Namnstämpeln fick användas i de fall då kungen efter minst två tillsägelser vägrat underteckna regeringsakter eller då kungen till följd av ovilja nekade underteckna de utnämningsärenden vilka gått hans personliga vilja emot.
nˈamnstəmpəln fˈɪk ˈanvəndˌas iː deː fˈal doː kˈɵŋən ˈɛftər mˈɪnst tvˈoː tˈɪlsəjˌɛlsər vˈɛɡrɑːt ˈɵndətˌɛkna rəjˈeːrɪŋsˌaktər ˌɛlər doː kˈɵŋən tɪl fˈœljd ɑːv ˈuːvɪljˌa nˈeːkadə ˈɵndətˌɛkna deː ˈʉtnəmnˌɪŋsɛːrˌɛndən vˈɪlka ɡˈɔt hans pˈɛʂɔnlˌiːɡa vˈɪlja ɛmˈuːt.