ɐjɕˈɔ ˈo pˈoðəm ʋˈɛwɾə ðə mɐnˈɛɾɐ klˈaɾɐ ɐ ləs plˈadʑəs ðəl mɐɾˈɛsmə, lɐ kʊnstɾʊksjˈo ðə pˈoɾts əspʊɾtˈiws a fˈɛt kˈɛ ləs ɐpʊɾtɐsjˈons ðə sˈoɾrɐ kˈɛ ɐɾriβˈaβən tɾɐnspʊɾtˈaðəs pəls kʊɾrˈens ðəl nˈort ʑˈa nˈo ɐɾrˈiβin i ʋˈaɣin dəzɐpɐɾəjɕˈen ɐ pˈok ɐ pˈok, i kwˈan ˈi a ˌunɐ pˈɛrðwɐ ðə mɐtəɾjˈal impʊɾtˈan, ɐ kˈawzɐ ðˈunɐ ʎəβɐntˈaðɐ pə əɡzˈɛmlə, kˈalən ɡɾˈans ɐpʊɾtɐsjˈons ɐɾtifisjˈals ðə mɐtəɾjˈal pə ɾrəɣənəɾˈaləs ðə mɐnˈɛɾɐ təmpʊɾˈal.
Això ho podem veure de manera clara a les platges del Maresme, la construcció de ports esportius ha fet que les aportacions de sorra que arribaven transportades pels corrents del nord ja no arribin i vagin desapareixent a poc a poc, i quan hi ha una pèrdua de material important, a causa d'una llevantada per exemple, calen grans aportacions artificials de material per regenerar-les de manera temporal.