lɐ kʊmˈarkɐ ðə lɐ ɾriβɐɣˈorsɐ, ɐl sˈɛw tˈorn, sˈɛ sˈol ðiβiðˈi ən tɾˈɛs fɾˈaŋəs kˈɛ ʋˈan də nˈort ɐ sˈut: ˌunɐ ðʊksiðəntˈal, pɾəziðˈiðɐ pə ɣɾˈaws, də pˈarlɐ ɐɾɐɣʊnˈɛzɐ; ˌunɐ ðə sənɾˈal, əstɾʊktʊɾˈaðɐ pə lɐ ʋˈaʎ ðəl ɾrˈiw izˈaβənɐ, kˈɛ iŋklˈɔw əls pɐrlˈas ðə tɾɐnsisjˈo, i ˌunɐ ðʊɾjəntˈal ɐ lɐ ʋˈaʎ ðə lɐ nʊɣˈɛɾɐ ɾriβɐɣʊrsˈanɐ, də pˈarlɐ klɐɾɐmˈen kɐtɐlˈanɐ.
La comarca de la Ribagorça, al seu torn, se sol dividir en tres franges que van de nord a sud: una d'occidental, presidida per Graus, de parla aragonesa; una de central, estructurada per la vall del riu Isàvena, que inclou els parlars de transició, i una d'oriental a la vall de la Noguera Ribagorçana, de parla clarament catalana.