əl kɐtɐlˈa nˈortʊksiðəntˈal, tɐmbˈe ɐnʊmənˈat ʊksiðəntˈal, es lɐ ʋɐɾjətˈat ðə lɐ ʎˈɛŋwɐ kɐtɐlˈanɐ kˈɛ ˈɛs pˈarlɐ ɐ ləs kʊmˈarkəs ʊksiðəntˈals ðə kɐtɐlˈuɲɐ; lˈaltɐ ɾriβɐɣˈorsɐ, əl pɐʎˈas ʑʊsˈa, əl pɐʎˈas sʊβiɾˈa, lˈalt ʊrɣˈɛʎ, lɐ səɣˈaɾrɐ, lɐ nʊɣˈɛɾɐ, əl səɣɾjˈa, lʊrɣˈɛʎ, əl plˈa ðʊrɣˈɛʎ, ləs ɣɐɾrˈiɣəs, lɐ ɾriβˈɛɾɐ ðˈɛβɾə i əl pɾjʊɾˈat, tɐmbˈe ˈɛs pˈoðɾjən ɐfəɣˈi lɐ tˈɛɾrɐ ˈaltɐ, əl βˈajɕ ˈɛβɾə i əl mʊnsjˈa, kˈom ɐ zˈonɐ ðə tɾɐnsisjˈo kˈap ɐl ʋɐlənsjˈa ɐjɕˈi kˈom ləs kʊmˈarkəs ɐɾɐɣʊnˈɛzəs kˈɛ kʊnfˈormən lɐ fɾˈanʑɐ ðə pʊnˈen kɐtɐlɐnʊpɐrlˈan; lɐ ɾriβɐɣˈorsɐ ɐɾɐɣʊnˈɛzɐ kɐtɐlɐnʊpɐrlˈan, lɐ ʎitˈɛɾɐ, əl βˈajɕ sˈinkɐ i əl mɐtɐɾrˈaɲɐ.
El català nord-occidental, també anomenat occidental, és la varietat de la llengua catalana que es parla a les comarques occidentals de Catalunya; l'Alta Ribagorça, el Pallars Jussà, el Pallars Sobirà, l'Alt Urgell, la Segarra, la Noguera, el Segrià, l'Urgell, el Pla d'Urgell, les Garrigues, la Ribera d'Ebre i el Priorat, (també es podrien afegir la Terra Alta, el Baix Ebre i el Montsià, com a zona de transició cap al valencià) així com les comarques aragoneses que conformen la Franja de Ponent catalanoparlant; la Ribagorça aragonesa catalanoparlant, la Llitera, el Baix Cinca i el Matarranya.