lɐ pɾʊtəˈɔmikɐ pərmˈɛt ðətərminˈa kʊmpʊzisjˈo ɐminʊɐsˈiðikɐ, lɐ pɾəzˈɛnsiɐ ðə mʊðifikɐsjˈons pˈosttɾɐðʊksjʊnˈals kˈom fʊsfʊɾilɐsjˈons, ɐsətilɐsjˈons i ðˈaltɾəs i ðizʊfˈorməs pɾʊtəˈinəs ðifəɾˈens kˈɛ ðəpˈɛnən dəl mɐtˈɛjɕ ʑˈɛn, pərmˈɛt ɐnɐlidzˈa lɐ kʊmpʊzisjˈo ðə kʊmlˈɛksʊs pɾʊtˈɛjks ɡɾˈups ðə pɾʊtəˈinəs ˈintimɐmˌen ɾrəlɐsjʊnˈaðəs kˈɛ kʊnstitwˈɛjɕən ˌunɐ ʊnitˈat fʊnsjʊnˈal, tɐnmɐtˈɛjɕ pərmˈɛt əksplʊɾˈa əl kʊnʑˈun də pɾʊtəˈinəs kˈɛ səkspɾˈɛsən ən ʊn dətərminˈat mʊmˈen i lʊkɐlidzɐsjˈo pə əɡzˈɛmlə, ʊn təjɕˈit, ʊn kʊnʑˈun də sˈɛllʊləs ʊ βˈe ʊn əmbɾjˈo ðə mˈoskɐ ən ʊn mʊmˈen kʊŋkɾˈɛt ðəl ðəzəmβʊlʊpɐmˈen, ɐkˈɛst kʊnʑˈun də pɾʊtəˈinəs ˈɛs ðənʊmˈinɐ pɾʊtɛˌomɐ.
La proteòmica permet determinar composició aminoacídica, la presència de modificacions post-traduccionals (com fosforilacions, acetilacions i d'altres) i d'isoformes (proteïnes diferents que depenen del mateix gen), permet analitzar la composició de complexos proteics (grups de proteïnes íntimament relacionades que constitueixen una unitat funcional), tanmateix permet explorar el conjunt de proteïnes que s'expressen en un determinat moment i localització (per exemple, un teixit, un conjunt de cèl·lules o bé un embrió de mosca en un moment concret del desenvolupament), aquest conjunt de proteïnes es denomina proteoma.