ləs imβəstiɣɐsjˈons ðˈutəs ɐ tˈɛrmə fˈins ˈaɾɐ sʊɡʑəɾˈɛjɕən kˈɛ lɐ kʊmləksitˈat ðəl ɣənˈomɐ ʊmˈa nˈo ɾrɐðˈikɐ ən əl nˈombɾə ðə ɣˈɛns sinˈo ən kˈom pˈaɾt ðɐkˈɛsts ɣˈɛns son ʊtilidzˈats pə kʊnstɾˈuj ðifəɾˈens pɾʊðˈuktəs ən ʊn pɾʊsˈes kˈɛ es ɐnʊmənˈat ɐltərnɐtˈiβə splˈisiŋ ɾrəɣʊlɐsjˈo ɣˈɛnikɐ.
Les investigacions dutes a terme fins ara suggereixen que la complexitat del genoma humà no radica en el nombre de gens sinó en com part d'aquests gens són utilitzats per construir diferents productes en un procés que és anomenat alternative splicing (regulació gènica).