nˈɑ kʌntikstˈuaɭnix antʌnˈimax pʌbudˈovani diˈjaki irˈonitʃʲni visɭˈovi: «rʌzʒaɭˈobifsja, ˈjak vˈofk nˈɑd pʌrˈosjam — vˈidiv nˈiʃki tˈɑ jˈot pɭˈɑtʃʲi», «dˈobrij barantʃʲˈik, tˈɑ pˈovʌftʃʲˈomu vˈii», «tˈɑkij dˈobrij, ɕˈo v ɭˈoʃtsi vˈodi ftˈopiv bˈi», «tˈɑka hˈɑrna, ɕˈo ˈjak vihɭˈjani ˈu vˈiknʌ, pˈotim sʌbˈɑki nˈɑ tˈe vˈiknʌ trˈi dnˈi hafkˈɑjut».
На контекстуальних антонімах побудовані деякі іронічні вислови: «Розжалобився, як вовк над поросям — від'їв ніжки та й плаче», «Добрий баранчик, та по-вовчому виє», «Такий добрий, що в ложці води втопив би», «Така гарна, що як вигляне у вікно, потім собаки на те вікно три дні гавкають».