ənkˈaɾɐ pˈoðən ʋˈɛwɾəs ɐlɣˈunəs ɾrˈɛstəs ðə lɐntˈik kɐstˈɛʎ kˈɛ ʋˈa ðʊminˈa lɐ pʊβlɐsjˈo, kˈɛ, səɣˈons mɐðˈoz ənkˈaɾɐ ˌɛɾɐ ðəmpˈɛws əl mˈil ʋˈujtsˈɛnts kwɐɾˌantɐsˈis i kˈɛ ðəβˈiɐ sˈɛ imɾəsjʊnˈan: ənkˈaɾɐ ˈi a ˌunɐ ðˈitɐ pəl kˈam kˈɛ ðˈiw: "bʊtɐɾˈɛʎ, ʋˈilɐ ɕˈikɐ i ɣɾˈan kɐstˈɛʎ".
Encara poden veure's algunes restes de l'antic castell que va dominar la població, que, segons Madoz encara era dempeus el 1846 i que devia ser impressionant: encara hi ha una dita pel Camp que diu: "Botarell, vila xica i gran castell".