əl fˈɛt ðə sˈɛ kʊmpɐtˈiβlə ˈamp lɐrkwitəktˈuɾɐ ʊnˈiks imlikˈa kˈɛ ɟˌeˌɛnɐˈu əstˈa kʊmpˈost ðə pətˈitəs pˈɛsəs indiβiðwˈals ðə pɾʊɣɾɐmˈaɾi, mˈoltəs ðə ləs kwˈals ʑˈa əstˈaβən dispʊnˈiβləs, kˈom əl sistˈɛmɐ ðəðisjˈo ðə tˈɛksts tˈɛks i əl sistˈɛmɐ ɣɾˈafik ˈiks windˈow, kˈɛ ʋˈan pʊðˈɛ sˈɛ ɐðɐpːtˈats i ɾrəwtilidzˈats; ˈaltɾəs, ən kˈamβi ˈɛs ʋˈan ɐβˈɛ ðə tʊrnˈa ɐ əskɾˈiwɾə.
El fet de ser compatible amb l'arquitectura UNIX implicà que GNU està compost de petites peces individuals de programari, moltes de les quals ja estaven disponibles, com el sistema d'edició de texts Tex i el sistema gràfic X Window, que van poder ser adaptats i reutilitzats; altres, en canvi es van haver de tornar a escriure.