ənrˈik ðə pˈizɐ ənrˈikʊs pizˈanʊs, kˈɛ ʋˈa nɐɾrˈa ləkspəðisjˈo ɐ mɐʎˈorkɐ ən əl pʊˈɛmɐ liβˈɛ mɐjʊlikˈinʊs, ʋˈa ʋˈɛwɾə i ðəskɾˈiwɾə ɾrɐmˈon bəɾəŋwˈɛ tɾˈes kˈom əl mʊnˈarkɐ ðˈun pˈoβlə, kˈɛ ɐnʊmˈɛnɐ kɐtɐlˈa kɐtɐlɐnˈɛnsis i kɐtɐlɐnˈikʊs, pɾʊsəðˈen dˈunɐ pˈatɾiɐ kˈɛ ðənʊmˈinɐ kɐtɐlˈuɲɐ kɐtɐlɐnˈiɐ, mˈots kˈɛ ɐpɐɾˈɛjɕən dʊkʊməntˈats pə pɾimˈɛɾɐ ʋəɣˈaðɐ.
Enric de Pisa (Henricus Pisanus), que va narrar l'expedició a Mallorca en el poema Liber Maiolichinus, va veure i descriure Ramon Berenguer III com el monarca d'un poble, que anomena català (Catalanensis i Catalanicus), procedent d'una pàtria que denomina Catalunya (Catalania), mots que apareixen documentats per primera vegada.