ən filʊzʊfˈiɐ ɐlfɐɾɐβˈi ʋˈa kʊntinwˈa ˈamp lɐ sˈintəzi ˈɛnɾə pənsɐmˈen dɐɾistˈɔtil i tɛˌolʊɣˈiɐ islˈamikɐ kˈɛ es pɾˈɔpiɐ ðə lˈɛpʊkɐ.
En filosofia Al-Farabí va continuar amb la síntesi entre pensament d'Aristòtil i teologia islàmica que és pròpia de l'època.