nˈo ˈi a ˌunɐ fɾʊntˈɛɾɐ klˈaɾɐ ˈɛnɾə əls mɐtəɾjˈals ɾrəfɾɐktˈaɾis i əls kˈɛ nˈo ˈo sˈon, pəɾˈɔ ˌunɐ ðə ləs kɐɾɐktəɾˈistikəs ɐβitwˈals kˈɛ ˈom dəmˈanɐ ɐ ʊn mɐtəɾjˈal pə kʊnsiðəɾˈalˈo kˈom ɐ tˈal es kˈɛ pˈudʑi sʊpʊɾtˈa təmpəɾɐtˈuɾəs ðə mˈes ðə mˈil sˈɛnt sˈe sˈɛnsə əstʊβˈasə.
No hi ha una frontera clara entre els materials refractaris i els que no ho són, però una de les característiques habituals que hom demana a un material per considerar-lo com a tal és que pugui suportar temperatures de més de 1100 °C sense estovar-se.