zbirˈihʃi trˈi ʌsnˈovni tˈipi fraziʌɭˈohitʃʲnix ʌdˈinits, ˈɛm.ʃˈɑnskij vidˈiɭif tʃʲitvˈertij tˈip — fraziˈoɭʌhitʃʲni virˈɑzi, ɕˈo ʌbidnˈujut tˈɑki stˈijki ˈu svʌˈemu skɭˈɑdi ˈi tʃʲˈjastʌ vʒyvˈɑni fraziˈoɭʌhitʃʲni zvʌrˈoti, ˈjaki jˈe nˈe tˈiɭki simˈɑntitʃʲnʌ pʌdˈiɭnimi, ˈɑɭi jˈot skɭadˈɑjutsja tsˈiɭkʌm ˈis sɭˈiv ˈiz vˈiɭnim znatʃʲˈennjam: nˈe fsˈe tˈe zʌɭˈotʌ, ɕˈo bɭˈiɕit; vˈofkiv bʌˈjatisja — v ɭˈis nˈe xʌdˈiti.
Зберігши три основні типи фразеологічних одиниць, М.Шанський виділив четвертий тип — фразеологічні вирази, що об'єднують такі стійкі у своєму складі і часто вживані фразеологічні звороти, які є не тільки семантично подільними, але й складаються цілком із слів із вільним значенням: Не все те золото, що блищить; Вовків боятися — в ліс не ходити.