Галисийски език
Галисийският език (самоназвание: galego) e западноиберийски език, говорен в Галисия. Галисия е автономна област, намираща се в северозападна Испания, която по конституция е „историческа националност“.

Класификация 
Исторически погледнато галисийско-португалският език води началото си от Галисия и Северна Португалия (римската провинция Галеция) и след 14 век разширил района на възникването си, след като португалската експанзия го разпространила на юг. Има езиковеди, които считат модерния галисийски и поргугалски за диалекти или за две разновидности на един и същи език. По този въпрос се водят дебати. Например в предишни издания на Енциклопедия Британика галисийският е бил португалски диалект, говорен в северозападна Испания, който преди погрешно се е смятал за диалект на испански. Галисийското правителство обаче не смята галисийския за разновидност на португалски, а по-скоро за отделен език. В резултат на векове изолация между двата езика взаимното разбиране помежду им понякога може да бъде трудно, въпреки че по принцип е доста лесно.

Родството между галисийски и португалски може да се сравни с това между български и т.нар. македонски, между молдовски и румънски, между фламандски и нидерландски или между окситански и каталонски.

Институтът за галисийски език (Instituto da Lingua Galega – ILG), който твърди, че галисийският може да се смята като независим романски език от групата на иберийско-романските езици. От друга страна обаче, според Галисийската езикова асоциация (Associaçom Galega da Língua – AGAL) разликите между галисийски и португалски не са достатъчни, за да се смятат за два отделни езика, също както е при другите разновидности на португалски – бразилски португалски, африкански португалски, екстремадурски (Испания), и други диалекти. По тази причина галисийският използва правопис по-близък до португалския, отколкото до испанския, затова при тях Galicia се пише Galiza. В някои аспекти обаче португалските диалекти са по-консервативни от галисийските, повечето от които са изгубили звучния фрикативен звук /z/.

Най-близките португалски диалекти до галисийски са Alto-Minho португалски, Trás-os-Montes португалски, и северен португалски.

Така или иначе дискусиите за галисийския език имат склонност да отразяват вечното разискване в галисийското общество дали отново да поддържат собствената си идентичност („изолационизъм") или да се асимилират към по-голяма културна група („геинтеграционизъм").

Географско разпространение 
Галисийски се говори от повече от 3 милиона души – от по-голямата част от хората, живеещи в Галисия, както и от многото галисийски имигранти в другите краища на Испания (Мадрид, Барселона, Бискай), също така в Европа (Андора, Женева, Лондон) и в Иберо-америка (Буенос Айрес, Монтевидео, Хавана).

Заради историческото минало на галисийския като неофициален език някои автори считат, че езиковото положение в Галисия може да се нарече диглосия, като галисийският е в най-долната част на континуума, а испанският в най-горната. Други обаче не смятат така.

Официален статут 
Испания е признала галсисийския език като един от четирите официални езика на Испания (lenguas españolas). Останалите три са кастилски (известен още като испански), каталонски (или валенсиански) и баски. Галисийски се учи в началните и средните училища и в университетите в Галисия. Освен това той е приет устно като португалски от парламента на Европейския съюз и се използва като такъв от галисийските представители Хосе Посада, Камило Ногейра и Хосе Мануел Бейрас.

Диалекти 
Галисийският има множество диалекти и всичките са напълно разбираеми помежду си.

Звуци

Граматика 
Галисийският позволява местоименни клитики (енклитики или проклитики) да се прикрепват към формите на глагола в изявително и подчинително наклонение, също както е в португалския, но не и в кастилския (официален в цяла Испания).