ɐkˈɛst fʊw əl pɾimˈɛ kˈop kˈɛ lɐ pjɐnˈistɐ ɐlˈisiɐ ðə lɐɾrˈokɐ, ɾrəβˈiɐ ʊn dʊktʊɾˈat ʊnˈoɾis kˈawzɐ ðˈunɐ ʊniβərsitˈat kɐtɐlˈanɐ, ʑˈa kˈɛ fˈins ɐkˈɛʎ mʊmˈen nʊmˈes ɐβˌiɐ ʊbtiŋˈut ɐkˈɛstɐ ðistinsjˈo ɐkɐðˈɛmikɐ ðə sˈɛnɾəs ðənsəɲɐmˈen sʊpəɾjˈoɾ ðəls əstˈats ʊnˈits.
Aquest fou el primer cop que la pianista Alícia de Larrocha, rebia un Doctorat Honoris Causa d'una Universitat catalana, ja que fins aquell moment només havia obtingut aquesta distinció acadèmica de centres d'ensenyament superior dels Estats Units.