ˈɛnɾə əls mʊltˈisims ɐɾrɐnʑɐmˈens kʊlləktˈiws ðə lˈimnə kɐtɐlˈa, pʊtsˈɛ əls mˈes ðifˈozʊs i kʊnəɣˈuts son əl ðə fɾɐnsˈɛsk pʊʑˈol, pə ɐ kˈoβlɐ, əl ðə ʑʊˈan lɐmˈotə ðə ɣɾiɡnˈon, pə ɐ βˈandɐ, i lɐrmʊnidzɐsjˈo kʊɾˈal ðə ʑʊzˈɛp ʋjɐðˈɛ.
Entre els moltíssims arranjaments col·lectius de l'himne català, potser els més difosos i coneguts són el de Francesc Pujol, per a cobla, el de Joan Lamote de Grignon, per a banda, i l'harmonització coral de Josep Viader.