nəwtˈon ʋˈa pʊβlikˈa ɐkˈɛstəs ʎˈɛjs əl mˈil sˈissˈɛnts ʋujtˌantɐsˈɛt ən ʊn tɾəβˈaʎ ðə tɾˈɛs ʋˈolʊms titʊlˈat pilʊzʊpjˌaɛ nɐtʊɾˈalis pɾinsipˈiɐ mɐtəmɐtˈikɐ; ən əl tərsˈɛ ʋˈolʊm, ləs ʋˈa kʊmbinˈa ˈamp lɐ sˈɛβɐ ʎˈɛj ðə lɐ ɣɾɐβitɐsjˈo ʊniβərsˈal pə tˈal ðəksplikˈa ləs ʎɐβˈoɾs ɾrəkʊnəɣˈuðəs ʎˈɛjs ðə kəplˈɛ sˈoβɾə əl mʊβimˈen dəls plɐnˈɛtəs.
Newton va publicar aquestes lleis el 1687 en un treball de tres volums titulat Philosophiae Naturalis Principia Mathematica; en el tercer volum, les va combinar amb la seva llei de la gravitació universal per tal d'explicar les llavors reconegudes lleis de Kepler sobre el moviment dels planetes.