ən əl kˈam də lɐ nˈo fiksjˈo, kˈoβɾɐ ɣɾˈan impʊɾtˈansiɐ lɐ ɾrətˈɔɾikɐ i lɐ istʊɾjʊɣɾɐfˈiɐ, ˈamp ləs ˈoβɾəs ðə tˈasit, swətˈoni i flˈaβi ʑʊzˈɛp.
En el camp de la no ficció, cobra gran importància la retòrica i la historiografia, amb les obres de Tàcit, Suetoni i Flavi Josep.