tˈot i ɐjɕˈi, əl fˈɛt kˈɛ lɐ ʎˈɛtɾɐ fˈos intərkɐmβjˈaβlə ˈɛnɾə ˈimnə nɐsjʊnˈal i kɾˈiðɐ ɐ lɐ ɾrəβʊlʊsjˈo sʊsjˈal ɾrəkʊʎˈiɐ əl ðəzˈik ðə ɾrʊpːtˈuɾɐ nɐsjʊnˈal i sʊsjˈal ðəl mʊmˈen, i ʋˈa pɾʊpisjˈa lɐ sˈɛβɐ ɐksəpːtɐsjˈo pʊpʊlˈa i institʊsjʊnˈal.
Tot i així, el fet que la lletra fos intercanviable entre himne nacional i crida a la revolució social recollia el desig de ruptura nacional i social del moment, i va propiciar la seva acceptació popular i institucional.