Nykyään matalia taajuuksia mitataan määrittämällä jännitteen kahden nollakohdan välinen aikaero ja korkeita taajuuksia laskemalla aikaväliin osuneiden jännitteen merkinvaihtojen lukumäärä.
nykˈyæːn mˌatalˈia tˌaːjuːksˈia mɪtˈataːn mˌæːrɪtːæmˈællæ jænnˈitːeːŋ kˈahden nˌollakˈohdan vælˈinen ˌaikaˈero ja korkˈeita tˌaːjuːksˈia laskˈemalla ˌaikavˈælɪːn ˌosunˈeiden jænnˈitːeːn mˌerkɪnvaihtˈojen lˌukumˈæːræ.