ˌunɐ ɐβɐðˈiɐ dəl ʎɐtˈi ɐbβɐtˈiɐ, kˈɛ ðəɾˈiβɐ ðəl siɾjˈa ˈabβɐ, kˈɛ ʋˈol ðˈi "pˈaɾə"es ʊn mʊnəstˈi kɾistjˈa ɣʊβərnˈat pə ʊn ɐβˈat ʊ ɐβɐðˈɛsɐ, kˈɛ es əl pˈaɾə ʊ mˈaɾə əspiɾitwˈal ðə lɐ kʊmʊnitˈat, i kˈɛ sələɣˈɛjɕ pə ʊn dətərminˈat nˈombɾə ðˈaɲs ʊ pə tˈotɐ lɐ ʋˈiðɐ.
Una abadia (del llatí abbatia, que deriva del sirià abba, que vol dir "pare") és un monestir cristià governat per un abat o abadessa, que és el pare o mare espiritual de la comunitat, i que s'elegeix per un determinat nombre d'anys o per tota la vida.