ˌunɐ kˈokɐ tˈipikɐ ðə ɾrˈɛws i kʊmˈarkɐ əl ðiʑˈɔws ɣɾˈas, es lɐnʊmənˈaðɐ kˈokɐ ðˈɔw, nˈo nʊmˈes pərkˈɛ pˈoɾtɐ ˈɔw ˈɛnɾə əls sˈɛws iŋɾəðjˈens, sinˈo, sʊβɾətˈot, pərkˈɛ sˈɛ lˈi ɐfəɣˈɛjɕ ˌunɐ βɐɾrˈɛʑɐ ðˈɔw i sˈukɾə pəl ðɐmˈun, kˈɛ kwˈaʎɐ ɐl fˈorn dʊɾˈan əls ˈultims minˈuts ðə kʊksjˈo ðə lɐ mˈasɐ.
Una coca típica de Reus i comarca el dijous gras, és l'anomenada coca d'ou, no només perquè porta ou entre els seus ingredients, sinó, sobretot, perquè se li afegeix una barreja d'ou i sucre pel damunt, que qualla al forn durant els últims minuts de cocció de la massa.