Стефан Софиянски
Стефан Антонов Софиянски е български политик от Съюза на демократичните сили (СДС), след 2001 г. – от Съюза на свободните демократи (ССД). Като министър-председател на България е начело на служебното правителство (1997) и кмет на София (1995 – 2005).

Стефан Софиянски е народен представител в XXXVII (1994 – 1995) и XL (2005 – 2009) Народно събрание.

Биография 
Стефан е син на Антон Ангелов Софиянски и Елена Бояджиева Софиянска (1925 - 2022), има сестра Мария. През 1974 г. завършва статистика във Висшия икономически институт „Карл Маркс“. През следващите години е служител в Министерството на транспорта (1974 – 1975), а след това работи в Центъра по електронизация на строителството и строителната индустрия (1975 – 1991).

При правителството на Филип Димитров Софиянски е председател на Комитета по пощи и далекосъобщения (1991 – 1993). През 1993 г. става заместник-председател на СДС и през ноември 1995 г. е избран за кмет на София. От 12 февруари до 21 май 1997 г. е начело на служебно правителство, назначено от президента Петър Стоянов. През 1999 г. е преизбран за кмет на столицата.

Непосредствено преди президентските избори през 2001 г. Стефан Софиянски напуска СДС и застава начело на основаната от него партия Съюз на свободните демократи. Като кандидат на ССД той получава трети мандат като кмет на София през 2003 г.

На парламентарните избори през 2005 г. ССД участва в коалицията Български народен съюз, заедно с БЗНС - Народен съюз на Анастасия Мозер и ВМРО-БНД на Красимир Каракачанов. Коалицията печели 13 места в състава на XL народно събрание. Софиянски е избран за депутат и за съпредседател на парламентарната група.

През 2006 г. Софиянски е сред избраните от парламента за наблюдатели в Европейския парламент и от 1 януари 2007, след като България става член на ЕС, става временен депутат в него до първите избори за български евродепутати през май 2007 г.

През 2008 г. заема все по-радикални десни позиции, аргументирайки се с написаното в Библията. По повод организирания в края на юни 2008 г. гей парад в столицата заявява: „Не различавам позицията си от тази на Боян Расате“.

През 2011 г. се кандидатира за кмет на София, издигнат е от коалиция Общност на демократичните сили.

Отличия и награди 
Доктор хонорис кауза на Университета по архитектура, строителство и геодезия (2002 г.).

Семейство 
Стефан Софиянски е женен за Алиса Иванова Балдева. Двамата имат 3 дъщери.

Обвинения в корупция 
През 2004 г. Софийската градска прокуратура започва разследване на 4 сделки на Столичната община и завежда 3 дела срещу Софиянски за престъпления по служба във връзка с продажбата на Централните софийски хали, на бизнес центъра на ул. „Гурко“ 1 и на терен за строителство на Милениум Център. Между 5 май и 29 юли 2004 г. Софиянски временно е отстранен от поста кмет на София, за да не възпрепятства разследването.

След избирането му за депутат в Народното събрание делата временно са прекратени поради депутатския му имунитет, но към октомври 2005 г. се създава парламентарна комисия по исканията на главния прокурор Никола Филчев от 27 септември и 25 октомври 2005 г. за сваляне на имунитета му. Тъй като според настоящата конституция не е възможно депутат сам да се откаже от имунитета си, а процедурата е много дълга и сложна, Съюзът на свободните демократи внася предложение за конституционна промяна, в която имунитетът да може да се свали по искане на депутата и да се разреши продължаването на процесуалните действия за него.

През февруари 2006 г. парламентарната комисия излиза със становището, че няма основания имунитетът на Софиянски да бъде свален. При последвалото обсъждане самият Софиянски призовава колегите си да гласуват за сваляне на имунитета му. На 22 февруари предложението е прието, което дава възможност за продължаване на съдебните дела, за които се отнася искането на главния прокурор.

През юни 2006 г. Софийският градски съд оправдава Софиянски по делото с Централните софийски хали. Съдът приема, че при сключване на сделката Софиянски само е изпълнявал решение на Общинския съвет, при вземането на което не е участвал, а освен това Халите са все още общинска собственост, така че не може да се говори за сериозно ощетяване на общината.

Когато Софиянски е избран за наблюдаващ в Европейския парламент (и от приемането на България в ЕС на 1 януари 2007 – временен евродепутат), изниква въпросът има ли той депутатски имунитет. След изборите в края на май 2007 г., Софиянски не успява да се класира за евродепутат и делото срещу него за Милениум център е подновено.

През септември 2007 г. Софийският градски съд оправдава Софиянски по второто дело – за Милениум Център. Според Софиянски тогавашният главен прокурор Никола Филчев е завел делата „по поръчка на кръг от хора около него“.

През февруари 2008 г. Софиянски е оправдан и по делото за „Гурко“ и НИКМИ АД, след като обвинителят заявява, че няма достатъчно доказателства срещу обвиняемите.

Източници

Допълнителна литература

Външни препратки 

 Парламентарна група на коалиция Български народен съюз
 „Депутатите свалиха имунитета на Софиянски“, интервю на Евгения Марчева със Стефан Софиянски за Дарик радио след свалянето на имунитета му, 22 февруари 2006 г.

Български статистици
Български политици след 1989
Министър-председатели на България
Кметове на София
Български евродепутати
Възпитаници на УНСС
Доктор хонорис кауза на УАСГ
Родени в София
Почетни граждани на София