ˌunɐ ʎəɣˈɛndɐ, ˈam ɐnɐkɾʊnˈismə iŋklˈɔs, kˈontɐ kˈɛ ʋˈa sˈɛ pɾʊmətˈɛw kwˈi ʋˈa inɾʊðˈuj ləstərnˈut ən əls mʊɾtˈals, əɾiɣˈin ˌunɐ əstˈatwɐ kˈɛ ˈɛʎ ðəzidʑˈaβɐ ðʊtˈa ðə ʋˈiðɐ, pə lɐ kwˈal kˈozɐ ʋˈa ɾrʊβˈa ʊn ɾrˈatɕ ðə ʎˈum ɐl sˈol i pərkˈɛ zˈɛws nˈo ðəskʊβɾˈis əl sˈɛw ðəlˈiktə ʋˈa ɐmɐɣˈa əl ɾrˈatɕ ən lɐ sˈɛβɐ tɐβɐkˈɛɾɐ.
Una llegenda, amb anacronisme inclòs, conta que va ser Prometeu qui va introduir l'esternut en els mortals, erigint una estàtua que ell desitjava dotar de vida, per la qual cosa va robar un raig de llum al sol i perquè Zeus no descobrís el seu delicte va amagar el raig en la seva tabaquera.