Această situaţie a avut drept rezultat actuala abordare absurdă potrivit căreia „o singură soluţie este bună pentru toate problemele ”, în cadrul căreia universităţi parţial privatizate se poartă ca nişte întreprinderi de control, al căror presupus scop este acela de a planifica rezultatele educaţionale.
Dieser Zustand führte zum derzeitigen geistlosen Schematismus, indem teilprivatisierte Universitäten wie Unternehmen agieren, die Bildungsoutput planbar machen sollen.