Tiimalasit sekä aurinko- ja vesikellot mallintavat ajan kulun joko muutoksena materiaalissa tai jonkun luonnon säännönmukaisen suhteen asemana (kuten auringon asema suhteessa maahan), jolloin nämä seikat toimivat ajan määrän analogiana.
tˌiːmalˈasɪt sˈekæ aurˈiŋko ja vˌesɪkˈellot mˌallɪntˈavat ˈajaŋ kˈulun jˈoko mˌuːtoksˈena mˌaterɪaːlˈissa tai jˈoŋkun lˈuonnon sˌæːnnønmukˈaisen sˈuhteːn ˌasemˈana kˈuten aurˈiŋŋon asˈema suhtˈeːssa mˈaːhan, jˈolloin nˌæmæ sˈeikat toimˈivat ˈajan mˈæːræn ˌanalˌoɡɪˈana.