Полски език
Полският език (самоназвание: język polski или polszczyzna) е западнославянски език, говорен най-вече от поляци в Полша. Принадлежи към лехитската подгрупа на западнославянските езици. Полският е официален език в Полша, но е използван по цял свят от полски малцинства в други държави. Един от официалните езици на Европейския съюз. Полският език използва латинската азбука, която съдържа 9 допълнителни букви (ą, ć, ę, ł, ń, ó, ś, ź, ż). Полският е тясно свързан с кашубския, силезийския, горнолужишкия, долнолужишкия, чешкия и словашкия език.

Въпреки че австрийската, немската и руската администрации упражняват огромен натиск върху полската нация през XIX в. и началото на XX в. след Разделянията на Полша, което води до опити за потискане на полския език, богата литература се развива през вековете и езикът понастоящем има най-голям брой говорещи от западнославянската група. Той е вторият най-говорим славянски език след руския, следван от украинския език.

История 
В миналото полският е бил много разпространен език в Централна и Източна Европа. Днес той е роден език на 38,5 млн. поляци в Полша и втори език на немалка част от населението, обитаващо западните части на Беларус, Литва и Украйна. Поради значителната емиграция на поляци през различни периоди от време мнозина от тях днес населяват Австралия, Канада, Великобритания и САЩ. Поради това се счита, че общият брой на говорещите полски достига до 45 млн. души.

Полският език е повлиян от няколко езика – най-много от латинския, чешкия, френския, италианския, старобеларуския, руския, а в последно време – и от английския, особено от елементи на американския английски. В Горна Силезия регионалните диалекти са повлияни от немски елементи.

Много думи са заети от немския език в резултат на съседството и взаимните влияния между двете страни още от Средновековието. Примери са шляхта (szlachta, от немски Geschlecht, „дворянство“), ратуш (от немски Rathaus, „сграда на общинската управа“) и т.н. Други думи показват чешки произход, като ханба (hańba) и брама (brama).

След Втората световна война, в резултат от масовото обучение и миграция, стандартният полски става по-хомогенен, макар че регионалните диалекти остават. В западните и северните територии, населявани от поляци, изселени от териториите, анексирани от Съветския съюз, по-старото поколение продължава да говори език, характерен за предишните източни провинции.

Азбука 

Полската азбука се състои от 32 букви:

Буквите Ą, Ę, Ń и Y не се употребяват в началото на думите. Q, V и X се използват за думи с чуждестранен произход, които не са полонизирани.

Фонология 

Особено за полския е наличието на две носови гласни, както и противопоставянето сред проходните и преградно-походните съгласни на палатални и ретрофлексни.

Граматика

Спрежение на глагола być (съм)

В сегашно време

В минало време

В бъдещо време

Вижте също 
 Полска азбука
 Кашубски език

Външни препратки 

 SLAVIC LANGUAGES AND POLISH 
 Polish 101 Learn Polish online (Английски)
 Полският език на Ethnologue

Източници