əls βʊðˈistəs, əls ʑɐjnˈistəs i əls indˈujstəs tɐmbˈe pˈɛnsən kˈɛ ɐkˈɛst pɾʊsˈes ˈɛs pˈot kʊnɾɐɾəstˈa ˈamp lɐ pɾˈaktikɐ ðəkspjɐsjˈons i ðə ɾritwˈals əɡzərsitˈansə ɐ tɾɐβˈes ðəl ðˈarmɐmˈɛɾit ʊ əl kˈarmɐðəmˈɛɾit, ɐkʊnsədʑˈin ɐjɕˈi ðisminˈuj ʊ fˈɛ mˈes fˈasil mˈokɕɐ tˈot əl pɾʊsˈes ðəl sɐmsˈaɾɐ, pɾˈɛβiɐ ɾrənˈunsiɐ ðə tˈots əls ðəzˈidʑʊs təɾrənˈals.
Els budistes, els jainistes i els hinduistes també pensen que aquest procés es pot contrarestar amb la pràctica d'expiacions i de rituals (exercitant-se a través del dharma-mèrit o el karma-demèrit), aconseguint així disminuir o fer més fàcil (mokxa) tot el procés del samsara, prèvia renúncia de tots els desitjos terrenals.