v iminnˈikiv — nˈɑzv istˈot fˈormi znaxˈidnʌhʌ vidmˈinka ʌdnˈini ˈi mnʌʒˈyni tʃʲʌɭʌvˈitʃʲʌhʌ rˈodu zbihˈɑjutsja zˈɛ fʌrmˈɑmi rʌdˈovʌhʌ vidmˈinka, ˈɑ niistˈot — ˈis fʌrmˈɑmi nazˈivnʌhʌ vidmˈinka: bˈɑtʃʲu kˈohʌ?brˈɑta, brˈɑtiv; ʃukˈɑju kˈohʌ?pʌmˈitʃʲnika, pʌmitʃʲnˈikiv; znˈɑju kˈohʌ?susˈida, susˈidiv; ˈɑɭi bˈɑtʃʲu ɕˈo?aftʌmˈobiɭ, aftʌmˈobiɭi; ʃukˈɑju ɕˈo?rukˈopis, rukˈopisi; znˈɑju ɕˈo?vˈirʃ, vˈirʃi.
В іменників — назв істот форми знахідного відмінка однини і множини чоловічого роду збігаються з формами родового відмінка, а неістот — із формами називного відмінка: бачу (кого?) брата, братів; шукаю (кого?) помічника, помічників; знаю (кого?) сусіда, сусідів; але бачу (що?) автомобіль, автомобілі; шукаю (що?) рукопис, рукописи; знаю (що?) вірш, вірші.