əl səɲˈoɾ ʋˈa ɐtˈɛndɾə əl sˈɛw pɾˈɛk i ðə ʎɐβˈoɾs ənsˈa ˈɛs ðˈiw kˈɛ ðɐkˈi ʋˈɛ əl kˈostʊm də ðəzidʑˈa sɐlˈut ɐ kwˈi əstərnˈuðɐ i nˈo mˈoɾ.
El Senyor va atendre el seu prec i de llavors ençà es diu que d'aquí ve el costum de desitjar salut a qui esternuda i no mor.