Ленард Коен
Ленард Норман Коен () е канадски поет, писател, автор и изпълнител на песни.

Музиката на Коен оказва силно влияние върху други автори на песни и са записани стотици варианти на негови произведения.

Биография

Ранни години 
Ленард Коен е роден на 21 септември 1934 година в еврейско семейство от средната класа в Уестмаунт, англоезично предградие на Монреал. Майка му, Маша Клоницки (1905 – 1978), е дъщеря на равина и талмудически автор Соломон Клоницки-Клайн и пристига в Монреал от Литва през 1927 година. Дядо му по бащина линия, чието семейство идва в Канада от Полша, е Лайън Коен основател и ръководител на голямата еврейска организация Канадски еврейски конгрес. Бащата, Натан Бърнард Коен (1891 – 1943), е собственик на голям магазин за облекло, но умира, когато Ленард е деветгодишен. Семейството му е от последователи на ортодоксалния юдаизъм, с който Коен поддържа връзки до края на живота си. По думите му той от малък е възпитаван, че е коен, потомък на първия първосвещеник Аарон.

Коен учи в Основното училище „Розлин“, завършва седми до девети клас в еврейското училище „Ерзлия“, където преподава и поетът Ървинг Лейтън. През 1948 година се прехвърля в Уестмаунтската гимназия, където учи музика и поезия, проявявайки особен интерес към поезията на Федерико Гарсия Лорка. Извън учебната дейност в гимназията той се занимава с фотография, училищния годишник, мажоретния състав, училищния театрален състав и други ученически клубове, избиран е за председател на Ученическия съвет. По това време започва да свири на акустична китара и създава кънтри-фолк група, наречена „Бъкскин Бойс“. След като познат испански китарист го научава на „малко фламенко“, преминава на класическа китара. В музикалните му интереси го насърчава неговата майка, която често пее у дома, а през този период го придружава на сбирки с приятели, където се свири и пее.

В младежките си години Коен често посещава разноцветния монреалски булевард „Сен Лоран“, някога размирните барове на Стария Монреал и католическия ораторий „Свети Йосиф“, при който се намира най-близкият до Уестмаунт ресторант. Когато напуска Уестмаунт, той си купува жилище на булевард „Сен Лоран“, в някогашния работнически квартал „Малката Португалия“, и чете свои стихове в клубове в района. Там той пише и стиховете за някои от по-късните си известни песни.

Писателска дейност 
Публикува първата си стихосбирка през 1956 г., а първия си роман – през 1963 г..

Ранните песни на Ленард Коен, много от които са включени в албума от 1967 г. „Songs of Leonard Cohen“, са силно повлияни от централноевропейската народна музика. През 70-те години музиката му включва повече елементи на поп, кабаретна музика и уърлд мюзик.

През 1980-те години високият му баритонов глас постепенно се измества към по-ниските регистри (бас баритон и бас), като песните му често са акомпанирани от синтезатори и женски беквокали.

През 2011 г. е отличен с Наградата на принца на Астурия в раздел Литература.

Умира на 7 ноември 2016 г. в дома си в Лос Анджелис, САЩ. За смъртта е съобщено на 10 ноември 2016 г..

Влияние 
Една от песните с най-много кавъри в съвременната популярна музика е песента на Ленард Коен „Hallelujah“ („Алилуя“). Сред изпълнителите ѝ са американският музикант Джеф Бъкли, шведската прогресив метал група Pain of Salvation, американската рок група Бон Джоуви, Боно, Джон Кейл и френската певица Ванеса Паради. Песента е изпълнена и на церемонията по откриването на Зимните олимпийски игри през 2010 във Ванкувър – от K.D. Lang.

По фраза в една от песните на Ленард Коен е избрано името на британската група Систърс ъф Мърси.

