Йосиф Хербст
Йосиф Яков Хербст е български журналист и общественик.

Биография 
Роден е през 1875 година в град Одрин, Османска империя. Семейството е на заможен евреин преселник от Австро-Унгария след революционните събития от 1848 г. Бащата е инспектор по Хиршовата железница. При строежа на отсечката Вакарел-София се преселва в Княжество България (1879).

Завършва Военното училище в София. Служи в Първи пехотен софийски полк и статистическо-топографското отделение на Министерство на войната на Военното министерство.

Работи в редакцията на „Военни известия“. Сътрудничи в български и чужди вестници. В 1908 година работи в „Български търговски вестник“.

По време на управлението на Демократическата партия е директор на печата (1908 – 1911). Заедно с Александър Балабанов и Александър Гиргинов редактира стартиралия неофициален правителствен орган вестник „Време“ (1908).

Първи директор на новосъздадената БТА. Участва в Балканската и Междусъюзническата война, където е ранен. Носител е на ордена „За храброст“. Директор на печата, като изпълнява длъжността от 5 декември 1913 г. до 1918 г.

През 1921 година се жени за Виола, дъщеря на политика Петко Каравелов и общественичката Екатерина Каравелова.

След Септемврийското въстание разобличава репресиите на режима на Цанков в публикациите си. При убийството на комуниста Вълчо Иванов през нощта на 12 срещу 13 февруари 1925 г. става свидетел на изхвърлянето на трупа му от извършителите – група офицери, начело с капитан Кочо Стоянов. На следващия ден описва видяното във вестниците си. С това окончателно си спечелва омразата на първото правителство на Демократическия сговор. Йосиф Хербст „безследно изчезва“ по време на априлските събития от 1925 година. Денят на смъртта му е неизвестен, но се предполага, че е умъртен почти веднага след задържането си, в дните непосредствено след атентата в катедралата "Света Неделя".

Според полковник доц. д-р Георги Кокеров и след разследване на в. „168 часа“ се установява, че вестникът на Хербст е публикувал предварително новината за атентата на 16 април 1925 г. в църквата „Св. Неделя“ в София, в следобедното издание на вестника „Днес“.

Творческа дейност 
Издава публицистичната книга „Вчера, днес и утре“ (1923).

Списва:
 в. „Вестник“ (1900 – 1901)
 в. „А. Б. В.“ (1924 – 1925)
 в. „Ек“ (1924 – 1925)
 в. „Днес“ (1925)
 сп. „Вик за свободни хора“ (1923 – 1924).

Бележки

Външни препратки 

 Полицейско досие на сайта на Държавна агенция „Архиви“

Български майори
Носители на орден „За храброст“ IV степен
Български журналисти
Генерални директори на БТА
Жертви на Априлските събития в България (1925)
Български евреи
Български военни дейци от Балканските войни
Петнадесети випуск на Националния военен университет „Васил Левски“
Български военни дейци от Първата световна война
Носители на орден „За военна заслуга“
Безследно изчезнали
Родени в Одрин
Починали в София