Археоптерикси
Археоптериксите (Archaeopteryx; от гр. – древно крило) се считат за най-старите представители на клас птици, живели преди около 150 млн. години през периода юра.

Известни са десет скелетни находки на древната птица. Първата от тях е намерена през 1861 г. близо до Соленхофен, Южна Германия. Година по-рано е бил намерен отпечатък от перо, за което все още се спори дали принадлежи към същия вид, или на друга, все още неописана, първоптица.

Археоптериксът е бил месояден, подобен на птица с размерите на врана. Съчетава черти, характерни както за влечугите, така и за птиците, но около 90 % от белезите му са характерни за влечугите и едва 10 % – за птиците Челюстта му е издължена като човка на птица, но съдържа множество остри зъби, типични за динозаврите. Цялото тяло е покрито с пера, но крилата завършват с пръсти с остри нокти. Именно тези характеристики го определят като преходно звено в еволюцията от влечуги към птици.

В днешно време са известни много други преходни форми (Aurornis, Wellnhoferia, Xiaotingia, Anchiornis, Rahonavis или Confuciusornis който има първия клюн без зъби) така че археоптерикса е дълго време даван за еволюционен пример просто защото е намерен пръв.

Външни препратки 
  www.ucmp.berkeley.edu

Източници 

Птици
Юрски период