əl fikʊβjˈon sˈol sˈɛ ʊn klʊɾˈɔfit, mˈes ɾrɐɾɐmˈen ʊn sjɐnʊβɐktˈɛɾi; də ʋəɣˈaðəs, sˈɛn pɾəzˈɛntən ɐsʊsjɐsjˈons tɾˈipləs, kˈom ən əl ɣˈɛnəɾə lʊβɐɾˈiɐ, ʊn ɐskʊlˈikən, ˈam ʊn klʊɾˈɔfit kˈom ɐ fikʊβjˈon, kˈɛ, nˈo ʊbstˈan ɐjɕˈɔ, pɾəzˈɛntɐ ˌunəs əstɾʊktˈuɾəs əspəsjˈals, ɐnʊmənˈaðəs səfɐlˈoðis, ən ləs ɐsʊsjɐsjˈons ˈɛs pɾʊðwˈɛjɕ ˈam ʊn sjɐnʊβɐktˈɛɾi nʊstˈok.
El ficobiont sol ser un cloròfit, més rarament un cianobacteri; de vegades, se'n presenten associacions triples, com en el gènere Lobaria, un ascoliquen, amb un cloròfit com a ficobiont, que, no obstant això, presenta unes estructures especials, anomenades cefalodis, en les associacions es produeix amb un cianobacteri (Nostoc).