ən əl ɣɐlənˈismə, lˈajɾə i lɐmbjˈen fʊrmˈaβən lɐ pɾimˈɛɾɐ pɐɾˈɛʎɐ ðə ləs kˈozəs nˈo nɐtʊɾˈals, ləs kˈɛ kʊnstitwˈiən ləntˈorn fˈizik i βjʊlˈɔɣik ðə lˈesˌɛ ʊmˈa, ən ˈintimɐ intəɾɐksjˈo, nʊrmˈal ʊ pɐtʊlˈɔɣikɐ, ˈam ˈɛʎ.
En el galenisme, l'aire i l'ambient formaven la primera parella de les coses no naturals, les que constituïen l'entorn físic i biològic de l'ésser humà, en íntima interacció, normal o patològica, amb ell.