ɐjɕˈi, kwˈan ɐkˈaβɐ lɐ səɣˈonɐ ɣwˈɛɾrɐ mʊndjˈal i ðˈins ðɐkˈɛst nˈɔw ɐmbjˈen mʊzikˈal, mɐnsˈini ˈɛnɾɐ ɐ tɾəβɐʎˈa ɐls əstˈuðis sinəmɐtʊɣɾˈafiks ðə lɐ ʊniβərsˈal stˈuðjʊs, ˈon ɐɾrˈanʑɐ, ʊrkˈɛstɾɐ, sʊpərβˈizɐ i kʊmpˈon, ɐβʊrðˈan ˌunɐ ˈamliɐ ɣˈammɐ ðə ɣˈɛnəɾəs, dəs ðəl ðə təɾrˈoɾ fˈins ɐ lɐ sjˈɛnsiɐfiksjˈo.
Així, quan acaba la Segona Guerra Mundial i dins d'aquest nou ambient musical, Mancini entra a treballar als estudis cinematogràfics de la Universal Studios, on arranja, orquestra, supervisa i compon, abordant una àmplia gamma de gèneres, des del de terror fins a la ciència-ficció.