Албер II (Белгия)
Албер II, пълно име Албер Феликс Юмбер Теодор Кристиан Йожен Мари (), е 6-ият крал на белгийците. Има звание генерал-лейтенант и вицеадмирал във ВС на Белгия.

Биография 
С раждането си получава новосъздадената титла принц на Лиеж. Той е 2-рият син на крал Леополд III и брат на крал Бодуен I, когото наследява след смъртта му през юли 1993 г.

Детството му е белязано от смъртта при злополука на майка му Астрид Шведска и от Втората световна война (на 6 юни 1944 г., на 10-ия му рожден ден, започва десантът в Нормандия). Белгийското кралско семейство е отведено в Германия, после в Австрия, където е освободено от американските войски на 7 юни 1945 г. Започналата политическа и династична криза ги принуждава да останат в Швейцария до юли 1950 г. На 17 юли 1951 г. по-големият му брат принц Бодуен става крал на белгийците след абдикацията на техния баща Леополд III.

Албер учи в частното училище Institut Le Rosey, завършва военноморското училище в Брюге.

От 1959 г. Албер е женен за Паола Руфо ди Калабрия. Те имат три деца. Скулпторката Делфин Боел претендира да е извънбрачна дъщеря на Албер ІІ, но съдът отсъжда, че нейното твърдение е неоснователно, през март 2017 г.

Принц Албер заема обществени длъжности при управлението на брат му крал Бодуен. През 1958 г. става председател на Червения кръст на Белгия, а през 1962 г. – почетен председател на Белгийската служба за външна търговия. В това качество участва в многобройни икономически делегации по целия свят. Председател е на Белгийския олимпийски комитет, член е на Международния олимпийски комитет в периода 1958 – 1964 г. Председател е на Междуфедеративния комитет и член на Сената на белгийския парламент.

След смъртта на брат му крал Бодуен, не оставил наследници, Албер полага клетва и става 6-ия крал на белгийците на 9 август 1993 г. Още в самото начало на царуването му Белгия става федерална държава, чиято нова конституция подписва на 17 февруари 1994 г.

На 3 юли 2013 г. Албер обявява, че ще абдикира в полза на сина си Филип на 21 юли същата година – в деня на националния празник на страната, обосновавайки се с преклонната си възраст и здравословни проблеми. Така той става първия белгийски крал, който доброволно напуска властта. На 21 юли 2013 г. след тържествена меса Албер II подписва акт за отричането си от престола в полза на сина си Филип, като запазва титлата крал.

Деца 
Албер и Паола Руфо ди Калабрия имат децата:

 Филип (* 1960)
 Астрид (* 1962)
 Лоран (* 1963)

Източници 

Монарси на Белгия
Сакс-Кобург и Гота (династия)
Дейци на Червения кръст и Червения полумесец
Членове на МОК
Белгийски спортни функционери
Белгийски мореплаватели
Белгийски общественици
Белгийски генерали
Адмирали
Носители на Ордена на Свети Олаф
Носители на Ордена на Светия Гроб Господен
Носители на Ордена на Леополд II
Носители на Ордена на Карлос III
Хора от община Брюксел