Vuoden 1945 tienoilla sanat ”bebop” ja ”rebop” olivat merkityksettöminä sanoina laajalti käytössä rhythm and blues -musiikissa, esimerkiksi Lionel Hamptonin kappaleessa ”Hey Ba-Ba-Re-Bop” ja muutamia vuosia myöhemmin rock and rollissa, esimerkiksi Gene Vincentin hitissä Be-Bop-A-Lula” (1956).
vˈuoden tˈuhat ˈyhdeksænsˌataː nˌeljækymmentævˈiːsi tienˈoilla sˈanat ”bˈebop” ja ”rˈebop” olˌivat mˌerkɪtˌyksetːømˈinæ sanˈoina laːjˈaltɪ kæytˈøssæ rhˈythm ˈand blˈues mˌusɪːkˈissa, ˌesɪmerkˈiksɪ lɪˈonel hamptˈonɪŋ kˌapːalˈeːssa ”hˈey bˈabˈarˈebˈop” ja mˌuːtamˈia vuosˈia myøhˈemmɪn rˈokk ˈand rollˈissa, ˌesɪmerkˈiksɪ ɡˈene vɪnsˈentɪn hɪtˈissæ bˈebˈopˈaːlˈula” tˈuhat ˈyhdeksænsˌataː vˌiːsikymmentækˈuːsi.