ˈɛs pʊðɾˈiɐ ðˈi kˈɛ əl pəɾikwˈitʊ es əl ʎˈoɾʊ mˈes pətˈit kˈɛ əɡzistˈɛjɕ ˈi, kˈom ɐ tˈal, ˈom lˈi ɐtɾiβwˈɛjɕ lɐ kɐpɐsitˈat ðˈun ɐpɾənəntˈadʑə ɾrˈapit i lɐ ʋiɾtˈut ðə ɾrəpətˈi sˈons, kˈom ˈɛs ðəmˈostɾɐ ən mˈolts kˈazʊs.
Es podria dir que el periquito és el lloro més petit que existeix i, com a tal, hom li atribueix la capacitat d'un aprenentatge ràpid i la virtut de repetir sons, com es demostra en molts casos.