Димитър Кирков (писател)
Димитър Щерев Кирков е български писател, роден на 4 октомври 1945 г. в гр. Пловдив. Автор на художествена проза, литературна критика и история, преводач от руски език. Умира на 9 май 2017 г.

Биография 
През 1970 година завършва българска филология в СУ „Св. Климент Охридски“. Доктор на филологически науки от 1982 г. Започва да публикува в литературния печат от студентските си години и се утвърждава като писател, литературовед и преводач.

Автор е на повече от 200 статии и студии в областта на литературната история, теория и критика, печатани във всички централни литературни издания. Автор е и на литературно-критическите книги „Позиции и творчество“ (1977) и „Анализи“ (1981). Автор на помагала по литература за различни степени на обучение и съавторство в учебник по литература за 11 клас (1996 година).

Освен романи, Димитър Кирков е печатал разкази и новели в различни издания и сборници. Книги и откъси от негови произведения са превеждани и издавани на руски, немски, английски, гръцки, македонски.

Като преводач от руски език Димитър Кирков е представил в България множество белетристични, публицистични и философски текстове, но централно място сред тях заемат главните трудове на руски философи като Владимир Соловьов, Николай Бердяев и Лев Шестов.

За своята литературна дейност Димитър Кирков е получавал следните награди:
 лауреат на „Южна пролет“ (за „Позиции и творчество“, 1979);
 наградата на Съюза на българските писатели (за „Тайните на автомобилното гробище“, 1993);
 националната награда „Христо Г. Данов“ (за „Спирки из рая“, 1999);
 наградата „Георги Братанов“ (за „Балкански грешник“, 2002);
 наградата „Берлински хъш“, Германия (за „Балкански грешник, 2003);
 наградата „Христо Ботев“ (за цялостно творчество, 2004).

Носител е на почетната златна значка на Съюза на преводачите в България.

Димитър Кирков е работил като редактор във в. ”Литературен фронт“, издателство „Наука и изкуство“ и сп. „Септември“. От 1989 до 1998 г. е съиздател на сп. „Летописи“ с проф. Тончо Жечев. От 2002 до 2008 г. чете лекции в СУ „Св. Климент Охридски“ по магистърската програма „Творческо писане“ на Факултета по славянски филологии. Член е на Българския ПЕН клуб.

Художествени произведения 
 „Хълмът“, роман (1986, II издание 2004);
 „Любов в ада“, роман (1989, II изд. 1994);
 „Тайните на автомобилното гробище“, роман за юноши (1992);
 „Спирки из рая“, автобиографична проза (1998);
 „Балкански грешник“, роман (2000, II изд. 2006);
 „Формула на гибелта“, роман (2003).
 „Лабиринт“, роман, 2011.
 „Последна игра“, роман, 2011.
 „Мария“, новела, 1994

Външни препратки 
 Лична страница на Димитър Кирков

 От и за Димитър Кирков в Литернет

Български писатели
Родени в Пловдив
Починали от рак
Български литературни критици
Български литературни теоретици