pəɾˈɔ ʋˈa sˈɛ ɐ pɐɾtˈi ðəl ðisˈɛt ðə ɣənˈɛ ðə mˈil ðˈɔssˈɛnts ʋujtˌantɐsˈɛt, ɐɾrˈan də lɐ inkʊrpʊɾɐsjˈo ðə mənˈorkɐ ɐ lɐ kʊltˈuɾɐ kɾistjˈanɐ i əwɾʊpˈɛˌa, ˈamp lɐ kʊnkˈɛstɐ ðɐlfˈons tɾˈes, kˈɛ simpʊzˈa əl nˈom ɐktwˈal —tʊpˈɔnim kˈɛ, ətimʊlˈɔɣikɐmˌen, pɾʊβˈe ðəl ʎɐtˈi siβitɐtˈɛʎɐ, diminʊtˈiw ðə siβˈitɐs siwtˈat.
Però va ser a partir del 17 de gener de 1287, arran de la incorporació de Menorca a la cultura cristiana i europea, amb la conquesta d'Alfons III, que s'imposà el nom actual —topònim que, etimològicament, prové del llatí civitatella, diminutiu de civitas (ciutat).