iminnˈik — samˈostijna tʃʲɪstˈina mˈovi, ɕˈo mˈɑi znatʃʲˈennja pridmˈetnʌsti, viraʒˈɛnʌi ˈu fˈormax rˈodu, tʃʲˈisɭa ˈi vidmˈinka, vidpʌvˈidai nˈɑ pitˈɑnnja xtˈo?
Іме́нник — самостійна частина мови, що має значення предметності, вираженої у формах роду, числа і відмінка, відповідає на питання хто?