Prelungirea constantă, la fiecare șase sau opt ore, a duratei de timp în care spațiul aerian european era închis a însemnat că pasagerii nu își puteau planifica călătoriile în alt mod și chiar și companiile aeriene au fost ținute în așteptare.
Dadurch, dass die Sperrung des europäischen Luftraums kontinuierlich alle sechs bis acht Stunden verlängert wurde, wurde den Passagieren die Möglichkeit genommen, die Fortsetzung ihrer Reise mit anderen Verkehrsmitteln zu planen, und den Fluggesellschaften selbst waren die Hände gebunden.