tˈɑk, hramˈɑtitʃʲna katihˈorija vidmˈinka v ukraˈinskij mˈovi ɡruntˈuitsja nˈɑ zahˈɑɭnʌmu vidnˈoʃynni pridmˈeta dˈo dˈii, stˈɑnu ˈi pʌdˈibnʌhʌ, zˈɛ ʌdnˈohʌ bˈoku, ˈi nˈɑ prʌtistˈɑvɭinni tʃʲɪstkˈovix vidnˈoʃyn — subˈektnʌhʌ, ʌbˈektnʌhʌ, adrisˈɑtnʌhʌ, instrumˈentaɭnʌhʌ, prʌstʌrˈovʌhʌ, zˈɛ druhˈohʌ bˈoku, ˈɑ hramˈɑtitʃʲna katihˈorija tʃʲˈisɭa — nˈɑ zahˈɑɭnʌmu kiɭkˈisnʌmu vidnˈoʃynni pridmˈetif tˈɑ ˈjaviɕ ˈi nˈɑ prʌtistˈɑvɭinni znˈɑtʃʲinʲ ʌdnˈini jˈot mnʌʒˈyni.
Так, граматична категорія відмінка в українській мові ґрунтується на загальному відношенні предмета до дії, стану і подібного, з одного боку, і на протиставленні часткових відношень — суб'єктного, об'єктного, адресатного, інструментального, просторового, з другого боку, а граматична категорія числа — на загальному кількісному відношенні предметів та явищ і на протиставленні значень однини й множини.