səɣˈons pˈawl ˌaɛβiskˈɛ, tˈal kˈom ɾrəkˈuʎən əl ðiksjʊnˈaɾi kɐtɐlˈaʋɐlənsjˈaβɐlɛˈa i lʊnʊmɐstikˈon kɐtɐlʊnjˌaɛ, əl sˈɛw nˈom pɾʊβˈe ðə ləkspɾəsjˈo ʎɐtˈinɐ mɐtˈɛ mˈaɡnɐ mˈaɾə ɣɾˈan, kˈɛ ˌɛɾɐ kˈom sɐnʊmənˈaβɐ ɐ lɐ ðəˈɛsɐ sˈiβələ, kˈɛ ɐβˌiɐ tiŋˈut mˈolt ðə kˈultə ɐ ispˈaniɐ.
Segons Paul Aebischer, tal com recullen el Diccionari català-valencià-balear i l'Onomasticon Cataloniae, el seu nom prové de l'expressió llatina Mater Magna 'mare gran', que era com s'anomenava a la deessa Cíbele, que havia tingut molt de culte a Hispània.