odʲˈin tˈisjatʃa pʲˌɪtʲsˈot pjatdesjˈatʲtʃʲotirʲi — ˈjanuʃ ʌstrˈozkij — vʌɭˈinskij vʌˈevʌda odʲˈin tˈisjatʃa pʲˌɪtʲsˈot visʲimdesjɪtʲtʃʲotirʲi—odʲˈin tˈisjatʃa pʲˌɪtʲsˈot dʲevʲjanˈostotrʲˈi, krakˈifskij kaʃtˈeɭjan odʲˈin tˈisjatʃa pʲˌɪtʲsˈot dʲevʲjanˈostotrʲˈi—odʲˈin tˈisjatʃa ʃˌɛsʲtʲsˈot dvˈɑdtsjatʲ, biɭʌtsˈɛrkifskij, tʃʲirkˈɑskij, kanˈifskij, piriˈjasɭafskij odʲˈin tˈisjatʃa pʲˌɪtʲsˈot dʲevʲjanˈostotʃʲotirʲi—odʲˈin tˈisjatʃa ʃˌɛsʲtʲsˈot dvˈɑdtsjatʲ tˈɑ vʌɭʌdˈimirskij starˈosta odʲˈin tˈisjatʃa ʃˌɛsʲtʲsˈot tʃʲotirʲi—odʲˈinadtsjatʲ tˈisjatʃa ʃˌɛsʲtʲsˈot dvˈɑdtsjatʲ.
1554 — Януш Острозький — волинський воєвода (1584—1593), краківський каштелян (1593—1620), білоцерківський, черкаський, канівський, переяславський (1594—1620) та володимирський староста (1604—11620).