Este posibilă o inovare într-o situaţie ca cea pe care am experimentat-o, în cazul în care există un atac permanent şi sistematic la starea socială, la reducerea accesului la îngrijire medicală, la reducerile sistematice ale serviciilor şi la o lipsă continuă de investiţii în acest domeniu?
Is any innovation feasible in a situation like the one that we have experienced, where there is a persistent and systematic attack on the social state, a reduction in access to healthcare, systematic cuts in services, and continuous disinvestment in this area?