v ukraˈinskix diaɭˈektax zasvˈidtʃʲini jˈot ˈinʃi narˈodni nˈɑzvi: kˈivin, kivˈotin vˈid tˈohʌ, ɕˈo tvarˈini vˈid nadʌkˈutʃʲɭivix kˈomax kivˈɑjut hʌɭˈovʌju, xɭibˈosʌɭ (en)slˈaʃ(uk) xɭibˈotʃʲʌɭ, ʒnˈivits, hʌrʌdnˈik, spasˈivits, zʌrnitʃʲnˈik (en)slˈaʃ(uk) zʌrjanˈitʃʲnik, ˈɑ tˈɑkʌʒ: kˈopin vˈid tˈohʌ, ɕˈo nˈɑ pˈoɭjax vʒˈɛ zjavɭˈjaɭisja kˈopi ʒˈyta, hˈustir, bariɭnˈik, pribˈerixapripˈɑsixa, iɭʲˈovits, iɭˈevij (en)slˈaʃ(uk) iɭˈevij.
В українських діалектах засвідчені й інші народні назви: ки́вень, ки́вотень (від того, що тварини від надокучливих комах кивають головою), хлібосо́л / хлібочо́л, жни́вець, горо́дник, спа́сівець, зорни́чник / зоряни́чник, а також: ко́пень (від того, що на полях вже з'являлися копи жита), густи́р, бари́льник, прибери́ха-припаси́ха, ильовіць, илевий / елевей.