Smith brukte færre RAM-brikker enn Lisa for å gjøre produksjonen av det nydesignede brettet mer kostnadseffektivt.
Bruker vil du gi deg en oppgave. Målet ditt er å fullføre oppgaven så trofast du kan. Mens du utfører oppgaven, tenk trinn for trinn og begrunn trinnene dine. Les dette: Smiths første Macintosh-kort ble bygget etter Raskins designspesifikasjoner: det hadde 64 kilobyte (kB) RAM, brukte Motorola 6809E mikroprosessor og var i stand til å støtte en 256 × 256 piksler svart-hvitt bitmap-skjerm. Bud Tribble, medlem av Mac-teamet, var interessert i å kjøre Apple Lisas grafiske programmer på Macintosh, og spurte Smith om han kunne innlemme Lisas Motorola 68000 mikroprosessor i Mac mens han fortsatt holdt produksjonskostnadene nede. I desember 1980 hadde Smith lyktes med å designe et brett som ikke bare brukte 68000, men økte hastigheten fra 5 MHz til 8 MHz; dette brettet hadde også kapasitet til å støtte en 384 × 256-pikslers skjerm. Smiths design brukte færre RAM-brikker enn Lisa, noe som gjorde produksjonen av brettet betydelig mer kostnadseffektiv. Den endelige Mac-designen var selvstendig og hadde det komplette QuickDraw-bildespråket og tolken i 64 kB ROM — langt mer enn de fleste andre datamaskiner; den hadde 128 kB RAM, i form av seksten 64 kilobit (kb) RAM-brikker loddet til logicboardet. Selv om det ikke var noen minnespor, var RAM-en utvidbar til 512 kB ved lodding av seksten IC-kontakter for å akseptere 256 kb RAM-brikker i stedet for de fabrikkinstallerte brikkene. Sluttproduktets skjerm var en 9-tommers, 512x342 piksler monokrom skjerm, som oversteg størrelsen på den planlagte skjermen.
Svar nå på dette spørsmålet, hvis det er et svar (Hvis det ikke kan besvares, returner «ubesvarbart»): Hvilken designfunksjon brukte Smith til slutt for å gjøre produksjonen av et nydesignet brett mer kostnadseffektivt?