Одеска област
Одеска област (; ) е една от 24-те области на Украйна. Площ 33 314 km² (1-во място по големина в Украйна, 5,52% от нейната площ). Население на 1 януари 2018 г. 2 369 320 души (5-о място по население в Украйна, 5,27% от нейното население). Административен център град Одеса. Разстояние от Киев до Одеса 654 km.

Историческа справка 
Първите съвременни населени места, които се споменават в летописните източници на сегашната територия на Одеска област са: Килия (през 862 г. под името Ново село) и Белгород Днестровски (през 910 г. под името Белгород, впоследствие Акерман, от 1944 г. Белгород Днестровски). През 1762 г. за град е признато селището Вилково, а през 1794 г. селището Хаджибей е утвърдено за град под името Одеса. През 1797 г. селището Балта става град, а през 1821 г. за градове са утвърдени селищата Рени и Болград. През 1810 г. в близост до крепостта Измаил възниква селището Тучков, което през 1830 г. официално е преобразувано в град Измаил. През 1834 г. за град е признато селището Ананиев, който впоследствие загубва градските си права и вторично е обявен за град през 1941 г. По време на съветската власт, в периода от 1938 до 1979 за градове признати 8 населени места, а най-новите градове в областта Южне и Теплодар са признати за такива през 1993 и 1997 г. по време на независима Украйна.

Одеска област е образувана на 27 февруари 1932 г. и е една от пъвите 5 области на територията на бившата Украинска ССР. На 2 август 1940 г. в съставът ѝ са включуни 5 района (вкл. град Балта) от тогавашната Молдавска АССР. На 15 февруари 1954 г. към Одеска област е включена територията на заличената Измаилска област, а части от територията на Одеска област са предадени към Николаевска и Кировоградска област.

Географска характеристика 
Одеска област е разположена в югозападната част на Украйна и включва историческите области Буджак, Едисан и Подолие. На югозапад граничи с Румъния, на запад – с Молдова, на север – с Виницка и Кировоградска област, на изток – с Николаевска област, а на югоизток се мие от водите на Черно море. В тези си граници заема площ от 33 314 km² (1-во място по големина в Украйна, 5,52% от нейната площ).

По-голямата част от територията на областта се заема от Причерноморската низина, като теренът постепенно се понижава към Черно море. По крайбрежието има голямо количество лимани (най-големи Тилигулски, Куялницки, Ходжибейски, Днестровски), които напълно или частично са отделени от морето с пясъчни коси. Северната част на областта е заета от крайните южни разклонения на Подолското възвишение с височина до 268 m (, в северозападната ѝ част, западно от село Затишие в Подилски район). Склоновете на възвишението са силно разчленени от дълбоки суходолия и оврази. Между реките Днестър и Прут, в т.нар. историческа област Буджак, в близост до границата с Молдова надморската височина достига до 232 m.

Климатът е умерено континентален. Зимата е мека, малоснежна и неустойчива със средна януарска температура от -2 °C на юг до -5 °C на север. Лятото е горещо и сухо със средна юлска температура от 21 °C на северозапад до 23 °C на юг. Годишната сума на валежите се колебае от 350 до 470 mm, с максимум през лятото, като валежите падат предимно под формата на поройни дъждове. Южната половина на областта е подложена на продължително засушаване през лятото. Продължителността на вегетационния период (минимална денонощна температура 5 °C) е от 168 на север до 200 денонощия на юг.

Цялата територия на Одеска област се отнася към Черноморския водосборен басейн. На юг, по границата с Румъния тече река Дунав (с ръкава Килийско гърло). В средната част преминава най-долното течение на река Днестър с левия си приток Кучурган, а в северната част протичат реките Кодима и Савранка (десни притоци на Южен Буг). Около устията на Дунав и Днестър има големи заблатени райони. Повечето отмалките реки през лятото пресъхват, а по големите реки имат важно стопанско значение за корабоплаване (Дунав и Днестър), напояване и производство на електроенергия. В приморската полоса има множество сладководни (Кагул, Ялпуг, Катлабух и др.) и солени (Сасик, Шагани, Алибей, Бурнас и др.) езера.

Най-разпространените почви в областта са южните и обикновените черноземи, които са средно- и малохумусни. На север преобладават малохумусните и оподзолените черноземи, а в приморските части – южните солонцеви черноземи. По долините на реките и суходолията масово са разпространени ливадно-черноземните солончакови почви и солончаци. Цялата област попада в степната зона и почти повсеместно представляват обработваеми земи. На север са се съхранили малки горски масиви съставени от дъб, бук, ясен и липа. Има около 25 km² полезащитни пояси от акация, праскова, клен и др. От бозайниците преобладават многочислени гризачи – заек, обикновен хамстер, лалугер, полска мишка и др., а от птиците – различни видове орли и множество водоплаващи птици в заблатените пространства в устията на Дунав и Днестър.

Население 
На 1 януари 2018 г. населението на Одеска област област е наброявало 2 369 320 души (5,27% от населението на Украйна). Гъстота 71,12 души/km². Градско население 65,3%.

Етнически състав:

Административно–териториално деление 

В административно-териториално отношение областта се поделя на:
 райони – 26;
 райони в градове – 4;
 населени места – 1176, в това число:
 градски тип – 52, в това число:
 градове – 18, в това число:
 градове с областно значение – 9;
 градове с районно значение – 9;
 селища от градски тип – 33;
 селски тип – 1124, в това число:
 села – 1101;
 селища – 23.

В системата на местното самоуправление:
 районни съвети – 26;
 градски съвети – 19;
 селищни съвети – 32;
 селски съвети – 439.

Райони 

Забележка: Набраните с курсив районни центрове са селища от градски тип

Градове в Одеска област 
Градове с областно значение:
 Балта 23 km², 18 789 души
 Белгород Днестровски 31 km², 57 210 души
 Беляевка 17 km², 12 047 души
 Измаил 53 km², 75 581 души
 Подилск 25 km², 40 469 души
 Одеса 237 km², 1 013 159 души
 Теплодар 8 km², 10 220 души
 Черноморск 26 km², 63 530 души
 Южне 10 km², 32 100 души

Градове с районно значение:
 Ананиев
 Арциз
 Березовка
 Вилково
 Килия
 Кодима
 Рени
 Роздилна
 Татарбунар

Селища от градски тип 
 Авангард – Овидиополски район
 Александровка – Черноморски градски съвет
 Березино – Тарутински район
 Бородино – Тарутински район
 Велика Михайловка – районен център
 Великодолинское – Овидиополски район
 Доброслав – районен център
 Затишие – Захаривски район
 Затока – Белгородднестровски район
 Захаривка – районен център
 Зеленогорское – Любашивски район
 Ивановка – районен център
 Лиманское – Разделненски район
 Любашивка – районен център
 Миколаивка – районен център
 Нови Беляри – Лимански район
 Овидиопол – районен център
 Окни – районен център
 Петровка – Ивановски район
 Радостное – Ивановски район
 Рауховка – Березовски район
 Савран – районен център
 Сарата – районен център
 Сергеевка – Белгородднестровски район
 Серпневое – Тарутински район
 Слободка – Кодимски район
 Суворово – Измаилски район
 Таирово – Овидиополски район
 Тарутино – районен център
 Хлебодарское – Беляевски район
 Цебриково – Великомихайловски район
 Черноморское – Лимански район
 Ширяево – районен център

Външни препратки

Източници