dˈaltɾɐ βˈandɐ, əl tˈɛrmə mʊnisipˈal ðəs miɡʑˈorn ɡɾˈan a mɐntiŋˈut ʊn ɡɾˈan nˈombɾə ðə ɾrˈɛstəs ɐrkɛˌolˈɔɣikəs ðəl nɛˌolˈitik, kˈom lɐ sˈalɐ ipˈɔstilɐ ðə βiniɣˈaws nˈɔw pʊpʊlɐrmˈen, əl ɣɐʎinˈɛ ðə mɐðˈonɐ, əls tɐlɐjˈots ðə βinikʊðɾˈɛʎ, əl ʑɐsimˈen ɐrkɛˌolˈɔɣik ðə sˈantɐ mˈɔnikɐ, sˈa kˈoβɐ ðəs kˈolʊms pʊpʊlɐrmˈen, sˈa kɐtəðɾˈal i əspəsjɐlmˈen əl pʊβlˈat ðə sˈan ɐɣʊstˈi ʋˈɛʎ.
D'altra banda, el terme municipal des Migjorn Gran ha mantingut un gran nombre de restes arqueològiques del neolític, com la Sala Hipòstila de Binigaus Nou (popularment, el Galliner de Madona), els Talaiots de Binicodrell, el jaciment arqueològic de Santa Mònica, Sa Cova des Coloms (popularment, Sa Catedral) i especialment el poblat de Sant Agustí Vell.