dˈaltɾəs ʎˈɛŋwəs, fˈan sərβˈi pɾəfˈiksʊs ðə fˈormɐ ɐnˈalʊɣɐ: ən əskʊsˈɛs mˈak əskɾˈit mˈak ən ɡɐˈɛlik əskʊsˈɛs ˌɛmɐsˈe ən ɐŋlˈɛs, ˈamp lɐ sˈe minˈuskʊlɐ ˌɛmɐsˈe ɐɾtˈu ʊ mˈak ɐɾtˈu, fˈiʎ ðɐɾtˈu, irlɐndˈɛs ˈo əskɾˈit ʊ ən ɐŋlˈɛs kˈom ʊðʊnnˈɛʎ, nˈɛt ðə ðʊnnˈɛʎ, ɐkˈɛsts ðˈos ˈultims son dˈunɐ ʎˈɛŋwɐ ˈam əl mɐtˈɛjɕ ʊɾˈiɣən, pəɾˈɔ ˈɛs ʋˈa ðʊnˈa mˈes ˈus ðə mˈak ɐ əskˈɔsiɐ i ˈo ɐ irlˈandɐ; es ɐksəpːtˈaβlə ən əls ðˈos pɐˈizʊs əls ðˈos tˈipʊs ðə kˈoɡnʊms.
D'altres llengües, fan servir prefixos de forma anàloga: en escocès Mac (escrit Mac en gaèlic escocès Mc en anglès, amb la c minúscula) (McArthur o MacArthur, fill d'Arthur), irlandès Ó  (escrit O' en anglès com O'Donnell, net de Donnell), aquests dos últims són d'una llengua amb el mateix origen, però es va donar més ús de Mac a Escòcia i Ó a Irlanda; és acceptable en els dos països els dos tipus de cognoms.