Dna Ashton nu discută despre integrare în discursul său, dar îmi e teamă că, atunci când discută despre un conducător atât de subțire încât riscă să se rupă la prima presiune, discută despre un tip de politică externă în filigran.
Lady Ashton does not talk about mainstreaming in her speech, but I fear that, when she talks about a silver thread so thin that it risks breaking at the first pressure, she is talking about a sort of filigree foreign policy.