kwˈan səmblˈaβɐ kˈɛ əl ɾrˈɛj əstˈaβɐ ðispʊzˈat ɐ ʋˈɛnsˌɛ lʊpʊzisjˈo ʊnjʊnˈistɐ pə fˈorsɐ, ləs ðifikʊltˈats ðə lɐ pʊlˈitikɐ əkstəɾjˈoɾ əl ʋˈan ɐfəβlˈi i ɐɣˈe ðə tɾɐnsiɣˈi ən diβˈɛrsəs ʊkɐzjˈons ðɐβˈan ləs əɡziɣˈɛnsjəs ðə lɐ ʊnjˈo ən mɐtˈɛɾiɐ ðə ʑʊstˈisiɐ, ən lɐplikɐsjˈo ðəl fˈu ðɐɾɐɣˈo ɐl ɾrˈɛɡnə ðə ʋɐlˈɛnsiɐ, ən əl nʊmənɐmˈen də kʊnsəʎˈɛs, ˈɛtk.
Quan semblava que el rei estava disposat a vèncer l'oposició unionista per força, les dificultats de la política exterior el van afeblir i hagué de transigir en diverses ocasions davant les exigències de la Unió en matèria de justícia, en l'aplicació del fur d'Aragó al Regne de València, en el nomenament de consellers, etc.