əls kɐtɐlˈans ˈi kʊnɾiβwˈɛjɕən ˈamp lɐ kʊnkˈɛstɐ ðə ləs ˈiʎəs βɐlɛˈas i ðəl ɾrˈɛɡnə ðə ʋɐlˈɛnsiɐ pə pˈaɾt ðə ʑˈawmə ˈi. ɐl mɐtˈɛjɕ tˈɛms, kˈɛðɐ fɾənˈaðɐ lɐ sˈɛβɐ əkspɐnsjˈo pə ʊksitˈaniɐ ɐɾrˈan də lɐ βɐtˈaʎɐ ðə mʊɾˈɛt, ən kˈɛ ˈɛs βɐɾrˈɛɣən ələmˈens ɾrəliɣjˈozʊs i pʊlˈitiks, i kˈɛ ʋˈa ɐkɐβˈa ˈam ˌunɐ ʋiktˈɔɾiɐ fɾɐnsˈɛzɐ.
Els catalans hi contribueixen amb la conquesta de les Illes Balears i del Regne de València per part de Jaume I. Al mateix temps, queda frenada la seva expansió per Occitània arran de la Batalla de Muret, en què es barregen elements religiosos i polítics, i que va acabar amb una victòria francesa.