nˈo əɡzistˈɛjɕ ˌunɐ ɣɾɐmˈatikɐ tɾɐðisjʊnˈal kˈɛ sɐwtʊɐnʊmˈɛni ɐjɕˈi, sinˈo kˈɛ iŋklˈɔw tˈotɐ lɐ ɾrəfləksjˈo liŋwˈistikɐ ðəs ðə tˈɛms ɐntˈiks ən əspəsjˈal, ɐ ɣɾˈɛsiɐ fˈins ɐl pʊzitiβˈismə ðəl .
No existeix una gramàtica tradicional que s'autoanomeni així, sinó que inclou tota la reflexió lingüística des de temps antics (en especial, a Grècia) fins al positivisme del .