ən ɐkˈɛst kˈas lʊɾˈiɣən ˈultim es ʎɐtˈiˈɛsjj mˈɛɲs ˈɛz, mˈɛɲs ˈɛs, mˈɛɲs ˈiz, mˈɛɲs is, i ən ɾrɛˌalitˈat es ʊn ʑənitˈiw«də», sʊβɾəəntˈɛs kˈom ˈa «fˈiʎ ðə».
En aquest cas l'origen últim és llatí (-ecii > -ez, -es, -iz, -is), i en realitat és un genitiu («de»), sobreentès com a «fill de».