Алън Гинсбърг
Ъруин Алън Гинсбърг () е американски поет-битник, икона на битническото и хипи-поколение от 60-те и 70-те години на XX век.

Биография и творчество 
Гинсбърг е роден на 3 юни 1926 г. в Ню Джърси. Син на Луис Гинсбърг, учител и поет, Гинсбърг учи в Колумбийския университет. Завършва го през 1948 г. Изучава мистиците, пътува много, обича Сезан, лежи в затвора, защото е обвинен като съучастник в престъпление, след като негови приятели складират откраднати вещи в неговия апартамент, и в психиатрична клиника. Поддържа връзки с Нийл Касиди, Джак Керуак, Уилям Канастра, Хърбърт Хънки, Боб Дилън и др.

Детството на Гинсбърг протича под влиянието на майка му, Наоми, руска емигрантка, радикална комунистка и убедена нудистка, страдаща от параноя. Тя смятала, че всички от семейството, както и целият свят, са против нея. В тази обстановка младият Алън се опитва да разбере света и себе си, както и своето увлечение към момчетата на неговата възраст.

Най-голямо въздействие върху младия Гинсбърг оказва поезията на Уолт Уитман. По съвет на баща си постъпва в Колумбийския университет, за да изучава право. Сдружава се с младите студенти-философи с нестандартно поведение, измежду които Люшън Кар, Джак Керуак, Уилям Бъроуз и Нийл Касиди, всички увлечени по наркотици, секс и литература, и имащи доста нестандартно обкръжение. Гинсбърг, най-младият и невинен член в този кръг от приятели, им помага да развиват литературните си способности, а те му влияят, като осмиват неговата наивна и книжна представа за света.

Напускайки учението, Алън влиза в компанията на наркомани и крадци от Таймс-скуеър (приятели на Бъроуз), пристрастява се към наркотиците (в началото бензедрин и марихуана), посещава гей барове в Гринуич Вилидж, уверявайки себе си и приятелите си, че е на прага на някакво велико поетическо озарение, което с Керуак нарекли „ново видение“. Страстното увлечение на Касъди заставя поета често да посещава приятеля си в Денвър и Сан Франциско, което впоследствие вдъхновява Керуак да напише романа „По пътя“. Състоянието на майка му по това време се влошава. Тя постъпва в болница, където ѝ правят лоботомия, но не след дълго почива. Сам Гинсбърг води необичайно ексцентричен живот. През лятото на 1948 г. достига такова състояние, в което му се привижда, че го посещава самият Уилям Блейк. Тогава той заявява на шега, че е намерил Бога.

Ситуацията рязко се променя, когато за престъпните деяния на приятелите на Гинсбърг го арестуват него и осъждат на затвор. Той се разделя с Бъроуз, изкарва курс по психоанализа и даже започва да се среща с жена, Хелън Паркър. Обявил се за хетеросексуален, Гинсбърг намира работа в рекламния бизнес в Емпайър Стейт билдинг, но я напуска, тъй като започва активно да се пише поезия. На 29 години има вече много стихотворения, но почти нищо не публикува. Усърдно предлагайки на издатели творбите на Керуак и Бъроуз, той съвсем нехае за своите. Въпреки това Гинсбърг става първият, получил слава в Америка като представител на битник-литературата, когато през октомври 1955 г. с огромен успех прочита своята поема „Вой“, станала наред с романа на Джак Керуак, публикуван две години по-късно, най-яркият израз на духа на поколението на битниците. В психиатричната болница, където се лекува, среща сродна по душа личност – Карл Соломон. Запознава се с Карлос Уилямс, на когото дава свои стихове. В началото ужасен, по-късно Уилямс проявява интерес и го съветва да пише интуитивно, да слуша ритъма на собствения си глас и да използва разговорната реч. Гинсбърг създава нова форма на стиха – свободния стих на дишането.

Гинсбърг пътува много, запознава се с будизма, участва в движението на хипитата, заедно с Тимоти Лири пропагандира ЛСД, живее в Куба и Прага, активно участва в акции на протеста против войната във Виетнам, оказва огромно влияние на рок-музикантите. В началото на 80-те години поетът даже излиза на сцената с пънк-групата „Клеш“. До последните си дни активно участва в поетични вечери, публикува свои произведения, занимава се с благотворителност и преподавателска дейност. Той е будист, почетен член на NAMBLA – „Северноамериканската Асоциация за Любовта Мъж-Момче“, защитник е на правата на сексуалните малцинства и е един от водачите на антивоенното движение.

Алън Гинсбърг умира на 71 години от рак на черния дроб, влошен от хепатит, 5 април 1997 г. в Ийст Вилидж, Ню Йорк.

Списък на произведенията 
 Вой и други стихове (Howl and Other Poems 1956)
 Кадиш и други стихове (Kaddish and Other Poems 1961)
 Истинските сандвичи ([Reality Sandwiches 1963)
 Новини от света (Planet News (1968)1968)
 Вратата на гнева: (The Gates of Wrath: Rhymed Poems 1948 – 1951 (1972)
 Падението на Америка (The Fall of America: Poems of These States 1973)
 Железен кон (Iron Horse 1974)
 Душата диша (Mind Breaths 1978)
 Одата за Плутон: Стихове (Plutonian Ode 1977 – 1980, 1982)
 Избрани стихове: (Collected Poems1947-1980, 1984)
 Стихове с бяло фередже: [White Shroud Poems1980-1985 (1986)
 Приветсвени стихове към света: (Cosmopolitan Greetings Poems1986-1993, 1994)
 Забележка към Вой (Howl Annotated 1995)
 Озарени стихове (Illuminated Poems 1996)
 Избрани стихове: (Selected Poems1947-1995, 1996
 Смърт и слава: Стихове (Death and Fame: Poems 1993 – 1997, 1999)

Проза 
 Deliberate Prose 1952 – 1995 (2000)
 The Book of Martyrdom and Artifice: First Journals and Poems 1937 – 1952 (2006)

Вижте също 
 Списък на поети

Външни препратки 

  Биография на Алън Гинсбърг
  „The clearing house for all things Ginsberg“ 
  Алън Гинсбърг при poets.org 
  The Great Marijuana Hoax  от Алън Гинсбърг
 „Галерия 6“ и „Вой“ 

Американски писатели
Писатели постмодернисти
Американски общественици
ЛГБТ активисти от САЩ
ЛГБТ писатели от САЩ
Гей писатели
ЛГБТ евреи
Бийт поколение
Евреи в САЩ
Будисти
Родени в Нюарк
Починали в Ню Йорк
Починали от рак