Până în prezent, crearea bogăţiei şi măsurarea bunăstării s-au bazat, în mare măsură, pe consum, industria fiind astfel încurajată să nu acorde prea multă atenţie valorii reale a materiilor prime utilizate, chiar dacă preţul acestora este scăzut, sau costului real al deşeurilor produse.
Até agora, a criação de riqueza e a medida do bem-estar têm-se baseado geralmente no consumo e, por isso, a indústria tem tido incentivos a prestar pouca atenção ao valor real das matérias-primas usadas, mesmo das de baixo custo, ou ao custo real dos resíduos produzidos.