Аватар
Аватар, или аватара (от санскрит अवतार, слизане) е въплъщение на божество в индуизма. Най-често понятието се свързва с различните въплъщения на Вишну на земята, където той под различни образи извършва подвизи.

Произход и значение 
Произходът на понятието е древен. Той е засвидетелстван в т. нар. „Брахмани“, в „Пураните“, и в по-късните епоси „Рамаяна“ и „Махабхарата“, в които окончателно се оформя днешното разбиране на аватарите. Според индуизма божеството се инкарнира в света през различните епохи от неговото съществуване, за да представи на човечеството определени нравствени и религиозни модели, примери за подражание и образци на религиозния култ.

В различните традиции на индуизма се споменават различен брой аватари, от няколко до десетки. Основно са възприети десет от тях. Някои от аватарите на Вишну са обект на самостоятелен религиозен култ.

Десетте аватара на Вишну 
 Матся (मत्स्य – риба) През епохата Сатия-юга Вишну се въплъщава в риба, за да спаси Ману Вайвасвату от потопа – легенда, силно напомняща библейския потоп. Подобно на Ной, Ману, благодарение на Матся, спасява на своя кораб много животни и семена на растения.
 Курма (कूर्म – костенурка) През същата епоха Вишну приема образа на костенурка и се спуска на дъното на океана за да спаси потъналите при потопа ценности.
 Вараха (वराह – глиган). Отново през Сатия-юга божеството се появява като глиган, за да спаси света от демона Хиранякша, причинил поредния потоп. След схватка, продължила хиляда години, Вараха убива демона и повдига от водите земята на бивните си.
 Нарасимха (नरसिंह – човек-лъв, подобен на египетския Сфинкс). Топа е последното въплъщение на Вишну през Сатия-юга. В този облик той избавя света от тираничното господство на демона Хиранякашипу.
 Вамана (वामन – заек). Първото въплъщение на Вишну през Трета-юга. Благодарение на подвизите си, цар Бали получава власт над боговете и трите свята – небе, земя и подземния свят. По молба на богинята-майка Адити, Вишну е пред бали в образа на заек и иска от него толкова земя, колкото може да отмери с три свои крачки. С първите две крачки Вамана отмерва небето и земята, получавайки власт над тях. Отказва се обаче от третата крачка, оставяйки подземния свят във властта на Бали.
 Парашурама (परशुराम भार्गव – Брадварят Рама). Първото въплъщение на Вишну като човек. Въплътил се като син на брамин, Вишну изтребва с оръжието си множество кшатрии и предава първенството в индийската кастова система на брамините.
 Рама (राम – прекрасен). Първият от аватарите на Вишну, за който част от изследователите подозират, че е историческа личност. В ”Рамаяна“ той е представен като образец на идеалния управник, който при всички обстоятелства спазва закона. Почитането конкретно на Рама е масово разпространено в днешна Индия. Това е и единият от двата аватара, обект на самостоятелен религиозен култ. Рама е последната инкарнация на Вишну пред Трета-юга.
 Кришна (कृष्ण – тъмносин). Често е определян като най-съвършеното въплъщение на Вишну. Някои течения в индуизма го възприемат като върховен бог. Неговите подвизи, както и религиозното учение, което той предава, са подробно описани в Махабхарата, по специално в Бхагавад гита. Епохата, в която Вишну е под образа на Кришна, е Двапара-юга.
 Буда (बुद्ध – просветлен, пробуден) За разлика от будизма, в индуизма Буда се разглежда като въплъщение на Вишну, в което той изкушава неукрепналите във вярата да се отклонят от правилния култ и по такъв начин ги обрича на гибел. Епохата на тази инкарнация е Кали-юга, или съвременната епоха.
 Калки (कल्की – бял кон). Представата за Калки е есхатологична. Вишну ще се яви на бял кон, ще унищожи злосторниците, ще възстанови истинския закон, като по този начин ще сложи край на Кали-юга и ще даде началото на една нова, по-хармонична епоха, Сатя юга.

Други значения 
 Имената на Кришна и Рама присъстват в Маха-мантрата.
 В компютърния жаргон думата аватар се използва за картинката която един потребител слага на профила си.

 Аватар: Повелителят на четирите стихии – популярен анимационен сериал.
 Аватар (филм) – филм на Джеймс Камерън

Индуизъм
Индийска митология