əl mˈil nˌɔusˈɛnts tɾˈɛntɐ ˈɛs kʊnstitwˈi əl ðistɾˈiktə nɐsjʊnˈal ðəls kˈanti i mˈansi, ˈamp sˌetsˈɛnts sinkwˌantɐkwˈatɾə.nˌɔusˈɛnts kilˈɔmətɾəs kwɐðɾˈats i sətˌantɐsˈɛt.zˈeɾʊzˈeɾʊ zˈeɾʊ ɐβitˈans, diβiðˈits ˈɛnɾə kwɐɾˌantɐkwˈatɾə səlsʊβjˈɛts sʊβjˈɛts ɾrʊɾˈals i ləs siwtˈats ðə sɐmɐɾɐnˈoβʊ ˈu.dˈɔssˈɛnts nʊɾˈantɐ ˈak, sʊrɣˈut ˈu.tɾˈessˈɛnts sˈɛt ˈak i βəɾəzˈoβ ˈu.tɾˈessˈɛnts sətˌantɐsˈɛt ˈak; əl mˈil nˌɔusˈɛnts sinkwˌantɐsˈɛt ˈɛs ʋˈa fʊndˈa lˈunik ðjˈaɾi, ən kˈanti, lˈɛnin pˈan kʊβˈat səndˈɛɾi ðə lˈɛnin, i ɐjɕˈɔ ʑʊntɐmˈen ˈamp lɐ ɣɾɐmˈatikɐ kˈanti ðə mɐttˈiɐs kɐstɾˈen dəl mˈil ʋˈujtsˈɛnts sinkwˌantɐnˈow i mˈansi ðəl mˈil ʋˈujtsˈɛnts sinkwˌantɐʋˈujt, i lɐsˈatɕ iðjʊmˈatik ʊnʑˈɛ ʋʊɣˈulən ˈunt ʊsdʑˈakən dɐlkwˈist dəl mˈil ʋˈujtsˈɛnts ʋujtˈantɐ, ʋˈa pʊsiβilitˈa ʊn sʊrɣimˈen dɐwtˈoɾs kˈantis kˈom mikˈul sˈulɣin mˈil nˌɔusˈɛnts kwɐɾˈantɐ, pɾʊkˈopi sɐltikˈoβ, ʋlɐðˈimˌi ʋˈolðin, ɾrʊmˈan ɾrˈuɣin i mɐɾˈiɐ ʋɐɣɐtˈoβɐ.
El 1930 es constituí el Districte Nacional dels Khanti i Mansi, amb 754.900 kilòmetres quadrats i 77.000 habitants, dividits entre 44 sel'soviets (soviets rurals) i les ciutats de Samaranovo (1.290 h), Surgut (1.307 h) i Berezov (1.377 h); el 1957 es va fundar l'únic diari, en khanti, Lenin Pant Khuvat (Senderi de Lenin), i això juntament amb la gramàtica khanti de Matthias Castrén del 1859 i mansi del 1858, i l'assaig idiomàtic Untger vogulen und ostjaken d'Ahlquist del 1880, va possibilitar un sorgiment d'autors khantis com Mikul Shulgin (1940), Prokopi Saltykov, Vladímir Voldin, Roman Rugin i Maria Vagatova.