Елронд
Елронд Полуелф () е фантастичен герой от Средната земя създаден от фентъзи-писателя Джон Роналд Руел Толкин. Елронд е господар на Ломидол. Името Елронд в превод от синдарин означава „звезден купол“.

Елронд в книгите 
Елронд е син на Еарендил и Елвинг.

В края на Първата епоха на Средната земя валарите изправят Елронд и неговия брат Елрос пред избора къде да продължат да живеят. Елрос избира да остане с атаните, а Елронд да отиде при елфите. Така след време Елронд става един от най-могъщите и мъдри елфически владетели.

Във войната на елфите срещу Саурон Елронд участва при Ерегион. Там той отива по заповед на Гил-галад през 1694 г. от Втората епоха. След като Ерегион рухва 2 години по-късно Елронд се укрива в подножието на Мъгливите планини. Там той основава Ломидол (Имладрис). По-късно Ломидол под негово управление се превръща в една от основните твърдини на елфите. Елронд участвал във войната на Последния съюз заедна с Гил-галад, който бил убит пред очите му.

През 100 г. от Третата епоха на Средната земя Елронд се жени за Келебриан, която е дъщеря на Галадриел и Келеборн. От брака му с Келебриан се раждат Арвен, Елидан и Елрохир.

През почти цялата Трета епоха Елронд помагал на дунеданците. В края на Третата епоха той отплава заедно с Гандалф и Галадриел към Валинор.

Елронд е пазител на най-могъщия от трите елфически пръстена – Вилия.

Полуелфи от Средната земя
Персонажи от Властелинът на пръстените