Чуйска област
Чуйска област () е една от 7-те области на Киргизстан. Площ 20 200 km² (5-о място по големина в Киргизстан, 10,1% от нейната площ). Население на 1 януари 2019 г. 941 100 души (3-то място по население в Киргизстан, 14,8% от нейното население). Административен център град Бишкек, който е и столица на страната и административно не влиза в състава на областта

Историческа справка 
В областта има 7 града, 4 от които са признати за такива по време на съветската власт Токмок (1927 г.), Кара Балта (1975 г.), Кант и Шопоков (1985 г.), а останалите 3 (Каинди, Кемин и Орловка) през 2012 г. Областта е образувана на 21 ноември 1939 г. под името Фрунзенска област, а на 27 януари 1959 г. е закрита и територията ѝ става с републиканско подчинение. На 14 декември 1990 г. областта е възстановена, но вече под името Чуйска област.

Географска характеристика 
Чуйска област заема най-северната част на Киргизстан. На запад и север граничи с Казахстан, на изток – с Исъккулска област, на юг – с Наринска област и на югозапад – с Джалалабадска и Таласка област. В тези си граници заема площ от 20 200 km² (5-о място по големина в Киргизстан, 10,1% от нейната площ, без територията на столицата Бишкек с площ 170 km²). Дължина от запад на изток 330 km, ширина от север на юг 100 km.

Областта е разположена в северозападните части на планината Тяншан. Северната ѝ част е заета от обширната (дължина 100 km, ширина 15 km, височина от 550 до 1200 m), плодородна и гъсто заселена Чуйска долина. по цялото протежение на долината, от изток-югоизток на запад-северозапад протича участък от горното течение на голямата средноазиатска река Чу със своите многобройни къси и пълноводни, предимно леви притоци. Южно от нея, по цялото протежение на областта, от запад на изток се простира мощния Киргизки хребет с връх Семьонов-Тяншански 4895 m, ), най-високата точка на областта. На юг от него е разположена високопланинската (2100 – 2500 m) Сусамирска котловина (дължина 100 km, ширина 20 km), която се отводнява от река Кьокьомерен (най-големият десен приток на река Нарин, дясна съставяща на Сърдаря). От юг Сусамирската котловина се затваря от хребета Сусамиртау (височина до 4273 m), простиращ се по границата с Джалалабадска и Наринска област. В източната част на Чуйска област са разположени други два мощни тяншански хребета. На север по границата с Казахстан западната част на Заилийски Алатау (4384 m), а на юг, по границата с Исъккулска област – Кунгей Алатау (4760 m).

Население, социално-икономически показатели 
На 1 януари 2019 г. населението на Чуйска област е наброявало 941 100 души (14,8% от населението на Киргизстан, без населението на столицата Бишкек). Гъстота 46,6 души/km². Градско население 17,33%.; работещи: 328 000 (2008); регистрирани безработни: 7089 (2008); експорт: 248,1 млн. долара (2008); импорт: 220,9 млн. долара (2008); директни чуждестранни инвестиции (2008): 66,2 млн. долара.

Етнически състав: киргизи 59,11%, руснаци 20,81%, дунгани 6,20%, уйгури 1,90% узбеки 1,84%, казахи 1,59%, турци 1,38%, украинци 1,35%, азербайджанци 1,27% и др.

Административно-териториално деление 
В административно-териториално отношение Чуйска област се дели на 8 административни района, 7 града, в т.ч. град с областно подчинение и 6 града с районно подчинение и 1 селище от градски тип.

Галерия

Външни препратки 
  Официален сайт

Източници 

Области в Киргизстан