tɐnmɐtˈɛjɕ, ɐlɣˈuns ðʊkʊmˈens ðˈɛjɕən kʊnstˈansiɐ kˈɛ əl kɐmˈi ˈɛs ʋˈa əmɾˈa ðʊɾˈan əls sˈɛɣləs i kˈom ɐ pˈun də kʊntˈaktə ˈɛnɾə ɣˈozʊl i ɐlɣˈunəs pʊβlɐsjˈons ðə lɐ sərðˈaɲɐ, kˈom pʊjɡsərðˈa, ˈamp mʊtˈiw ðə ʎˈujtəs ˈam əls fɾɐnsˈɛzʊs ʊ kˈom ɐ ʋˈiɐ ðɐksˈes ðəls ɣʊzʊlˈans, kˈɛ ˈamp ɣɾˈups ðə βɐndʊlˈɛs pɐɾtˈiɾən ɐ ʎʊjtˈa kˈonɾɐ əls kɐðˈɛʎs ɐl sˈɛdʑə ðɐrsˈɛɣəl dəl mˈil sinsˈɛnts nʊɾˌantɐtɾˈes.
Tanmateix, alguns documents deixen constància que el camí es va emprar durant els segles  i  com a punt de contacte entre Gósol i algunes poblacions de la Cerdanya, com Puigcerdà, amb motiu de lluites amb els francesos o com a via d'accés dels gosolans, que amb grups de bandolers partiren a lluitar contra els cadells al setge d'Arsèguel del 1593.