Molekulaarisella tasolla tämä käytös voidaan selittää sillä, että vahvasti poolisena liuottimena vesi sitoutuu vetysidoksilla ensinnäkin etanoliin, mutta myös koheesiona itseensä.
mˌolekulaːrˈisella tasˈolla tˌæmæ kˈæytøs vˈoidaːn selˈitːæː sˈillæ, ˈetːæ vahvˈastɪ pːˌoːlɪsˈena lˌiuotːɪmˈena vˈesɪ sɪtˈoutuː vˌetysɪdˈoksɪlla ˌensɪnnˈækɪn ˌetanˈolɪːn, mˌutːa mˈyøs kˌoheːsɪˈona ɪtsˈeːnsæ.