b iminnˈikiv ˈi zvukʌnasɭidˈuvaɭnix vihˈukiv: rˈip ripˈinnja — rˈip dvˈerij ˈi rˈip rˈiskij zvˈuk vˈid tˈertja — dvˈeri rˈip; stˈuk ˈudar — pʌtʃʲˈufsja stˈuk ˈi stˈuk rˈiskij zvˈuk udˈɑru — ɕˈosʲ ˈu vˈiknʌ stˈuk;
б) іменників і звуконаслідувальних вигуків: рип (рипіння — рип дверей) і рип (різкий звук від тертя — двері рип); стук (удар — почувся стук) і стук (різкий звук удару — щось у вікно стук);