pə ɐ mɐɣɾˈittə, əl ʎəŋwˈadʑə i lɐ imˈadʑə pəɾtˈaɲən ɐ sistˈɛməs ɾrəɣˈits pə ʎˈɛjs pɐɾtikʊlˈas kˈɛ nˈo əmmiɾˈaʎən lɐ ɾrɛˌalitˈat, sinˈo kˈɛ lɐ sʊbstitwˈɛjɕən: əl ðəskʊnsˈɛɾt ðə ləspəktɐðˈoɾ səɾˌa ˌunɐ kʊnstˈan ən tˈotɐ lɐ sˈɛβɐ kɐɾrˈɛɾɐ.
Per a Magritte, el llenguatge i la imatge pertanyen a sistemes regits per lleis particulars que no emmirallen la realitat, sinó que la substitueixen: el desconcert de l'espectador serà una constant en tota la seva carrera.