Tibetanii au, cel puțin, dreptul să continue să fie și să se simtă ca un popor, iar pentru a face acest lucru, trebuie să fie liberi să-și cultive propriile lor tradiții, istoria și limba: pe scurt, să-și păstreze propria identitate, a cărei parte integrantă o constituie identitatea lingvistică.
The Tibetans have the right to continue to be and to feel like a people, at least, and to do so they must be free to nurture their own traditions, history and language: in short, to keep their own identity, an essential part of which is language identity.