On kuitenkin muistettava, että todellisuus ei tunne oppiainerajoja, joten mitään tarkkaa rajaa sille mikä "kuuluu kognitioon" ja mikä on "jotain muuta" lienee turha ainakaan nojatuolissa pyrkiä vetämään.
oŋ kuitˈeŋkɪn mˌuistetːˈava, ˈetːæ tˌodellˈisuːs ei tˈunne ˌopːɪˌainerajˈoja, jˈoten mˈitæːn tˈarkːaː rˈajaː sˈillem mˈikæ "kˈuːluː kˌoɡnɪtˈioːn" ja mˈikæ on "jˈotain mˈuːta" lˌieneː tˈurha ainˈakaːn nˌojatuolˈissa pyrkˈiæ vetˈæmæːn.