əls ɐðˈaɣis əmɾˈats pˈoðən ɾrˈɛβɾə nˈoms pɾˈopis i sˈɛ ɐnʊmənˈats "ʎˈɛjs", ən ˌunɐ imitɐsjˈo ʊmʊɾˈistikɐ ðə ləs ʎˈɛjs fˈizikəs, ʊ pɾinsˈipis.
Els adagis emprats poden rebre noms propis i ser anomenats "lleis", en una imitació humorística de les lleis físiques, o principis.