Ja, svaret er «forfatteren savner sin far dypt». Passasjen beskriver forfatterens følelser overfor sin far, som var fysisk funksjonshemmet og kort i statur. Forfatteren var opprinnelig flau over å bli sett med sin far offentlig, men da han ble eldre, kom han til å sette pris på farens mot og vilje til å gå på jobb hver dag til tross for hans fysiske begrensninger. Forfatteren angrer nå på at han ikke uttrykte sin kjærlighet og takknemlighet for sin far mens han fortsatt var i live, og tenker ofte på ham. Derfor kan det utledes at forfatteren savner sin far dypt.
Du vil få en oppgave. Du må generere et detaljert og langt svar. Artikkel: Min far var halt og veldig kort. Jeg var veldig sjenert over å bli sett med faren min da jeg vokste opp. Da vi gikk sammen, pleide han å legge hånden på armen min for balanse, og folk ville stoppe for å se på oss. Så jeg likte ikke å gå ut med ham. Noen ganger forlot moren min byen vår for å se søsteren sin, og jeg måtte hjelpe ham i stedet for moren min. Jeg sa ikke så mye mens vi gikk. Da vi startet, sa han alltid, «Du kan gå fort. Og jeg kan holde tritt med deg.» Vi går vanligvis til t-banen, hvor han gikk på jobb. Han gikk på jobb selv om han var syk eller det var dårlig vær. Han gikk nesten aldri glipp av en dag, og kunne komme til kontoret i tide selv om andre ikke kunne. Når snø eller is var på bakken, var det umulig for ham å gå selv med andres hjelp. På slike tider ville søsteren min eller jeg trekke ham over gatene på et barns slede til t-baneinngangen. Når jeg tenker på det nå, Jeg er overrasket over hvor mye mot han hadde til å komme seg til kontoret. Jeg har aldri hørt min far _ det. Nå har han vært borte i mange år, men jeg tenker ofte på ham. Jeg vil virkelig fortelle ham hvor lei meg jeg føler for det og hvor dypt jeg elsker ham. Spørsmål: Fra passasjen vet vi at _. Ja eller nei, er svaret «forfatteren savner sin far dypt»?
Svar: