Омоним
Омонимите са думи, които се пишат и произнасят по един и същ начин (имат еднакъв звуков състав), но имат различно значение. 

Близки до омонимите са омографите - които, макар и да се пишат еднакво, се произнасят различно и омофоните - които се произнасят еднакво, но се пишат различно.

Етимология 
Думата омоним произлиза от гръцките думи homos (еднакъв) и onoma (име), буквално „еднакви думи“.

Възникване 
Омонимите възникват в езика по различни начини:

 От първоначално различни думи, които в процеса на езиковото развитие са претърпели фонетични изменения и са съвпаднали по форма, например: мед (пчелен мед, м.р., от старобългарската ) и мед (металът мед, ж.р., от старобългарската ), син (съществително име, м.р., от старобългарската ) и син (цвят – прилагателно име, м.р., от старобългарската ), пръст (пръст на ръката, м.р., от старобългарската ) и пръст (пръстта в земята, ж.р., от старобългарската ).
 При съвпадение на книжовна и диалектна дума.
 Съвпадане на заемка и домашна дума: стол (за сядане, българска дума) и стол (трапезария, руска дума), чело (част от лицето, българска дума) и чело (музикален инструмент, италианска дума)
 Съвпадане на заемки от два различни езика, например: ангина (памучен плат, китайска дума) и ангина (болест, латинска дума), кран (за чешма, холандска дума) и кран (за повдигане, немска дума).
 При разпадане на полисемията, т.е. тогава, когато се разкъса връзката между различните значения на една многозначна дума.

Примери 
 Коса – коса на човек и коса за косене
 Вила – сечивото вила за събиране на сено или слама и постройката вила (предназначена за почивка)̀̀
 Пръст – почва и част от ръката
 Син – цвят и дете от мъжки пол.
 Лира – музикален инструмент, парична единица, съзвездие и отоплително тяло.
 Съд – съдина и правораздавателна институция.
 Вие – навиване на нещо, издаване на звук, вой, и лично местоимение вие.
 Град – населено място и градушка

Други примери: брак, лига, маса, мина, пика, ток, гребен.

Видове 
Омонимите могат да бъдат:
 Пълни – когато са еднакви части на речта и имат еднакви форми (коса, вила)
 Непълни – когато са различни части на речта и имат различни форми (мед от м. род и мед от ж. род, син – прилагателно и син – съществително)

По-специфичен случай на лексикално-граматичните омоними са тези, получени като резултат от конверсия, когато една дума преминава в друга част на речта, без да променя морфологичния си състав: високо дърво – говори високо; весело прекарване – тука е весело.

Източници

Вижте също 
 Омограф
 Омофон
 Омоформ
 Пароним
 Полисемия

Лексикология