pə ɐls midʑˈans pəɾˈiβləs ʊzˈats ðjˈaɾjɐmˌen pə ʊtilitˈat, sʊzˈaβɐ ʊn əstˈil kˈɛ ˈɛs ʋˈa pɐsˈa ɐ ɐnʊmənˈa «kʊrsˈiβɐ», kˈɛ ʋˈa sʊβɾəβˈiwɾə fˈins ɐls nˈostɾəs ðjˈɛs, əɡzistˈin ɐβˈuj lɐ ʎˈɛtɾɐ mɐʑˈuskʊlɐ kʊrsˈiβɐ, minˈuskʊlɐ kʊrsˈiβɐ i minˈuskʊlɐ səmikʊrsˈiβɐ.
Per als mitjans peribles usats diàriament per utilitat, s'usava un estil que es va passar a anomenar «cursiva», que va sobreviure fins als nostres dies, existint avui la lletra majúscula cursiva, minúscula cursiva i minúscula semicursiva.