nˈo es fˈins ɐl ʋʊltˈan dəls ˈaɲs nˌɔusˈɛnts ʋˌintinˈow mˈɛɲs nˌɔusˈɛnts tɾˌɛntɐsˈiŋk kwˈan ɐpɐɾˈɛjɕ mənsjʊnˈat əl kɐstˈɛʎ ðə sˈantɐ pˈaw, ən ʊn dʊkʊmˈen ən əl kwˈal ðəl ɾrˈɛj fɾˈaŋk ɾrɐðˈulf əl ðˈonɐ ɐ ʊlˈiβɐ, səɲˈoɾ ðə pʊrkˈɛɾəs, tɾˈoŋk ðə lɐ fɐmˈiliɐ ðəls kɐstlˈans ðə finˈɛstɾəs.
No és fins al voltant dels anys 929-935 quan apareix mencionat el castell de Santa Pau, en un document en el qual del rei franc Radulf el dona a Oliba, senyor de Porqueres, tronc de la família dels castlans de Finestres.