fˈins ɐləsˈoɾəs, əls ɐnʊmənˈats iɡnʊssˈens, fˈoʎs, ɐwɾˈats ʊ ðəmˈens ˌɛɾən nʊmˈes ʊbʑˈɛktə ðə tʊtˈɛlɐ ən tˈɛrməs pʊɾɐmˈen ʑʊɾˈiðiks ɾrəlɐsjʊnˈats ˈam ˌunɐ tɾɐðisjˈo kˈɛ ʋˈɛ ðəl ðɾˈɛt ɾrʊmˈa, i kˈɛ fʊw ʊbʑˈɛktə ðə ðəβˈat ɐ lɐ kʊɾˈonɐ ðɐɾɐɣˈo ɐls sˈɛɣləs ˈi .
Fins aleshores, els anomenats ignoscents, folls, aurats o dements eren només objecte de tutela en termes purament jurídics relacionats amb una tradició que ve del Dret Romà, i que fou objecte de debat a la Corona d'Aragó als segles  i .