1500-luvulle tultaessa kevätpäiväntasaus oli ajautunut jo niin paljon taaksepäin, että se sattui yleensä 11. maaliskuuta, mutta pääsiäisen ajankohtaa määritettäessä sen oletettiin edelleen olevan 21. maaliskuuta, joten suhteessa luonnollisiin vuodenaikoihin pääsiäisen keskimääräinen ajankohta siirtyi vähitellen yhä myöhemmäksi.
tˈuhat vˈiːsisˌataːluvˈulle tːˌultaˈessa kˌevætpˌæivæntˈasaus ˌolɪ ˌajautˈunut jˈo nˈiːm pˈaljon taːksˈepæin, ˈetːæ se sˈatːui ylˈeːnsæ ˈyksitˌoista. mˌaːlɪskˈuːta, mˌutːa pˌæːsɪˈæisen ˌajaŋkˈohtaː mˌæːrɪtˌetːæˈessæ sˈen ˌoletˈetːɪːn edˈelleːn olˈevan kˌaksikymmentæˈyksi. mˌaːlɪskˈuːta, jˈoten suhtˈeːssa lˌuonnollˈisɪːn vˌuodenaikˈoihɪm pˌæːsɪˈæiseŋ kˌeskɪmæːrˈæinen ˌajaŋkˈohta sˈiːrtyi vˌæhɪtˈellen ˈyhæ mˌyøhemmˈæksɪ.