На 11 април 1909 г. 66 еврейски семейства се събират върху пуста пясъчна дюна, за да парцелират земята чрез лотария, използвайки мидени черупки. Събитието се смята за официалната дата на основаването на Тел Авив.

Израелска държава 
По време на обявяването на израелската независимост на 14 май 1948 г. населението на Тел Авив е над 200 000 души. Градът служи като правителствен център на израелската държава, докато властите не се преместват в Йерусалим през декември 1949 г. Заради международния спор за статута на Йерусалим, повечето от посолствата остават във или в близост до Тел Авив.

Население 
Населението на града е 1 284 400 души (2010), с предградията – 3 850 800 души, от които 96,1% са евреи, а 3,9% – араби.

Транспорт 
В Тел Авив се намира международното летище „Бен Гурион“.

Личности 
 Родени в Тел Авив
 Бенямин Нетаняху (р. 1949), политик
 Дан Халуц (р. 1948), офицер

 Починали в Тел Авив
 Моше Даян (1915 – 1981), политик
 Рафаел Камхи (1870 – 1970), български революционер
 Ицхак Рабин (1922 – 1995), политик, жертва на политически атентат

 Други личности, свързани с Тел Авив
 Шмуел Йосеф Агнон (1888 – 1970), писател, живее в града през 1908 – 1913

Побратимени градове 
Тел Авив е побратимен с 25 града и има партньорство с Лос Анджелис, Калифорния, САЩ:

Източници

Външни препратки 
 Официален уебсайт