lɐðɐpːtɐsjˈo ɐ lɐ insʊlɐɾitˈat a kʊndwˈit ɐkˈɛst ɐnimˈal ɐ fˈɛ ˌunəs pˈostəs mˈolt ɾrəðwˈiðəs dˈos ˈɔws ɣɾˈosʊs ən kˈomtəs ðəls ʋˈujt ɐ ðˈew ˈɔws pətˈits ðə ləs sɐrɣɐntˈanəs kʊntinəntˈals, tˈipikɐ əstɾɐtˈɛɣiɐ ðɐmbjˈens pˈoβɾəs i əstˈaβləs, pəɾˈɔ kˈɛ lɐ kʊmβəɾtˈɛjɕ ən ˌunɐ əspˈɛsjə fɾˈaɣil sˈi lɐmbjˈen ˈɛs mʊðifˈikɐ.
L'adaptació a la insularitat ha conduït aquest animal a fer unes postes molt reduïdes (dos ous grossos en comptes dels 8 a 10 ous petits de les sargantanes continentals), típica estratègia d'ambients pobres i estables, però que la converteix en una espècie fràgil si l'ambient es modifica.