əl tˈitʊl səɣˈi tənˈin lɐ siɡnifikɐsjˈo ðə sʊβiɾɐnˈiɐ fˈins ɐ lɐ imlɐntɐsjˈo ðəls ðəkɾˈɛts ðə nˈoβɐ plˈantɐ, dəspɾˈes ðə lɐ ɣwˈɛɾrɐ ðə sʊksəsjˈo əspɐɲˈolɐ, də lɐ mˈa ðə fəlˈip ʋˈe βˈaɪɕɐ, kˈɛ ˈamp ʎˈu ɐβʊlisjˈo ðəls fˈus i ʎˈɛjs ðəls təɾritˈoɾis ðə lɐ kʊɾˈonɐ ðɐɾɐɣˈo, iɣwɐlˈa əls sˈubðits ðɐkˈɛstɐ ɐls ðə lɐ kʊɾˈonɐ ðə kɐstˈɛʎɐ.
El títol seguí tenint la significació de sobirania fins a la implantació dels Decrets de Nova Planta, després de la Guerra de Successió Espanyola, de la mà de Felip V, que amb llur abolició dels furs i lleis dels territoris de la Corona d'Aragó, igualà els súbdits d'aquesta als de la Corona de Castella.