pʊstəɾjʊrmˈen, ɐkˈɛsts ɐɾtəzˈans ˈɛs ʋˈan ɐɣɾʊpˈa ən lɐ kʊnfɾɐɾˈiɐ ðə sˈantɐ ʑˈustɐ i sˈantɐ ɾrʊfˈinɐ, i sˈotɐ ɐkˈɛst ɣɾˈɛmi ʋˈan ʋˈiwɾə ˈɛnɾə əls sˈɛɣləs sˈɛdzə i ðinˈoʊ ˌunɐ ˈɛpʊkɐ ðəspləndˈoɾ əkʊnˈɔmik, fˈins kˈɛ lɐpɐɾisjˈo ðə nˈɔws mɐtəɾjˈals i nˈoβəs təknʊlˈoɣjəs fˈɛw ənɾˈa ɐl səktˈoɾ ən kɾˈizi, ɐ pɐɾtˈi ðɐkˈɛst mʊmˈen kwˈaɾt səspəsjɐlidzˈa pɾʊɣɾəsiβɐmˈen ən lɐ səɾˈamikɐ ðəkʊɾɐtˈiβɐ i ɐɾtˈistikɐ, i ðʊɾˈan ɐkˈɛstɐ nˈoβɐ ətˈapɐ əl mʊnisˈipi ʋiwɾˈa ʊn pəɾˈiʊðə klˈaw ən lɐ istˈɔɾiɐ ðə lɐ səɾˈamikɐ kɐtɐlˈanɐ, əmpɐɾˈat ən ləstˈɛtikɐ mʊðərnˈistɐ i nʊwsəntˈistɐ i impʊlsˈat pə ɐɾtˈistəs kˈom ɡʊstˈaw ʋjʊlˈɛt, ɾrɐfˌaˈɛl mɐzˈo ʊ fiðˈɛl ɐdʑilˈa.
Posteriorment, aquests artesans es van agrupar en la confraria de Santa Justa i Santa Rufina, i sota aquest gremi van viure entre els segles XVI i XIX una època d'esplendor econòmic, fins que l'aparició de nous materials i noves tecnologies feu entrar al sector en crisi, A partir d'aquest moment Quart s'especialitzà progressivament en la ceràmica decorativa i artística, i durant aquesta nova etapa el municipi viurà un període clau en la història de la ceràmica catalana, emparat en l'estètica Modernista i Noucentista i impulsat per artistes com Gustau Violet, Rafael Masó o Fidel Aguilar.