lɐ pɾəəminˈɛnsiɐ indiskʊtˈiβlə ðə ɾrɐmˈon bəɾəŋwˈɛ tɾˈes ɐ kɐtɐlˈuɲɐ ˈɛs fˈɛw βˈɛn pərsəpːtˈiβlə əl mˈil sˈɛnt ˈɔnzə, kwˈan ʋˈa ɾrəkʊʎˈi ləɾˈɛnsiɐ ðəl sˈɛw ɣˈɛndɾə, əl kˈomtə βərnˈat tɾˈes ðə βəzɐlˈu; əl mˈil sˈɛnt ðisˈɛt kwˈan əɾətˈa ðəl sˈɛw pɐɾˈen, əl kˈomtə βərnˈat i ðə sərðˈaɲɐ; i əl mˈil sˈɛnt ʋˌintiʋˈujt, kwˈan ʋˈa ɾrˈɛβɾə lənkʊmɐnɐsjˈo ðəl səɲˈoɾ ðə lɐ ʋˈilɐ i βɐtʎˈiɐ ðə pəɾɐlˈaðɐ.
La preeminència indiscutible de Ramon Berenguer III a Catalunya es feu ben perceptible el 1111, quan va recollir l'herència del seu gendre, el comte Bernat III de Besalú; el 1117 quan heretà del seu parent, el comte Bernat I de Cerdanya; i el 1128, quan va rebre l'encomanació del senyor de la vila i batllia de Peralada.