Акцент
Акцентът представлява фонетична и интонационна особеност в говора на даден човек, която се е получила под влияние на неговия майчин език или диалект и поради която неговото произношение се различава от преобладаващото в обкръжението му. Отделните диалекти и езици често се различават по особеностите на фонемите в тях, а също и по своята интонация и вид на ударението. Затова човек още от детската си възраст усвоява определени говорни навици, които не му позволяват да говори чисто друг диалект или език. Акцент може да придобие и говорещ на собствения си език повлиян от чужд език.

Така например по акцента е много лесно е да се разпознае националността на французин, който говори на английски език или руснак, който говори български. Понякога по акцента може да се разпознае и диалектният произход на говорещия. Така например за много от селата в източна България е обичайно да се извършва редукция на неударената полуотворена предна незакръглена гласна /ɛ/ изписвана като „е“ до затворена предна незакръглена гласна /i/, например /idni/ вместо /ɛdni/, /mlikar/ вместо /mlekar/ и т.н. Това е навик, който трудно се отвиква и издава произхода. В западните български говори от друга страна не е приета и редукцията на неударената полуотворена задна закръглена гласна /ɔ/ изписвана като „о“ до полузатворена задна закръглена гласна /o/ (макар че тази редукция е книжовната норма). Това също издава произхода и е един от факторите за наличие на социално противопоставяне „столичанин/провинциалист“.

Трябва да се прави разлика между акцентни и диалектни особености в говора на даден човек. Така например „екането“, т.е. използването на полуотворената предна незакръглена гласна /ɛ/ в думи като /mlɛkɔ/ и /xlɛp/, не е акцентна, а диалектна особеност. Акцентът се дължи на фонетични затруднения, които човек трудно може да преодолее дори и при желание, докато изговорът на /mlɛkɔ/ вместо /mljakɔ/ не се дължи на това, че говорещият не умее да произнася /ja/ вместо /ɛ/.

По аналогия с езиковото понятие, в изкуството, архитектурата и модата, „акцент“ може да се нарече някоя силно привличаща вниманието фигура или елемент от творбата, например ярка вратовръзка на фона на тъмен костюм или кула, издигаща се над останалата част на сградата.

Фонетика и фонология
Социолингвистика