dʊɾˈan lɐ ɣwˈɛɾrɐ ðə sʊksəsjˈo mˈil sˌetsˈɛnts sˈiŋk mˈɛɲs kɐtˈorzə, lɐ mɐʑˈoɾ pˈaɾt ðəls tɐʎˈɛs mʊnətˈaɾis tɾɐðisjʊnˈals i ɐlɣˈun də lʊkˈal, kˈom ˈaɾɐ əl ðə ɾrˈɛws bɐtˈɛɾən mʊnˈɛðɐ i fˌoɾən ləs ðɐɾrˈɛɾəs əmisjˈons pɾˈɔpjɐmˌen kɐtɐlˈanəs; əl mˈil sˌetsˈɛnts sˈɛt ˈɛs βˈatən əls ðɐɾrˈɛs kɾʊˈats βɐrsəlˈonins i əls ðɐɾrˈɛs ðiβˈujtəns ʋɐlənsjˈans.
Durant la guerra de Successió (1705-14), la major part dels tallers monetaris tradicionals (i algun de local, com ara el de Reus) bateren moneda i foren les darreres emissions pròpiament catalanes; el 1707 es baten els darrers croats barcelonins i els darrers divuitens valencians.