dəspɾˈes ðə lɐ pˈɛrðwɐ ðə limpˈɛɾi i ðə lɐ ɾrəβʊlʊsjˈo ðəls klɐβˈɛʎs, i ðɐlɣˈunɐ mɐnˈɛɾɐ ɾrəfʊrsˈan ləstəɾɛˌotˈip, əl fˈaðʊ a ʋiŋˈut ɐ ɾrəpɾəzəntˈa əl səntimˈen də fɾʊstɾɐsjˈo i fɐtɐlˈismə kˈɛ, səɣˈons ˈɛʎs mɐtˈɛjɕʊs, dəfinˈɛjɕ əls pʊɾtʊɣˈɛzʊs.
Després de la pèrdua de l'Imperi i de la revolució dels clavells, i d'alguna manera reforçant l'estereotip, el fado ha vingut a representar el sentiment de frustració i fatalisme que, segons ells mateixos, defineix els portuguesos.