də tˈotəs mɐnˈɛɾəs pˈoðəm ənʊməɾˈa ɐlɣˈunəs kɐɾɐktəɾˈistikəs kˈɛ ðəfinˈɛjɕən əls əspˈajs ɾrʊɾˈals: lɐ βˈajɕɐ ðənsitˈat ðə pʊβlɐsjˈo; lɐ pɾəzˈɛnsiɐ ðɐktiβitˈats indʊstɾjˈals nʊsˈiβəs, kˈɛ ʊkˈupən mˈolt əspˈaj, ʊ kˈɛ pˈɛrðən mˈolt pˈɛs ən əl pɾʊsˈes ðəlɐβʊɾɐsjˈo; ləs ɐktiβitˈats əkstɾɐktˈiβəs: minəɾˈiɐ, pəðɾˈɛɾəs i silβikʊltˈuɾɐ; i ləs instɐllɐsjˈons ðˈosi ðə ɣɾˈans ðimənsjˈons: əstɐsjˈons ðəskˈi, kˈams ðə ɣˈolf ˈi, sʊβɾətˈot, lɐ pɾəzˈɛnsiɐ inəlʊðˈiβlə ðɐktiβitˈats ɐɣɾʊpəkwˈaɾjəs, kˈɛ es əl mˈes kɐɾɐktəɾˈistik ðəl mˈon ɾrʊɾˈal.
De totes maneres podem enumerar algunes característiques que defineixen els espais rurals: la baixa densitat de població; la presència d'activitats industrials nocives, que ocupen molt espai, o que perden molt pes en el procés d'elaboració; les activitats extractives: mineria, pedreres i silvicultura; i les instal·lacions d'oci de grans dimensions: estacions d'esquí, camps de golf i, sobretot, la presència ineludible d'activitats agropecuàries, que és el més característic del món rural.