ən tˈɛrməs ɣənəɾˈals, ləs ʋʊkˈals pˈoðən sˈɛ ʊɾˈals ʊ nɐzˈals: ɾrɐɾɐmˈen ˈi a ˌunɐ pʊzisjˈo intərmˈɛðiɐ i sˈi ˈi ˈes, əls pɐrlˈans nˈo lɐ pərsˈɛβən.
En termes generals, les vocals poden ser orals o nasals: rarament hi ha una posició intermèdia (i si hi és, els parlants no la perceben).