dʊɾˈan mˈolt ðə tˈɛms, ɐ pəzˈa ðəl sˈɛw ʊɾˈiɣən nʊktˈurn, ˈaltɾəs pɾəsˈɛpːtəs ðə ðəʑˈunis i tɾɐðisjˈons pʊpʊlˈas ʋˈan dəsðiβʊjɕˈa ɐ pɐɾˈi ðə ləðˈat midʑˈanɐ lɐ sələβɾɐsjˈo ɐβɐnsˈanlɐ ɐl mɐtˈi ðə ðisˈabtə i kwˈan ˈɛs kɐntˈaβɐ əl ɣlˈɔɾiɐ ˈɛs tʊkˈaβən ləs kɐmpˈanəs, dɐkˈi kˈɛ sɐnʊmənˈaɾɐ "disˈabtə ðə ɣlˈɔɾiɐ".
Durant molt de temps, a pesar del seu origen nocturn, altres preceptes de dejunis i tradicions populars van desdibuixar a parir de l'Edat Mitjana la celebració avançant-la al matí de dissabte i quan es cantava el Glòria es tocaven les campanes, d'aquí que s'anomenara "Dissabte de Glòria".