pə lɐ sˈɛβɐ impʊɾtˈansiɐ ðəstˈakɐ əl mˈas ðə kɐɾrˈɛɾəs, kˈɛ mɐðˈoz ʑˈa ɐnʊmənˈaβɐ kˈom ˌunɐ izˈɛndɐ impʊɾtˈan ɐ midʑˈan , əl mˈas ðəl pikˈaɾɐɲ, də lɐ fɐmˈiliɐ ðəl pʊˈɛtɐ ɾrəwzˈɛŋk ɣɐβɾjˈɛl fəɾrɐtˈɛ, i əl mˈas ðəl ʋˈiktʊ, kˈɛ ʋˈa sˈɛ pɾʊpjətˈat ðə ʋˈiktˌoɾ ʑʊzˈɛp ɾrʊsəʎˈo, indʊstɾjˈal i ɐlkˈalðə ðə ɾrˈɛws əl mˈil ʋˈujtsˈɛnts səjɕˌantɐsˈɛt mˈɛɲs mˈil ʋˈujtsˈɛnts səjɕˌantɐʋˈujt.
Per la seva importància destaca el Mas de Carreres, que Madoz ja anomenava com una hisenda important a mitjan , el Mas del Picarany, de la família del poeta reusenc Gabriel Ferrater, i el Mas del Vícto, que va ser propietat de Víctor Josep Rosselló, industrial i alcalde de Reus el 1867-1868.