dʊɾˈan lɐ ɣwˈɛɾrɐ ðəls ʋʊjtˈantɐ ˈaɲs, dəspɾˈes ðəl sɐkˈɛtɕ kʊnəɣˈut kˈom lɐ fˈuɾiɐ əspɐɲˈolɐ ðəl mˈil sinsˈɛnts sətˌantɐsˈis i əspəsjɐlmˈen dəspɾˈes ðə mˈil sinsˈɛnts ʋujtˌantɐsˈiŋk, ˈam əl sˈɛdʑə ðɐmβˈɛs i əls ˈɛɡzits militˈas ðəl ðˈuk ðə pˈarmɐ ən lɐ ðˈɛkɐðɐ ðə mˈil sinsˈɛnts ʋujtˈantɐ, ˈɛnɾə sˈɛnt.zˈeɾʊzˈeɾʊ zˈeɾʊ i ðˈɔssˈɛnts.zˈeɾʊzˈeɾʊ zˈeɾʊ βɾɐβˈantins i flɐmˈɛŋks kɐlβinˈistəs i ˈaltɾəs ɾrəfʊɣjˈats i immiɣɾˈans səstɐβlˈiɾən ɐ ləs siwtˈats ðə lɐ ɾrəpˈuβlikɐ ðə ləs pɾʊβˈinsjəs ʊnˈiðəs, kˈozɐ kˈɛ kɾəˈa ˌunɐ βɐɾrˈɛʑɐ ˈɛnɾə əls ɐβitˈans ɐwtˈɔktˌons i əls immiɣɾˈans ʋiŋˈut ðəl sˈut.
Durant la Guerra dels Vuitanta Anys, després del saqueig conegut com la Fúria espanyola del 1576 i especialment després de 1585, amb el Setge d'Anvers i els èxits militars del duc de Parma en la dècada de 1580, entre 100.000 i 200.000 brabantins i flamencs calvinistes i altres refugiats i immigrants s'establiren a les ciutats de la República de les Províncies Unides, cosa que creà una barreja entre els habitants autòctons i els immigrants vingut del sud.