Джесика Ланг
Джесика Ланг () е американска актриса.

Биография 
Родена е на 20 април 1949 година в Клокет, Минесота. Баща й Албърт Джон Ланг, е бил учител и пътуващ търговец, а майка й Дороти Флорънс (по баща Салман), е домакиня. Тя има две по-големи сестри Джейн и Ан, и по-малък брат Джордж. Нейният произход по бащина линия е немски и холандски, а по майчина линия – финландски. Поради естеството на професиите на баща й, семейството се мести непрекъснато в различни градове в Минесота, преди да се установи в родния си град, където тя завършва гимназия в Клокет. 

През 1967 г. тя получава стипендия за изучаване на изкуство и фотография в Университета на Минесота, където се запознава и започва да излиза с испанския фотограф Пако Гранде.  След като двамата се женят през 1970 г., Ланг напуска колежа, за да преследва по-бохемски начин на живот, пътувайки в Съединените щати и Мексико в микробус с Пако Гранде.  След това двойката се премества в Париж, където се разделя. Докато е в Париж Ланг учи пантомима под ръководството на Етиен Декро и се присъединява към „Опера-комик“ като танцьор.  По-късно тя учи актьорско майсторство в „HB Studio“ в Ню Йорк.

Кариера 
Докато живее в Париж, Ланг е открита от модния илюстратор Антонио Лопес  и става модел за агенцията за модели „Вилхелмина“. През 1973 г. тя се завръща в САЩ и започва работа в Ню Йорк като сервитьорка в таверната „Lion's Head“ в Гринуич Вилидж.  Докато е модел, Ланге е открита от холивудския продуцент Дино Де Лаурентис, който иска да избере актриса за своя римейк на „Кинг Конг“. Ланг прави филмовия си дебют през 1976 г. в „Кинг Конг“, побеждавайки актрисите Мерил Стрийп и Голди Хоун за ролята на момичето в беда. Въпреки успеха на филма, той е петият най-касов филм за 1976 г. и получава награда на Академията за най-добри визуални ефекти, представянето на Ланг е широко обсъждано. 
През 1976 г. Ланг печели наградата „Златен глобус“ за нова изгряваща звезда на годината.
В края на 1970-те Боб Фос, с когото Ланг се е сприятелила и с когото тя поддържа случайна романтична връзка, избира Ланг за ролята на Ангела на смъртта, роля, която той е написал за нея в неговия полу-автобиографичен филм „Ах, този джаз“ (1979). Тя също е обмисляна за ролята на Уенди Торънс във филма на Стенли Кубрик „Сиянието“, преди ролята да отиде при Шели Дювал.

Персонален живот 
Ланг е омъжена за фотографа Франсиско „Пако“ Гранде от 1970 до 1982 г.  Въпреки че се разделят малко след като се преместват в Европа през средата на 1970-те, те се развеждат чак в началото на 1980-те, след което Ланг му плаща неразкрита сума издръжка.  От 1976 до 1982 г. тя си партнира с известния руски балетист Михаил Баришников, от когото е първото и дете, Александра Ланге „Шура“ Баришников (р.1981).  През това време тя спорадично е свързвана и с Боб Фос, с когото остават приятели до смъртта му. 

През 1982 г. Джесика Ланг се запознава и започва връзка с драматурга Сам Шепърд. Те имат две деца, дъщеря Хана Джейн Шепърд (р.1986) и син Самюел Уокър Шепърд (р.1987). Те живеят заедно във Вирджиния, Ню Мексико, Минесота и в крайна сметка в Ню Йорк, преди да се разделят през 2009 г.  Ланг често се връща в Дълют, Минесота, и казва за града: „Това е единственото място, което е останало неизменно в живота ми... След като живях по целия свят и пътувах навсякъде, където исках да отида, продължавам да се връщам все тук.“ 

Въпреки че не следва никаква установена религия, тя периодично практикува будизъм.  Веднъж тя признава: „Това беше дисциплина, която има смисъл повече от всичко, защото е като наука. Никога не съм била религиозен човек. Винаги съм търсила някакво духовно значение. Не съм израснала в църква. Семейството на майка ми беше атеистично и страната на баща ми беше объркана.“  Джесика Ланг е вегетарианка. 

Джесика Ланг разкрива, че страда от тежки пристъпи на депресия,  веднъж признава: „Никога не съм вярвала в психоанализата или терапията или нещо подобно. Никога не съм го правила.“  Тя признава: „Въпреки че моята тъмна страна е в латентно състояние в момента, тя продължава да играе голяма роля в качеството ми да бъда креативна. Това е кладенецът, в който мога да се докосна, където се съхранява цялата мъка, ярост и тъга“. През 2022 г. хвърля повече светлина върху мрачните си настроения, признавайки: „През целия си живот съм страдала от пристъпи на депресия. Те се изливат и отливат. Трудно ми е да разделя тъгата, депресията, от непреодолимото ми чувство за самота.“

Избрана филмография

Телевизия

Успехи 
 1995 г. – печели Оскар за най-добра актриса за филма „Синьо небе“
 1990 г. – номинирана е за най-добра актриса за филма „Музикална кутия“
 1986 г. – номинирана е за най-добра актриса за филма „Сладки мечти“
 1985 г. – номинирана е за най-добра актриса за филма „Селото“
 1983 г. – печели Оскар за най-добра поддържаща женска роля за филма „Тутси“
 1983 г. – номинирана е за най-добра актриса за филма „Франсис“

Източници

Външни препратки 
 
 
 

Американски актриси
Американски театрални актьори и актриси
Носители на „Оскар“
Носители на награда Еми
Носители на Златен глобус
Американски общественици
Посланици на добра воля на УНИЦЕФ
Членове на Демократическата партия (САЩ)
Германци в САЩ
Хора от Минесота
Носители на „Оскар“ за най-добра поддържаща женска роля