tˈɑkij pˈidxid, zastʌsˈovanij nˈɑ praktˈitsi amirˈikanskʌju administrˈɑtsiiju prizˈidinta ˈɛr. rijhˈɑna nˈɑ pʌtʃʲˈjatku visʲimdˈesjɪtʲxˈɑ rˈokiv (en)ˈɛks ˈɛks(uk) ˌɛstˈɛ., ˈɑ pˈotim ˈi v zaxˈidnij ivrˈopi, dˈɑv zmˈohu piribˈorʌti stahfɭjatsˈijnij prˈotsys, ɕˈo zatˈjahnufsja, stvʌrˈiti nˈovu sistˈemu, ˈjaka spriˈjai zrʌstˈɑnnju rihuɭˈjuvannja svitʌhʌspˈodarskix zˌɛvˈɛˈjaskiv mʌnitˈɑrnimi zasˈobami, vraxˈovui riˈɑɭii natsiˈonaɭnix suvirinˈititiv, dʌzvˈoɭjai unˈiknuti nadmˈirnʌi natsiˈonaɭnʌi diriktˈivnʌsti.
Такий підхід, застосований на практиці американською адміністрацією президента Р. Рейгана на початку 80-х років XX ст., а потім і в Західній Європі, дав змогу перебороти стагфляційний процес, що затягнувся, створити нову систему, яка сприяє зростанню регулювання світогосподарських зв'язків монетарними засобами, враховує реалії національних суверенітетів, дозволяє уникнути надмірної національної директивності.