v ʌhɭˈɑvi dˈo «anfʌɭˈohiʌnu» pˈɑmva birˈindi, vidˈɑnʌhʌ odʲˈin tˈisjatʃa ʃˌɛsʲtʲsˈot dʲevʲjatnˈɑdtsjatʲ rˈoku, mˈisjats nazivˈɑitsja:  ʌstˈɑnni najmˈennja shadˈɑnʌ «pˈo drˈevnix», ˈɑdʒy zasvˈidtʃʲini vˈonʌ bˈuɭʌ vʒˈɛ v davnʲʌkˈiifskix aprakˈosax ˈi tˈetrax (en)ˈɛks ˈaɪ(uk)—(en)ɹˌəʊmən θˈɜːtiːn(uk) stˈoɭit ˈu napisˈɑnnjax:.
В оглаві до «Анфологіону» Памва Беринди, виданого 1619 року, місяць називається:  Останнє наймення згадано «по древніх», адже засвідчене воно було вже в давньокиївських апракосах і тетрах XI—XIII століть (у написаннях: ).