ɐl sˈut, lɐ izʊɣlˈosɐ ðə limpərfˈɛt ðə sʊbʑʊntˈiw ən mˈɛɲs ˈaɾɐ, mˈɛɲs ˈɛɾɐ, mˈɛɲs ˈiɾɐ ʑˈo kɐntˈaɾɐ, ˈɛtk.mˈarkɐ ʊn lˈimit ˈɛnɾə ʋiʎˈoɾəs i ɐlkɐlˈa ðə ɕiβˈɛɾt;
Al sud, la isoglossa de l'imperfet de subjuntiu en -ara, -era, -ira (jo cantara, etc.) marca un límit entre Villores i Alcalà de Xivert;