əl kwɐlifikɐtˈiw pʊˈɛtɐ mɐləˈit fˈa ɾrəfəɾˈɛnsiɐ ɐ ʊn bˈaɾra ɐ pʊˈɛtɐ kˈɛ, dəs ðə lɐ sˈɛwɐ ʑʊβəntˈut, ɾrəβˈudʑɐ əls ʋɐlˈoɾs ðə lɐ sʊsjətˈat, ənkɐpsˈalɐ pɾʊβʊkɐsjˈons pəɾiʎˈozəs, es ɐntizʊsjˈal ʊ ʎˈiwɾə ˈi, ən ʑənəɾˈal, mˈoɾ ɐβˈans kˈɛ əl sˈɛw ɣˈɛni sˈiɣɐ ɾrəkʊnəɣˈut pəl sˈɛw ʋɐlˈoɾ ɾrɐʊnˈaβlə, kˈom ˈaɾɐ kˈarləs βɐwðəlˈajɾə.
El qualificatiu poeta maleït fa referència a un/a poeta que, des de la seua joventut, rebutja els valors de la societat, encapçala provocacions perilloses, és antisocial o lliure i, en general, mor abans que el seu geni siga reconegut pel seu valor raonable, com ara Charles Baudelaire.