Паралакс
Паралакс е термин, който характеризира видимото изместване на положението на един наблюдаван обект, дължащо се на неговото наблюдение от две различни точки.

Звезден паралакс 
Звездният паралакс се вижда, когато гледаме дадена звезда от двете противоположни страни на орбитата на Земята при обикалянето ѝ около Слънцето. Или казано по друг начин: ако се намираме на тази звезда и измерим ъгъла между лъчите, които водят от нея до двете противоположни страни на орбитата на Земята, то този ъгъл се нарича паралакс.

Ако се наблюдава позицията на една и съща близка звезда в продължение на няколко месеца, ще се установи, че тя е променила положението си спрямо останалите звезди. Всъщност не звездата, а Земята се е изместила по своята орбита около Слънцето. В резултат на това ъгълът, под който наблюдаваме звездата, е различен през различни моменти в годината. Измервайки този ъгъл, наречен паралакс, може да се определи на какво разстояние се намира звездата от нас. Паралаксът има малка стойност – от порядъка на части от 1'' (една ъглова секунда) за близките звезди и намалява много за звездите, които са на по-големи разстояния. Знаейки паралакса P (в ъглови секунди) на дадена звезда, може да се определи на какво разстояние се намира от Земята по следната формула:

d = 1 / P,
където d е разстоянието в парсека. За пример: паралаксът на Проксима от Кентавър e P=0.76, и за разстоянието до нея се получава d=1.3 пс или 4.2 св.г.

Определянето на разстояния с използването на паралакса е възможно за звезди, отдалечени до 300 св.г. от Земята. По-големи разстояния по този метод е трудно да се определят, заради малките промени в паралакса на наблюдаемия обект.

Паралакс в оптиката 
Паралакс е наличен при фотоапаратите с отделен визьор. Образът, наблюдаван през визьора, който е встрани от обектива, е малко по-различен от заснетия от обектива, т.е. разликата в кадъра при снимки с преден план, се получава поради разликата в разположението на обектива и визьора.

Паралакс при стрелкови измерителни уреди 
Наблюдаването на показание на стрелкови измервателен прибор под определен ъгъл, води до грешка в отчитането на действителната стойност на измерваната величина. За елиминиране на тази грешка се правят огледални скали. Огледалната скала позволява да се извършва измерването при съвпадение на двата образа – този на стрелката и на нейния огледален образ, което означава че винаги наблюдението при измерване се прави под един и същи ъгъл.

Източници 

Оптика
Астрометрия
Геометрия в компютърното зрение