pə əɡzˈɛmlə, sʊβˈin, ˈɛs pɾəsʊpˈozɐ kˈɛ lɐɾtˈistɐ ðispˈozɐ ðˈunɐ əspəsjˈal sənsiβilitˈat ðɐβˈan lɐ ɾrɛˌalitˈat kˈɛ ləmβˈoltɐ i əstˈa ðʊtˈat ðə lɐ kɐpɐsitˈat ðə kʊmʊnikˈanˈɛ əl sˈɛw səntˈit midʑɐnsˈan lˈus ɐðəkwˈat ðə lɐ tˈɛknikɐ lɐ pɐɾˈawlɐ ˈaɾt ðəɾˈiβɐ ðəl ɣɾˈɛk (el)tˈexni(ca), tˈeknə.
Per exemple, sovint, es pressuposa que l'artista disposa d'una especial sensibilitat davant la realitat que l'envolta i està dotat de la capacitat de comunicar-ne el seu sentit mitjançant l'ús adequat de la tècnica (la paraula art deriva del grec τέχνη, téchne).