Дуло
Ду̀ло е родът, от който произлизат ранните владетели на прабългарите. Произходът на династията и нейното име не е точно известен; съществуват множество хипотези.

Митичният прародител на рода Дуло е посочен в Именника на българските ханове като Авитохол. Голяма част от историците свързват първите две имена от Именника – Авитохол и Ирник – с Атила и неговия син Ернак. Самият Именник не твърди хунска връзка за прародителя, което не я изключва, както и тази с хунну. По-късно Кубрат, който е първият член на династията известен от историята, основава Стара Велика България, на територията на днешна Украйна. През втората половина на 7 век държавата е завладяна и синовете му се разпръсват из Европа със своите орди: Батбаян (Хазария), Котраг (Волга), Кубер (Македония), Аспарух (Долна Мизия) и Алцек (Италия).

Теории 
Въпреки че са предложени множеството теории, значението и произходът на името Дуло и на рода остават неясни. Голямата част от изследователите приемат, че той е от тюркски произход, като е тясно свързан с племената дулу от Западнотюркския хаганат. Независимо че също подкрепя тюркския произход на рода, Питър Голдън счита връзката Дуло-дулу за спекулативна. Друга теория за произхода на Дуло е хунската теория,  като самите хуни също дълго време са смятани за тюрки, но това виждане не е безспорно.

Епосът Джагфар Тарихи твърди, че името на рода Дуло идва от митичната река Дулосу в Централна Азия, покрай която основателите на рода живеели. Някои автори допускат, че това е река Талас, която тече в днешен Казахстан и Киргизстан и в чиято долина са намерени некрополи датиращи от края на първото хилядолетие пр.н.е., характеризиращи се с нишови гробове и брахикранни черепи, носещи следи от изкуствена деформация, подобна на тази практикувана от прабългарите. От друга страна в Южен Казахстан, в района на градовете Шимкент, Тараз и Алмати – до днес сред казахите съществува рода „Дулу“, един от основните в района.

Според някои изследвания тотемното животно на рода е вълка, каквото е и значението на името на първия представител на рода, за чиято идентификация няма спорове – Кубрат. Вълкът е приеман също така и от други степни азиатски народи, като тюрките и монголите, за техен митичен прародител.

Хълм на остров Ливингстън, Антарктида, е кръстен на българската управляваща династия Дуло.

Владетели от рода Дуло 

 Авитохол
 Ирник
 Кубрат
 Батбаян
 Кубер
 Котраг
 Аспарух
 Алцек
 Тервел
 Кормесий
 Севар

Вижте също 
 Прабългарски родове

Литература 
 Васил Златарски: Medieval History of the Bulgarian State, Vol I: History of the First Bulgarian Empire, Part I: Age of Hun-Bulgar Domination (679 – 852), Science and Arts Publishers, 2nd Edition (Petar Petrov, Ed.), Zahari Stoyanov Publishers, 4th Edition, 2006, София
 Walter Pohl (1998): Conceptions of Ethnicity in Early Medieval Studies, Debating the Middle Ages: Issues and Readings, Lester K. Little, Barbara H. Rosenwein, Blackwell Publishers 1998 p. 13 – 24
 Steven Runciman, A History of the First Bulgarian Empire, G. Bell & Sons, London, 1930
 
 Florin Curta, Roman Kovalev, The Other Europe in the Middle Ages: Avars, Bulgars, Khazars and Cumans, BRILL,‎ 2008, ISBN 90-04-16389-1

Източници 

Българска аристокрация
Български родове
Стара Велика България
Български династии
Дулово