pɐndˈoɾɐ, pəɾˈɔ, ˌɛɾɐ mˈolt tɐfɐnˈɛɾɐ ˈi, ʊn dˈiɐ, mˈɛnɾə əpimətˈɛw ðʊrmˈiɐ, lˈi ʋˈa pɾˈɛndɾə lɐ klˈaw i ʋˈa ʊβɾˈi lɐ kˈapsɐ.
Pandora, però, era molt tafanera i, un dia, mentre Epimeteu dormia, li va prendre la clau i va obrir la capsa.