kˈom lislɐndˈɛs, es ˌunɐ ʎˈɛŋwɐ ɣɾɐmɐtikɐlmˈen kʊnsərβɐðˈoɾɐ, nʊtˈaβlə ðˈɛnɾə ləs əskɐndinˈaβəs pə ɐβˈɛ mɐntiŋˈut ləs ðəklinɐsjˈons, kˈɛ kˈomtən ˈam əls kwˈatɾə kˈazʊs ɣərmˈaniks: nʊminɐtˈiw, ɐkʊzɐtˈiw, dɐtˈiw i ɣənitˈiw.
Com l'islandès, és una llengua gramaticalment conservadora, notable d'entre les escandinaves per haver mantingut les declinacions, que compten amb els 4 casos germànics: nominatiu, acusatiu, datiu i genitiu.