Dacă analizăm țările care au urmărit politici de succes în materie de conservare în domeniul pescuitului – fie că este vorba despre Insulele Falkland, Islanda, Norvegia, Noua Zeelandă – toate acestea au procedat astfel pentru a da administratorilor un sentiment de proprietate, astfel încât să aibă stimulentul de a trata pescuitul ca pe o sursă regenerabilă.
If you look at the countries that have pursued successful conservation policies in fisheries – whether it is the Falkland Islands, Iceland, Norway, New Zealand – all of them have done so on the basis of giving skippers a sense of ownership so that they have an incentive to treat fisheries as a renewable resource.