əl sˈɛw pɾimˈɛ tɾəβˈaʎ, əmmɐrkˈat ɐ lɐ kʊmˈeðjəfɾɐnsˈajzə əl mˈil sˌetsˈɛnts ʋujtˌantɐsˈiŋk, ʋˈa sˈɛ lˈoβɾɐ ðə tɛˌatɾə titʊlˈaðɐ zɐmˈoɾə ˈɛt mˈirzɐ, ˈɔw ləwɾˈɛwɕ nɐwfɾˈaɣə«zɐmˈoɾə i mˈirzɐ, ʊ əl fˈɛlis nɐwfɾˈaɣi», kˈɛ ɣɐjɾəβˈe lɐ pˈoɾtɐ ɐ pɾəzˈo pə kɾitikˈa əl kʊmˈɛrs ðəsklˈaws kˈɛ ɾrəpɾəzəntˈaβɐ əl sinkwˈantɐ pə sˈen dəl kʊmˈɛrs əkstəɾjˈoɾ ðə fɾˈansɐ i kˈɛ ənrikwˈiɐ ɐ lɐ nʊβlˈɛzɐ.
El seu primer treball, emmarcat a la Comédie-Française el 1785, va ser l'obra de teatre titulada Zamore et Mirza, ou l'heureux naufrage («Zamore i Mirza, o el feliç naufragi»), que gairebé la porta a presó per criticar el comerç d'esclaus que representava el 50 per cent del comerç exterior de França i que enriquia a la noblesa.