pə lɐ sˈɛβɐ βˈandɐ, əls ʋˈɛrps ən mɐnɕˈu, də lɐ mɐtˈɛjɕɐ mɐnˈɛɾɐ kˈɛ lɐ ɾrˈɛstɐ ðə ʎˈɛŋwəs tʊŋˈuzəs, distiŋˈɛjɕ tˈɛms, mˈoðə, ʋˈɛw i ɐspˈɛktə midʑɐnsˈan lɐdðisjˈo ðə sʊfˈiksʊs.
Per la seva banda, els verbs en manxú, de la mateixa manera que la resta de llengües tunguses, distingeix temps, mode, veu i aspecte mitjançant l'addició de sufixos.