əls kʊndʊktˈistəs ʋˈan ʊtilidzˈa ɐkˈɛst mˈɛtʊðə ən əls sˈɛws əstˈuðis, pəɾˈɔ ɐ pɐɾtˈi ðə mˈil nˌɔusˈɛnts sətˌantɐtɾˈes, kwˈan əls sjəntˈifiks kʊnrˈat lʊɾˈɛnz, kˈarl ˈɛrə. ʋˈon fɾˈisk i nˈikʊ timbˈɛrɣən ʋˈan ɾrˈɛβɾə əl pɾˈɛmi nʊβˈɛl pəls sˈɛws əstˈuðis sˈoβɾə lɐ kʊndˈuktɐ ðəls ɐnimˈals, lətʊlʊɣˈiɐ ʋˈa kʊmənsˈa ɐ kʊnsiðəɾˈa sjˈɛnsiɐ ˈamp tˈot əl ðɾˈɛt, i lɐ psikʊlʊɣˈiɐ kʊmpɐɾˈaðɐ ˈɛs ʋˈa intəɣɾˈa ən ɐkˈɛstɐ nˈoβɐ sjˈɛnsiɐ.
Els conductistes van utilitzar aquest mètode en els seus estudis, però a partir de 1973, quan els científics Konrad Lorenz, Karl R. von Frisch i Niko Tinbergen van rebre el Premi Nobel pels seus estudis sobre la conducta dels animals, l'etologia va començar a considerar ciència amb tot el dret, i la psicologia comparada es va integrar en aquesta nova ciència.