ved bilen
 November dro alltid rundt stasjonen, men i dag var en død søndag. Ikke en bil kjørte av motorvei hele morgenen. Ingenting traff stasjonen, men et tynt jevnt regn, som søler sakte regnbuer i oljen. Jeg og Harnie bare vippet stolene våre tilbake mot sigarettstativet, så monsterfilmen, og ventet på at spillet skulle starte. Den store flygende skilpadden var i ferd med å grille sentrum av Tokyo da drivklokken ringte, og opp slynget en bil så forbannet nydelig at det gjorde vondt å se på den. En '37 Buick Roadmaster det var, malt en rød så rik at den var nesten svart, den rette åtte motoren hvisket som en elsker mens regndråper rullet nedover kromgrillen. Ut klatret denne høye fyren, kledd som Guds bestefar ferdig for et bryllup eller en begravelse. Huden hans var brun som en bokhvetekake, med bretter dypt som dreneringsgrøfter. Tok en mektig lang strekning av svette og slit, kjærlighet og fødsel og døende, for å skjære et ansikt som det. Han bøyde skuldrene, rullet deretter nakken til den sprakk. Han trakk en pakke Camel rett fra innsiden av vesten og vendte en ut. «Har du et lys?» Stemmen hans var dyp og varm, halv grus, halv honning. Jeg kastet ham en pakke fyrstikker gjennom den åpne døren; han fanget den venstrehendt, snudde den deretter opp, brettet over en fyrstikk, og slo den med tommelen. «Er dette byen med den døde spelemannen?» sa han etter et langt drag på røyken. «Du kan si det,» sa jeg og ignorerte blikket Harnie ga meg. Ingen snakket om henne; Jeg lurte på hvordan denne fyren til og med hadde hørt om henne. «Er ikke en fele, skjønt. Det er en cello, som i symfonien. Den fremmede trakk på skuldrene. «Nær nok.» «Hun er ikke død heller,» sa Harnie. «M-mer sover, liksom.» Han pustet ut en krans av røyk. Så en annen. «La oss vekke henne,» sa han. «Du bør ikke prøve, herre,» sa jeg. «Hun har sovet i tretti år.» Hvorfor ble hovedpersonen imponert? Velg riktig svar fra følgende alternativer: - ikke nok informasjon - ikke noe arbeid - hveten - ved bilen
Svaret på dette spørsmålet er: