Лава
Лавата е разтопена скала, която извира от вулкан по време на изригване. В началото, когато лавата изригва от вулканичния кладенец, тя е течност с висока температура, най-често в интервала 700 °C до 1200 °C. В зависимост от съдържанието на силициев диоксид лавите биват: ултрабазични (SiO2 под 40%), базични (40-52%), среднокисели (52-65%), кисели (65-75%) и ултракисели (над 75%). Количеството на силициевия диоксид определя вискозитета на лавата. Колкото по-базична е лавата, толкова е по-подвижна и обратно — колкото по кисела е, толкова по-жилава и трудно подвижна.

Пример за базична (подвижна) лава е лавата на хавайските вулкани. Тя може да измине десетки километри и да се изсипе направо в океана. В зависимост от релефа скоростта ѝ може да достигне 60 км/ч. Пример за кисела (жилава) лава е тази на вулкана Мон Пеле на остров Мартиника.
Докато е под земната повърхност, разтопената скала се нарича магма.

Подобна е и друга класификация на лавата, която я разделя на три основни типа, в зависимост от минералния ѝ състав — базалтова, андезитна и риолитна. Базалтовата лава е бедна на силиций и богата на желязо, риолитната — богата на силиций и бедна на желязо и магнезий, а андезитната заема средно положение между тези два крайни типа. При еднаква температура колкото повече силиций съдържа една лава, толкова тя е по-вискозна (лепкава). Заради големия и вискозитет газовете трудно се отделят от нея и тече по-бавно по вулканичните склонове. Но това я прави по-силно експлозивна. Ето защо вулканите с риолитна (кисела) лава са много по-буйни и опасни от онези, от чиито кратери спокойно текат реки от разтопен базалт.

Въшни препратки 

 Видео на Нешънъл джеографик

Източници 

Вулканология
Минералогия