tɐmbˈe ðəstɐkˈa ən lɐ kʊmpʊzisjˈo ðə lɐ mˈuzikɐ simfˈɔnikɐ, kˈom pə əɡzˈɛmlə ðiβəɾtimˈɛntʊ tʊnˈal, əstɾənˈaðɐ lˈaɲ mˈil nˌɔusˈɛnts nʊɾˌantɐnˈow ɐl pɐlˈaw ðə lɐ mˈuzikɐ kɐtɐlˈanɐ, ʊ ˈajɾəs məðitəɾrˈanis; i kˈom ɐ pɾʊlˈifik kʊmpʊzitˈoɾ ðə sɐrðˈanəs, dəstɐkˈannˈɛ mʊʎˈɛt, siwtˈat pʊβˈiʎɐ mˈil nˌɔusˈɛnts nʊɾˌantɐðˈɔs ʊ əl kɐmpɐnˈa ðə mʊʎˈɛt, ɐjɕˈi kˈom dˈaltɾəs pɾəmjˈaðəs ɐl səɾtˈamən səɾˈɛtβɐɲˈoləs, imɾəsjˈons ðˈun ʋjˈadʑə dˈɔs mˈil, ləs kɐmpˈanəs ðə sˈan mˈoɾi dˈɔs mˈil ˈu, ɡwɐɲɐðˈoɾɐ ðə lɐ ðisˈɛt ɐ əðisjˈo, əl mˈɛw fiʎˈol dˈɔs mˈil ˈu, siɾəɾˈɛs flʊɾˈits dˈɔs mˈil sˈiŋk
També destacà en la composició de la música simfònica, com per exemple Divertimento tonal, estrenada l'any 1999 al Palau de la Música Catalana, o Aires mediterranis; i com a prolífic compositor de sardanes, destacant-ne Mollet, Ciutat Pubilla (1992) o El campanar de Mollet, així com d'altres premiades al certamen Ceret-Banyoles, Impressions d'un viatge (2000), Les campanes de Sant Mori (2001), guanyadora de la 17a edició, El meu fillol (2001), Cirerers florits (2005)