Indelningen av språken hänger samman med den så kallade agglutationsteorin, enligt vilken avlednings- och böjningselementen en gång varit självständiga ord, i motsats till exempelvis adaptionsteorin, som hävdar att ändelserna från början ej haft någon självständig betydelse.
ˈɪndeːlnˌɪŋən ɑːv sprˈoːkən hˈɛŋər sˈaman meːd dɛn sˈoː kˈaladə ˌaɡlʉtasxˈʊnstəuːrˈiːn, ˈeːnlɪkt vˈɪlkən ˈavleːdnˌɪŋs ɔk bˈœjnɪŋsələmˌɛntən ɛn ɡˈɔŋ vˈɑːriːt sxˈɛlvstəndˌiːɡa ˈuːrd, iː mˈuːtsats tɪl əksˈɛmpəlvˌiːs ˌɑːdapsxˈʊnstəuːrˈiːn, sɔm hˈɛvdar at ˈɛndəlsˌɛrna froːn bˈœrjan ˈɛj hˈaft nˌoːɡɔn sxˈɛlvstəndˌɪɡ bətˈyːdəlsə.