Britene håndterte det økende behovet for å produsere et stort antall varer ved å ansette billig arbeidskraft, inkludert barn, som ble rekruttert for mindre lønn og hadde mer utholdenhet til å jobbe i fabrikkmiljøer. Barndommens uskyld ble brukt til å tjene penger, og behovet for familieinntekt oppmuntret til denne praksisen.
 Spørsmål: «Hvordan håndterte britene det økende behovet for å produsere et stort antall varer?» Kontekst: «23. juni 1757 beseiret det engelske ostindiske kompani Siraj-ud-Daula, Nawab av Bengal, i slaget ved Plassey. Britene ble dermed mestere i Øst-India (Bengal, Bihar, Orissa) - en velstående region med et blomstrende jordbruk, industri og handel. Dette førte til at en stor mengde barn ble tvunget til arbeid på grunn av det økende behovet for billig arbeidskraft for å produsere et stort antall varer. Mange multinasjonale selskaper ansetter ofte barn fordi de kan rekrutteres for mindre lønn, og har mer utholdenhet å bruke i fabrikkmiljøer. En annen grunn til at mange indiske barn ble ansatt var fordi de mangler kunnskap om sine grunnleggende rettigheter, de skapte ikke problemer eller klaget, og de var ofte mer pålitelige. Uskylden som følger med barndommen ble brukt til å tjene penger av mange og ble oppmuntret av behovet for familieinntekt. Svar:
Svaret på dette spørsmålet er: