Хасково (община)
Община Хасково се намира в Южна България и е една от съставните общини на област Хасково.

География

Географско положение, граници, големина 
Общината е разположена в западната част на област Хасково. С площта си от 739,796 km2 заема 2-ро място сред 11-те общини на областта, което съставлява 13,37% от територията на областта. Границите ѝ са следните:
 на запад – община Минерални бани;
 на север – община Димитровград;
 на североизток – община Симеоновград;
 на изток – община Харманли;
 на югоизток – община Стамболово;
 на югозапад – община Кърджали и община Черноочене, област Кърджали.

Природни ресурси

Релеф 
Релефът на общината е хълмист, като територията ѝ изцяло попада в северните, ниски части на Източните Родопи.

В южните и югозападните райони на община Хасково са разположени северните склонове на източнородопския рид Чуката. На 3 km западно от село Големанци, на границата с Община Кърджали се намира най-високата точка на общината връх Каратепе 613 m.

В източния район на общината, южно от долината на Харманлийска река е разположена западната част на друг по-нисък източнородипски рид – Хухла. Неговата максимална височина връх Хухла 352,8 m се намира на 2 km южно от село Брягово.

Останалите райони на община Хасково имат хълмист релеф и се заемат от Хасковската хълмиста област.

Минималната височина на община Хасково от 86 m н.в. се намира в коритото на река Марица, на границата с община Симеоновград, източно от село Нова Надежда.

Води 
В най-северната част на общината, от запад на изток, по границата с община Димитровград, на протежение от 6 km протича част от средното течение на река Марица.

Основна водна артерия в общината е Харманлийска река (90 km). Реката навлиза в община Хасково северозападно от село Николово, като излива водите си в големия язовир Тракиец. След изтичането си от язовира завива на изток и до село Малево протича в тясна и плитка долина през Хасковската хълмиста област. След Малево продължава на североизток, а след село Стойково отново на изток, като заобикаля рида Хухла от северозапад и север в долина с десни стръмни и леви полегати склонове. На 3 km североизточно от село Брягово напуска пределите на община Хасково и навлиза в община Харманли и там се влива отдясно в река Марица. Площта на водосборния ѝ басейн е 956 km2, което представлява 1,8% от водосборния басейн на река Марица. На територията на община Хасково Харманлийска река получава трите си най-големи притока:
 – Бързей. Тя протича през общината с най-долното си течение през село Корен, след което завива на север-северозапад и източно от село Малево се влива отдясно в Харманлийска река;
 – Хасковска река (45 km). Реката извира на територията на община Минерални бани. Западно от село Въгларово навлиза в община Хасково като протича през Хасковската хълмиста област в плитка алувиална долина. До град Хасково тече на североизток, а след това до устието си – на изток. Влива се отляво в Харманлийска река, на 148 m н.в., на 1,6 km югозападно от село Стойково. Площта на водосборния ѝ басейн е 179 km2, което представлява 18,7% от водосборния басейн на Харманлийска река;
 – Узунджовска река (21 km). Тя извира под името Хандере на 179 m н.в. в непосредствена близост до шосето Хасково – Димитровград. Тече в посока изток-югоизток в широка алувиална долина, с малък надлъжен наклон, между Хасковския (на юг) и Узунджовския рид (на север) в Хасковската хълмиста област. Преди устието си образува къс и красив пролом. Влива се отляво в Харманлийска река, на 137 m н.в., на 2,4 km североизточно от село Брягово. Площта на водосборния ѝ басейн е 81 km2, което представлява 8,47% от водосборния басейн на Харманлийска река.

Население

Движение на населението (1934 – 2015) 

Данни от преброяването на НСИ от 15.03.2015 г.

Етнически състав 
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г., по населени места (подредени по численост на населението):

Населени места 
Общината има 37 населени места с общо население от 81 342 жители към 7 септември 2021 г.

