pə ɐjɕˈɔ, ɾrəzˈultɐ mˈes ˈutil plɐntəʑˈa ləs əkwɐsjˈons ðə mʊβimˈen ən ʊn sistˈɛmɐ nˈo inərsjˈal fʊrmˈat pəls ˈɛjɕʊs pɾinsipˈals ðinˈɛrsiɐ ðəl sˈɔlit; ɐjɕˈi sɐkʊnsəɣˈɛjɕ kˈɛ , ənkˈaɾɐ kˈɛ ʎɐβˈoɾs es nəsəsˈaɾi kʊmtˈa ˈamp ləs fˈorsəs ðinˈɛrsiɐ:
Per això, resulta més útil plantejar les equacions de moviment en un sistema no inercial format pels eixos principals d'inèrcia del sòlid; així s'aconsegueix que , encara que llavors és necessari comptar amb les forces d'inèrcia: