Пчински окръг
Пчински окръг, или Вранско, () е разположен в най-южната част на Сърбия, между България, Северна Македония и Косово. Административен център е град Враня.

Населението му е 227 690 души, а площта е 3520 km². Физикогеографското разположение, и най-вече близостта на областта, я отнасят в историко-географски план повече към Македония, отколкото до Поморавието и Косово.

Административно деление 
Пчински окръг е съставен от 7 общини:
 Град Враня (дели се на 2 градски общини)
 Градска община Враня
 Градска община Вранска баня
 Община Босилеград
 Община Буяновац
 Община Владичин хан
 Община Прешево
 Община Сурдулица
 Община Търговище

История 
След подписването на Санстефанския мирен договор на 3 март 1878 г. по-голямата част от днешния Пчински окръг влиза в състава на Княжество България. Според Берлинския договор от същата година тази част от Пчинския край, подобно на Пиротския, е присъединена към Сърбия.

След Междусъюзническа война и южната част на Пчинския окръг е присъединена към Сърбия. След Първата световна война, според Ньойския договор, територията на община Босилеград също е прибавена към Сърбия. В периода май 1941 – август 1944 г. областта е част от Царство България.

Население 
Според официалната сръбска статистика основното население на Пчинския окръг е съставено от сърби, албанци, цигани и българи. Българите са мнозинство в община Босилеград.

Етнически състав

Икономика 
Пчинският окръг има слаба икономика, която е основана върху минното дело, строителството, земеделието и лесовъдството, както и върху производството на цигари.

Култура 
Първите културно-исторически паметници в Пчински окръг датират от XVI век, като известната турска обществена баня. Друг известен паметник в района е Домът на пашата, построен през 1765 г. Първото сръбско училище за региона е отворено през 1881 г.

Източници