Cu această rezoluție, întreg Parlamentul recunoaște în sfârșit că dreptul la hrană este un drept umanitar de bază, că este inacceptabil ca foamea unora să fie exploatată în avantajul altora, că reglementarea este indispensabilă pentru a asigura stabilitatea prețurilor și că acordurile comerciale trebuie să apere micile exploatații agricole familiale și dreptul la hrană.
Przyjmując przedmiotową rezolucję, Parlament wreszcie przyznaje, że prawo do żywności jest jednym z podstawowych praw człowieka, i że niedopuszczalne jest, by jedni korzystali z tego, że inni głodują oraz że potrzebne są regulacje zapewniające stabilność cen, a porozumienia handlowe muszą chronić małe rodzinne gospodarstwa rolne i gwarantować prawo do żywności.