əl tɾˈɛntɐ ðɐβɾˈil dəl mˈil ðˈɔssˈɛnts sətˌantɐʋˈujt βlˈankɐ ðə mɐtɐplˈanɐ kɐzˈaðɐ ˈamp ɣɐlsəɾˈan tɾˈes ðˈuɾtɕ, səɲˈoɾɐ ðəl ʎˈok, ˈi əɾiɣˈi ˌunɐ pˈoβlɐ fʊɾtifikˈaðɐ kˈɛ ʋˈa ɐfɾɐnkwˈi ðə kˈɛstjəs, tˈoltəs i fˈorsəs, də lʊβliɣɐsjˈo ðə fˈɛ ˈoβɾəs pə ɐl səɲˈoɾ i ðəls klˈasiks mˈals ˈuzʊs; kˈaðɐ nˈoβɐ kˈazɐ kˈɛ sˈi fˈɛs ɐβˌiɐ ðə pɐɣˈa nʊmˈes əl sˈɛns ɐnwˈal ðˈunɐ ɣɐʎˈinɐ ɐls səɲˈoɾs ðə mɐtɐplˈanɐ i fˈɛ kɐβɐlkˈaðɐ ˈam əl səɲˈoɾ.
El 30 d'abril del 1278 Blanca de Mataplana (casada amb Galceran III d'Urtx, senyora del lloc, hi erigí una pobla fortificada que va afranquir de questies, toltes i forces, de l'obligació de fer obres per al senyor i dels clàssics mals usos; cada nova casa que s'hi fes havia de pagar només el cens anual d'una gallina als senyors de Mataplana i fer cavalcada amb el senyor.