Иван IV Смилец
Йоан IV Смилец (Йоан Комнин Дука Ангел Врана Палеолог Смилец) е български цар от 1298 до есента на 1299/1300.

Произход 
Йоан IV e син на цар Смилец и царица Смилцена. Той има две сестри – Марина, омъжена за Елтимир (деспот), и Теодора, омъжена за Стефан Урош III Дечански, крал на Сърбия.

Управление 
Поради малолетието си управлява заедно с майка си и деспота на Крън Алдимир, женен за сестрата на Йоан IV Марина.

България започва да гради мирни отношения със съседното Сръбско кралство и за жена на сръбския престолонаследник е дадена една от дъщерите на Смилцена и Смилец. Майката на царя предлага брак на Стефан Милутин и управлението на една огромна Българо-Сръбска държава, ако признае престолонаследието на сина ѝ. Сръбският крал обаче отказва поради нежеланието си да повери в бъдеще Сърбия в български ръце.

През есента на 1299 г. Чака и Теодор Светослав успяват да стигнат до Търново с малка войска. Теодор Светослав подкупва болярите, за да влезе в столицата. Смилцена и синът ѝ Йоан IV Смилец бягат първоначално в Крън, а след това в Константинопол.

Последни години 
В последните години от живота си Иван IV Смилец се замонашва под името Йоасаф в един от манастирите на Света гора.

Семейство 
Няма известен брак на Иван Смилец.

Източници 
 Йордан Андреев, Иван Лазаров, Пламен Павлов. „Кой кой е в средновековна България“. С., 1999
 Андреев, Йордан, „България през втората четвърт на XIV век“. Велико Търново, 1993
 Андреев, Йордан, „Българските ханове и царе VII-XIV век“. С., 1998
 Божилов, Иван, „Фамилията на Асеневци (1186 – 1460 г.)“, С., 1985

Монарси на Втората българска държава
Светогорски монаси
Смилец (династия)
Палеолози