dʊɾˈan əl lˈindəks ðə kɾəjɕəmˈen də mjˈɛɾəs fʊw ʊn dəls mˈes ˈalts ðə tˈotɐ lɐ ɣɐɾrˈotɕɐ: əls tɾˈessˈɛnts sinkwˌantɐʋˈujt ˈak ðəl mˈil sˌetsˈɛnts ðisˈɛt ɐwɡməntˈaɾən ɐ ˈu.sˈɛnt ʋujtˌantɐtɾˈes ˈak ən əl sˈɛns ðə ʑʊzˈe mʊɲˈinʊ ˈi ɣɾɛɣɐ ɾrəðˈondʊ, pɾimˈɛ kˈomtə ðə flʊɾiðɐβlˈankɐ ðəl mˈil sˌetsˈɛnts ʋujtˌantɐsˈɛt i ɐɾriβˈa ənkˈaɾɐ ɐls ˈu.sinsˈɛnts ˈɔnzə əl mˈil ʋˈujtsˈɛnts sinkwˌantɐsˈɛt.
Durant el  l'índex de creixement de Mieres fou un dels més alts de tota la Garrotxa: els 358 h del 1717 augmentaren a 1.183 h en el cens de José Moñino y Redondo, primer comte de Floridablanca del (1787) i arribà encara als 1.511 el 1857.