ɕˈodʌ , vˈonʌ nadˈɑɭi vitisnˈiɭʌsja kʌɭˈiʃnim zajminnˈikʌm drˈuhij, ˈɑ dˈɑvnij kˈorin (en)ˈastəɹˌɪsk vˈiːjˈɛrtˈɔː(uk) zbirˈihsja ˈu sɭˈovax piftˈora, piftˈori vˈid , bukvˈɑɭnʌ — «pʌɭˈovina druhˈohʌ», «pʌɭˈovina druhˈoi», viftʌrˈok vˈid , bukvˈɑɭnʌ — «drˈuhij dˈen tˈiʒnja», ftʌrˈuvati, ftʌrˈiti«spivˈɑti ˈɑbʌ kazˈɑti drˈuhim», pʌftʌrˈjuvati, pʌftˈorjati«rʌbˈiti drˈuhij rˈɑz», ftʌrˈinnij.
Щодо , воно надалі витіснилося колишнім займенником другий, а давній корінь *vъtor- зберігся у словах півтора, півтори (від , буквально — «половина другого», «половина другої»), вівторок (від , буквально — «другий день тижня»), вторувати, вторити («співати або казати другим»), повторювати, повторяти («робити другий раз»), вторинний.