ɐkˈɛstɐ ʑəɾɐrkwiɾdzɐsjˈo nˈo səɣˈɛjɕ kɾitˈɛɾis əβʊlʊtˈiws kˈom es əl kˈas ðə lɐ tɐksʊnʊmˈiɐ ðəspˈɛsjəs, kˈɛ səɣˈɛjɕ ʋˈiŋkləs pɐɾəntˈiws, sinˈo fizjʊɡnˈɔmiks i əkʊlˈɔɣiks, es ɐ ðˈi, səɣˈɛjɕ əls ʋˈiŋkləs kˈɛ pɾʊpʊrsjˈonɐ lɐ ðinˈamikɐ ðə lɐ ʋəɣətɐsjˈo sʊksəsjˈo i ɾrəɣɾəsjˈo ˈamp ləs fˈorməs ʋitˈals kˈɛ lɐ kʊlʊnˈidzən ˈɛrβəs, ɐrβˈusts, ˈarβɾəs.
Aquesta jerarquirtzació no segueix criteris evolutius (com és el cas de la taxonomia d'espècies, que segueix vincles parentius), sinó fisiognòmics i ecològics, és a dir, segueix els vincles que proporciona la dinàmica de la vegetació (successió i regressió) amb les formes vitals que la colonitzen (herbes, arbusts, arbres).