mɐlɣɾˈat ðə lʊpʊzisjˈo ðə lɐ ɣˈen dəspʊnəʎˈa, əl pˈon ˌɛɾɐ inʊtilidzˈat əndəɾrʊkˈannˈɛ lɐrkˈaðɐ sənɾˈal, kˈɛ ɾrʊmɐŋwˈe ən ɐkˈɛst əstˈat fˈins ɐl kʊmənsɐmˈen dəl , kwˈan lɐ ðipʊtɐsjˈo ðə ɣiɾˈonɐ nəmɾəŋwˈe lɐ ɾrəstɐwɾɐsjˈo ɣɾˈasjəs ɐ lɐ kɐmpˈaɲɐ kˈɛ fˈɛɾən lillˈustɾə istʊɾjɐðˈoɾ ʑʊˈakwim bʊtˈɛt i sizˈo i əl pɾʊpjətˈaɾi ðə kɾəspjˈa pˈɛɾə ˈorðis i βʊnˈal.
Malgrat de l'oposició de la gent d'Esponellà, el pont era inutilitzat enderrocant-ne l'arcada central, que romangué en aquest estat fins al començament del , quan la Diputació de Girona n'emprengué la restauració gràcies a la campanya que feren l'il·lustre historiador Joaquim Botet i Sisó i el propietari de Crespià Pere Ordis i Bonal.