ˈaɾɐ ðəfˈinim ˌunɐ nˈoβɐ pɾʊpjətˈat ɟˈe: sˈi ˈiks es ʊn ʊbʑˈɛktə ɐ ɐlɣˈun mˈon pʊsˈiβlə, ʎɐβˈoɾs ɟˈe ˈiks es sˈɛɾt sˈi i nʊmˈes sˈi pˈe ˈiks es sˈɛɾt ən ɐkˈɛʎ mɐtˈɛjɕ mˈon pə ɐ tˈotəs ləs pɾʊpjətˈats pʊzitˈiβəs pˈe. ɟˈe sɐnʊmˈɛnɐ lɐ pɾʊpjətˈat "diβˈinɐ".
Ara definim una nova propietat G: si x és un objecte a algun món possible, llavors G(x) és cert si i només si P(x) és cert en aquell mateix món per a totes les propietats positives P. G s'anomena la propietat "divina".