Лотар Матеус
Лотар Херберт Матеус () е германски футболен треньор и един от най-успешните германски футболисти за всички времена. Той има рекордните 150 участия и 23 гола с германския национален отбор по футбол. Световен (1990) и европейски (1980) шампион по футбол с Германия. Многократен шампион и носител на купата на Германия, шампион на Италия. Матеус е един от двамата играчи, участвали на пет световни първенства. Освен това, той има и най-много мачове на световни финали – 25.

Спечелва Златната топка за 1990 г. Носител на купата на УЕФА през 1992 с Интер.

От 21 септември 2010 до 19 септември 2011 година, Матеус е старши треньор на Устрем Дончево

Кариера 
Матеус е роден на 21 март 1961 г. в Ерланген и започва кариерата си в Херцогенаурех. На 18 г. той се мести в Борусия (Мьонхенгладбах). В края на първия си сезон като професионалист той попада в състава на ФРГ за Евро 1980, където немците печелят титлата. Матеус влиза в игра като резерва при победата с 3:2 над Холандия, но се включва много неуспешно. При 3:0 за немците той предизвиква дузпа. Резултатът е намален, „лалетата“ бележат и втори гол и в крайна сметка ФРГ едва успява да измъкне победата. Халфът повече не влиза в игра на турнира.

Все пак 2 години по-късно Матеус дебютира и на световно първенство при победата с 4:1 над Чили. През 1984 г. той се мести в Байерн Мюнхен. При това за предстоящия трансфер се разчува далеч преди края на сезона. По ирония на съдбата двата тима се срещат във финала за Купата на Германия. Резултатът е 1:1 и се налага изпълнение на дузпи. Матеус пропуска решаващия удар за Борусия. Никой не се осмелява да го обвини в опит да се хареса на новите си работодатели, но историята оставя неприятен привкус.

През 1986 г. в Мексико Матеус вече е твърд титуляр в националния отбор. ФРГ стига до финала, но губи с 2:3 от Аржентина на Диего Марадона. Именно на Матеус е поверена задачата да пази гениалния аржентинец. Като цяло германецът се справя, но в 85-ата минута Диего хвърля прецизен пас към Буручага, който бележи победния гол.

До световното първенство в Италия през 1990 Матеус вече се е преместил в Интер, с който става шампион през 1989. Повечето си мачове на шампионата на планетата ФРГ играе на стадион „Сан Сиро“ в Милано и Матеус, както и съотборниците му в Интер Андреас Бреме и Юрген Клинсман, се представя отлично. Германците изригват още в първия си мач на първенството. Югославия е отнесена с 4:1, а Матеус отбелязва два гола. Същата година той печели „Златната топка“. С помощта на халфа Интер печели Купата на УЕФА, но през 1992 г. се разделя с него. Матеус получава тежка травма и се завръща в Байерн Мюнхен. Впоследствие обаче шефовете на миланския клуб остават крайно изненадани от бързото възстановяване на халфа.

На световното първенство в САЩ Матеус вече играе като централен защитник, но Германия отпада изненадващо от България. Той записва пето участие на шампионат на планетата 4 години по-късно и установява рекорда си за най-много срещи на световни финали. Матеус е повикан от селекционера Берти Фогтс за заместник на контузения Матиас Замер след продължително отсъствие от бундестима, но не успява да предотврати провала 0:3 срещу Хърватия на 1/4 финалите.

През 1999 е капитан на Байерн във финала на Шампионската лига, загубен с 2 – 1 от Манчестър Юнайтед. През 2000 отива да играе в американския Метростарс, където завършва кариерата си.

Като треньор 
След прекратяване на активната си спортна кариера Матеус се отдава на треньорската професия. Първият отбор, който поема е СК Рапид Виена (6 септември, 2001- 10 май, 2002). Следват Партизан Белград (22 декември, 2002 – 13 декември, 2003) и Атлетико Паранаензе (1 февруари, 2006). Матеус води и националния отбор по футбол на Унгария от 1 януари, 2004 до 31 декември, 2005.

От 21 септември 2010 г. е назначен за национален селекционер на България. Дебютът му е изненадващо добър – след като една година националния отбор по футбол не е имал победа, под ръководството на Матеус националите записват 2 победи. 0:1 срещу Уелс в квалификациите за Евро 2012 и 0:2 в приятелски мач срещу Саудитска Арабия. На 19 септември 2011 година Матеус е освободен от поста. Кариерата на Матеус в България завършва неприятно, оставяйки горчиви спомени у германеца.

Източници

Външни препратки 
 Официален уебсайт

Германски футболисти
Футболисти на Борусия Мьонхенгладбах
Германски треньори по футбол
Носители на „Златна топка“
Футболисти на Интер Милано
Футболисти на Байерн Мюнхен
ФИФА 100
Треньори на националния отбор по футбол на България
Родени в Ерланген