fˈan nˈiws ðə fˈaŋ ɐɾrʊðʊnˈits i mˈes ʊβˈɛɾts kˈɛ əls ðə lʊɾənˈɛtɐ kwɐβlˈankɐ, i əls sˈitwən ən ʎˈoks ɐɾrəsəɾˈats, sʊβˈin ən kʊnstɾʊksjˈons, ən pˈorɕʊs, kˈoɾts ʊ fˈins i tˈot ən əls pˈɔws, ən fʊɾˈats ʊ sˈoβɾə ləs βˈiɣəs, ɐ ðifəɾˈɛnsiɐ ðə lʊɾənˈɛtɐ kwɐβlˈankɐ kˈɛ əls fˈa ɐ sˈotɐ əls βɐlkˈons ʊ sˈotɐ əls ɾrˈafəks.
Fan nius de fang arrodonits i més oberts que els de l'oreneta cuablanca, i els situen en llocs arrecerats, sovint en construccions, en porxos, corts o fins i tot en els pous, en forats o sobre les bigues, a diferència de l'oreneta cuablanca que els fa a sota els balcons o sota els ràfecs.