lɐ fˈormɐ ðə ðəsiðˈi əl ɣwɐɲɐðˈoɾ es iðˈɛntikɐ ɐl ɣɾˈan əslˈalʊm, dwˈɛs mˈanəɣəs ˈamp ðifəɾˈens tɾɐsˈats i ɣwˈaɲɐ ɐkˈɛʎ ən kˈɛ lɐ sˈumɐ ðəls ðˈos tˈɛms sˈidʑi mənˈoɾ.
La forma de decidir el guanyador és idèntica al Gran eslàlom, dues mànegues amb diferents traçats i guanya aquell en què la suma dels dos temps sigui menor.