kɐɾˈaktˌɛs səkswˈals tərsjˈaɾis: dɐβˈan əls kɾitˈɛɾis sənɾˈats ən lɐ ɾrəpɾʊðʊksjˈo ʊ əl plˌaˈɛ, dəs ðəls kwˈals ˌaβjən əstˈat fʊrmʊlˈats əls kɐɾˈaktˌɛs səkswˈals pɾimˈaɾis i səkʊndˈaɾispɾimˈaɾis: əls ɣənitˈals; səkʊndˈaɾis: əls sˈɛws əfˈɛktəs mˈɛɲs, ˈɛʎis ʋˈa plɐntəʑˈa əls tɾˈɛs ɣɾˈups ðə kɐɾˈaktˌɛs pɾimˈaɾis, səkʊndˈaɾis i tərsjˈaɾis ən klˈaw ðə səkswɐsjˈo i nˈo ðəs ðə ləs fʊnsjˈons ɐntˈiɣəs ðəls mˈaskləs i ləs fəmˈɛʎəs sinˈo ðəs ðə lɐ kʊnstɾʊksjˈo ðə ləs iðəntitˈats ðəls sʊbʑˈɛktəs mʊðˈɛrns kˈom ɐ ˈoməs i ðˈonəs, es ɐ ðˈi, nˈo ʑˈa ðəs ðəl kɾitˈɛɾi ðə lɐ ɾrəpɾʊðʊksjˈo ʊ əl plˌaˈɛ sinˈo ðəs ðə lɐ səkswɐsjˈo.
Caràcters sexuals terciaris: Davant els criteris centrats en la reproducció o el plaer, des dels quals havien estat formulats els caràcters sexuals primaris i secundaris-primaris: els genitals; secundaris: els seus efectes-, Ellis va plantejar els tres grups de caràcters primaris, secundaris i terciaris en clau de sexuació i no des de les funcions antigues dels mascles i les femelles sinó des de la construcció de les identitats dels subjectes moderns com a homes i dones, és a dir, no ja des del criteri de la reproducció o el plaer sinó des de la sexuació.