ɐkˈɛstɐ pˈoɾ, sˈi βˈe sʊrɣˈi ðə pɾʊfˈɛsjəs ɐntˈiɣəs i ʋˈa əstˈa pɾəzˈen ən ɐlɣˈunəs ɾrəɣjˈons, a əstˈat nʊtɐβləmˈen əɡzɐɣəɾˈaðɐ pə istʊɾjɐðˈoɾs pʊstəɾjˈoɾs, ʑˈa kˈɛ lɐ mɐʑʊɾˈiɐ ðə lɐ pʊβlɐsjˈo nˈo kʊmtˈaβɐ əl pˈas ðəls ˈaɲs i əls klˈɛrɣwəs kˈɛ sˈi kˈɛ ˈo fˈɛjən nˈo sˈɛmɾə əstˈaβən ən kʊntˈaktə ˈam əls indɾˈɛts ðəs ðˈon sˈorɣjən ləs ʎəɣˈɛndəs i pɾʊfˈɛsjəs əskɐtʊlˈɔɣikəs.
Aquesta por, si bé sorgir de profecies antigues i va estar present en algunes regions, ha estat notablement exagerada per historiadors posteriors, ja que la majoria de la població no comptava el pas dels anys i els clergues que sí que ho feien no sempre estaven en contacte amb els indrets des d'on sorgien les llegendes i profecies escatològiques.