tˈot i kˈɛ əl fɾˈansi i əl ɾrˈaði mˈostɾən pɾʊpjətˈats tˈipikəs ðəls ɣɾˈups ˈu i ðˈɔs, ɾrəspəktiβɐmˈen, əls ɐktˈinits pɾəzˈɛntən ˌunɐ ʋɐɾjətˈat ðə kʊmpʊɾtɐmˈen i əstˈats ðʊksiðɐsjˈo mˈolt mˈes ɣɾˈan kˈɛ əls lɐntˈanits.
Tot i que el franci i el radi mostren propietats típiques dels grups 1 i 2, respectivament, els actínids presenten una varietat de comportament i estats d’oxidació molt més gran que els lantànids.