Башкьой
Башкьой (, Николае Бълческу ) е село в окръг Тулча, Румъния. Селото е част от Община Налбант, заедно с едноименното село Налбант и село Тръстеник и има 1306 жители (2002).

География 
Селото се намира на 109 километра от град Кюстенджа (Констанца) и на 30 км от град Тулча. Разположено е в равнината, равноотдалечено от Дунав и Черно море, което влияе и на климата му – мек континентален. Заема територия от 17 312 ha.

Освен със селско стопанство, селото е известно и с каменната кариера Башкьой, от която се добиват качествени материали за облицовки и скулптура.

История 
Първото наименование на селото – Данакьой, означава на турски „село на даначета (телета)“. Селото е сред най-старите в региона и включва няколко самостоятелни някога селца, създадени при турската колонизация на Добруджа през 17 век и след Кримската война (1854 г.). Първите заселници са татари. През Възраждането Башкьой е българско село, в което функционира българско училище и църква. След 1878 година, когато Северна Добруджа става част от Румъния, в селото се извършва колонизация от румънски семейства, пристигащи от околностите на Браила и Ръмнику Сърат. През 1900 година общият брой на жителите на селото е 1396 души, от които 1375 българи, а през 1913 година Башкьой е обитавано от 1550 българи. Нова вълна на колонизация селото претърпява през 1905 г., когато тук пристигат семейства от Бузъу, Ръмнику Сърат и Прахова. Колонистите получавали по 10 хектара земя за обработване. Последната вълна на колонизация е през 1925 година, когато в Башкьой идват 25 семейства от Нямц и Бакъу.

Запазени са сведения за дейността на училищната организация в Добруджа с протокол от 30 юли 1878, където се посочват имената на 16 местни български първенци, натоварени с уреждането на българските училища в Бабадагското окръжие. Стилиян Чилингиров пише през 1918 година:

При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Башкьой е доброволец в Македоно-одринското опълчение.

След Крайовската спогодба от 1940 година по-голямата част от българските жители на селото се изселват в България.

В Башкьой се е родил големият български политик Димитър Петков. Съвременното село Николае Бълческу включва и някогашното село Башкьой (от турски – „Челно село“), което по-късно е прекръстено на „Принц Михай“, а след установяването на комунистическата власт през 1946 г. носи името на видния румънски писател Николае Бълческу.

Личности 
Родени в Башкьой
  Димитър Петков (1858 – 1907), виден български политик и публицист, кмет на София (1888 – 1893), председател на IV Велико народно събрание (1893), министър-председател на България (1906-1907);
  Колю Русев Христакев (1921 – 1945), български военен деец, подофицер, загинал през Втората световна война
  Кральо Костов (1860 – 1921), деец на добруджанското освободително движение;
  Лазар Василев (1892 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 10 прилепска дружина;
   Кира Йорговяну Манцу (р. 22 септември 1948), арумънска активистка.
  Тончо Николов Павлов, български военен деец, младши подофицер, загинал през Първата световна война

Външни препратки 
 Официален сайт на кметството

Бележки 

Села в окръг Тулча