pɾʊβˈe ðə lɐ ʎˈɛtɾɐ ɣɾˈɛɣɐ ˈɔmikɾˌon (el)ˈomikrˌon(ca), (el)ˈomikrˌon(ca) kˈɛ pˈasɐ pɾimˈɛ ɐ lɐlfɐβˈɛt ətɾˈusk i ðəspɾˈes ɐl ʎɐtˈi kˈom ɐ ʊ əntˈɛzɐ kˈom lɐ ʋʊkˈal βˈaɾra ʊ βˈaɾra. sˈɛmblɐ kˈɛ lɐ ɣɾɐfˈiɐ ʋˈɛ ðˈun sˈimbʊl kˈɛ ɾrəpɾəzəntˈaβɐ ʊn ˈuʎ.
Prové de la lletra grega Òmicron (Ο, ο) que passa primer a l'alfabet etrusc i després al Llatí com a O entesa com la vocal /o/. Sembla que la grafia ve d'un símbol que representava un ull.