ɐ mˈes ðə ləs pɾˈaktikəs ɾrəliɣjˈozəs pɾˈɔpjəs ðɐkˈɛstɐ tɾɐðisjˈo, lˈɛtikɐ βɐɐˈi pɾʊmˈɔw ləsfˈors pərsʊnˈal ən bˈe ðəl sərβˈɛj ðəls ˈaltɾəs i ɐfˈirmɐ kˈɛ ləs ˈoβɾəs ən bˈe ðə lɐ ʊmɐnitˈat tˈɛnən lɐ mɐtˈɛjɕɐ ʋɐlˈoɾ kˈɛ lɐ pɾəɣˈaɾiɐ i lɐ ʎʊˈansɐ ðɐβˈan dˈew.
A més de les pràctiques religioses pròpies d'aquesta tradició, l'ètica bahá’í promou l'esforç personal en bé del servei dels altres i afirma que les obres en bé de la humanitat tenen la mateixa valor que la pregària i la lloança davant Déu.