Гръбначен стълб
Гръбначният стълб () е главната опорна ос на гръбначните животни. Представлява осев скелет, състоящ се от хрущялни или костни прешлени.

При човека той е съставен от 32 до 34 прешлена:
 7 шийни – те са най-малки.
 първият шиен прешлен се нарича „атлас“ (), той няма обособено тяло и наподобява пръстен. Свързва гръбначния стълб с черепа посредством атлантоокципиталната става, в която се извършва движението на главата нагоре и надолу (т. нар. „кимване“);
 вторият шиен прешлен се нарича „аксис“ (), около него се извършва въртенето на главата наляво и надясно.
 12 гръдни – слабоподвижни, придаващи устойчивост на гръдния кош.
 5 поясни – те са най-големи.
 5 кръстцови – те са срастнали и образуват кръстцовата кост ().
 3 – 5 опашни – след 15-годишна възраст срастват и образуват опашната кост (). При човека тя е недоразвита и според теорията на еволюцията е рудиментарен орган, който показва филогенетичното родство на човека с животните.

Всеки един от прешлените е изграден от тяло, дъга и израстъци на дъгата. Тялото и дъгата, разположена зад него, заграждат прешления отвор. Отворите на всички прешлени образуват гръбначномозъчния канал, в който се разполага гръбначния мозък.

Прешлените се свързват помежду си чрез междупрешленни хрущялни дискове, връзки и стави.

Повечето бозайници имат седем шийни прешлена, включително жирафът; двупръстите ленивци (Megalonychidae) и ламантините (Trichechidae, Manatidae) имат шест, а трипръстите ленивци (Bradypodidae) – девет.

Устройство на гръбначния стълб при различните видове

Източници