pɾˈop sˈɛw ˈi ðəβˈiɐ ɐβˈɛ lɐntˈik kɐstˈɛʎ ðə mˈoɣɾʊɲ, dʊkʊməntˈat ðəs ðəl ʋˈujtsˈɛnts ʋujtˌantɐsˈiŋk, kwˈan əl pɾəβˈɛɾə ˈɛsklwɐ, də lɐ sərðˈaɲɐ, mˈes tˈart βˈisβə inɾˈus ðʊrɣˈɛʎ, əl ʋˈa ʋˈɛndɾə ɐl kˈomtə ɣʊjfɾˈe əl pilˈos, əl kwˈal əl səðˈi ɐβjˈat ɐl mʊnəstˈi fəmənˈi ðə sˈan ʑʊˈan də tˈɛ dəspɾˈes, də ləs ɐβɐðˈɛsəs; lɐ sˈɛβɐ istˈɔɾiɐ es βʊɾrˈozɐ, i ɐβjˈat ɾrˈɛstɐ ɐnʊʎˈat pə lɐ impʊɾtˈansiɐ kˈɛ ɐdkwiɾˈi əl pɾʊpˈɛ kɐstˈɛʎ ðə mɐtɐplˈanɐ.
Prop seu hi devia haver l'antic castell de Mogrony, documentat des del 885, quan el prevere Esclua, de la Cerdanya, més tard bisbe intrús d'Urgell, el va vendre al comte Guifré el Pilós, el qual el cedí aviat al monestir femení de Sant Joan de Ter (després, de les Abadesses); la seva història és borrosa, i aviat resta anullat per la importància que adquirí el proper castell de Mataplana.