Care este rostul păstrării unui volum de date cât mai mic posibil atunci când se negociază acordul PNR dacă SUA, în calitate de opozant, anunţă că doreşte nu numai să perceapă o taxă de intrare, ci şi să colecteze date adiţionale despre pasageri?
Jaki sens ma ograniczanie ilości danych do minimum przy negocjowaniu kwestii danych PNR, jeżeli USA w odpowiedzi ogłosi, że nie tylko chce nałożyć opłatę za wjazd, ale także zbierać dodatkowe dane od pasażerów?