ɐktwɐlmˈen dəls ɐjɣwɐmˈoʎs ʊ mɐɾˈɛsməs ðə kʊnˈit nʊmˈes ən ɾrˈɛstɐ ʊn ɾrəðˈuktə limitˈat pə lɐ zˈonɐ ʋˈɛrɣə kˈɛ ˈi a ˈɛnɾə əl mˈa i ləstɐsjˈo ðə tɾˈɛn, ˌunɐ zˈonɐ ðə nɐtʊɾˈal inʊndɐβilitˈat ðʊkʊməntˈaðɐ ɐ lɐ pɾəistˈɔɾiɐ i lɐ istˈɔɾiɐ klˈasikɐ ðəl mʊnisˈipi sˈi βˈe ɐntiɣɐmˈen ʊkʊpˈaβən ɡɐjɾəβˈe tˈot əl litʊɾˈal mʊnisipˈal.
Actualment dels aiguamolls o maresmes de Cunit només en resta un reducte limitat per la zona verge que hi ha entre el mar i l'estació de tren, una zona de natural inundabilitat documentada a la prehistòria i la història clàssica del municipi si bé antigament ocupaven gairebé tot el litoral municipal.