səɣˈons βɾˈunʊ, lɐ pʊtˈɛnsiɐ infinˈitɐ ðˈun dˈew infinˈit kɾˈɛˌa nəsəsˈaɾjɐmˌen ʊn ʊniβˈɛs infinˈit, fʊrmˈat pə ʊn nˈombɾə infinˈit ðə sistˈɛməs sʊlˈas, səpɐɾˈats pə ʋˈastəs ɾrəɣjˈons plˈɛnəs ðˈɛtˌɛ, pərkˈɛ ləspˈaj βˈujt nˈo əɡzistˈɛjɕ.
Segons Bruno, la potència infinita d'un Déu infinit crea necessàriament un univers infinit, format per un nombre infinit de sistemes solars, separats per vastes regions plenes d'èter, perquè l'espai buit no existeix.