Чеган
Чѐган или понякога Чѐганово (, Агиос Атанасиос, до 1926 година Τσέγανη, Цегани) е село в Република Гърция, в дем Воден (Едеса), област Централна Македония.

География 
Селото е разположено на 30 km западно от Воден (Едеса) и на около 50 km източно от Лерин (Флорина). Селото е изградено на плато, на височина 1220 m в планината Малка Нидже, сред борови гори под връх Пиперица (Πιπερίτσα, 1998 m). Землището на селото е 60 km2, от които 9 са под Островското езеро.

История

В Османската империя 
Във втората половина на XV век селото е дервентджийско. Църквата„Възнесение Господне“ в Чеган датира от 1700 година. В 1848 година руският славист Виктор Григорович описва в „Очерк путешествия по Европейской Турции“ Чегано като българско село. Александър Синве („Les Grecs de l’Empire Ottoman. Etude Statistique et Ethnographique“), който се основава на гръцки данни, в 1878 година пише, че в Цеган (Tségan), Мъгленска епархия, живеят 540 гърци. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на мъжкото население от 1873 година, Чеганче (Tchegantche) е посочено като село със 124 домакинства с 547 жители българи. Според Търпо Поповски:

Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в 1900 година в Чеган живеят 750 българи.

След Илинденското въстание цялото село минава под върховенството на Българската екзархия. По данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Чеган има 1200 българи екзархисти.

В 1902 година Христо Силянов пише за Чеган:

През 1908 година в селото се открива българско училище. Според просветния деятел от това време Георги Трайчев училището е било първоначално – с четири отделения и една забавачница.

При избухването на Балканската война в 1912 година 7 души от Чеган са доброволци в Македоно-одринското опълчение.

В Гърция 

През войната селото е окупирано от гръцки части и остава в Гърция след Междусъюзническата война. При акция за събиране на оръжие гръцки части, начело с патриаршисткия свещеник, пребиват шестима българи от Чеган.

През Първата световна война в района на Чеган през август 1916 г. се развива голямото Чеганско сражение между български и съглашенски части. Селото е за кратко освободено от българската армия. Боривое Милоевич пише в 1921 година („Южна Македония“), че Чеган има 180 къщи славяни християни. В 1926 селото е прекръстено на Агиос Атанасиос, но името Цегани се употребява и днес.

Чеган пострадва значително по време на Гръцката гражданска война - много от жителите му загиват и много се изселват в социалистическите страни. Селото е изоставено и жителите му се пренасят малко по-ниско в склона на планината и се оформя ново село Нов Чеган (Неос Агиос Атанасиос). След нормализирането на ситуацията в страна част от жителите на Чеган се връщат.

Старото село днес е туристическа атракция и в началото на XXI век в него са построени десетки нови къщи в традиционен стил с камъни и съвременни керемидени покриви като с това е загубило предишния си автентичен вид.

Селото произвежда предимно орехи, кестени, череши, както и пшеница и царевица.

Личности 

 Родени в Чеган
  Атанас Н. Лазов (1874 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 дебърска дружина
  Атанас Поплазаров (1867 – ?), войвода на ВМОРО, македоно-одрински опълченец
  Атанас Попов, български революционер от ВМОРО, войвода на селската чета от Чеган през Илинденско-Преображенското въстание
  Гацо Нушев (Кушев, 1884 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 рота на 1 дебърска дружина
  Геле Чегански, македоно-одрински опълченец, Сборна партизанска рота на МОО
  Георги Гулев, деец на българското македоно-одринско национално освободително движение
  Георги Н. Ташков (1886 – ?), македоно-одрински опълченец, 3 рота на 6 охридска дружина
  Иван Динев – Капитана, деец на ВМРО
  Мара Капитанчова, гръцка комунистка
  Мите Чичеков, деец на ВМОРО, убит от младотурците
  Мице Чегански (Димитър Христов, 1875 – 1970), войвода на ВМОРО и ВМРО
  Ташо Тойтов (1895 - ?), деец на ВМРО 
  Пецо Стоянов (? – 1903), български революционер, загинал в Баница
  Ташо Лаков, български революционер от ВМОРО
  Христо Василев Колчев, деец на ВМОРО, войвода на четата от родното си село, по-късно нелегален четник при Тане Стойчев, загинал заедно с войводата на 28 юни 1907 година край Чеганските колиби
  Христо Пандели Колчев (Колчиф) (1926 - ?), ятак на ЕЛАС (1944 - 1945), войник на ДАГ (1947 - 1949), през 1949 година заминава за България на лечение, установява се във Варна
  Яне Георгиев (1886 – ?), македоно-одрински опълченец, 1 дебърска дружина
  Яне Георгиев (1879 – ?), македоно-одрински опълченец, инженерно-техническа част, носител на орден „За храброст“ IV степен

 Починали в Чеган
  Кирил Коларов (1885 – 1916), български журналист
  Тане Стойчев (1874 – 1907), български революционер

 Свързани с Чеган
  Велко Велков - Скочивирчето (1877 - 1906), български революционер от ВМОРО, по произход от Чеган

Литература 
 Видоески, Божидар. Фонолошкиот систем на говорот на селото Чеган (Воденско). Македонски јазик, 1978, №29, 61-73.
 Дошкинов, П. Чеганска операция, т.1, т.2, София, 1940.

Външни препратки 
  Страница за Чеган

Бележки 

Села в дем Воден
Българска общност в Гърция