ləs kɐɾɐmˈɛʎəs ˈamp kʊntiŋˈut sɐtˈiɾik sˈoβɾə fˈɛts ðɐktwɐlitˈat dəl pˈoβlə son ɐβitwɐlmˈen mˈɛɲs pʊɲˈens kˈɛ ləs ðˈaltɾəs mʊðɐlitˈats ðə tˈɛkstʊs pʊpʊlˈas, kˈom pə əɡzˈɛmlə əls iŋklˈozʊs ən əls pɐstʊɾˈɛts pə əɡzˈɛmlə, ləs ɣɐɾrˈofəs ðə βˈɛrɣɐ ʊ mɐnrˈɛzɐ, əls əsβɾˈoŋks ðə kɐrnəstˈoltəs pə əɡzˈɛmlə, ɐ kˈalðəs ðə mʊnbˈuj ʊ əls ʋərsˈots ðəls βˈaʎs ðə ðjˈaβləs, də ðifəɾˈens pʊβlɐsjˈons kɐtɐlˈanəs ˈalpəns, lˈarβʊs, kˈalðəs ðə mʊnbˈuj, iɣwɐlˈaðɐ, ʊrɣɐɲˈa, pˈons, sɐβɐðˈɛʎ, sˈan kwintˈi ðə məðjˈonɐ, sˈidʑəs, tɐɾrɐɣˈonɐ, tʊɾrəðəmbˈaɾrɐ, ʋilɐfɾˈankɐ ðəl pənəðˈɛs, ʋilɐnˈoβɐ i lɐ ɣəltɾˈu, ʋˈilɐsˈɛkɐ, ətsˈɛtəɾɐ.
Les caramelles amb contingut satíric sobre fets d'actualitat del poble són habitualment menys punyents que les d'altres modalitats de textos populars, com per exemple els inclosos en els Pastorets (per exemple, les garrofes de Berga o Manresa), els esbroncs de Carnestoltes (per exemple, a Caldes de Montbui) o els versots dels balls de diables, de diferents poblacions catalanes (Alpens, l'Arboç, Caldes de Montbui, Igualada, Organyà, Ponts, Sabadell, Sant Quintí de Mediona, Sitges, Tarragona, Torredembarra, Vilafranca del Penedès, Vilanova i la Geltrú, Vila-seca, etcètera).