ɐjɕˈɔ es fˈasil ðəksplikˈa, ʑˈa kˈɛ ən dəssəndˈi ən əl ɣɾˈup lˈultim ələktɾˈo sˈɛ sˈitwɐ ən ʊrβitˈals kˈaðɐ ʋəɣˈaðɐ mˈes ɐʎʊɲˈats ðəl nˈukli ˈi, ɐ mˈes, əls ələktɾˈons ðə ləs kˈapəs intəɾjˈoɾs əɡzərsˈɛjɕən ʊn əfˈɛktə ðɐpɐntɐʎɐmˈen ənfɾˈon də lɐtɾɐksjˈo nʊklɛˈa sˈoβɾə əls ələktɾˈons pəɾifˈɛɾiks pəl kˈɛ ɾrəzˈultɐ mˈes fˈasil əkstɾəwɾˈɛls.
Això és fàcil d'explicar, ja que en descendir en el grup l'últim electró se situa en orbitals cada vegada més allunyats del nucli i, a més, els electrons de les capes interiors exerceixen un efecte d'apantallament enfront de l'atracció nuclear sobre els electrons perifèrics pel que resulta més fàcil extreure'ls.