Харков
Ха̀рков (, произн. „Харкив“) е вторият по големина град в Украйна с население 1 754 123 души (2005), административен център на Харковска област. Разположен е в североизточната част на страната и едно от главните промишлени, културни, образователни и научни средища в Украйна.

География

История 

Основан в средата на XVII век като седалище на един от полковете на Слободска Украйна, градът е със свой университет от 1807 г. В ранните години от съществуването на Съветския съюз Харков е столица (1917 – 34) на Украинската съветска социалистическа република. По време на големия украински глад (гладомор) от началото на 30-те години много хора напускат украинските села, търсейки храна в градове като Харков. Някои от тези хора умрели от глад и били погребани тайно в градските гробища.

По време на Втората световна война Харков на четири пъти е поле на бойни действия. Градът е превзет от Вермахта, по-късно е освободен от Червената армия, след което отново е превзет от Вермахта. На 23 август 1943 е за втори път в съветски ръце. Около седемдесет процента от града е унищожен, а 10 000 жители на града – убити.

Преди окупацията танковата промишленост на Харков е изнесена в Урал заедно с цялото оборудване, превръщайки се в сърцето на танковите програми на Червената армия. След войната съоръженията са върнати обратно в Харков, а танковите заводи работят и до днес.

Забележителности 

 През 2007 г. виетнамската общност в града построява най-големия будистки храм в Европа – „ЧукЛам Харков“ („Бамбукова гора Харков“), на площ от 1 хектар.
 Харковският площад „Свобода“ (Дзержинский) е осмият по големина централен градски площад в Европа и на четиринадесето място по големина в света.
 Шест театъра
 Градска художествена галерия
 Пет музея
 Благовещенска катедрала

Образование и наука 
Харковският университет е основан през 1807 г. от Василий Каразин. В Харков има 30 висши учебни заведения и 60 научноизследователски института.

Стопанство 
Харков се специализира в оръжейната промишленост и машиностроенето. В града съществуват стотици промишлени компании, сред които:
 Харковско конструкторско бюро по машиностроене „А. А. Морозов“
 Завод „В. А. Малишев“ (водещ в производството на танкове от 30-те години на XX век)
 Хартрон (аерокосмическа и ядрена електроника)
 Турбоатом (турбини)

Транспорт 
Харков разполага с метро с дължина 34 km и 26 спирки.

Известни личности 

 Родени в Харков
 Валентин Арсениев (р. 1908), български писател
 Людмила Гурченко (1935 – 2011), актриса и певица
 Александър Зилоти (1863 – 1945), пианист
 Алексей Печеров (р. 1985), баскетболист
 Марк Тайманов (р. 1926), шахматист
 Александър Шевченко (1883 – 1948), художник

 Починали в Харков
 Марин Дринов (1838 – 1909), български историк, прекарал по-голямата част от живота си в града
 Владимир Савон (1940 – 2005), украински шахматист

 Други личности, свързани с Харков
 Васил Кънчов (1862 – 1902), български учен, учил химия в Харков (1884 – 1885)
 Христо Славейков (1862 – 1935), български политик, завършил право в Харков през 1881
 Иван Бунин (1870 – 1953), руски поет и писател, живял в Харков (1889 – 1895)
 Кръстьо Раковски (1873 – 1941), съветски политически и държавен деец, и дипломат от български произход, първият министър-председател на Украйна през периода 1919 – 1923 г., живял в Харков (1919 – 1923)
 Виктор Скумин (p. 1948), руски и съветски учен, психиатър, психотерапевт и психолог, професор, доктор на медицинските науки, писател, философ, живял в Харков (1967 – 1993).

Побратимени градове 
Харков е побратимен град с:

  Белгород, Русия
  Болоня, Италия
  Бърно, Чехия
  Варна, България
  Даугавпилс, Латвия
  Дзинан, Китай
  Каунас, Литва
  Кутаиси, Грузия
  Лил, Франция
  Москва, Русия
  Нижни Новгород, Русия
  Нюрнберг, Германия
  Познан, Полша
  Ришон ле Цион, Израел
  Санкт Петербург, Русия
  Синсинати, САЩ
  Тиендзин, Китай

Галерия

Източници

Външни препратки 

 citynet.kharkov.ua
 city.kharkov.ua
 Портал на град Харков
 Строителство в Харков 
 Транспорт в Харков
 www.karta.kharkov.ua
 Харков Моята къща - градски портал в града