es lɐ mʊðɐlitˈat mˈes pɾɐktikˈaðɐ, kʊnsistˈɛjɕ ɐ fiksˈa ʊn ɾrəkʊɾrəɣˈut ðˈun pˈun ɐ ʊn ˈaltɾə mˈes ʊ mˈɛɲs ðistˈan, pə kˈamins tˈot tˈɛɾrəɲ: kɐɾrətˈɛɾəs səkʊndˈaɾjəs, kˈamins, ʋjˈaɾɐɲs ðə βəstjˈa, səndˈɛs ʋəinˈals ˈɛnɾə əstˈaðəs ʊ tɐmbˈe ɐ kˈam ɐ tɾɐβˈes i kˈɛ tiŋˈuj sˈɛɾtɐ ðifikʊltˈat tˈɛknikɐ: pəndˈens, dəssˈɛnsʊs, kɾˈɛws ðə kɐnˈals, ɾrˈiws.
És la modalitat més practicada, consisteix a fixar un recorregut d'un punt a un altre més o menys distant, per camins tot terreny: carreteres secundàries, camins, viaranys de bestiar, senders veïnals entre estades o també a camp a través i que tingui certa dificultat tècnica: pendents, descensos, creus de canals, rius.