Бончо Балабанов (генерал-майор)
Бончо Калинов Балабанов е български офицер (генерал-майор), инспектор на артилерията през Балканската война (1912 – 1913).

Биография 
Бончо Балабанов е роден на 7 юли 1859 г. в Хасково. Завършва Априловската гимназия в Габрово и католическата гимназия в Одрин. През март 1878 г. се създава командата на волноопределяющите се и той постъпва там като доброволец. Служи в 1-ва рота на Учебния батальон на Източнорумелийската милиция. По-късно, когато отваря врати Военното училище в София, Бончо Балабанов постъпва в първия му випуск. Завършва през ноември 1879, произведен е в чин подпоручик и зачислен в 9-а пеша дружина. На 9 юли 1881 г. в произведен в чин поручик, а на 7 март 1884 г. в чин капитан.

Сръбско-българска война (1885) 
През Сръбско-българската война (1885) капитан Балабанов е командир Румелийската полубатарея, част от Търново-Сейменския отряд, назначен със заповед №4 от 9 септември 1885. 

След войната от 1886 до 1892 година е командир на 3-ти артилерийски полк, след което е назначен за помощник на началника на артилерията, като на 22 юни 1893 година е назначен за началник на артилерията, на който пост служи до 12 май 1905, като през 1895 г. длъжността е преименувана в инспектор на артилерията. На 1 април 1887 г. е произведен в чин майор, 2 август 1891 г. в чин подполковник, на 2 август 1895 г. в чин полковник. От 5 май 1895 г. е председател на артилерийския комитет до 1907 г., когато излиза в запас, като междувременно на 8 ноември 1900 г. е произведен в чин генерал-майор. След уволнението си от служба става член на управителния съвет на току-що формираното „дружество на офицерите от запаса“.

Балканска война (1912 – 1913) 
През Балканската война (1912 – 1913) генерал Балабанов отново е извикан под бойните знамена и служи като Инспектор на артилерията.

През 1923 г. се създава списание „Артилерийски преглед“ в което генерал Балабанов публикува множество статии.

Генерал-майор Бончо Балабанов умира на 26 януари 1936 г. в София.

Военни звания 
 Прапоршчик (10 май 1879)
 Подпоручик (1 ноември 1879, преименуван)
 Поручик (9 юли 1881)
 Капитан (7 март 1884)
 Майор (1 април 1887)
 Подполковник (2 август 1891)
 Полковник (2 август 1895)
 Генерал-майор (15 ноември 1900)

Награди 
 Княжеский орден „Св. Александър“ II, III и IV степен
 Народен орден „За военна заслуга" II степен
 Медал „За участие в Сръбско-българската война 1885“
 Медал „Кръст за възшествието на Княз Фердинанд I 1887“
 Oрден „Такова" II степен (Сърбия)
 Орден „Лъв и слънце“ I степен (Персия)
 Орден „Св. Станислав“ I степен (Руска империя)
 Oрден „Почетен легион“ (Франция)

Бележки

Източници 
 

Генерал-майори от Царство България
Български офицери от Тракия
Български военни дейци от Сръбско-българската война
Български военни дейци от Балканските войни
Носители на орден „Свети Александър“
Носители на орден „За военна заслуга“
Първи випуск на Националния военен университет „Васил Левски“
Родени в Хасково
Възпитаници на Одринската българска католическа гимназия
Починали в София
Носители на ордена на Почетния легион
Възпитаници на Априловската гимназия