əl tɾɐktɐmˈen fɐrmɐkʊlˈɔɣik pə ɐ lɐ mɐlɐltˈiɐ ðə pɐrkinsˈon iŋklˈɔw tɾˈɛs kɐtəɣˈoɾjəs: fˈarmɐks kˈɛ fʊnsjˈonən diɾəktɐmˈen ʊ indiɾəktɐmˈen pə ɐwɡməntˈa əl niβˈɛʎ ðə ðʊpɐmˈinɐ ɐl sərβˈɛʎ ləβʊðˈopɐ; fˈarmɐks kˈɛ ˈaktwən sˈoβɾə ˈaltɾəs nəwɾʊtɾɐnsmisˈoɾs kʊrpʊɾˈals pə ɐʎəwɣəɾˈi sˈimtʊməs kˈom ˈaɾɐ ləs tɾəmʊlˈoɾs i lɐ ɾriɣiðˈɛzɐ mʊskʊlˈa, i məðikɐmˈens kˈɛ ɐʑˈuðən ɐ kʊnɾʊlˈa əls sˈimtʊməs nˈo mʊtˈoɾs ðə lɐ mɐlɐltˈiɐ, kˈom ˈaɾɐ lɐ ðəpɾəsjˈo i lɐnsjətˈat.
El tractament farmacològic per a la malaltia de Parkinson inclou tres categories: fàrmacs que funcionen directament o indirectament per augmentar el nivell de dopamina al cervell (levodopa); fàrmacs que actuen sobre altres neurotransmissors corporals per alleugerir símptomes com ara les tremolors i la rigidesa muscular, i medicaments que ajuden a controlar els símptomes no motors de la malaltia, com ara la depressió i l'ansietat.