Сирко Станчев
Сирко Станчев Петков (Петров) е български военен, адютант на цар Борис III, народен представител.

Биография 
Сирко Станчев е роден на 8 февруари 1893 г. в гр. Ловеч. От трети прогимназиален клас постъпва кадет във Военното на Н. В. Училище, което завършва на 2 август 1912 г. с 32-рия випуск, наречен „Царски“, защото в него е зачислен престолонаследникът княз Борис. с първи офицерски чин подпоручик. Като командир на рота от 34-ти пехотен троянски полк взема участие в Балканската (1912 – 1913), Междусъюзническата (1913) и Първата световна война (1915 – 1918). Ранен е по време на сраженията при Одрин (1913). Награден е два пъти с орден „За храброст“. На 6 април 1918 г. е назначен за командир на охранителната рота в Чамкория, като преди това е бил ротен командир в ШЗО.

След завършване на войната е удостоен с назначение, адютант на Н.В. Цар Борис III. Тази длъжност заема продължително време. Завършва генералщабна академия. От 1924 г. служи една година в Генералния щаб на Българската армия. От 1927 г. е в щаба на 1-ви пехотен софийски полк. През март 1928 г., с военно звание подполковник, напуска служба по собствено желание.

Женен е за солунчанката Василка Шавкулова, дъщеря на търговеца Никола Шавкулов.

Започва да се занимава с търговия и обществена дейност в София. Успешно завършва специалностите „Търговия“ и „Дипломация“ в Свободния университет в София (днес УНСС). След преврата на 19 май 1934 г., като близък на двореца е интерниран от правителството на Кимон Георгиев в гр. Даръ-дере (дн. Златоград). Там установява тесни приятелски връзки с местните жители. През 1938 г. е избран за народен представител в XXIV обикновено народно събрание от Златоград. Представлява града и в следващото XXV обикновено народно събрание. През 1943 г. подписва обръщението на четиридесет и двама народни представители против изселването на българските евреи, инициирано от подпредседателя на Народното събрание Димитър Пешев.

След 9 септември 1944 г. е осъден от Втори състав на т.нар. „Народен съд“ на смърт и екзекутиран. С решение № 243 от месец април 1996 г. на Върховния съд на Република България присъдата е отменена.

Сирко Станчев е прадядо на юриста Никола Минчев.

Улица в Златоград носи името на Сирко Станчев в знак на почит към приноса му за развитието на града.

Военни звания 
 Подпоручик (2 август 1912)
 Поручик (2 август 1914)
 Капитан (20 юли 1917)
 Майор (27 ноември 1919)
 Подполковник (5 декември 1927)
 Полковник

Бележки

Източници 
 

Български политици (1918 – 1945)
Български полковници
Възпитаници на УНСС
Български военни дейци от Балканските войни
Български военни дейци от Първата световна война
Тридесет и втори випуск на Националния военен университет „Васил Левски“
Носители на орден „За храброст“ IV степен
Жертви на Народния съд
Родени в Ловеч
Починали в София