ɐ pˈaɾt ðəls nˈoms pɾˈopis tɾɐðisjʊnˈals dʊɾˈiɣən ɡɾˈɛk, ʎɐtˈi ʊ ˈaɾɐp, nʊrmɐlmˈen, əls əstˈɛls ðə ləs kʊnstəllɐsjˈons ɾrˈɛβən ʊn nˈom fʊrmˈat pə ˌunɐ ʎˈɛtɾɐ ɣɾˈɛɣɐ ən minˈuskʊlɐ, kʊmənsˈan pə (el)ˈalfa(ca), i sədʑˈin ˈamp lɐlfɐβˈɛt ɣɾˈɛk pə ˈorðɾə ðəkɾəjɕˈen də lɐ sˈɛβɐ mɐɡnitˈut ɐpɐɾˈen, sədʑˈiðɐ ðə lɐβɾəβjɐtˈuɾɐ ˈo, indistintɐmˈen, dəl ɣənitˈiw ʎɐtˈi ðəl nˈom də lɐ kʊnstəllɐsjˈo; sˈi sɐkˈaβən ləs ʎˈɛtɾəs ɣɾˈɛɣəs, sˈɛ səɣˈɛjɕ ˈamp ləs ʎɐtˈinəs; ɐkˈɛstɐ es lɐnʊmənˈaðɐ nʊməŋklɐtˈuɾɐ ðə βɐjˈɛ.
A part dels noms propis tradicionals (d'origen grec, llatí o àrab, normalment), els estels de les constel·lacions reben un nom format per una lletra grega en minúscula, començant per α, i seguint amb l'alfabet grec per ordre decreixent de la seva magnitud aparent, seguida de l'abreviatura o, indistintament, del genitiu llatí del nom de la constel·lació; si s'acaben les lletres gregues, se segueix amb les llatines; aquesta és l'anomenada nomenclatura de Bayer.