ɐl , lɐlfɐβˈɛt fʊnˈɛtik intərnɐsjʊnˈal, bɐzˈat pɾinsipɐlmˈen ən lɐlfɐβˈɛt ʎɐtˈi, kˈɛ tɐmbˈe kʊntˈe ʎˈɛtɾəs ɣɾˈɛɣəs, sˈiɡnəs əspəsjˈals, sˈɛɾts ðəɾiβˈats ðə ʎˈɛtɾəs pə əɡzˈɛmlə ʎˈɛtɾəs imβəɾtˈiðəs, sˈiɡnəs ðjɐkɾˈitiks i sˈiɡnəs pə ðənʊtˈa əl kɐɾˈaktˌɛ ʎˈark ʊ βɾˈɛw ðəls sˈons, əl lˈimit ˈɛnɾə sˈillɐβəs, əl ʎˈok ðə lɐksˈen, ˈɛtk.
Al , l'alfabet fonètic internacional, basat principalment en l'alfabet llatí, que també conté lletres gregues, signes especials, certs derivats de lletres (per exemple lletres invertides), signes diacrítics i signes per denotar el caràcter llarg o breu dels sons, el límit entre síl·labes, el lloc de l'accent, etc.