Orice italian cinstit recunoaşte că, în Italia, există ziare, posturi de radio şi de televiziune care îşi desfăşoară în mod liber activitatea; că multe din aceste ziare duc o politică editorială opusă celei a prim-ministrului italian; că dacă există o lipsă de pluralism, aceasta există numai în singurul – şi subliniez, doamnelor şi domnilor, singurul – sindicat recunoscut de jurnaliştii italieni, care este
recognise that in Italy, there are newspapers, radio stations and TV channels that operate freely; that many of those newspapers have an editorial policy that is opposed to that of the Italian Prime Minister; that if there is a lack of pluralism it is within the only – and I stress the only, ladies and gentlemen – trade