ɐkˈɛsts impəɾɐtˈiws, ʊ mɐnɐmˈens, ˈɛs pˈoðən sintətidzˈa ən dˈos: pʊzˈasə ɐl ʎˈok ðə lˈaltɾə sˈɛmɾə kˈɛ ʊtilˈidzəm lɐ ɕˈarɕɐ i pənsˈa kˈɛ lˈaltɾə nˈo es sˈɛmɾə kˈom ʑˈo.
Aquests imperatius, o manaments, es poden sintetitzar en dos: Posar-se al lloc de l'altre sempre que utilitzem la xarxa i pensar que l'altre no és sempre com jo.