ʊtilidzˈan ɐkˈɛstɐ nʊsjˈo ɣɛˌork kɐntˈoɾ ʋˈa əstɐβlˈi lɐ mʊðˈɛrnɐ tɛˌoɾˈiɐ ðə kʊnʑˈuns i ən pɐɾtikʊlˈa əl sˈɛw tɛˌoɾˈɛmɐ fʊnɐməntˈal kˈɛ ðəmˈostɾɐ kˈɛ əl kʊnʑˈun dəls nˈombɾəs ɾrɛˌals ˈes "mˈes ɣɾˈan" kˈɛ əl kʊnʑˈun dəls nˈombɾəs nɐtʊɾˈals , tˈot i sˈɛ infinˈits ɐmbðˈos.
Utilitzant aquesta noció Georg Cantor va establir la moderna teoria de conjunts i en particular el seu teorema fonamental que demostra que el conjunt dels nombres reals  és "més gran" que el conjunt dels nombres naturals , tot i ser infinits ambdós.