pˈerʃa pismˈova shˈɑdka prˈo vibˈuxʌvi rʌbˈoti v rudnˈikax zbirˈehɭasja vˈɛ «knˈizi hirnˈitʃʲʌhʌ sˈudu» mˈista bˈɑnska ʃtjavnˈitsja, dˈe zʌkrˈema stvirdʒˈuitsja, ɕˈo «tirˈoɭskij hirnˈik kˈɑspar vˈɑjndaɭ vˈisʲim ɭjutˈohʌ odʲˈin tˈisjatʃa ʃˌɛsʲtʲsˈot dvˈɑdtsjatʲsʲˈim rˈoku prʌvˈɑdiv ˈu ʃtˈoɭni vˈibux, vikʌristˈovujutʃʲi tʃʲˈornij pˈorʌx».
Перша письмова згадка про вибухові роботи в рудниках збереглася в «Книзі гірничого суду» міста Банська Штявниця, де зокрема стверджується, що «тірольський гірник Каспар Вайндаль 8 лютого 1627 року провадив у штольні вибух, використовуючи чорний порох».