Schildt onnistui parhaiten a- ja ä-loppuisissa substantiivijohdannaisissa, mutta keksi myös uusia yhdyssanoja ja verbijohdoksia.
ʃˈildt onnˈistui parhˈaiten ˈaː ja ˈæːlˌopːuisˈissa sˌubstantˌiːvɪjˌohdannaisˈissa, mˌutːa kˈeksɪ mˈyøs uːsˈia ˌyhdyssanˈoja ja vˌerbɪjˌohdoksˈia.