Чубрица
Чубрицата (Satureja) е род от около 30 вида едногодишни или многогодишни тревисти растения и малки храсти от семейство Устноцветни, растящи в топлите умерени райони на Северното полукълбо. Те са ниски растения, растящи на сухи слънчеви места. Достигат 15 – 50 cm на височина и имат малки листа дълги 1 – 3 cm. Цветовете израстват от стъблото в кръгово разположени венци и са бели до розово-виолетови на цвят. В кулинарството се използва за подправка най-вече Градинската чубрица.

Видове 
 Satureja coerulea
 Satureja cuneifolia
 Satureja hortensis (градинска чубрица)
 Satureja montana (балканска чубрица)
 Satureja multiflora
 Satureja rumelica
 Satureja spicigera
 Satureja thymbra
 Satureja viminea

Химичен състав 
Етерично масло (до 3%), слуз, витамин С, танин и др.

Употреба 
Използва се надземната част, брана преди, по време или след цъфтежа. Суши се на сянка (35 градуса). Изсушената билка е със зелен цвят, характерна миризма и леко лют вкус. Опакова се в бали. Запазва се в сухо и проветриво място.

Като подправка най-често се използва, смесена със сол, червен пипер, черен пипер и сминдух.

Освен като подправка, чубрицата се използва в официалната медицина при стомашно-чревни заболявания (стимулира стомашната и чревна дейност), като болкоуспокояващо и укрепващо средство. Има отхрачващо действие. Употребява се против повръщане, в някои случаи при бъбречни, чернодробни, жлъчни и сърдечни болести. Българската народна медицина препоръчва чубрицата при високо кръвно налягане, главоболие, виене на свят, сърцебиене, при жажда от диабет, повръщане, нервни припадъци и др.

Начин на употреба – 2 супени лъжици от билката се заливат с 400 мл вряла вода и киснат 1 час. Пие се по една винена чаша преди ядене 3 пъти дневно.

Видовете от рода на чубрицата се използват за храна от ларвите на някои видове пеперуди като Coleophora bifrondella, която се храни изключително само с балканска чубрица.

Източници 

 Билките в България и използването им, Земиздат, 1977 г., авторски колектив

 
Подправки