Бактрийско-маргиански археологически комплекс
Бактрийско-маргианският археологически комплекс е археологическа култура от бронзовата епоха (22-18 век пр.н.е.) с център районът около Балх в средното течение на река Амударя.

Културата е открита през 1976 от Виктор Сарианиди, който я нарича на елинистичните провинции Бактрия и Маргиана. Изследванията му дълго време остават известни главно в Съветския съюз. Работите на Сарианиди започват да се превеждат и издават в чужбина едва през 90-те години.

Характеристики 
Разкопките на Сарианиди, започнали в средата на 70-те години, разкриват многобройни монументални конструкции на различни места в региона (Далбарджин, оазиса Дашли, Тохолок 21, Гонур, Келели, Сапели, Джаркутан). Селищата са укрепени с внушителни стени и порти. Открити са и голямо количество други предмети – бронзови инструменти, керамика и бижутерия от полускъпоценни камъни.

През 2001 в Туркменистан е открит печат с геометрични знаци, което поставя въпроса дали бактрийско-маргианската култура е разполагала с писменост. Няма твърдо установено мнение дали става дума за пълноценна писменост или за отделни пиктограми. Въпреки това се смята, че символите имат местен произход и се различават от тези в Анатолия, Месопотамия и района на Персийския залив.

Основната част от изследваните обекти са в южната част на Средна Азия – Туркменистан, Северен Афганистан, Южен Узбекистан и Западен Таджикистан. Възможно е културата да е разпространена и на юг в неизследваните от археолози области на Афганистан и Белуджистан. Бактрийско-маргиански предмети (печати и други) са откривани в обекти на Индската цивилизация, в Иранското плато и района на Персийския залив.

С радиовъглеродно датиране възрастта на комплекса е установена между последния век на 3 хилядолетие пр.н.е. и първата четвърт на 2 хилядолетие пр.н.е.

Хората от бактрийско-маргианския комплекс са уседнали и се занимават с поливно земеделие, като отглеждат пшеница и ечемик. Има данни за контакти с номадите от андроновската култура в степите на север.

Индо-иранска хипотеза 
Има мнения, че наличните сведения и най-вече при липсата на писмени източници в тази ранна епоха са недостатъчни за категорична етническа или лингвистична идентификация на културата. Свързват го с предшествениците на народа Хунза, или, в противоречие на подхода възприет при изследването на другите древни култури, въпреки стиловите културни характеристики не са сигруни дали археологическият комплекс е представлявал етническа или езикова цялост.

Изследователят на значимия праисторически комплекс Виктор Сарианиди еднозначно определя тази забележителна култура като свързана с Арийците от първичната индоиранската група и допуска, че е открил следи от протозороастрийски предмети и ритуали. Това мнение се потвърждава не само от свидетелствата за наличие на типично арийският култ към свещената напитка сома, но и от сходството на откритите укрепления с описанията от Ведите.

Вижте също 
 Бактрия
 Арийци
 Индска цивилизация Харапа

Галерия 

Индоевропейци
Археологически култури в Азия
Археологически култури в Афганистан
Археологически култури в Таджикистан
Археологически култури в Туркменистан
Археологически култури в Узбекистан
Култури от бронзовата епоха в Азия
Обекти от бронзовата епоха в Азия