ɐltərnɐtiβɐmˈen ʋəɣˈɛw kwəstjˈo lɐðˈinɐ, sˈi ˈom kʊnsiðˈɛɾɐ kˈɛ əl kʊnʑˈun dəl ɾrətʊɾʊmˈanik kʊnstitwˈɛjɕ ˌunɐ sˈolɐ ʎˈɛŋwɐ əl ɾrˈɛtik, əl ɾrʊmˈanɕ pˈot sˈɛ kʊnsəpːtwˈat kˈom ʊn dəls tɾˈɛs ɣɾˈups ðjɐləktˈals —lʊksiðəntˈal— kˈɛ lɐ kʊmpˈonən, ʑʊntɐmˈen ˈam əl lɐðˈi i əl fʊrlˈa.
Alternativament (vegeu qüestió ladina), si hom considera que el conjunt del retoromànic constitueix una sola llengua (el rètic), el romanx pot ser conceptuat com un dels tres grups dialectals —l'occidental— que la componen, juntament amb el ladí i el furlà.