əl mˈil nˌɔusˈɛnts nʊɾˌantɐtɾˈes, lˈɛstɐɲ ðə βɐɲˈoləs ʋˈa ɐβˈɛ ðə ðəjɕˈa ðə sˈɛ sˈɛnɾə ðəskˈi nˈawtik pə kwəstjˈons məðjɐmbjəntˈals i əl ʎˈak nɐtʊɾˈal ðˈajɣwɐ ðˈolsɐ ðə sˈan pˈɛɾə pəskɐðˈoɾ, ʋˈa əsðəβənˈi əl ʎˈok iðɛˌal pə pɾɐktikˈa ɐkˈɛst əspˈoɾt fˈins kˈɛ əl ðˈɔs mˈil kwˈatɾə tɐmbˈe ʋˈa sˈɛ klɐwzʊɾˈat pə lɐɣˈɛnsiɐ kɐtɐlˈanɐ ðə lˈajɣwɐ.
El 1993, l'estany de Banyoles va haver de deixar de ser centre d'esquí nàutic per qüestions mediambientals i el llac natural d'aigua dolça de Sant Pere Pescador, va esdevenir el lloc ideal per practicar aquest esport fins que el 2004 també va ser clausurat per l'Agència Catalana de l’Aigua.