lɐ ðˈansɐ ˈam əl pʊsmmʊðərnˈismə ˈɛs ʋˈa ɾrənʊβˈa tʊtɐlmˈen, mˈes ənʎˈa ðə ləstˈil nɛˌoklˈasik, inkʊrpʊɾˈan ɐksjˈons fˈizikəs kwʊtiðjˈanəs ʊ tɾˈɛtəs ðʊfˈisis, ˈaɾts mɐrsjˈals, ʑˈoks i əspˈoɾts, pə əɡzˈɛmlə; i inkʊrpʊɾˈan əl tˈɛkst ən diβˈɛrsəs fˈorməs, iŋklʊˈenˈi fˈins i tˈot lɐ ʋˈɛw.
La dansa amb el postmodernisme es va renovar totalment, més enllà de l'estil neoclàssic, incorporant accions físiques quotidianes o tretes d'oficis, arts marcials, jocs i esports, per exemple; i incorporant el text en diverses formes, incloent-hi fins i tot la veu.