tˈot i kˈɛ əl ɾrəkʊɾrəɣˈut pə lɐ ʋɐɾjɐβilitˈat ðə ləs pɾimˈɛɾəs fˈorməs ðˈomʊ illˈustɾɐ βˈe lɐ kʊmləksitˈat ðə fiksˈa ʊn ʊɾˈiɣən də lɐspˈɛktə ʊmˈa i ðiβʊjɕˈa ʊn ˈarβɾə əβʊlʊtˈiw, ˈi a ʊn ɡɾˈan bˈujt ɐl ɾrəɣˈistɾə fˈɔsil ðˈins ðəl pəɾˈiʊðə ðə ðˈɔs mˈɛɲs tɾˈes miljˈons ðˈaɲs kˈɛ tɾˈɛnkɐ əl plɐntəʑɐmˈen linɛˌal pərkˈɛ ləs ðɐtɐsjˈons indˈikən kˈamins əβʊlʊtˈiws mˈolt ðifəɾˈens ˈi, pə tˈan, ləβʊlʊsjˈo ðə lɐ mʊrfʊlʊɣˈiɐ ʊmˈanɐ es ən mʊzˈajk.
Tot i que el recorregut per la variabilitat de les primeres formes d'Homo il·lustra bé la complexitat de fixar un origen de l'aspecte humà i dibuixar un arbre evolutiu, hi ha un gran buit al registre fòssil dins del període de 2-3 milions d'anys que trenca el plantejament lineal perquè les datacions indiquen camins evolutius molt diferents i, per tant, l'evolució de la morfologia humana és en mosaic.