Chan følte seg godhjertet mot larver.
Hjelp så godt du kan. Svar på følgende spørsmål: Det var en gutt ved navn Chan som elsket foreldrene sine, selv om de ikke elsket ham tilbake; han fikk ikke engang et fornavn. Han hadde blitt født i feil måned, i feil fase av månen, fortalte foreldrene ham, og hadde ikke brakt dem annet enn uflaks. Kampanjen på fabrikken som ble lovet faren, ble tatt bort i siste øyeblikk. Hagen moren hans jobbet i nesten hver dag produserte aldri noe mer enn det mest magre ugresset siden Chans fødsel. Det var ofte sol i den lille kinesiske landsbyen, men det var en nesten konstant dysterhet over huset deres, som om en useriøs sky bare blokkerte solen over eiendommen deres. Og foreldrene hans beskyldte selvfølgelig Chan for alt. Han var liten for alderen, og vanligvis stille. Han likte å lytte til folk i stedet for å snakke, fylle seg med historier. Han var en god gutt og gjorde alltid som han ble fortalt, og kunne se det gode i foreldrene sine, selv om andre ikke kunne. Noen ganger ville moren tillate ham en søt, eller faren ville bringe hjem et origami-foldesett. De likte ikke å vise det til andre, men foreldrene hans kunne være snille. Chan var tålmodig og visste at de til slutt ville elske ham. Han gravde en dag mellom gjerdet og vestsiden av huset etter larver å mate til kjæledyrets kameleon, Rainbow. Det var en varm julidag ikke lenge etter tiårsdagen hans. Han dro ofte dit fordi det var kjølig og fuktig fra skyggen av trærne, og ormene så ut til å like det der. Han tok aldri mer enn han trengte, så takket han larvene for å ofre livet slik at Rainbow kunne forbli levende og være kjæledyret hans. Chan var veldig godhjertet når det gjaldt larver. Hvordan følte Chan seg om larver? - godhjertet - ikke nok informasjon - avsky - kaldhjertet
A: