lɐ ðɐɾrˈɛɾɐ ʋʊlʊntˈat ðə ʑˈawmə i tɐmbˈe əstɐβlˈiɐ kˈɛ sˈi ˌunɐ ðə ləs ðwˈɛs lˈinjəs ðəl kɐzˈal ðə βɐrsəlˈonɐ nˈo tənˈiɐ əwɾˈɛws mˈaskləs əls sˈɛws əstˈats pɐsˈaβən ɐ lˈaltɾɐ βɾˈankɐ.
La darrera voluntat de Jaume I també establia que si una de les dues línies del Casal de Barcelona no tenia heureus mascles els seus estats passaven a l'altra branca.