ɐkˈɛsts fˈɛts, əŋlʊβˈats pəls istʊɾjɐðˈoɾs ən lɐnʊmənˈaðɐ "ɾrəpɾəsjˈo ɐ lɐ ɾrəɾəɣwˈarðɐ" ʋˈa tənˈi kʊnsəkwˈɛnsjəs nəɣɐtˈiβəs ən lɐ sʊliðɐɾitˈat intərnɐsjʊnˈal ɐ lɐ kˈawzɐ ɾrəpʊβlikˈanɐ sʊβɾətˈot lɐ ʋjʊlˈɛnsiɐ ɐntikləɾikˈal, mˈɛnɾə kˈɛ ɐ lɐ mɐtˈɛjɕɐ sˌeˌɛnɐtˈe, əls lˈiðˌɛs ʋˈan ɐbβəɾtˈi kˈɛ ɐkˈɛsts əɡzsˈɛsʊs ən lɐ "ʑʊstˈisiɐ ɾrəβʊlʊsjʊnˈaɾiɐ" dˈins ðəls kʊmitˈɛs ðə milˈisjəs ɐntifəjɕˈistəs nˈo fˈɛjən ˈaltɾɐ kˈozɐ kˈɛ əmbɾʊtˈa əl nˈom dəls iðɛˌals ʎiβəɾtˈaɾis.
Aquests fets, englobats pels historiadors en l'anomenada "repressió a la rereguarda" va tenir conseqüències negatives en la solidaritat internacional a la causa republicana (sobretot la violència anticlerical), mentre que a la mateixa CNT, els líders van advertir que aquests excessos en la "justícia revolucionària" dins dels Comitès de Milícies Antifeixistes no feien altra cosa que embrutar el nom dels ideals llibertaris.