sˈi əsðəβˈe lɐ jʊðidzɐsjˈo tɾɐðisjʊnˈal, es ɐ ðˈi, kˈɛ ˈom distiŋˈɛjɕ əls ɣɾˈups ʎˈatins ˈɛiɐ, kˈɛ əsðəβˈe βˈaɾra (en)tˈɜːndwˈaɪ(ca) bˈaɾra ɡˈaʎʊm ɡˈa (en)tˈɜːndwˈaɪ(ca), ɾrəspˈɛktə ðə sˌeɐpˌɔstɾˌʊfˈɛlɐ, ɟˈel i lˈi, kˈɛ əsðəβˈɛnən bˈaɾra ʑˈɔtɐ βˈaɾra ɐwɾˈiklɐ ˈoɾə ʑˈɔtɐ ˈa, silˈiɐ sˈɛ ʑˈɔtɐ ɐ.
S'hi esdevé la iodització tradicional, és a dir, que hom distingeix els grups llatins LL, que esdevé /ʎ/ (GALLUM > ga[ʎ]), respecte de C'L, G'L i LI, que esdevenen /j/ (AURĬC'LA > ore[j]a, CĬLĬA > ce[j]a).