Kattens sykdomsvarighet er ikke spesifisert i sammenhengen.
 

Datteren min var borte på college og forberedte seg på sine avsluttende eksamener og sykepleierstyrer. Jeg visste at datterens katt, som har vært en del av familien vår siden datteren min gikk i andre klasse, døde av en raskt voksende kreft. Jeg kunne ikke fortelle datteren min fordi jeg ikke ønsket å irritere henne og ta tankene fra studiene og forestående eksamen. Når veterinæren vår bestemte seg for at det ikke var noe mer som kunne gjøres, viste hun meg hvordan jeg skulle gi smertestillende medisiner og væsker hjemme for å holde henne komfortabel i håp om at hun ville leve lenge nok til at datteren min kunne si farvel etter endt utdanning. Hele uken bodde jeg hos katten vår døgnet rundt. Hun hadde helt sluttet å spise og drikke og døde sakte foran øynene mine. Hun sov mesteparten av tiden bortsett fra da jeg måtte sette nålen mellom skulderbladene hennes for å gi henne væske. Så gråt hun stille og så på meg med bønnende øyne. Pusten hennes ble så grunt at jeg måtte komme nær henne og lytte for å se om hun fortsatt var i live. Etter en uke med dette begynte jeg å innse at det mest uselviske jeg kunne gjøre for denne vakre skapningen var å la henne gå. Jeg pakket henne inn i favorittteppet hennes og kjørte henne til veterinærene våre etter at de hadde stengt for dagen. Hun var så tynn og skrøpelig, men da jeg holdt henne nær, purret hun fortsatt. Jeg takket henne for de 14 årene hun hadde vært en av datterens nærmeste følgesvenner, og jeg holdt henne mens hun tok sitt siste åndedrag. Jeg var redd datteren min skulle bli sint på meg da jeg fortalte henne at jeg tok avgjørelsen uten å gi henne tid til å si farvel. Hun var trist, men forsto at jeg gjorde det snilleste jeg kunne ha gjort for pusen hennes. I henhold til konteksten ovenfor, svar på følgende spørsmål. Kattens sykdom varte:
Svar: