lɐ mˈaksimɐ əspləndˈoɾ i lɐ mɐʑˈoɾ inflwˈɛnsiɐ kˈɛ an tiŋˈut mˈaj ʎˈɛŋwəs ðɐkˈɛstɐ fɐmˈiliɐ fʊw ðʊɾˈan lɐ ðinɐstˈiɐ kˈiŋ mˈil sˈissˈɛnts kwɐɾˌantɐkwˈatɾə mˈɛɲs mˈil nˌɔusˈɛnts ˈɔnzə, ən kˈɛ əl mɐnɕˈu ʋˈa əsðəβənˈi lɐ ʎˈɛŋwɐ ðə lɐdministɾɐsjˈo impəɾjˈal ɕinˈɛzɐ.
La màxima esplendor i la major influència que han tingut mai llengües d'aquesta família fou durant la dinastia Qing (1644-1911), en què el manxú va esdevenir la llengua de l'administració imperial xinesa.