odʲˈin tˈisjatʃa tʃʲɪtˈyrʲesta trˈidtsjatʲdvˈɑ — mˈexmid (en)ˈaɪ ˈaɪ(uk) fˈɑtix zavʌjˈovnik, turˈetskij sˈuɭtan odʲˈin tˈisjatʃa tʃʲɪtˈyrʲesta sˈoroktʃʲotirʲi odʲˈin tˈisjatʃa tʃʲɪtˈyrʲesta sˈorokʃˈisʲtʲ, odʲˈin tˈisjatʃa tʃʲɪtˈyrʲesta pjatdesjˈatʲodʲˈin odʲˈin tˈisjatʃa tʃʲɪtˈyrʲesta visʲimdesjɪtʲodʲˈin — najbˈiɭʃij pʌɭkʌvˈodits svˈohʌ tʃʲˈjasu: zavʌˈjuvaf kʌnstantˈinʌpʌɭ pʌkɭˈɑfʃi kˈinitsʲ isnˈuvannju vizantˈijskij impˈerii, krˈimski xˈɑnstvʌ, sirbˈiju, mʌrˈeju, trapˈezundsku impˈeriju, bʌsnˈiju jˈot aɭbˈɑniju;
1432 — Мехмед II Фатіх (Завойовник), турецький султан (1444–1446, 1451–1481) — найбільший полководець свого часу: завоював Константинополь (поклавши кінець існуванню Візантійській імперії), Кримське ханство, Сербію, Морею, Трапезундську імперію, Боснію й Албанію;