əl mʊðˈɛl əstˈandɐrt ðəl βˈik βˈaŋ kɐlˈen ˈɛɾrɐ ən lʊbʑəktˈiw ən dˈos ˈorðɾəs ðə mɐɡnitˈut kwˈan intˈɛntɐ əksplikˈa ləs inʊmʊɣənəitˈats ʊbsərβˈaðəs pəl kˈoβə ən lɐ ɾrɐðjɐsjˈo ðə fˈons lɐ nˈaw plˈaŋkk, kˈɛ səɾˌa ʎɐnsˈaðɐ əl ðˈɔs mˈil sˈɛt, ən fɐɾˈa ʊn mˈapɐ mˈes ðətɐʎˈat; pə ɐkˈɛst mʊtˈiw, ˈɛs pʊstˈulɐ ʊn ʊniβˈɛs pɾimiɣˈɛni inflɐsjʊnˈaɾi, ˈam ˌunɐ əkspɐnsjˈo mˈolt sʊpəɾjˈoɾ ɐ lɐ kˈɛ sʊbsˈɛrβɐ ɐktwɐlmˈen.
El model estàndard del big bang calent erra en l'objectiu en dos ordres de magnitud quan intenta explicar les inhomogeneïtats observades pel COBE en la radiació de fons (la nau Planck, que serà llançada el 2007, en farà un mapa més detallat); per aquest motiu, es postula un univers primigeni inflacionari, amb una expansió molt superior a la que s'observa actualment.