inˈodi dˈeɭta funktsˈiju ujavɭˈjajutʲ ˈjak niskˈintʃʲinnʌ visˈokʌju, niskˈintʃʲinnʌ tˈonkim pˈikʌm ˈu pʌtʃʲˈjatku kʌʌrdˈinat, ˈiz ʌdinˈitʃʲnʌju zahˈɑɭnʌju pɭʌɕˈeju tsʲˈohʌ pˈiku, ˈi vˈona fizˈitʃʲnʌ pridstˈɑvɭjai idiaɭˈizʌvanu matirˈiaɭnu tˈotʃʲku ˈɑbʌ tʌtʃʲkˈovij zˈɑrjad.
Іноді дельта функцію уявляють як нескінченно високою, нескінченно тонким піком у початку координат, із одиничною загальною площею цього піку, і вона фізично представляє ідеалізовану матеріальну точку або точковий заряд.