ən lɐktwɐlitˈat i səɣˈons ʊn infˈormə ðə lˈonʊ ðə lˈaɲ mˈil nˌɔusˈɛnts nʊɾˌantɐsˈis əl fɾizˈo ʊɾjəntˈal nʊmˈes ˈɛs kʊntˈinwɐ pɐrlˈan, i sʊβɾətˈot ˈɛnɾə lɐ pʊβlɐsjˈo ʋˈɛʎɐ, ɐ lɐ kʊmˈarkɐ ðəl sɐtərlˈant, kˈɛ ɐplˈɛɣɐ əls tɾˈɛs pətˈits mʊnisˈipis ðə ɾrˈamslʊ sɐtərlˈandəs: ɾrʊʊmˈɛlsə, stɾʊkklˈiŋənʊtˈɛndə sɐtərlɐndˈɛs: stɾʊkˈɛlʑə i skɐɾrˈɛl sɐtərlɐndˈɛs: skɐdðˈɛl ʊ skɐdðˈɛl bˈajɕɐ sɐksˈɔniɐ ˈam ʊns ðˈɔs.zˈeɾʊzˈeɾʊ zˈeɾʊ pɐrlˈans, tˈots ˈɛʎs ðəðˈat ɐβɐnsˈaðɐ.
En l'actualitat i segons un informe de l'ONU de l'any 1996 el frisó oriental només es continua parlant, i sobretot entre la població vella, a la comarca del Saterland, que aplega els tres petits municipis de Ramsloh (saterlàndes: Roomelse), Strücklingen-Utende (saterlandès: Strukelje) i Scharrel (saterlandès: Schäddel o Skäddel) (Baixa Saxònia) amb uns 2.000 parlants, tots ells d'edat avançada.