Тимок
Тимок, понякога членувано Тимокът/Тимока (, понякога Велики Тимок; ) е река в Сърбия (Пиротски окръг, Нишавски окръг, Зайчарски окръг, Борски окръг), която в долното си течение в протежение на 15,5 километра е гранична с България (Видинска област – община Брегово). Дължината ѝ (заедно със Свърлишки Тимок, Бели Тимок и Велики Тимок) е 202 km.

Под името Свърлижки Тимок (64 km) води началото си от източната част на Свърлижка планина. Тече в северозападна посока, преминава през град Свърлиг, след което постепенно завива на север, а след това на северозапад, преминава през живописен каньнон и при град Княжевац се слива с идващата отдясно река Търговищки Тимок и започва да носи името Бели Тимок.

Река Търговищки Тимок (45 km) извира от северозападното подножие на връх Миджур (2168 m) в Чипровска планина, тече в западна, а след село Кална в северозападна посока и при град Княжевац се слива с идващата отляво река Свърлижки Тимок.

Вече под името Бели Тимок (51 km) реката продължава на север, при Зайчар приема отляво водите на река Църни Тимок (Църна река) и започва да носи името Велики Тимок (87 km).

Площта на басейна на Тимок е 4630 km2 (0,57% от водосборния басейн на Дунав). Реката събира водите си от югозападните и западните склонове на Чипровска планина, Светиниколска планина, и планината Бабин нос (най-западните части на Стара планина) и северните склонове на Свърлижка планина, планините Треси баба, Тупижница, Велики Кърш, Дели Йован и други в Сърбия.

Устието на Тимок е най-северната точка на България. Влива се отдясно в Дунав на 846 km от устието на реката, между българското село Куделин и сръбското Сърбово на 33 метра н.м.

Средният дебит на реката в устието, когато има есенно пълноводие, е 40 m3/s. Водите ѝ се използват главно за напояване и съвсем малко за производство на електроенергия.

Районът на селата Раяц, Рогльево и Смедовац е известен с винопроизводството си и старинните каменни изби, представляващи архитектурен резерват.

Между сръбските села Търнавац и Градсково има язовир „Соколовац" с ВЕЦ. След Зайчар е подходяща за спускане с каяци и канута, като трасето е със средна трудност с наличните бързеи, стеснения и паднали дървета. Бреговете са гористи, обитавани от много водолюбиви птици.

Oсновни селища по течението на реката са: в Сърбия – градовете Свърлиг, Княжевац, Зайчар; селата Дреновац, Вратарница, Гърлян, Раяц и др.; в България – гр. Брегово и с. Балей.

Вижте също 
 Списък на реките в България
 Списък на реките в България по водосборни басейни
 Списък на реките в България по дължина
 Списък на реките в Европа (водосборен басейн на Атлантическия океан)
 Списък на реките в Сърбия

Топографска карта

Източници 

 Мичев, Н и Ц. Михайлов, И. Вапцаров и Св. Кираджиев, Географски речник на България, София, 1980 г., стр. 491 
 Реки в България

Тимошко
Реки в Сърбия
Реки в България
Реки в област Видин
Притоци на Дунав
Община Брегово
Гранични реки