ən ləs ʎˈɛŋwəs mɐnɕˈutʊŋˈus es mˈolt kʊmˈunɐ lɐrmʊnˈiɐ ʋʊkˈalikɐ, pɐɾtikʊlɐrmˈen ən əls tɾˈɛts ðə lɐɾrʊðʊnimˈen i ən lɐ tənsjˈo ðə lɐ ʎˈɛŋwɐ.
En les llengües manxú-tungús és molt comuna l'harmonia vocàlica, particularment en els trets de l'arrodoniment i en la tensió de la llengua.