Брижински паметници
Фрайзингенските (Брижинските) листи (откъси, ръкописи, молитви) (, т.е. Брижински паметници) са най-старият известен съхранен паметник на старословенски език, като същевременно са и най-старият славянски паметник на латиница.

Време и място на възникване 
Според заключения, направени въз основа на палеографски анализи, Фрайзингенските листи са написани на словенски в периода между 972 и 1039 г., а може би преди 1000 г., най-вероятно в Горна Корошка (Каринтия), в долината на река Мьол (в днешна Австрия) или близкото Лурнско поле. Това са пергаментни листи, за които преобладава мнение, че са представлявали три обредни текста, които били подвързани заедно с други обредни текстове на латински език в общ кодекс, принадлежал на фрайзингенския епископ Абрахам. Неговата епархия включвала и населения със словенци район на Шкофя Лока в областта Каринтия (Корошка) в днешна Словения, поради което било необходимо включване на проповеди и на словенски. Текстът, от който са преписани, най-вероятно възникнал още през 9 век. До 1803 г. кодексът, в който били подвързани и Фрайзингенските листи, бил съхраняван в катедралата във Фрайзинг (на словенски Брижиние), откъдето идва името на паметника. От Фрайзинг ръкописът бил пренесен в Баварската държавна библиотека в Мюнхен, където се съхранява. През 1807 година в него били открити текстовете на словенски.

Латинският кодекс, включващ Фрайзингенските листи, обхваща 169 номерирани пергаментни листи, т.е. 338 страници. Размерите на листите са 25,6 см (височина) x 20,8 см (широчина), а дебелината на кодекса с кориците е 5,9 см. Подвързията не е оригинална, но е средновековна: дървени корици, облечени с бяла свинска кожа. Простата форма на предпазните железни гвоздеи на предната корица и линиите върху свинската кожа напомня на ранно средновековна подвързия, което води учените до заключението, че цялата подвързия подражава на оригиналната. Кодексът някога имал и метални закопчалки и верижка, с която била закрепвана на мястото си в библиотеката или към пулт за четене. Словенският текст се намира на листи 78, 158, 159, 160 и 161 (общо 9 страници). И трите откъса са написани с минускулно писмо, наследник на каролингския минускул върху пергамент от ярешка кожа, който е здрав, добре обработен и отлично запазен. Мастилото също е твърде стабилно, като се има предвид времето на възникване, вероятно е изработено от сажди (чист въглен), разтворени във вода, с добавка на лепила и свързващи вещества от животински или растителен произход, въпреки че вече през 10 век към мастилото са добавяли преварен сок от дъбови шикалки. Подвързията вероятно е от 14 век.

Първият и третият Фрайзингенски откъс представляват образци на обща изповед, а вторият е поучение, призив към покорство преди изповед. Вторият и третият откъс са писани от един преписвач, докато първият е писан от друг.

Откъс от първата страница на първия Фрайзингенски лист

Външни препратки 
 Михаел Главан, Културно и символично значение на Фрайзингенските ръкописи (статия в словенското списание Геа, юли 2004)
 Оригиналният текст на Фрайзингенските листи (с бележки на английски)
 За специалното издание на Фрайзингенските листи (с факсимиле от ръкописа)

Словенска литература
Словенски език
Ръкописи
Култура в Мюнхен