ɐntiɣɐmˈen tɐmbˈe ˈɛs fəˈiɐ sərβˈi pə səpɐɾˈa jˈats tɾɐiðˈoɾ i pə mɐrkˈa əl sˈo ðə βˈaɾra kˈe βˈaɾra ɐ finˈal ðə mˈot ʋˈik, bˈosk fˈins i tˈot ən əls sˈɛws ðəɾiβˈats ʑˈoks flʊɾˈals.
Antigament també es feia servir per separar hiats (trahidor) i per marcar el so de /k/ a final de mot (Vich, bosch) fins i tot en els seus derivats (Jochs florals).