Tärkeintä oli siis vakuuttavuus, ei ensisijaisesti totuus, koska totuudellisemmatkin ajatukset ja mielipiteet saattoivat jäädä häviölle, jos ne esitettiin huonosti.
tærkˈeintæ ˌolɪ sˈiːs vˌakuːtːˈavuːs, ei ˌensɪsɪjaisˈestɪ tːˈotuːs, kˈoska tˌotuːdˌellɪsemmˈatkɪn ˌajatˈukset ja mˌielɪpˈiteːt saːtːˈoivat jˈæːdæ hˌævɪˈølle, jˈos ne ˌesɪtˈetːɪːn huonˈostɪ.