ɐjɕˈi, pə əɡzˈɛmlə, lɐpɐɾisjˈo ðə lɐ plˈomɐ ðˈaw ʋˈa fɐsilitˈa lɐpɐɾisjˈo ðə nˈɛwməs kʊrsˈiws ðə mɐʑˈoɾ lʊŋitˈut, i lɐ inɾʊðʊksjˈo ðə ləs plʊmˈis mətˈallikəs ˈamp pˈuntɐ plˈanɐ ɐ ləskɾipːtˈuɾɐ ɣˈɔtikɐ, ʋˈan dətərminˈa lɐ pɾəβɐlˈɛnsɐ ðəls nˈɛwməs kwɐðɾˈats i lɐ sˈɛβɐ tɾɐnsfʊrmɐsjˈo ən lɐ mʊðˈɛrnɐ nʊtɐsjˈo ɣɾəɣʊɾjˈanɐ.
Així, per exemple, l'aparició de la ploma d'au va facilitar l'aparició de neumes cursius de major longitud, i la introducció de les plomís metàl·liques amb punta plana a l'escriptura gòtica, van determinar la prevalença dels neumes quadrats i la seva transformació en la moderna notació gregoriana.