ˌunɐ kʊnsəkwˈɛnsiɐ ðiɾˈɛktɐ ðə lɐ ðifɾɐksjˈo es lɐ limitɐsjˈo ðəl pʊðˈɛ ðə ɾrəzʊlʊsjˈo ðəls ɐpɐɾˈɛʎs ˈɔpːtiks, kˈom əls tələskˈopis, lɐ ʎˈum pɾʊsəðˈen də ðˈos pˈuns ðifəɾˈens, dˈos əstˈɛls pə əɡzˈɛmlə, ˈɛs pˈot sʊpərpʊzˈa i ɐjɕˈɔ fˈa impʊsˈiβlə pʊðˈɛ ʋəwɾˈɛls səpɐɾɐðɐmˈen.
Una conseqüència directa de la difracció és la limitació del poder de resolució dels aparells òptics, com els telescopis, la llum procedent de dos punts diferents, dos estels per exemple, es pot superposar i això fa impossible poder veure'ls separadament.