ɐ lɐ nɐɾrɐsjˈo βˈiβlikɐ, pə ˈultim, lɐ tɾɐnsɣɾəsjˈo ðˈɛβɐ ʋˈɛ pɾʊβʊkˈaðɐ pə ʊn ɐɣˈen əkstˈɛrn, lɐ sˈɛrp, mˈɛnɾə kˈɛ ɐjɕˈɔ nˈo sʊksəˈɛjɕ ɐl kˈas əllˈɛnik, kˈɛ ən dəfinitˈiβɐ ðiβˈujɕɐ ˌunɐ imˈadʑə mˈolt mˈes nəɣɐtˈiβɐ ðə lɐ ðˈonɐ.
A la narració bíblica, per últim, la transgressió d'Eva ve provocada per un agent extern, la serp, mentre que això no succeeix al cas hel·lènic, que en definitiva dibuixa una imatge molt més negativa de la dona.