Донецка област
Донецка област () е една от 24-те области на Украйна. Площ 26 517 km² (11-о място по големина в Украйна, 4,39% от нейната площ). Население на 1 февруари 2015 г. 4 288 258 души (1-во място по население в Украйна, 10,11% от нейното население). Административен център град Донецк. Разстояние от Киев до Донецк 871 km.

Историческа справка 
Първите градове на днешната територия на Донецка област са признати за такива в края на 18 в.: Мариупол (1779 г., от 1948 до 1989 г. носи името Жданов), Бахмут (1783 г., селището е основано през 17 век, от 1924 до 2016 Артьомовск) и Славянск (1794 г. основано под името Тор през 1676 г.). През 1917 г. за град под името Донецк е признато селището Юзовка, основано през 1870 г. (от 1924 до 1961 г. носи името Сталино). По време на съветския период 46 селища са признати за градове: 1920-те години – 2 селища; 1930-те – 20; 1950-те – 11; 1960-те – 11; 1970-те – 1; 1980-те – 1 селище. Най-новите градове на Донецка област са Свитлодарск и Николаевка признати съответно през 1992 г. и 2003 г., след разпадането на СССР и образуването на независима Украйна.

Донецка област е образувана с постановление на Президиума на ЦИК на СССР на 17 юли 1932 г. от части от Днепропетровски и Харковска област под името Сталинска област. На 3 юни 1938 г. от състава на Сталинска област е отделена Ворошиловградска област (от 1958 до 1970 г. и от 1990 г. Луганска област). През ноември 1961 г. на град Сталино е възстановено старото име Донец, а Сталинска област е преименувана на Донецка област.

Географска характеристика 
Донецка област е разположена в югоизточната част на Украйна. На югозапад граничи със Запорожка област, на запад – с Днепропетровска област, на северозапад – с Харковска област, на североизток и изток – с Луганска област, на югоизток – с Русия, а на юг се мие от водите на Азовско море. В тези си граници заема площ от 26 517 km² (11-о място по големина в Украйна, 4,39% от нейната площ).

Релефът на областта е предимно равнинно-хълмист, силно разчленен от сухи оврази и дерета, с преобладаващи височини от 100 до 200 m. Североизточната ѝ част се заема от Донецкото възвишение с максимална височина 336 m (), издигаща се в района на град Дебалцево, в крайната източна част на областта. В южната част на областта е разположено Приазовското възвишение, което постепенно се понижава на юг към Азовско море и завършва на брега му с откос, висок до 20 m.

Донецка област разполага с богати залежи на висококачествени въглища (главно антрацитни и коксуващи се), находищата на които съставляват част от големия Донецки въглищен басейн. Има също големи промишлени запаси от каменна сол (Бахмутско находище), флюсови и строителни варовици, мергели, огнеупорни глини, живак (Никитовско находище) и др.

Климатът е умерено континентален. Средната януарска температура варира от -7,8 °C на север до -5,4 °C на юг, а средната юлска съответно от 20,8 °C до 22,8 °C. Годишната сума на валежите се изменя от 450 mm на юг до 500 mm в пределите на Донецкото възвишение. През пролетта често явление са суховеите и прашните бури. Продължителността на вегетационния период (минимална денонощна температура 5 °C) е около 210 денонощия.

Територията на Донецка област попада в три водосборни басейна. Северната част се заема от водосборния басейн на река Северски Донец (десен приток на Дон), която преминава през нея с участък от средното си течение и притоците си Казьонний Торец, Бахмут, Луган и др. Западната част попада във водосборния басейн на река Самара (ляв приток на Днепър) и нейният ляв приток Волча. Централна и южната част на областта влиза във водосборната област на Азовско море, в което директно се вливат реките Калмиус, Грузки Еланчик, Миус и др. През лятото множество от по-малките реки пресъхват. За обезпечаване на населението и промишлеността с вода са изградени редица предимно малки водохранилища и каналите Северски Донец-Донбас и Днепър-Донбас.

В областта преобладават мало- и среднохумусните черноземни почви, които са много плодородни, а по крайбрежието на Азовско море се простира тясна полоса заета от слабо оподзолени черноземни почви и солонци. Цялата ѝ територия попада в степната зона и голяма част от нея представляват обработваеми земи. Участъци с естествена степна растителност са се съхранили само в защитените местности, на места се срещат (главно в Донецкото възвишение) редки гори и дъбрави, а покрай река Северски Донец – борови гори. Животинският свят е беден и е представен от гризачи, зайци, лисици и др. и няколко вида птици.

Население 
На 1 февруари 2015 г. населението на Донецка област е наброявало 4 288 258 души (10,11% от населението на Украйна). Гъстота 162,49 души/km². Градско население 90,84%. Етнически състав: украинци 56,87%, руснаци 38,22%, гърци 1,6%, беларуси 0,92%, татари 0,4%, арменци 0,33%, евреи 0,18% и др.

Административно-териториално деление 
В административно-териториално отношение Донецка област се дели на 28 областни градски окръга, 18 административни района, 52 града, в т.ч. 28 града с областно подчинение и 24 града с районно подчинение, 131 селища от градски тип и 21 градски района, в градовете Донецк (9), Макеевка (5), Мариупол (4) и Горловка (3).

Забележка: Цифрите в скобите след името на градския окръг отговарят на червените цифри от Картата за административно-териториалното деление на Донецка област, а латинските букви след името на района – на черните латински букви в Картата...

Източници