ən ʑənəɾˈal, pəl kˈɛ fˈa ɐ ləs kʊmˈarkəs ðəl sˈut ˈɛs pˈoðən dəfinˈi ʊns lˈimits fˈorsɐ əɡzˈaktəs, kˈɛ kʊjnsiðˈɛjɕən ˈam əls ðəls mʊnisˈipis, pəɾˈɔ ɐ lɐ kʊmˈarkɐ ðə lɐ βˈajɕɐ ɾriβɐɣˈorsɐ, i ən mənˈoɾ ɣɾˈaw tɐmbˈe ɐ lɐ ʎitˈɛɾɐ, ˈi a ɐlɣˈuns pɾʊβlˈɛməs pə fˈɛˈʊ pərkˈɛ ɐkˈɛstɐ kʊjnsiðˈɛnsiɐ nˈo ʊkˈoɾrə i əns tɾˈoβəm ˈamp mʊnisˈipis kˈɛ iŋklˈɔwən pˈoβləs kˈɛ sɐdskɾˈiwən ɐ ˌunɐ ʊ ˈaltɾɐ ʎˈɛŋwɐ.
En general, pel que fa a les comarques del sud es poden definir uns límits força exactes, que coincideixen amb els dels municipis, però a la comarca de la Baixa Ribagorça, i en menor grau també a la Llitera, hi ha alguns problemes per fer-ho perquè aquesta coincidència no ocorre i ens trobem amb municipis que inclouen pobles que s'adscriuen a una o altra llengua.