Серафим
Серафимите (от иврит – „огнен“, „пламенеещ“) са ангели с 6 крила. Те са особено приближени до Божия престол, като в системата на ангелската йерархия това е първият ангелски чин.

В Библията 
Серафимите са описани в Книгата на пророк Исаия:

Етимология 
Произходът и значението на думата Серафим не са съвсем ясни. Предполага се, че имат древноперсийски произход – близка по корен дума обозначава митологично животно с физиономия на змия – Serapis или Saraphen.

Друга теория сочи еврейския корен на думата за „възпламеняване“, „изгаряне“, т.е., серафимът е ангел, който гори и се възпламенява, което пасва добре към библейския текст:

Серафим като мъжко име

Светци 

Има няколко прочути светци на православната църква, носещи това име. Най-известните в България:

 Св.Серафим Саровски – прочут руски светец, духовен старец, който е помогнал на хиляди хора, да намерят и достигнат до Бога, и до Православието.
 Св.Серафим Софийски Чудотворец – руски по произход светец, живял в България в последните 30 години от живота си. Мощите му се намират в Руската църква „Свети Николай Чудотворец“ в София, и към тях се стичат хиляди хиляди хора да молят светеца за помощ по най-различни въпроси и проблеми.

Личности 
Има и други забележителни личности и църковни писатели в Православието с това име:

 Серафим Алексиев – български църковен писател, написал боговдъхновено десетки православни книги.
 Отец Серафим Роуз – американски православен монах, подвижник и църковен писател. Основал православен манастир в Калифорния.

В литературата 
Йордан Йовков написва разказ с името „Серафим“. Разказва се за дрипав мъж, който е много благороден. Той дава парите си, които спестявал дълго време на кръщелница на Еньо, Павлина, въпреки че той изобщо не я познава.

Източници 

 Исаия (6:2 – 6)

Използвана Литература 
 Библия – книгите на Свещеното писание на Ветхия и Новия Завет, издадени от Св. Синод на Българската правослвна църква, София, 1991 г.

Библия

Серафим