ɐl mɐtˈɛjɕ pɐˈis ʋɐlənsjˈa ˈi a ʎˈoks ˈon lɐ mˈonɐ es tˈipikɐ tˈot lˈaɲ, sˈɛnsə lˈɔw ðˈu ðɐmˈun, i pˈot ɾrˈɛβɾə nˈoms kˈom tˈoɲɐ, pɐnˈɔw, pˈa sʊkɐɾrˈat, kˈokɐ βˈoβɐ i ˈaltɾəs nˈoms ʋəɣˈɛw: tˈoɲɐ.
Al mateix País Valencià hi ha llocs on la mona és típica tot l'any, sense l'ou dur damunt, i pot rebre noms com tonya, panou, pa socarrat, coca bova i altres noms (vegeu: Tonya).