tˈot i lˈus ðəl tˈɛrmə pə fɾɐnsˈɛskʊ ðˈa ʊʎˈandɐ bˈoɐs ˈaɾtəs ɐl i pə kˈarləs pəɾrˈawlt əl mˈil sˈissˈɛnts nʊɾˈantɐ, ləkspɾəsjˈo "bˈɛʎəs ˈaɾts" ʋˈa əsðəβənˈi ʊn kʊnsˈɛpːtə lˈaɲ mˈil sˌetsˈɛnts kwɐɾˌantɐsˈɛt, ɐ pɐɾtˈi ðə lɐ pʊβlikɐsjˈo ðəl ʎˈiβɾə ləs βɛˌawɕ ˈaɾts ɾrəðwˈits ˈa ʊn sˈɛwl pɾinsˈipə.
Tot i l'ús del terme per Francesco da Hollanda (boas artes) al  i per Charles Perrault el 1690, l'expressió "belles arts" va esdevenir un concepte l'any 1747, a partir de la publicació del llibre Les beaux arts reduïts à un seul principe.