ɐkˈɛstɐ nʊtɐsjˈo ʋˈa sˈɛ ʊtilidzˈaðɐ pə tˈotɐ lɐ mˈuzikɐ məðjəβˈal ɐ lɐ kɾistjɐndˈat ʎɐtˈinɐ, əɡzsˈɛpːtə ɐl sˈut ðə ləs ɣˈalljəs, ˈon ˈɛs fəˈiɐ sərβˈi ʊn tˈipʊs ðəskɾipːtˈuɾɐ βɐzˈaðɐ ən ʊn sˈiɡnə ɐnʊmənˈat pˈuŋktʊs, kʊnəɣˈuðɐ kˈom ɐ nʊtɐsjˈo ɐkwitˈanɐ.
Aquesta notació va ser utilitzada per tota la música medieval a la Cristiandat llatina, excepte al sud de les Gàl·lies, on es feia servir un tipus d'escriptura basada en un signe anomenat punctus, coneguda com a notació aquitana.