ˈamp ləɡzsəpsjˈo ðə liðɾˈoɣən i ðə lˈɛli, kˈɛ tˈɛnən kʊnfiɣʊɾɐsjˈons ələktɾˈɔnikəs ˈu ˈɛssə ˈu i ˈu ˈɛssə ðˈɔs, lɐ ɾrˈɛstɐ ðə nˈomətˈaʎs tˈɛnən əls sˈɛws ðɐɾrˈɛs ələktɾˈons ʊkʊpˈan kʊmlətɐmˈen ʊn ʊrβitˈal ˈɛssə, ɐjɕˈɔ es ˌɛnɐˈɛssə ðˈɔs, i pɐrsjɐlmˈen ʊ kʊmlətɐmˈen əls ʊrβitˈals ˌɛnɐpˈe.
Amb l'excepció de l'hidrogen i de l'heli, que tenen configuracions electròniques 1s¹ i 1s², la resta de no-metalls tenen els seus darrers electrons ocupant completament un orbital s, això és ns², i parcialment o completament els orbitals np.