əl mˈil sˌetsˈɛnts nʊɾˌantɐˈu, əskɾiɣˈe lɐ sˈɛβɐ fɐmˈozɐ ðəklɐɾɐsjˈo ðəls ðɾˈɛts ðə lɐ ðˈonɐ i ðə lɐ siwtɐðˈanɐ, titʊlˈaðɐ ʊɾiɣinɐlmˈen ən fɾɐnsˈɛs ləs ðɾˈojts ðə lɐ fˈɛmmə, kˈom ɐ ɾrɛˌaksjˈo ɐ lɐ ðəklɐɾɐsjˈo ðəls ðɾˈɛts ðə lˈomə i ðəl siwtɐðˈa, kˈɛ nʊmˈes ɾrəkʊnəjɕˈiɐ lɐ kʊndisjˈo ðə siwtɐðɐnˈiɐ ɐls ˈoməs i ðəjɕˈaβɐ ləs ðˈonəs ən ˌunɐ sitwɐsjˈo ðinfəɾjʊɾitˈat.
El 1791, escrigué la seva famosa Declaració dels Drets de la Dona i de la Ciutadana, titulada originalment en francès Les droits de la femme, com a reacció a la Declaració dels Drets de l'Home i del Ciutadà, que només reconeixia la condició de ciutadania als homes i deixava les dones en una situació d'inferioritat.