ɐ pɐɾtˈi ðəl mˈil nˌɔusˈɛnts səjɕˈantɐ, ʎisˈa ɾrəβˈe əls əfˈɛktəs ðə lɐ instɐllɐsjˈo ðindˈustɾjəs ən əls miʎˈoɾs tˈɛɾrəɲs, pɾʊpˈɛs ɐ lɐ ɾrjˈɛɾɐ ðə tˈɛnəs, ʑˈa kˈɛ fˈins ɐləsˈoɾəs ləs ˈunikəs indˈustɾjəs ɾrəmɐrkˈaβləs ˌɛɾən əls mˈolins ðˈɛn kˈoməs i ðə fʊnʊʎˈɛðɐ i ˌunɐ fˈaβɾikɐ tˈɛkstil ʎinˈɛɾɐ, mʊntˈaðɐ ɐpɾʊksimɐðɐmˈen lˈaɲ mˈil nˌɔusˈɛnts ʋˈin.
A partir del 1960, Lliçà rebé els efectes de la instal·lació d'indústries en els millors terrenys, propers a la riera de Tenes, ja que fins aleshores les úniques indústries remarcables eren els molins d'en Comes i de Fonolleda i una fàbrica tèxtil llinera, muntada aproximadament l'any 1920.