ɐkˈɛst ənfʊkɐmˈen, kˈɛ nʊmˈes pʊðˈiɐ sˈɛ sʊbʑəktˈiw, ʋˈa sˈɛ pʊstəɾjʊrmˈen sʊpəɾˈat pəl mˈɛtʊðə ʊbʑəktˈiw ðə lɐ fʊnˈɛtikɐ əkspəɾiməntˈal, tɐmbˈe ɐnʊmənˈaðɐ instɾʊməntˈal.
Aquest enfocament, que només podia ser subjectiu, va ser posteriorment superat pel mètode objectiu de la fonètica experimental, també anomenada instrumental.