əɡzistˈɛjɕən ˌunəs ʋərsjˈons pətˈitəs ðəls kɐɾˈaktˌɛs jˈa (en)dʒˈapəniːz(ca)sˈimbʊl jˈu (en)dʒˈapəniːz(ca)sˈimbʊl i jˈo (en)dʒˈapəniːz(ca)sˈimbʊl ɐnʊmənˈaðəs jˈoˈon kˈɛ sərβˈɛjɕən pə ɐ pɐlɐtɐlidzˈa ˌunɐ kʊnsʊnˈan ʊ ɐfəɣˈiˈi əls ðˈiftʊŋs βˈaɾra ʑˈa βˈaɾra, bˈaɾra ʑˌɔtɐ(en)tˌɜːndˈɛm(ca) bˈaɾra, bˈaɾra ʑˈo βˈaɾra, sˈi ˈɛs kʊllˈokən dəspɾˈes ðəl sˈɛw kɐɾˈaktˌɛ ən lɐ ʋərsjˈo ɐkɐβˈaðɐ ən mˈɛɲs ˈi.
Existeixen unes versions petites dels caràcters ya (ゃ) yu (ゅ) i yo (ょ) anomenades yō-on que serveixen per a palatalitzar una consonant o afegir-hi els diftongs /ja/, /jɯ/, /jo/, si es col·loquen després del seu caràcter en la versió acabada en -i.