lɐ kˈostɐ βɐrsəlʊnˈinɐ fʊw ʊbʑˈɛktə ðˈunɐ təɾrˈiβlə inkʊrsjˈo ðə ləstˈol ɐlmʊˈaðə i kˈom ɐ ʋənʑˈansɐ əl ɾrˈɛj ʊrɣɐnidzˈa lɐ kʊnkˈɛstɐ ðəl ɾrɐkˈo ðɐðəmˈus əl mˈil ðˈɔssˈɛnts ðˈew, ˈam ˌunɐ fˈoɾtɐ pɐɾtisipɐsjˈo kɐtɐlˈanɐ, pɾənˈen əls kɐstˈɛʎs ðˈaldˈamʊs i kɐstəʎfɐβˈip, kˈɛ ɾrˈapiðɐmˌen fˌoɾən ɾrəkʊnkəɾˈits pəls ɐndɐlˈuzins.
La costa barcelonina fou objecte d'una terrible incursió de l'estol almohade i com a venjança el rei organitzà la conquesta del Racó d'Ademús el 1210, amb una forta participació catalana, prenent els castells d'Al-Dāmūs i Castellfabib, que ràpidament foren reconquerits pels andalusins.