mˈolt ɐβjˈat ʋˈa kʊmənsˈa ɐ inkʊrpʊɾˈa ləs ˈoβɾəs ðəls ɣɾˈans kʊmpʊzitˈoɾs ən əl sˈɛw ɾrəpəɾtˈoɾi pə pətˈitəs sˈaləs ðə kʊnsˈɛɾts ðə βɐrsəlˈonɐ, sˈen kˈapɐs ðintərpɾətˈa ˈam iɣwˈal ðəzimbʊltˈuɾɐ βˈak, ɾrɐmɛˌaw, skʊmˈann, kˈopin, ɡɾɐnˈaðʊs, bəətˈoβən ʊ mʊzˈaɾt; pɾəsizɐmˈen ʋˈa sˈɛ ˌunɐ ˈoβɾɐ ðɐkˈɛst ˈultim mˈɛɲs əl kʊnsˈɛɾt ən ɾrˈɛ mɐʑˈoɾ mˈɛɲs lɐ kˈɛ ʋˈa mɐrkˈa əl ðəβˈut ðɐlisˈiɐ ðə lɐɾrˈokɐ ˈamp lʊrkˈɛstɾɐ, əl ʋˌintiʋˈujt ðʊktˈuβɾə ðə mˈil nˌɔusˈɛnts tɾˌɛntɐkwˈatɾə, ɐkʊmpɐɲˈaðɐ pə lɐ βˈandɐ mʊnisipˈal ðə βɐrsəlˈonɐ sˈotɐ lɐ βɐtˈutɐ ðə ʑʊˈan lɐmˈotə ðə ɣɾiɡnˈon.
Molt aviat va començar a incorporar les obres dels grans compositors en el seu repertori per petites sales de concerts de Barcelona, sent capaç d'interpretar amb igual desimboltura Bach, Rameau, Schumann, Chopin, Granados, Beethoven o Mozart; precisament va ser una obra d'aquest últim -el Concert en re major- la que va marcar el debut d'Alicia de Larrocha amb l'orquestra, el 28 d'octubre de 1934, acompanyada per la Banda Municipal de Barcelona sota la batuta de Joan Lamote de Grignon.