Емилиян Станев
Емилиян Станев e литературен псевдоним на българския писател Никола Стоянов Станев.

Биография 

Истинското име на Емилиян Станев е Никола Стоянов Станев. Роден е в Търново на 28 февруари 1907 г. Детството си прекарва най-вече в градовете Търново и Елена, където живее дълго заедно със семейството си. От малък баща му започва да го води със себе си на лов сред природата и по-късно това дава отражение в произведенията му, където намираме често нейни описания. През 1928 г. завършва гимназия в град Враца като частен ученик, след което се премества в София и учи известно време живопис при проф. Цено Тодоров.

През 30-те години записва финанси и кредит в Свободния университет за политически и стопански науки, (днес УНСС). През 1932 – 1944 г. работи като чиновник в Софийската община, а през 1945 г. е управител на ловно стопанство в с. Буковец, Ловешко.

Станев е постоянен участник в близкото лично обкръжение на диктатора Тодор Живков, известно като „ловната дружинка“ и действащо като неформален съветнически щаб.

Умира на 15 март 1979 г. и е погребан заедно с жена си Надежда Станева в гробищата на Велико Търново.

Творчество 
Емилиян Станев публикува първите си произведения през 1931 г.

Завежда отдел „Белетристика“ във в. „Литературен фронт“ (1950 – 1955). Сътрудничи на сп. „Съдба“, „Завети“, „Златорог“, „Изкуство и критика“, „Венец“, „Българска реч“ и др. Пише анималистични разкази, социална и нравствено-философска проза, исторически романи и повести. По време на престоя си в София се запознава с много от тогавашните интелектуалци – писатели, художници и журналисти, които оказват сериозно въздействие върху произведенията, които той пише в по-късната част на своята творческа кариера.

Първата му книга – сборник с разкази с името „Примамливи блясъци“ е издадена през 1938 г. Следващата му книга е сборникът „Сами“ (1940 г.), с който поставя началото на цикъл от произведения за природата и човека. Следват още „Вълчи нощи“ (1943), „Делници и празници“ (1945), „Дива птица“ (1946), „В тиха вечер“ (1948). През 1948 г. излиза едно от най-известните му произведения – повестта „Крадецът на праскови“. След 1950 г. в продължение на 14 години работи върху своя роман „Иван Кондарев“, в който са описани събитията свързани със Септемврийското въстание от 1923 г.

Автор е на книги за деца и юноши: „През гори и води“ (1943), „Лакомото мече“ (1944), „Повест за една гора“ (1948), „Когато скрежът се топи“ (1950) и „Чернишка“ (1950).

Произведенията му от следващите години са с по-философски насочена тематика. В тези творби Емилиян Станев използва задълбочените си познания на тема история на България. От този период са романите „Легенда за Сибин, преславския княз“ (1968), „Антихрист“ (1970), „Търновската царица“ (1974) и „Тихик и Назарий“ (1977).

Отличия и награди 
 Заслужил деятел на културата (1963)
 Народен деятел на културата (1963)
 Димитровска награда (1964)
 орден „Народна република България“ I степен
 орден „Георги Димитров“ (1967, 1977)
 23 май 1967 г. – удостоен е със звание „Герой на социалистическия труд“ с указ № 368
 Носител е на Националната награда „Йордан Йовков“ за 1975 г.
 22 февруари 1977 г. – удостоен е със звание „Герой на социалистическия труд“, „по случай 70-годишнината от рождението му и за неговите големи заслуги към българската литература“.
 1977 г. – обявен за почетен гражданин на Димитровград.

Памет 

Къщата в София, в която е живял Емилиян Станев, се намира на улица „Юрий Венелин“.

Къщата в Елена, в която е роден бащата на Емилиян Станев, а бъдещият писател е прекарал детството си в нея, се намира на улица „Разпоповци“.

Библиография 
 „Примамливи блясъци“ (1938)
 „Сами“ (1940)
 „Вълчи нощи“ (1943)
 „Делници и празници“ (1945)
 „Дива птица“ (1946)
 „В тиха вечер“ (1948)
 „Крадецът на праскови“ (1948)
 „Иван Кондарев“ (1964)
 „Легенда за Сибин, преславския княз“ (1968)
 „Антихрист“ (1970)
 „Търновската царица“ (1974)
 „Тихик и Назарий“ (публикуван за първи път в сп. „Пламък“, 1977, кн. 2)

 За деца и юноши
 „През гори и води“ (1943)
 „Лакомото мече“ (1944)
 „Повест за една гора“ (1948)
 „Когато скрежът се топи“ (1950)
 „Чернишка“ (1950)

Филмография 
 „Язовецът“ (тв, 1981) – екранизация на едноименната повест
 „Търновската царица“ (1981) – екранизация на едноименния роман
 „Иван Кондарев“ (1974) – екранизация на едноименния роман
 „Крадецът на праскови“ (1964) – екранизация на едноименната повест
 „В тиха вечер“ (1960) – екранизация на едноименната новела

Източници

Външни препратки 

 
 
 Емилиян Станев в Литернет
 Емилиян Станев в Литературен свят
 Повести и разкази на Емилиян Станев в Литературен клуб 
 100 години от рождението на Емилиян Станев, БНР, архив от 1 юни 2009
 100 години от рождението на Емилиян Станев, НетИнфо, 27 февруари 2007, архив от 9 август 2011

 Критика за Емилиян Станев
 Критика за Емилиян Станев в Литернет
 Николай Метев, „Да живееш между три войни (Личната човешка история и националната история в повестта „Крадецът на праскови“ от Емилиян Станев)“, електронна публикация в Литературен клуб, 6 март 2009

 
Български автори на исторически романи
Български детски писатели
Български писатели анималисти
Възпитаници на УНСС
Носители на Димитровска награда
Герои на Народна република България
Герои на социалистическия труд на България
Носители на орден „Георги Димитров“
Заслужили деятели на културата
Народни деятели на културата
Носители на орден „Народна република България“ III степен
Носители на орден „Народна република България“ I степен
Почетни граждани на Велико Търново
Почетни граждани на Димитровград
Родени във Велико Търново
Починали в София