Георги Баласчев
Георги Димитров Баласчев с псевдоним Езерски е български историк и археолог.

Биография 
Роден е в македонския български град Охрид през 1868 година. Роднината му Яким Беласчиев от Охрид е български учител, преподавал във Вевчани между 1852 и 1857 година. Според местни предания Баласчеви са потомци на архиепископ Арсений II Охридски.

Георги Баласчев учи в родния си град, а по-късно в 1889 година завършва с четвъртия випуск на Солунската българска мъжка гимназия „Свети Свети Кирил и Методий“. През 1892 година завършва Висшето училище в София, специалност история. В 1898 година завършва славистика във Виенския университет. Завръща се в България и 15 януари 1899 година е назначен за учител по история в Първа софийска мъжка народна гимназия, където работи до 30 април 1902 година. През 1901 година е командирован в Цариград.

В периода 1 август 1902 – 31 декември 1903 година е завеждащ на Етнографската сбирка на археологическия музей, след което от 15 февруари 1904 година отново се завръща на учителското поприще, този път в Трета софийска народна прогимназия. В гимназията преподава до 31 август 1906 година, след което е прехвърлен отново в Първа софийска мъжка народна гимназия. Непосредствено след това е преместен в Трета софийска мъжка народна гимназия, където преподава в периода (1 януари 1907 – 31 август 1908).

По-късно на два пъти в периодите (5 ноември 1919 – 12 август 1920) и (13 октомври 1920 – 14 май 1921) е уредник на Народния археологически музей. От 16 септември 1923 година до 31 март 1934 година отново преподава в Първа софийска мъжка народна гимназия. На 2 май 1936 година е назначен за писател към Министерството на просветата, от където на 11 януари 1936 година се уволнява по болест.

Георги Баласчев е един от активистите на Младата македонска дружина и от издателите на списание „Лоза“ (1892 – 1894), което повдига редица страни от Македонския въпрос, включително искането за по-голяма роля на западните говори в изграждащия се български книжовен език. Дружеството е сред инициаторите за създаването на Върховния македонски комитет, като висш орган на легалната македонска организация в България.

От 1909 до 1920 година е главен редактор на българо-македонско научно списание „Минало“.

При избухването на Балканската война в 1912 година е доброволец в Македоно-одринското опълчение. Началник е на секцията „Канцеларски принадлежности“. Умира на 4 октомври 1936 г.

Автор на повече от 80 изследвания, по-голямата част от които са посветени на историята на славяни и прабългари. Член-учредител е на Македонския научен институт.

Съгражданинът му Петър Карчев пише за Баласчев:

Трудове 
 Няколко кратки летописни бележки по състоянието на западните македонци за първата 45 годишнина на настоящий век (1890)
 
 Нови известия за черковното ведомство на Видинската и Софийската епархия през първите години на тяхното завладяване от турците (1901)
 Бележки върху веществената култура на Старобългарското ханство и основанието му в Европа (1902)
 Бележки върху изкуството в българските земи през средните и по-нови векове (1920)
 Най-старата словенска държава на Балканския полуостров през VII и VIII в. и нейният етнически състав (1924)
 Българите през последните десетгодишнини на десетия век и първите от единадесетия в 2 ч. (1927 и 1930)
 Старо-тракийски светилища и божества в Мезек, Глава Панега, Мадара, Царичино и другаде и тяхното значение(1932).
 "Къде е станало сражението между Крума и Никифора в 811 година?", публикувано във в-к "Вечерна поща", год. XII, бр. 3513, София, 27 юли, 1911 година

Родословие

Литература 
 Глушков, П. Георги Баласчев, Минало, 1942, № 9 – 10, с. 81 – 96;
 Научните трудове на Георги Баласчев, Минало, 1942, № 9 – 10, с.11 – 15;
 Чолов, Петър. Български историци, Биографично-бибилиографски справочник, София 1999, с.25

Външни препратки 
 От и за Георги Баласчев в Своден каталог НАБИС – национален каталог на академичните библиотеки в България
 Баласчев, Георги. Българска литература. Кратко ръководство за средни и специални училища, написано от А. Теодоров. Пловдив. 1896 г.
 Списание „Минало“, пълно течение на сайта на Скопската национална и университетска библиотека
 „Документи по сръбско-българските отношения през 1830 – 1836 г.“
 "Върху хилядагодишнината от смъртта на българския велик кан Богориш", публикувано във в-к "Вечерна поща", год. VIII, бр. 2045, София, 4 май 1907 година
 "Къде е станало сражението между Крума и Никифора в 811 година?", публикувано във в-к "Вечерна поща", год. XII, бр. 3513, София, 27 юли, 1911 година
 "Укрепителните работи на старобългарската войска", София, 1918 година
 "Финансовото положение на Охридската Архиепископия и нейното унищожение", София, 1908 година
 "Дървеният oрелйеф – статуя на св. Климент от X в.", публикувано във в-к "Илинден. Орган на бившите македоно-одрински революционери", год. III, бр. 11, София, 18 март 1923 година
 "Кореспонденция между Цариградския патриарх и Охридския архиепископ от началото на XV век", публикувано в сп. "Минало", брой 1 и 2, София, 1909 година
 "Българският господар Тервел", публикувано в "Периодическо списание на Българското книжовно дружество", книжка LV-LVI (55-56), София, 1898 година
 "Западно-българските валове", публикувано в "Българска географска христоматия", София, 1943 година
 "Тракийският голем вал Еркесия", публикувано в "Българска географска христоматия", София, 1943 година
  "Бележки върху веществената култура на Старобългарското ханство и основанието му в Европа", София, 1902 година
 "Най-старата словенска държава на Балканския полуостров през VII и VIII в. и нейния етнически състав", София, 1924 година
 "Документи по сръбско-българските отношения през 1830-1836 г.", публикувано в сп. "Известия на Историческото дружество в София", книга I, София, 1905 година
 "Град Охрид", публикувано във в-к "Воля", бр. 334 и 335, София, 8-ми и 9-ти март 1914 година
 "Титлите на старо-българските господари", публикувано в сп. "Минало", год. I, книга 1, София, 1909 година
 "Как се появила Българската държава в Македония през X век", публикувано в юбилейния брой на сп. "Минало", София, 1942 година
 "Биографически и книжовни чертици на Григор С. Пърличев и Венчаната му поема през 1860 година на поетическия конкурс в Атина", София, 1897 година

Бележки 

Български историци от Македония
Български археолози
Български учители
Български учени от Македония
Български общественици от Македония
Български просветни дейци от Македония
Възпитаници на Софийския университет
Членове на Македонския научен институт
Дейци на ВМОК
Членове на Младата македонска книжовна дружина
Македоно-одрински опълченци
Родени в Охрид
Починали в София
Четвърти випуск на Солунската българска мъжка гимназия
Възпитаници на Виенския университет
Български имигранти от Македония в София