Димитър Гюзелов
Димитър Гюзелов е български философ и революционер, деец на Македонската младежка тайна революционна организация (ММТРО), подразделение на Вътрешната македонска революционна организация.

Биография 
Гюзелов е роден на 10 януари 1901 година или 1902 година в Дойран, но след разрушаването на града през Първата световна война семейството му се преселва в Струмица. Гюзелов завършва сръбската гимназия в града и после учи философия и славянска филология във Философския факултет в Скопие, като през това време е финансиран от ВМРО с 1500 динара.

В 1924 година става член на ММТРО малко след основаването ѝ и развива широка организационна дейност като сформира ядра на организацията в много градове на Македония. Междувременно пише:

През май 1927 г. е заловен с документи на ММТРО от органите за държавна сигурност на Кралството на сърби, хървати и словенци и като един от основните обвиняеми на Скопския студентски процес е осъден на 20 г. строг тъмничен затвор. Гюзелов е помилван след 5 години, но не му е позволено да се върне в Македония. Въдворен е в Суботица, след това в Кралево, а от 1933 до 1941 година работи като гимназиален учител по философия в Чачак. Не прекъсва дейността си и се свързва с легално и нелегално действащи другари в Македония, Белград и Загреб.

През 1936 година заедно с Димитър Чкатров и Спиро Китанчев се включва в демократичната организация МАНАПО (Македонски народни покрет). Пише няколко статии в скопското списание „Луч“ или под истинското си име или под псевдонима Убавски, превод на турското Гюзелов.

На 9 септември 1938 година Гюзелов е начело на делегация от Македония, която връчва на председателя на Хърватската селска партия и лидер на опозицията в Белградската скупщина, д-р Владко Мачек меморандум, в който се обявява против белградския режим.. На 22 октомври 1938 година е определен за кандидат на МАНАПО за народен представител в насрочените за 11 декември предсрочни парламентарни избори, но е арестуван заедно със свои съидейници. Освободен е в края на декември същата година.

След присъединяването на по-голямата част от Вардарска Македония към България през 1941 г. Гюзелов заедно с други бивши членове на ММТРО, МАНАПО и КПД „Вардар“ участва в движението за образуване на граждански национални клубове в Македония. Идеята е посрещната с неодобрение от властите, които се опасяват, че клубовете може да се превърнат в политическа партия.

През април 1942 година Гюзелев е назначен за директор на Радио Скопие. През 1942 г. защитава в Загреб докторска дисертация върху Шопенхауер и издава книгата „Жертвите на Скопския студентски процес“ (Скопие, 1942). През лятото на същата година участва на поредица от срещи заедно с Йордан Чкатров, Тома Кленков, Коце Ванов, Борис Светиев, Стерьо Боздов, Тодор Гичев, Иван Шопов, Благой Попгьорчев, Сотир Тренчев, Христо Паунчев, Кирил Димков, Апостол Апостолов, Кирил Мильовски и други. На 4 и 5 юли 1942 година в Скопие, в адвокатската кантора на Йордан Чкатров е проведена среща, на която присъстват 19 души видни български общественици, политици, търговци и кметове, сред които Христо Паунчев от Охрид, Сотир Тренчев от Ресен, Борис Светиев от Битоля, Коце Ванов и Богдан Попгеорчев от Велес, Христо Сеизов от Кавадарци, Евтим Бойчев от Неготино, д-р Тодор Гичев от Щип, Тома Кленков, Павле Гичев и Коце Кратовалиев от Скопие, Чкатров, Стерю Боздов и Димитър Гюзелов. Те подчертават съществувалото въодушевление у населението в Македония, и очакванията му, че България ще се опре на него за извоюване на свободата и приобщаването им към пределите на голяма България. Но вместо това Гюзелов констатира че:

В речта си Димитър Гюзелов обръща внимание и на антидържавническия подход на правителството и наличието на много сърбофили между чиновниците. Събранието решава са се обърне директно към цар Борис III и му изпраща изложение, в което се иска по-голямо представителство на местното население:

След края на войната, в 1945 година, Гюзелов е осъден от комунистическата власт като „български фашист“ на смърт чрез обесване. По време на процеса, който продължава от 25 май до 2 юни 1945 година, Гюзелов е обвиняем заедно със Спиро Китинчев и Димитър Чкатров, че възпитава населението на Македония в български национален дух и работи за присъединяването на Македония към България. Тримата обвиняеми не отричат, че се борят за запазване на българското население в Македония от сръбската асимилация и освобождаването му от сръбско робство. По време на процеса Гюзелов заявява:

Гюзелов е разстрелян заедно с Димитър Чкатров край Зайчев рид, на 3 километра от Скопие, недалеч от пътя за Тетово.

Димитър Гюзелов е женен за скопянката Донка Иванова от рода на войводата Лазар Дивлянски, една от основателките на Тайната културно-просветна организация на македонските българки. Синът им Богомил Гюзел е известен писател и преводач в Северна Македония, а дъщеря им Лиляна Гюзелова е художничка и скулпторка.

Съчинения

Самостоятелни издания 
 „Първите лъчи на свободата“, Скопие, 1941, 71 с.
 „Жертвите на Скопския студентски процес“, Скопие, 1942, 95 с.

Статии 
 Културно jединство jужних словена у средњем веку, Луч, Скопjе, бр. 4, 1.ІХ.1937 (авторът е отбелязан като Д. Д. Ђузеловић)
 Богомилството како први аграрни покрет у Европи, Луч, Скопjе, бр. 1 – 2, 15.ІІ.1938 (авторът е отбелязан като Д. Убавски)
 Масарик, Jан Хус, Поп Богомил, Луч, Скопjе, бр. 3, 3.ІІІ.1938 (авторът е отбелязан като Д. Убавски)

Бележки 

Дейци на ММТРО
Български революционери от Македония
Български политици от Македония
Български общественици от Македония
Български учени от Македония
Български философи
Родени в Дойран
Жертви на комунистическия режим в Югославия
Българи в Югославия
Починали в Скопие
Българи по време на Втората световна война
Репресирани от режима в Кралство Югославия