dəspɾˈes ðə «lˌɛɾɐ ðəls plɐdʑisˈiðəs» mˈil nˌɔusˈɛnts kwɐɾˈantɐ mˈɛɲs mˈil nˌɔusˈɛnts səjɕˈantɐ əl mʊβimˈen ʋˈa ɐksələɾˈa ən ʊbsərβˈa, ˈɛnɾə ðˈaltɾəs əls əfˈɛktəs məðjɐmbjəntˈals ðəzɐstɾˈozʊs ðə linsəktisˈiðɐ ðˌeðˌetˈe kˈɛ ˈo mɐtˈaβɐ tˈot sˈɛnsə sələktiβitˈat i kˈɛ əls insˈɛktəs nʊsˈiws, əl sˈɛw pɾimˈɛ βlˈaŋk ʋˈan dəzəmβʊlʊpˈa ɾrəzistˈɛnsiɐ.
Després de «l'era dels plaguicides» (1940-1960) el moviment va accelerar en observar, entre d'altres els efectes mediambientals desastrosos de l'insecticida DDT que ho matava tot sense selectivitat i que els insectes nocius, el seu primer blanc van desenvolupar resistència.