ɾrəspˈɛktə ɐls pˈoβləs ʋənsˈuts, ɾrˈomɐ ɐktwˈaβɐ ðə ðwˈɛs mɐnˈɛɾəs: pə ˌunɐ pˈaɾt tˈɛnjən lɐ kɾəˈɛnsɐ kˈɛ sˈi pɾˈɛnjən ləs imˈadʑəs kˈɛ ʋənəɾˈaβən əls sˈɛws ənəmˈiks, əls ðˈews ɐls kˈɛ ɾrəpɾəzəntˈaβən ɐ pɐɾtˈi ðɐkˈɛʎ mʊmˈen sˌɛɾjən fɐβʊɾˈaβləs ɐls ɾrʊmˈans; pə ˈaltɾɐ βˈandɐ pɾɐktikˈaβən lintərpɾətˈatjʊ ɾrʊmˈanɐ, bʊskˈan ləs səmblˈansəs ən əls kˈultəs pə tˈal ðɐkʊnsədʑˈi ˈam əl tˈɛms ʊns siwtɐðˈans kˈɛ, tˈot i nˈo ɐβˈɛ nɐskˈut ɐ ɾrˈomɐ, ˈɛs kʊnsiðəɾˈɛsin ɾrʊmˈans, ʎʊjtˈɛsin ən ləɡzˈɛrsit ɾrʊmˈa kwˈan kɐlɣwˈes i pɐɣˈɛsin əls impˈostʊs ðə βˈon ɡɾˈat.
Respecte als pobles vençuts, Roma actuava de dues maneres: per una part tenien la creença que si prenien les imatges que veneraven els seus enemics, els déus als que representaven a partir d'aquell moment serien favorables als romans; per altra banda practicaven linterpretatio romana, buscant les semblances en els cultes per tal d'aconseguir amb el temps uns ciutadans que, tot i no haver nascut a Roma, es consideressin romans, lluitessin en l'exèrcit romà quan calgués i paguessin els impostos de bon grat.