Стефан Нойков
Стефан Нойков Нойков е български офицер, полковник от генералщабното ведомство.

Биография 
Стефан Нойков е роден на 25 октомври 1876 г. в Сливен. На 24 август 1893 г. постъпва на военна служба, през 1897 година завършва Военното на Негово Княжеско Височество училище, произведен е в чин подпоручик е зачислен в 1-ви артилерийски полк. През 1899 г. е назначен на служба в 1-ви планински артилерийски отдел към Министерството на войната, на която служба е до 1900 година. През 1901 г. е произведен в чин поручик. Служи в 6-и артилерийски полк и на 15 август 1907 е произведен в чин капитан. През 1909 година завършва Генералщабна академия в Торино, Италия. Капитан Нойкопв е причислен е в Генаралния щаб и е офицер за поръчки при 2-ра военноинспекционна област и командир на батарея от 3-ти артилерийски полк. На 15 октомври 1912 г. е произведен в чин майор.

През Балканската война (1912 – 1913) майор Стефан Нойков е старши адютант в щаба на 9-а пехотна плевенска дивизия, а през Междусъюзническата война (1913) е командир на дружина от 65–и пехотен полк, воюва срещу Сърбия. След войните през 1915 г. е назначен за преподавател по военна история във Военната академия. На 15 октомври 1915 г. е произведен в чин подполковник. През Първата световна война подполковник Стефан Нойков служи първоначално като началник на разузнавателната секция в ЩДА, през март 1916 г. е назначен за началник на Оперативното отделение в ЩДА, а от май с. г. е началник-щаб на 4-та пехотна преславска дивизия През януари 1917 г. отново е началник на Оперативното отделение в ЩДА, на 14 октомври 1917 година е повишен в чин полковник, а от 6 декември 1917 г. до края на войната е началник на Оперативния отдел в ЩДА. След демобилизацията е уволнен, но след това отново е назначен за началник на Оперативния отдел в ЩА. 

От 1919 г. командва 8-и пехотен приморски полк, след което на 24 ноември 1919 е назначен за началник на Военното училище, на която служба е до 13 юни 1920 година, след което е началник на канцелария в Министерството на войната. На 3 септември 1920 г. е назначен за началник на Оперативния отдел в Щаба на действащата армия. През януари 1921 г. се уволнява от армията. Работи като военен експерт в Българското комисарство за репарациите. Стефан Нойков е един от малцината висши офицери, които подкрепят правителствата на БЗНС. През март 1923 година води българската делегация при преговорите по подписването на Нишката спогодба. През същата година той е готвен за посланик в Италия, но поради уволняването на началника на Щаба на войската генерал Топалджиков, е назначен на този пост и го заема в периода от 18 май 1923 до 9 юни 1923 година, когато е уволнен „в интерес на службата“.

Стефан Нойков е автор на военно-исторически и военно-теоретични трудове. Неговата книга „Защо не победихме“ (София 1922) предизвиква много коментари в българското общество през 20-те години на ХХ век.

Умира на 25 април 1925 г. от раните получени при атентата в църквата „Света Неделя“.

Военни звания 
 Подпоручик (1897)
 Поручик (1901)
 Капитан (15 август 1907)
 Майор (15 октомври 1912)
 Подполковник (15 октомври 1915)
 Полковник (14 октомври 1917)

Награди 
 Военен орден „За храброст“ IV степен 2 клас, III степен 2 клас
 Орден „Св. Александър“ V степен с мечове по средата
 Народен орден „За военна заслуга“ IV степен с военно отличие

Бележки

Източници 
 

Български полковници
Български военни дейци от Балканските войни
Български военни дейци от Първата световна война
Жертви на атентата в църквата „Света Неделя“
Осемнадесети випуск на Националния военен университет „Васил Левски“
Родени в Сливен
Починали в София
Български офицери от Тракия
Началници на отбраната
Носители на орден „За военна заслуга“
Носители на орден „За храброст“ III степен
Възпитаници на Торинската военна академия