prikmitnˈik vidminˈjuvafsja ˈjak fˈorma dvʌˈini zajmˈennika: nazˈivnij ˈu nʲˈohʌ zbihˈɑfsja zˈi znaxˈidnim, rʌdˈovij — zˈɛ mistsˈɛvim, ˈɑ davˈɑɭnij — zˈɛ ʌrˈudnim.
Прикметник  відмінювався як форма двоїни займенника: називний у нього збігався зі знахідним, родовий — з місцевим, а давальний — з орудним.