Cum se face că nu a solicitat Consiliului Europei şi Comisiei să trimită un avertisment solemn acelor state care se raliază la această logică agresivă, din moment ce istoria ne-a învăţat de prea multe ori că aceste remarci nu întârzie în a se transforma în fapte reale?
Come potrebbe il nostro Parlamento non chiedere al Consiglio europeo e alla Commissione di mandare un avvertimento solenne agli Stati che adottano questa logica aggressiva e le danno addirittura voce, dato che la storia troppe volte ci ha insegnato che alle parole, purtroppo, spesso seguono i fatti?