Староунгарска писменост
Староунгарската писменост е писмена система, използвана от маджарите до началото на 11 век, когато първият християнски крал Ищван I въвежда латиницата.

Писмеността продължава да се използва в отдалечени части на Трансилвания до средата на 19 век. Макар понякога да е наричана унгарски руни, тъй като външно напомня руните, използвани от някои германски народи, староунгарската писменост не е свързана с тях, а произлиза от орхонската писменост и е много близка до писмеността, използвана от хуните.

Унгарските руни включват и някои не-буквени руни, които не са лигатури, а отделни знаци. Примери:

 TPRUS: 
 ENT: 
 TPRU: 
 NAP: 
 EMP: 
 UNK: 
 US: 
 AMB:

Примерен текст на староунгарски 
Текст от Sânmartin, 1501.
Лигатурите са подчертани.

Транслитерация в староунгарски:
ÚRNaK SZÜLeTéSéTÜL FOGVÁN ÍRNaK eZeRÖTSZÁZeGY eSZTeNDŐBE MÁTYáS
JÁNOS eSTYTáN KOVÁCS CSINÁLTáK MÁTYáSMeSTeR GeRGeLYMeSTeRCSINÁLTÁK
G IJ A aS I LY LY LT A

Азбуки
Азбука