L ’ invocation de l ’ article 122 du traité de Lisbonne est l ’ interprétation la plus vague de la législation que je n ’ ai jamais vue et démontre, selon moi, une sorte de duperie politique qui prouve que chaque paragraphe de chaque article de chaque traité n ’ est même pas digne du papier sur lequel il est imprimé.
Invocarea articolului 122 din Tratatul de la Lisabona este cea mai liberă interpretare a unei legislaţii la care am asistat vreodată şi, în opinia mea, dovedeşte un fel de înşelătorie politică ce demonstrează că fiecare alineat al fiecărui articol din fiecare tratat nici nu este demn de hârtia pe care a fost tipărit.