fraziˈoɭʌhitʃʲni spʌɭˈutʃʲinnja — tˈɑki stˈijki mˈovni zvʌrˈoti, ˈu ˈjakix ˈodin ˈis kʌmpʌnˈentiv mˈɑi samˈostijni znatʃʲˈennja, ɕˈo kʌnkritˈizuitsja f pʌstˈijnʌmu zˌɛvˈɛˈjasku zˈɛ inʃˈimi sɭʌvˈɑmi: nitʃʲˈohʌ v rˈot nˈe brˈɑti nitʃʲˈohʌ nˈe ˈisti, brˈɑti ruʃnˈik svatˈɑtisja.
Фразеологічні сполучення — такі стійкі мовні звороти, у яких один із компонентів має самостійне значення, що конкретизується в постійному зв'язку з іншими словами: нічого в рот не брати (нічого не їсти), брати рушник (свататися).