Административно-териториални промени 
 през 1889 г. – заличено е с. Баяс факъ (Баъ сакъ) без административен акт поради изселване;
 през 1893 г. – заличено е с. Фъртлии (Фъртли) без административен акт поради изселване;
 през 1900 г. – заличено е с. Гидиклии без административен акт поради изселване;
 Указ № 462/обн. 21.12.1906 г. – преименува с. Али бей кьой на с. Болярово;
 – преименува с. Тремезлии на с. Брягово;
 – преименува с. Паша кьой на с. Войводово;
 – преименува с. Кюмюрджии на с. Въгларево;
 – преименува с. Гювенчлер на с. Гълъбец;
 – преименува с. Чамурлии на с. Динево;
 – преименува с. Джефарджа на с. Елена;
 – преименува с. Синеджик (Синиджик) на с. Кириловец;
 – преименува с. Семихча на с. Клокотница;
 – преименува с. Идебик на с. Книжовник;
 – преименува с. Куруджиево (Коруджии) на с. Княз Александрово;
 – преименува с. Кочашлии на с. Козлец;
 – преименува с. Татар кьой олу дере (Олу дере Татар кьой) на с. Конуш;
 – преименува с. Кютюклии на с. Корен;
 – преименува с. Иробас на с. Криво поле;
 – преименува с. Гюнелии на с. Любеново;
 – преименува с. Теке кьой на с. Малево;
 – преименува с. Казъ махле (Къз махле) на с. Момино;
 – преименува с. Хасарлоба на с. Мънастир;
 – преименува с. Гердима на с. Надежда;
 – преименува с. Мусталии на с. Орлово;
 – преименува с. Гювендиклии на с. Подкрепа;
 – преименува с. Ески кьой на с. Старо село;
 – преименува с. Дуралии на с. Стойково;
 – преименува с. Елехча (Елесча) на с. Тракиец;
 – преименува с. Алан махле на с. Широка поляна;
 Указ № 789/обн. 24.11.1921 г. – признава н.м. Горна махла (от с. Брягово) за отделно населено място – с. Родопи;
 Указ № 118/обн. 12.04.1924 г. – отделя н.м. Средна (Турска) от с. Брягово и я присъединява като квартал на с. Родопи;
 през 1926 г. – осъвременено е името на с. Мънастир на с. Манастир без административен акт;
 МЗ № 2820/обн. 14.08.1934 г. – преименува с. Читаклар джедит (Читаклар ени) на с. Долен читак;
 МЗ № 3775/обн. 07.12.1934 г. – преименува с. Бей кьой на с. Големанци;
 – преименува с. Читаклар атик (Читаклар ески) на с. Горен читак;
 – преименува с. Айдормуш на с. Зорница;
 – преименува с. Яхалии (Яхяли) на с. Маслиново;
 – преименува с. КОсман баба текеси на с. Текето;
 МЗ № 1966/обн. 16.11.1935 г. – преименува с. Горен читак на с. Горно Войводино;
 – преименува с. Долен читак на с. Долно Войводино;
 МЗ № 1689/обн. 27.11.1937 г. – преименува с. Надежда на с. Княгиня Надежда;
 МЗ № 6628/обн. 29.11.1946 г. – преименува с. Княгиня Надежда на с. Нова Надежда;
 МЗ № 1190/обн. 25.03.1947 г. – преименува с. Кириловец на с. Стамболийски;
 МЗ № 2127/обн. 13.05.1947 г. – преименува с. Княз Александрово на с. Александрово;
 Указ № 663/обн. 29.12.1950 г. – преименува с. Старо село на с. Николово;
 през 1956 г. – уточнено е името на с. Въгларево на с. Въгларово без административен акт;
 Указ № 267/обн. 21.03.1969 г. – заличава с. Болярово и го присъединява като квартал на гр. Хасково;
 Указ № 2932/обн. 30.09.1983 г. – отделя 12 населени места с техните землища от община Хасково и създава нова община Минерални бани с административен център с. Минерални бани;
 – отделя 26 населени места с техните землища от община Хасково и създава нова община Стамболово с административен център с. Стамболово;
 Указ № 220/обн. 22.08.1991 г. – признава н.м. Долна махала (от с. Големанци) за отделно населено място – с. Долна махала;
 Указ № 237/обн. 01.07.1997 г. – преименува с. Долна махала на с. Долно Големанци.

Транспорт 
През общината преминават два участъка от Железопътната мрежа на България с обща дължина 43 km.
 В най-североизточната част на общината, през землището на село Нова Надежда, на протежение от 4,6 km – участък от трасето на жп линията София – Пловдив – Свиленград;
 През средата на общината, от север на юг, на протежение от 38,4 km – участък от трасето на жп линията Русе – Горна Оряховица – Стара Загора – Димитровград – Подкова.

През общината преминават частично 9 пътя от Републиканската пътна мрежа на България с обща дължина 143,3 km:
 участък от 7,7 km от автомагистрала Марица (от km 46,4 до km 54,1);
 участък от 31,9 km от Републикански път I-5 (от km 285,7 до km 317,6);
 участък от 32,3 km от Републикански път I-8 (от km 292,3 до km 324,6);
 началният участък от 16,9 km от Републикански път III-505 (от km 0 до km 16,9);
 последният участък от 13,3 km от Републикански път III-507 (от km 26,2 до km 39,5);
 началният участък от 16,3 km от Републикански път III-805 (от km 0 до km 16,3);
 началният участък от 5,1 km от Републикански път III-5009 (от km 0 до km 5,1);
 началният участък от 2,9 km от Републикански път III-5074 (от km 0 до km 2,9);
 началният участък от 16,9 km от Републикански път III-8007 (от km 0 до km 16,9).

Топографска карта

Източници 

 Мичев, Николай, „Речник на имената и статута на населените места в България 1878 – 2004“, С. 2005 г.

Външни препратки 

  
 

 
Хасково