Марсел Марсо
Марсел Марсо () е сценичното име на френския мим Марсел Манжел (), един от най-известните изпълнители на пантомима в света. За него се смята, че е „главният виновник за възраждане на изкуството на пантомимата след Втората световна война“.

Биография 
Марсел Марсо е роден в Страсбург, Франция на 22 март 1923 г. в семейство на евреи. На 16-годишна възраст, когато Франция влиза във Втората световна война, неговото семейство е принудено да напусне дома си. Той по-късно става доброволец в Съпротивата на Шарл дьо Гол и поради факта, че владее перфектно английски език е назначен като офицер за свръзка. По това време сменя и фамилията си. Баща му е арестуван от Гестапо и заточен в концентрационния лагер Аушвиц, където умира.

След войната, вдъхновен от изявите на Чарли Чаплин, Марсел Марсо решава да се занимава с актьорско изкуство. През 1946 г. Марсел Марсо се записва в Училището за драматично изкуство към Театъра на Сара Бернар в Париж.

През 1947 г. Марсо създава образа на Бип, тъжен бледолик клоун, който със своя раиран пуловер и захабена оперна шапка – истинско олицетворение на крехкостта на живота – се превръща в неговото друго „Аз“. Несполучливите приключения на Бип с всичко и навсякъде са безкрайни.

Мимът Марсел извършва истинска промяна и революция в театъра през 50-те години със своите тихи изпълнения, сред които „Ходене срещу вятъра“ (вдъхновила Майкъл Джексън за неговата „лунна походка“), „Клетката“, „Човекът-маска“, „В парка“, както и с многобройните си сатирични изпълнения.

През 1978 г. създава Парижката школа по пантомима, където преподава, за да подготви бъдещето поколение мимове в стилистиката създадено от Етиен Дьокру и неговата „граматиката“, и „неподвижната статуя“.

Член е на Художествена академия (Франция) от 27 февруари 1991. През 1996 г. основава фонд за поддръжка на пантомимата в САЩ.

Умира на 22 септември 2007 г. на 84 години.

Отличия и награди 
 Офицер на Ордена на Почетния легион
 Командор на Ordre national du Mérite
 Командор на Ордена за изкуство и литература
 Почетен доктор на Принстънския университет

Филмография 
 Барбарела (1968) Роже Вадим; зрителят чува гласа му за първи път във филма за учителя Пинг
 Последната Лудост на Мел Брукс (Silent movie) (1976). Странно, но в този филм гласът му звучи за втори път

Публикации 
 Les Sept Péchés capitaux, Atelier Pons, 1965.
 La Ballade de Paris et du Monde, Aline Elmayan Éditeur, 1968.
 L'Histoire de Bip, l'École des loisirs, 1976.
 Le Troisième Œil, Lithoprint Delcourt, 1981.
 Pimporello, Belfond, 1987.
 Bip piégé dans un livre, La Martinière, 2002.

Биографии 
 Jeanne et Guy Verriest-Lefert, Marcel Marceau ou l'aventure du silence, Éditions Desclée de Brouwer, 1974.
 Ben Martin, Marcel Marceau: Master of Mime, Paddington Press (UK) Limited, 1978 ISBN 0-448-22680-4
 Valérie Bochenek, Le Mime Marcel Marceau: entretiens et regards avec Valérie Bochenek, Somogy, 1997 ISBN 2-85056-262-9

Източници

Външни препратки 
 
 1961 
 1955 
 1975
 École Marcel Marceau
 Compagnie Bodecker&Neander: Alexander Neander et Wolfram v. Bodecker membres der Compagnie Marcel Marceau.
 Le mime Marceau à Avignon en 1975: INA Archives télévision.
 Pourquoi Marceau ?
 Condoléances

Френски актьори и актриси
Клоуни
Френски комици
Носители на награда Еми
Евреи във Франция
Участници във Френската съпротива
Носители на ордена на Почетния легион
Почетни доктори в САЩ
Родени в Страсбург
Починали в Париж
Погребани на Пер Лашез