Korkein kieli tuottaa lyhentämättömänä soidessaan suuren oktaavin G-sävelen (undesimi eli oktaavi plus kvartti keski-C:n alapuolella, taajuus noin 98 hertsiä), matalin kieli taas kontraoktaavin E:n (kaksi oktaavia ja pieni seksti keski-C:n alapuolella, taajuus noin 41 hertsiä).
kˈorkeiŋ kˈielɪ tˈuotːaː lˌyhentæmˌætːømˈænæ soidˈessaːn sˈuːren oktˈaːvɪn ɡˈeːsævˈelen ˌundesˈimɪ ˈelɪ oktˈaːvɪ plˈus kvˈartːɪ kˈeskɪsˈeː:ˈæn ˌalapˈuolella, tˈaːjuːs nˈoin ˌyhdeksˌæŋkymmentækˈahdeksan hertsˈiæ, matˈalɪŋ kˈielɪ tˈaːs kˌontraoktˈaːvɪn ˈeː:ˈæn kˈaksɪ ˌoktaːvˈia ja pˈienɪ sˈekstɪ kˈeskɪsˈeː:ˈæn ˌalapˈuolella, tˈaːjuːs nˈoin nˌeljækymmentæˈyksi hertsˈiæ.