Дискография

Студийни албуми 
 Songs of Leonard Cohen (1967)
 Songs from a Room (1969)
 Songs of Love and Hate (1971)
 New Skin for the Old Ceremony (1974)
 Death of a Ladies' Man (1977)
 Recent Songs (1979)
 Various Positions (1984)
 I'm Your Man (1988)
 The Future (1992)
 Ten New Songs (2001)
 Dear Heather (2004)
 Old Ideas (2012)
 Popular Problems (2014)

Концертни албуми 

 Live Songs (1973)
 Cohen Live (1994)
 Field Commander Cohen: Tour of 1979 (2001)
 Live in London (2009)
 Live at the Isle of Wight 1970 (2009)
 Songs from the Road (2010)

Библиография

Поезия 
 Let Us Compare Mythologies. Montreal: Contact Press [McGill Poetry Series], 1956. reissued 2007
 The Spice-Box of Earth. Toronto: McClelland & Stewart, 1961.
 Flowers for Hitler]]. Toronto: McClelland & Stewart, 1964.
 Parasites of Heaven. Toronto: McClelland & Stewart, 1966.
 Selected Poems 1956 – 1968. Toronto: McClelland & Stewart, 1968.
 The Energy of Slaves. Toronto: McClelland and Stewart, 1972. ISBN 0-7710-2204-2 ISBN 0-7710-2203-4 New York: Viking, 1973.
 Death of a Lady's Man. Toronto: McClelland & Stewart, 1978. ISBN 0-7710-2177-1 London, New York: Viking, Penguin, 1979. – reissued 2010
 Book of Mercy. Toronto: McClelland & Stewart, 1984. – reissued 2010
 Stranger Music: Selected Poems and Songs. London, New York, Toronto: Cape, Pantheon, McClelland & Stewart, 1993. ISBN 0-7710-2230-1
 Book of Longing. London, New York, Toronto: Penguin, Ecco, McClelland & Stewart, 2006. (поезия, проза, рисунки) ISBN 978-0-7710-2234-0
 The Lyrics of Leonard Cohen. London: Omnibus Press, 2009. ISBN 0-7119-7141-2
 Poems and Songs. New York: Random House (Everyman's Library Pocket Poets), 2011.
 Fifteen Poems. New York: Everyman's Library/Random House, 2012. (eBook)

Романи 
 The Favorite Game. London, New York, Toronto: Secker & Warburg, Viking P, McClelland & Stewart, 1963. Reissued as The Favourite Game. Toronto: McClelland & Stewart [New Canadian Library], 1994. ISBN 978-0-7710-9954-0
 Beautiful Losers. New York, Toronto: Viking Press, McClelland & Stewart, 1966. Toronto: McClelland & Stewart [New Canadian Library], 1991. ISBN 978-0-7710-9875-8 McClelland & Stewart [Emblem], 2003. ISBN 978-0-7710-2200-5Красиви неудачници. Превод от английски Магдалена Куцарова-Леви. София: Парадокс, 2009, 256 с.

За него 
Ренълдс А., Ленард Коен - един необикновен живот, София: Прозорец, 2016, ISBN 978-954-733-880-7 / Reynolds A., Leonard Cohen - a remarkable life, пр. В. Немчев

Бележки 

 Цитирани източници

Външни препратки 
  Официален сайт
  Неофициален сайт LeonardCohenFiles
 „Ленард Коен: Всички имаме пукнатини. Само така светлината може да попадне вътре в нас“, Powwow.bg, 21 септември 2016
 Мария Груева, „Аз съм вашият човек“, портрет във в. „Култура“, бр. 9 (2627), 11 март 2011
 Вилиана Семерджиева, „Hallelujah за Ленард Коен!“, некролог във в. „Дума“, бр. 258, 12 ноември 2016
 Зорница Христова, „Ленард Коен (1934 – 2016)“, некролог във в. „Култура“, бр. 38 (2875), 18 ноември 2016
 Леа Коен, „Ленард Коен, свещеното чудовище на меланхолията“, некролог в PloshtadSlaveikov.com, 17 ноември 2016
 Едуард Докс, „Ленард Коен е Джон Дън, ако Боб Дилън е Шекспир“, PloshtadSlaveikov.com, 20 ноември 2016

Канадски сценаристи
Канадски романисти
Канадски поети
Композитори на 20 век
Канадски композитори
Канадски певци
Канадски фолк рок музиканти
Изпълнители на Кълъмбия Рекърдс
Носители на Грами за цялостно творчество
Евреи ашкенази
Евреи в Канада
Будисти
Мистици
Монреалци
Починали в Лос Анджелис
Починали от рак