lɐ pˈaɾt ʋˈɛʎɐ ðəl nˈukli kʊnsˈɛrβɐ ənkˈaɾɐ lɐspˈɛktə ðə ʋˈilɐ fʊɾtifikˈaðɐ, ˈamp ʋˈɛʎs mˈus i ʊn pʊɾtˈal ðənɾˈaðɐ, ˈamp kˈazəs ɐntˈiɣəs i βʊnˈiks ɾrɐkˈons, kˈɛ ɾrəkˈorðən lˈɛpʊkɐ kˈɛ ˌɛɾɐ ˌunɐ pʊβlɐsjˈo mənəstɾˈal, dəðikˈaðɐ sʊβɾətˈot ɐ lɐ pɐɾɐjɾˈiɐ i ɐ lɐ fɐβɾikɐsjˈo ðə flɐsˈaðəs ɐkˈɛstɐ indˈustɾiɐ tɾɐðisjʊnˈal ʋˈa ðəzɐpɐɾˈɛjɕˌɛ əl mˈil nˌɔusˈɛnts tɾˈɛntɐ.
La part vella del nucli conserva encara l'aspecte de vila fortificada, amb vells murs i un portal d'entrada, amb cases antigues i bonics racons, que recorden l'època que era una població menestral, dedicada sobretot a la parairia i a la fabricació de flassades (aquesta indústria tradicional va desaparèixer el 1930).