ˌunɐ ɐfinɐsjˈo ɐltərnɐtˈiβɐ, kʊnəɣˈuðɐ kˈom ˈa “ɐfinɐsjˈo filʊzˈɔfikɐ” ˈo “sjəntˈifikɐ” fiksˈaβɐ əl ðˈo əɡzɐktɐmˈen ɐ ðˈɔssˈɛnts sinkwˌantɐsˈis ˌakzˈetɐ, ʊn nˈombɾə mˈolt pɾʊpˈɛ ɐ lɐntəɾjˈoɾ kˈɛ ɾrəzʊltˈaβɐ ðələβˈa əl nˈombɾə əntˈɛ ðˈɔs ɐ lɐ ʋˈujt ɐ pʊtˈɛnsiɐ ʋˌintiʋˈujt ˌakzˈetɐ.
Una afinació alternativa, coneguda com a “afinació filosòfica” o “científica” fixava el do exactament a 256 Hz, un nombre molt proper a l'anterior que resultava d'elevar el nombre enter 2 a la 8a potència (28 Hz).