ɐkˈɛstɐ fˈormɐ ðəɾiβɐtˈiβɐ es ʊzwˈal ən kˈoɡnʊms ðə ðiβˈɛrsəs ʎˈɛŋwəs, kˈom pə əɡzˈɛmlə, ən ɐŋlˈɛs ˈɛs ʋˈa ʊtilidzˈa lɐ ðəzinˈɛnsiɐ mˈɛɲs sˈon ʑʊnsˈon, fˈiʎ ðə ʑˈon, ən ɐlˈɛmɐɲ mˈɛɲs sˈon məndəlsˈon ʊ məndəlsˈon, fˈiʎ ðə məndˈɛl, ən kɐstəʎˈa mˈɛɲs ˈɛz sɐŋkˈɛz, fˈiʎ ðə sˈaŋkʊ, ən dɐnˈɛs mˈɛɲs sˈɛn ɐndˈɛrsən, fˈiʎ ðɐndˈɛ, ən ɾrˈus mˈɛɲs ˈoβ kɐspˈaɾʊβ, fˈiʎ ðə kɐspˈa.
Aquesta forma derivativa és usual en cognoms de diverses llengües, com per exemple, en anglès es va utilitzar la desinència -son (Johnson, fill de John), en alemany -sohn (Mendelsohn o Mendelssohn, fill de Mendel), en castellà -ez (Sánchez, fill de Sancho), en danès -sen (Andersen, fill d'Ander), en rus -ov (Kaspàrov, fill de Kaspar).