ən əl mʊmˈen də ɣənəɾˈal ˌunɐ ʋʊkˈal ʊɾˈal, əl kɐnˈal ɾrinʊfɐɾˈiŋi es tɐnkˈat, də tˈal mɐnˈɛɾɐ kˈɛ lˈajɾə nˈo pˈot pɐsˈa kˈap ɐ lɐ kɐβitˈat nɐzˈal: ɐjɕˈɔ fˈa kˈɛ ɐkˈɛstɐ kɐβitˈat nˈo ˈaktwi kˈom ɐ ɾrəsʊnɐðˈoɾ es kˈom sˈi nˈo əɡzistˈis.
En el moment de general una vocal oral, el canal rinofaringi és tancat, de tal manera que l'aire no pot passar cap a la cavitat nasal: això fa que aquesta cavitat no actuï com a ressonador (és com si no existís).