Positivistinen kriminologia otti myös rikollisuuden käsitteen määritelmän itsestäänselvyytenä, ja keskittyi tutkimaan rikollisuutta ja rikostilastoja käyttäen yleisesti käytössä olleita rikosten määritelmiä.
pˌosɪtɪvɪstˈineŋ krˌimɪnˌoloɡˈia ˈotːɪ mˈyøs rˌikollɪsˈuːdeŋ kæsˈitːeːn mˌæːrɪtˈelmæn ˌitsestˌæːnselvyːtˈenæ, ja keskˈitːyi tutkˈimaːn rˌikollɪsˈuːtːa ja rˌikostɪlastˈoja kæytːˈæen ˌyleisˈestɪ kːæytˈøssæ ollˈeita rɪkˈosten mˌæːrɪtelmˈiæ.