nʊmˈes ləspəɾˈansɐ ʋˈa ɾrʊmˈandɾə ɐl kʊstˈat ðəls ʊmˈans lɐ ðiβinitˈat nˈo lɐ nəsəsˈitɐ i ðɐβˈan dəls mˈals əls kəðˈaβɐ ɐkˈɛst tɾˈist kʊnsˈol.
Només l'esperança va romandre al costat dels humans (la divinitat no la necessita) i davant dels mals els quedava aquest trist consol.