Pohjoismaissa keskiajalla laki-sana ei tarkoittanut asetettua, säädettyä oikeutta, vaan se viittasi usein saman oikeuden alaisten miesten siteeseen samoin kuin yhteisöön, joka teki oikeutta koskevia päätöksiä varhaisilla käräjillä.
pˌohjoismˈaissa kˌeskɪˈajalla lˈakɪsˈana ei tˌarkoitːˈanut ˌasetetːˈua, sˌæːdetːˈyæ oikˈeutːa, vˈaːn se vɪːtːˈasɪ ˈusein sˈaman oikˈeuden alˈaisten mˈiesten sɪtˈeːseːn sˈamoiŋ kˈuin yhtˈeisøːn, jˌoka tˈekɪ oikˈeutːa kˌoskevˈia pˌæːtøksˈiæ varhˈaisɪlla kˌæræjˈillæ.