es kˈap ɐ lɐ ðˈɛkɐðɐ ðə mˈil nˌɔusˈɛnts tɾˈɛntɐ kˈɛ siðˈɛˌa ʊn instɾʊmˈen ˈamp tɾˈasts i ɐmlifikˈat əlˈɛktɾikɐmˌen pə sʊbstitˈuj əl ðifikʊltˈos kʊnɾɐβˈajɕ kwˈan əl mˈuzik i imβəntˈoɾ pˈawl tʊmmˈark ðə sɛˌattlə, wɐsiŋtˈon, ʋˈa ðəzəmβʊlʊpˈa əl pɾimˈɛ βˈajɕ əlˈɛktɾik ən lɐ sˈɛβɐ fˈormɐ mʊðˈɛrnɐ, ʊn instɾʊmˈen ˈamp tɾˈasts ðisəɲˈat pə sˈɛ tʊkˈat ʊɾidzʊntɐlmˈen.
És cap a la dècada de 1930 que s'idea un instrument amb trasts i amplificat elèctricament per substituir el dificultós contrabaix quan el músic i inventor Paul Tutmarc de Seattle, Washington, va desenvolupar el primer baix elèctric en la seva forma moderna, un instrument amb trasts dissenyat per ser tocat horitzontalment.