kˈom ʊn dɾˈak nˈɛɣɾə dˈimm, ɾrəfʊlɣˈen fɾˈann, ˈam əl kˈos ɾrəkʊβˈɛɾt ðə plˈoməs, kˈɛ pˈuʑɐ ʋʊlˈan dəs ðə ləs mʊntˈaɲəs ðə lɐ fʊskˈoɾ niðɐfʑˈoʎ, sitwˈaðəs ən əl sʊbmˈon, plˈanɐ sˈoβɾə əls kˈams ðə βɐtˈaʎɐ ˈi, dəspɾˈes, tˈornɐ ɐl sʊbmˈon ˈam əls mˈoɾts ðə kˈɛ sɐlimˈɛntɐ ˈɛnɾə əl sˈɛw plʊmˈadʑə kˈomtə: dˈuw əls mˈoɾts ˈɛnɾə ləs sˈɛβəs plˈoməs i nˈo pˈas, kˈom pʊtsˈɛ fˌoɾɐ ðəspəɾˈa, ɐ ləs ˈurpəs, lɐ kwˈal kˈozɐ nˈo əns ɐwɾˈiɐ ðəstɾɐɲˈa sˈi ɐsˈumim kˈɛ ˈom ˈi ʋəˈiɐ ˌunɐ βˈɛstiɐ sərpəntifˈormə i ləs sˈɛrps, kˈom sˈɛ sˈap, nˈo tˈɛnən pˈotəs.
com un drac negre (dimmr), refulgent (fránn), amb el cos recobert de plomes, que puja volant des de les Muntanyes de la Foscor (Niðafjǫll), situades en el submón, plana sobre els camps de batalla i, després, torna al submón amb els morts de què s'alimenta entre el seu plomatge (compte: duu els morts entre les seves plomes i no pas, com potser fóra d'esperar, a les urpes, la qual cosa no ens hauria d'estranyar si assumim que hom hi veia una bèstia serpentiforme i les serps, com se sap, no tenen potes).