səɣʊɾɐmˈen ˈɛs ðˈɛw ɐ ˈɛʎ, ɐls ʑˈudʑəs ðə lɐ sˈɛβɐ kˈoɾt i ɐls sˈɛws kʊnsəʎˈɛs, ˈɛnɾə əls kwˈals ˈi ɐβˌiɐ əl mɐtˈɛjɕ βˈisβə ʊləɣˈɛ, lɐ ðəfinitˈiβɐ kʊmpilɐsjˈo ðəls ʊzˈadʑəs, ən kˈɛ əl kˈomtə ðə βɐrsəlˈonɐ es pɾəzˈen kˈom ʊn lˈiðˌɛ sʊpɾɐkʊmtˈal.
Segurament es deu a ell, als jutges de la seva cort i als seus consellers, entre els quals hi havia el mateix bisbe Oleguer, la definitiva compilació dels usatges, en què el comte de Barcelona és present com un líder supracomtal.