ɐkˈɛst fənˈomən es mˈes pərsəpːtˈiβlə ən ləlʊkʊsjˈo ɾrˈapiðɐ i infʊrmˈal, ən lɐ kwˈal pˈot ɐɾriβˈa ɐ ðʊnˈasə tɐmbˈe kwˈan bɐɾrɐβˈaɾrɐ ən pʊzisjˈo ðə tɐnkɐmˈen də sˈillɐβɐ ʋˈa sədʑˈit ðə βɐɾrɐβˈaɾrɐ, ɐləsˈoɾəs ðɾˈakmɐ pˈot sʊnˈa kˈom sˈi fˈos əskɾˈit "dɾˈaŋmɐ".
Aquest fenomen és més perceptible en l'elocució ràpida i informal, en la qual pot arribar a donar-se també quan // (en posició de tancament de síl·laba) va seguit de //, aleshores dracma pot sonar com si fos escrit "drang·ma".