Trots sina goda förbindelser med hovet uppträdde han vid riksdagen i Norrköping år 1800 som en av de ivrigaste oppositionsmännen och hade säkert följt många andras exempel och avsagt sig adelskapet, om han inte förhindrats av sin far.
trˈɔts sˌiːna ɡˈuːda fˈœrbɪndəlsər meːd hˈuːvət ˈɵptrɛːdə han viːd rˈɪksdɑːɡˌɛn iː nˈɔrɕøːpˌɪŋ ˈoːr ˈɛt tˈʉsɛn ˈɔtahˈɵndra sɔm ɛn ɑːv deː ˈɪvriːɡˌastə ˌɔpuːsɪsxˈʊnsmənən ɔk hˌadɛ sˈɛːkət fˈœljt mˈɔŋa ˈandras əksˈɛmpəl ɔk ˈɑːvsakt sˈɛj ˈadeːlskˌɑːpət, ɔm han ˈɪntɛ fˈœrhɪndrˌats ɑːv sɪn fˈɑːr.