əl mˈil ʋˈujtsˈɛnts səjɕˌantɐsˈɛt, ɐ lɐ ɾrəwnjˈo ɐnwˈal ðə lɐ sʊsjətˈat swˈisɐ ðistˈɔɾiɐ nɐtʊɾˈal, əl βʊtˈanik simˈon skwəndənˈɛ ʋˈa fˈɛ pˈuβlikɐ lɐ sˈɛβɐ ipˈɔtəzi sˈoβɾə əls lˈikəns kˈom ɐ ʊrɣɐnˈisməs kˈɛ nˈo ˌɛɾən plˈantəs ɐwtˈɔnʊməs, sinˈo fˈoŋs kˈɛ əstˈaβən ʊnˈits ɐ ˈalɣwəs.
El 1867, a la reunió anual de la Societat Suïssa d'Història natural, el botànic Simon Schwendener va fer pública la seva hipòtesi sobre els líquens com a organismes que no eren plantes autònomes, sinó fongs que estaven units a algues.