ɡɾˈasjəs ɐl fˈɛt ðə tənˈilɐ ɐɣɐfˈaðɐ ˈamp ləs mˈans pˈot sʊpəɾˈa əl ʎistˈo pɐsˈan pɾimˈɛ ləs kˈaməs, dəspɾˈes əl kˈos i finɐlmˈen əls βɾˈasʊs, mʊmˈen ən kˈɛ ðˈɛjɕɐ ɐnˈa lɐ pˈɛrɕɐ.
Gràcies al fet de tenir-la agafada amb les mans pot superar el llistó passant primer les cames, després el cos i finalment els braços, moment en què deixa anar la perxa.