Алексис Клод Клеро
Алексѝ Клод Клеро̀ () е френски математик и мислител.

Алекси Клеро се ражда в Париж като второ дете в многодетното семейство на Жан-Батист Клеро, преподавател по математика, и Катрин Пети.

Като малък го считали за дете-чудо. На 10 години с лекота четял трудовете на Лопитал „Аналитичен трактат на коничните сечения“ и „Анализ на безкрайно малките“, а на 12 написал труд върху кривите от четвърта степен. До 18-ата си година пише знаменитите си „Изследвания на кривите с двойна кривина“ и много статии по диференциална и аналитична геометрия. Със специално разрешение от краля на Франция на 14 юли 1731 година 18-годишният Клеро е избран за член (адюнкт) на Френската академия на науките – безпрецедентен случай в историята на Академията.

В книгата си „Теория за фигурата на Земята, извлечена от принципите на хидростатиката“ Клеро формулира основните теореми на висшата математика, така наречените теореми на Клеро.

През 1751 г. с книгата си „Теория на Луната, изведена от единствения принцип за привличането“ взема награда от конкурс, обявен от Петербургската академия на науките. Осем години по-късно провежда изследвания върху Халеевата комета.

Клеро оставя трайни следи в геометрията и механиката. Изгражда теорията на криволинейните интеграли. Също така въвежда понятията за пълна диференциална функция на няколко променливи, общо решение и особени решения на диференциални уравнения. Един вид диференциални уравнения носят дори неговото име. Учебниците му „Начала на алгебрата“ и „Елементи на геометрията“ са едни от най-добрите за времето си.

Външни препратки 
  Биография на А. К. Клеро

Източници 
 „Выдающиеся математики“, А. И. Бородин, А. С. Бугай, „Радянська школа“, Киев, 1987

Математици (геометрия)
Френски астрономи
Членове на Френската академия на науките
Членове на Британското кралско научно дружество