lətˈapɐ səɣwˈen, lirlɐndˈɛs ɐntˈik, sʊbsˈɛrβɐ ən əls mˈarɣəs ðə mɐnʊskɾˈits ɾrəliɣjˈozʊs əskɾˈits ən ʎɐtˈi ðəs ðəl sˈɛɣlə vˈi fˈins ɐl , də lɐ mɐtˈɛjɕɐ mɐnˈɛɾɐ kˈɛ ən tˈɛkstʊs ɐntˈiks kʊpjˈats i ɐnʊtˈats ən tˈɛkstʊs ən irlɐndˈɛs midʑˈa.
L'etapa següent, l'irlandès antic, s'observa en els marges de manuscrits religiosos escrits en llatí des del segle VI fins al , de la mateixa manera que en textos antics copiats i anotats en textos en irlandès mitjà.