Roomalaisessa oikeudessa lait jaettiin niihin liittyvien sanktioiden perusteella kahteen kategoriaan, lex perfecta (suom. täydellinen laki), joiden rikkominen oli suoraan säädetty rangaistavaksi, ja lex imperfecta (suom. epätäydellinen laki), joiden noudattamatta jättäminen ei ollut suoraan rangaistavaa.
rˌoːmalaisˈessa ˌoikeudˈessa lˈait jaˈetːɪːn nˈiːhɪn lɪːtːˈyvien sˌaŋktɪˈoidem pˌerustˈeːlla kˈahteːŋ kˌateɡorˈiaːn, lˈeks perfˈekta sˈuom. tˌæydellˈinen lˈakɪ, jˌoiden rˌikːomˈinen ˌolɪ sˈuoraːn sæːdˈetːy rˌaŋŋaistavˈaksɪ, ja lˈeks ˌimperfˈekta sˈuom. ˌepætˌæydellˈinen lˈakɪ, jˌoiden nˌoudatːamˈatːa jˌætːæmˈinen ei ˌollut sˈuoraːn rˌaŋŋaistˈavaː.