«The Rise of Bennett: En musikalsk vidunderbarns reise»
 Spørsmål: Gitt konteksten nedenfor: [Den] mest komplette og gledelige forestillingen var den unge Bennett, hvis komposisjon ville ha gitt ære til enhver etablert mester, og hans utførelse av den var virkelig overraskende, ikke bare for dens korrekthet og glans, men for følelsen han manifesterte, som, hvis han fortsetter som han har begynt, må om noen år plassere ham veldig høyt i sitt yrke. I publikum var Felix Mendelssohn, som var tilstrekkelig imponert til å invitere Bennett til Nedre Rhenish Music Festival i Düsseldorf. Bennett spurte: «Kan jeg bli din elev?» Mendelssohn svarte: «Nei, nei. Du må komme for å være min venn.» I 1834 ble Bennett utnevnt til organist i St Ann's, Wandsworth, London, et letthetskapell til Wandsworth sognekirke. Han hadde stillingen i et år, hvoretter han underviste private studenter i sentrale London og på skoler i Edmonton og Hendon. Selv om RAM med felles samtykke hadde lite mer å lære ham etter hans syvende eller åttende år, fikk han lov til å forbli som fri boarder der til 1836, noe som passet ham godt, ettersom inntekten hans var liten. I mai 1835 gjorde Bennett sin første opptreden i Philharmonic Society of London, og spilte premieren på sin andre pianokonsert (i E-flatdur, op. 4), og året etter ga han premieren på sin tredje konsert (i c-moll, op. 9). Bennett var også medlem av Society of British Musicians, grunnlagt i 1834 for å promotere spesielt britiske musikere og komposisjoner. Davison skrev i 1834 at Bennetts overture oppkalt etter Lord Byrons Parisina var «det beste som har blitt spilt på foreningens konserter». Gjett en gyldig tittel for det!
A: