əl mˈoðə ðɐɾtikʊlɐsjˈo ˈɛs ɾrəfəɾˈɛjɕ ɐ lɐ mɐnˈɛɾɐ kˈom sʊbstɾwˈɛjɕ əl pˈas ðə lˈajɾə, sˈi ˈɛs ðˈɛjɕɐ sʊɾtˈi ðə kˈop əksplʊziβɐmˈen dəspɾˈes ðˈun silˈɛnsi ʊklʊzˈiw, sˈi ˈɛs ðˈɛjɕɐ sʊɾtˈi ən ʊn flˈuks kʊntˈinʊ fɾikɐtˈiw, sˈi ˈɛs pɾʊðwˈɛjɕ ˌunɐ əksplʊzjˈo sədʑˈiðɐ ðˈun flˈuks kʊntˈinʊ ɐfɾikˈat, sˈi ˈɛs pɾʊðwˈɛjɕ ˌunɐ sˈɛɾjə ðə pətˈitəs əksplʊzjˈons ɾrˈɔtik, sˈi ʊn flˈuks kʊntˈinʊ sˈuɾt pəls kʊstˈats ðə lɐ ʎˈɛŋwɐ lɐtəɾˈal:
El mode d'articulació es refereix a la manera com s'obstrueix el pas de l'aire, si es deixa sortir de cop explosivament després d'un silenci (oclusiu), si es deixa sortir en un flux continu (fricatiu), si es produeix una explosió seguida d'un flux continu (africat), si es produeix una sèrie de petites explosions (ròtic), si un flux continu surt pels costats de la llengua (lateral):