isnˈuvaɭi tˈɑkʌʒ ˈynʃi narˈodni nˈɑzvi misˈjatsja: pʌɭˈudin, rumˈjanits, riznʌtsvˈit, sinʌkˈisnik, svitˈozar, sʌntsˈɛkris, krˈesin, krisnˈik mʌʒɭˈivʌ, tʃʲˈeriz zapaɭˈjuvannja vˈohniɕ ˈu kupˈɑɭsku nˈitʃʲ, ˈɑ tˈɑkʌʒ: ɡˈedzin (en)slˈaʃ(uk) kˈedzin, kˈezdin, bˈezdin (en)slˈaʃ(uk) bˈizdin vˈid znatʃʲnˈoi kiɭkˈosti ɡˈedziv, hnˈiɭits, hnˈiɭin pˈora kʌsˈovitsi ˈi dˈoɕiv, vˈid ˈjakix hnˈiɭʌ sˈinʌ.
Існували також інші народні назви місяця: по́лудень, рум'я́нець, різноцві́т, сінокі́сник, світоза́р, сонцекре́с, кре́сень, кре́сник (можливо, через запалювання вогнищ у Купальську ніч), а також: ґе́дзень / ке́дзень, ке́здень, бе́здень / бі́здень (від значної кількості ґедзів), гнилець, гни́лень (пора косовиці і дощів, від яких гнило сіно).