sˈi βˈe ɐkˈɛst ɐwɡmˈen dəmʊɣɾˈafik ɾrəspʊŋwˈe ɐ lɐ insipjˈen indʊstɾjɐlidzɐsjˈo ðəl tˈɛrmə i ðəls mʊnisˈipis ʋəˈins, ɐ pɐɾtˈi ðə lˈaɲ mˈil nˌɔusˈɛnts ʋujtˈantɐ, ən plˈɛnɐ kɾˈizi indʊstɾjˈal, ləs pɐrsəllɐsjˈons ðəls tˈɛɾrəɲs kˈɛ ən ʊn pɾinsˈipi ˌɛɾən pɾəβˈistəs pə ɐ ləstɐβlimˈen də səɣˈonəs ɾrəziðˈɛnsjəs, ˈɛs kʊmβəɾtˈiɾən, ən mˈolts kˈazʊs, ən ɾrəziðˈɛnsiɐ pərmɐnˈen i fˈiksɐ ɐ kˈawzɐ ðə ðiβˈɛrsʊs fɐktˈoɾs, kˈom lɐ pɾʊksimitˈat ɐls ʎˈoks ðə tɾəβˈaʎ ən əls pʊlˈiɣˌons indʊstɾjˈals ðəls mʊnisˈipis ʋəˈins, əl kʊntˈaktə ˈamp lɐ nɐtˈuɾɐ, ləs miʎˈoɾs kʊndisjˈons pə ɐ lɐ ʑʊβilɐsjˈo ʊ lɐ miʎˈoɾ kwɐlitˈat ðə ʋˈiðɐ.
Si bé aquest augment demogràfic respongué a la incipient industrialització del terme i dels municipis veïns, a partir de l'any 1980, en plena crisi industrial, les parcel·lacions dels terrenys que en un principi eren previstes per a l'establiment de segones residències, es convertiren, en molts casos, en residència permanent i fixa a causa de diversos factors, com la proximitat als llocs de treball en els polígons industrials dels municipis veïns, el contacte amb la natura, les millors condicions per a la jubilació o la millor qualitat de vida.