əls mʊnəstˈis ðə sˈan mɐɾtˈi ðəl kɐniɣˈo i sˈan mikˈɛl ðə kʊjɕˈa, ɐl pˈɛw ðə lɐ mʊntˈaɲɐ, ˈɛs fʊndˈaɾən mˈolt ɐβˈans kˈɛ lɐ kɐtɐlˈuɲɐ ðəl nˈort pɐsˈes ɐ fʊrmˈa pˈaɾt ðə fɾˈansɐ; əl pɾimˈɛ ɐlβˈɛrɣɐ lɐ tˈombɐ ðəl kˈomtə kɐtɐlˈa ɣʊjfɾˈe ðˈɔs ðə sərðˈaɲɐ.
Els monestirs de Sant Martí del Canigó i Sant Miquel de Cuixà, al peu de la muntanya, es fundaren molt abans que la Catalunya del Nord passés a formar part de França; el primer alberga la tomba del comte català Guifré II de Cerdanya.