Кентавър
Кентаврите (, на латински: Centauri ) в древногръцката митология са диви, смъртни същества  - полухора-полуконе, от свитата на бог Дионис.  В античността се славели с  физическата си сила и гневлив нрав.

Характеристика 
В архаичното гръцко изкуство първоначално били изобразявани като  човек с конска задница, а по-късно- като същество с тяло на  кон и човешки торс и глава,  с груби и брадати лица, конски уши, винаги въоржени с тояга, камък или лък. Най-старото изображение датира  от VIII в. пр. Хр.  и представлява бронзова статуетка, пресъздаваща битката на човек с кентавър.  Сред най-популярни избражения са склуптурните композиции с фигури на кентаври на  фронтоните на храма на Зевс в Олимпия и на Партенона в Атина.    

Първите поетични описания на кентаври са направени от Пиндар и Омир. Пиндар разказва, че Зевс наказал  митичния цар на Тесалия Иксион заради желанито му да прелъсти богинята Хера, като преобразил  Нефеле - облак,  наподобяващ богинята. Подмамен от приликата, Иксион обладал Нефеле и тя родила Кентавър.   

Според Омир кентаврите са старо планинско тесалийско племе с огромна сила и сурови нрави, олицетворение на страшната мощ на спускащите се от високо планински води. Обитават трудно достъпни планини и непроходими гори. Едва след Омир са изобразявани като полухора-полуконе. Повечето са деца на Иксион и Нефела.

Кентаврите живеели в гората Пелион и воювали със своите съседи лапитите. Първопричина за войната бил опитът им да отвлекат в деня на сватбата ѝ с царя на лапитите – Хиподамия. Младоженецът бил също син на Иксион. За  битката на кентаврите с лапитите( (кентавромахия) разказва Овидий в  "Метаморфози" (Ovid. Met. XII 210—535). 

Войната между братовчедите – кентаври и лапити е изобразена на един от барелефите на Партенона. Също както титаномахията (битката между Титаните и Олимпийските богове), така и битката между кентаврите и лапитите е битка между цивилизацията и варварството.

Битка с кентаври е част и от приключенията на Херкулес. В нея като в повечето гръцки митове кентаврите  са  проявяват като буйни, невъздържани и подвластни на   животинските си страсти, любители на  виното и разгулния живот. Най-известните от  митологията кентаври – изключение от тази обща характеристика – са Хирон и Фол – приятели на Херкулес. Двамата са прочути със своята мъдрост и доброта.  Кентавърът Хирон е син на Хронос и една от океанидите. След като е ранен по невнимание от Херкулес и изпитва ужасни болки от раната, той отстъпва безсмъртието си на Прометей. 

Понякога в митовете, кентаврите са представени като учители на някои от древногръцките герои като Язон (негов учител е именно Хирон) и Ахил. Друг от кентаврите, Нес, в спор за Деянира е убит от Херкулес, а после самия Херкулес умира, защото облича дреха, подарък за съпругата си от същия кентавър.

В средновековните романси, кентаврите били известни като „Сагитарии“.

Антична Тесалия
Древногръцки митични създания