əls ɐsˈatɕs filʊzˈɔfiks kˈɛ ˌaβjən kʊmənsˈat ɐ kʊnrɛˈasə ɐ lɐntəɾjˈoɾ ətˈapɐ ɐsʊlˈɛjɕən lɐ sˈɛβɐ mɐðʊɾˈɛzɐ, ˈamp lɐ fiɣˈuɾɐ ðə ʑˈon lˈokkə i əl sˈɛw əmpiɾˈismə kˈom ɐ mˈaksims əkspʊnˈens.
Els assaigs filosòfics que havien començat a conrear-se a l'anterior etapa assoleixen la seva maduresa, amb la figura de John Locke i el seu empirisme com a màxims exponents.