Den är som vild vanlig endast kring gamla gårdar och kloster, i parker och liknande miljöer och har då antagligen förvildat sig, eftersom den länge varit en omtyckt flerårig trädgårdsväxt och lätt självsår sig med stora massor av frön och ratas av rådjur.
dɛn ɛːr sɔm vˈɪld vˈɑːnlɪɡ ˈɛndast krˈɪŋ ɡˈamla ɡˈoːrdar ɔk klˈɔstər, iː pˈarkər ɔk lˈiːknandə mˈɪljøːər ɔk hɑːr doː ˈantɑːɡlˌɪɡən fˈœrvɪldˌat sˈɛj, ˈɛftəʂˌɔm dɛn lˈɛŋə vˈɑːriːt ɛn ˈɔmtykt flˈeːroːrˌɪɡ trˈɛːdɡoːrdsvˌɛkst ɔk lˈɛt sxˈɛlvsoːr sˈɛj meːd stˈuːra mˈasɔr ɑːv frˈøːn ɔk rˈɑːtas ɑːv roːjˈʉr.