kˈal ɐfəɣˈi kˈɛ əl tʊpˈɔnim lˈoɾtɐ ðʊɾjˈolɐ kʊnsˈɛrβɐ sˈɛɾtɐ ʋitɐlitˈat ɐls pˈoβləs ʋɐlənsjɐnʊpɐrlˈans, sʊβɾətˈot ˈɛnɾə lɐ ɣˈen mɐʑˈoɾ, ʑˈa kˈɛ ˈɛstɐ es lɐ ðənʊminɐsjˈo istˈɔɾikɐ kˈɛ a ɾrəβˈut lɐ kʊmˈarkɐ ʊɾjʊlˈanɐ fˈins ɐ midʑˈans ðəl kwˈan ʋˈan ɐpɐɾˈejɕˌɛ ləs pɾimˈɛɾəs pɾʊpˈostəs kʊmɐrkˈals kˈɛ kɐmβjˈaβən ɐkˈɛst tʊpˈɔnim pəl ðə lɐ ʋˈɛɣɐ βˈajɕɐ ðəl səɣˈuɾɐ ʊ əl βˈajɕ səɣˈuɾɐ.
Cal afegir que el topònim l'Horta d'Oriola conserva certa vitalitat als pobles valencianoparlants, sobretot entre la gent major, ja que esta és la denominació històrica que ha rebut la comarca oriolana fins a mitjans del  quan van aparéixer les primeres propostes comarcals que canviaven aquest topònim pel de la Vega Baixa del Segura o el Baix Segura.