Стефан Ватев
Стефан Ветев Ватев е български лекар, първият български професор по педиатрия, антрополог, събирач на фолклор, редовен член (академик) на БАН от 1898 г.

Биография 
Стефан Ватев е роден на 6 февруари 1866 г. в Ловеч. Завършва гимназия в Пардубице, Чехия (1882). Работи като учител в Габрово и София. Завършва медицина с докторат в Лайпциг (1893) и специализира детски болести в Берлин. Работи като лекар в Ловеч и Силистра. От 1914 година живее в къща на днешната улица „Кузман Шапкарев“ №1 (София), построена по проект на архитект Никола Лазаров.

Назначен за ръководител на Детското отделение в Александровската болница в София-първото в България (1905). Лекарите Ст. Ватев, М. Русев и П. Ораховац имат особени заслуги за откриването на Медицинския университет в София, най-старата институция за висше медицинско образование в България, основан с декрет на цар Фердинанд през 1917 г. като Факултет по медицина към Софийския университет. Те подготвят болничните отделения на Александровската болница за нуждите на бъдещите клиники на факултета и организират обучението на преподавателски кадри. По инициатива на Ватев, Киров и Павлович през 1918 г. започва строеж на нова сграда на Александровската болница, завършена през 1926 г. Там е изградена детска консултация през 1924 г., която е първата здравно-съвещателна станция за майки и деца, където Стефан Ватев на обществени начала дава съвети за отглеждането и храненето на децата.

Директор на Дирекцията за опазване на общественото здраве при МВР (1908 – 1911). Две години е председател на Върховния медицински съвет. По време на войните (1912 – 1918) е главен инспектор на Доброволническата санитарна служба и дружеството „Червен кръст“ при Главната квартира на Действащата армия и завеждащ IV местна военна болница в София.

Преподавател във Висшето училище по съдебна медицина и детски болести (1899 – 1936). Хоноруван доцент (1889), редовен доцент (1921), извънреден професор (1923) и редовен професор (1927). Декан на Медицинския факултет на Софийския университет (1927 – 1928). Действителен член на Българското книжовно дружество (БАН) от 1898 г. Деловодител (1898), секретар (1900 – 1901) и председател (1923 – 1924, 1930 – 1931) на природо-математическия клон на БАН.

Стефан Ватев е член на Антропологическото дружество в Париж, Берлинското дружество за антропология, етнология и праистория, Германското дружество по педиатрия и др. Събира над 400 народни песни, публикувани в „Периодическо списание“. Участва редовно в международни конгреси по медицина в чужбина. Един от основателите на Българския лекарски съюз (1901) и Ловчанското културно-благотворително дружество в София. Председател на научния комитет за подготовка и издаване на сборник „Ловеч и Ловчанско“. Председател на Ловчанското читалище „Наука“ и един от основателите на музея към него. Улица в Ловеч носи неговото име.

Награди 

 Орден „За гражданска заслуга“ III и II ст.
 Орден „Свети Александър“ IV степен
 Медал „За наука и изкуство“ сребърен
 Почетен член на Дружество „Юнак“, Дружество „Червен кръст“, Дружество „Инвалид“ и Ловчанско читалище „Наука“
 Провъзгласен за Почетен гражданин на Ловеч на 26 ноември 1936 г. „За заслуги и плодотворна дейност в продължение на 50 години за напредъка на българската наука и родния град“.
 Почетен гражданин на София.

Източници 
 Почетните граждани на Ловеч, Регионален исторически музей – Ловеч, съставител Капка Кузманова, ИК „Витал“, Вт. 2009, с. 93 – 96. ISBN 978-954-8259-84-2

Бележки 

Български лекари
Академици на БАН
Почетни граждани на Ловеч
Родени в Ловеч
Починали в София
Носители на орден „За гражданска заслуга“
Носители на орден „Свети Александър“
Български съдебни медици
Почетни граждани на София
Български поручици
Български военни дейци от Първата световна война
Възпитаници на Лайпцигския университет