Kompleksilukujen kertolasku voidaan siis jakaa kahteen vaiheeseen: itseisarvojen kertomiseen keskenään, eli paikkavektorin pituuden muutokseen, ja argumenttien yhteenlaskuun, eli vektorin kiertoon.
kˌompleksˌilukˈujeŋ kˌertolˈasku vˈoidaːn sˈiːs jˈakaː kˈahteːn vaihˈeːseːn: ˌitseisarvˈojeŋ kˌertomˈiseːŋ keskˈenæːn, ˈelɪ pˌaikːavektˈorɪm pɪtˈuːden muːtˈokseːn, ja ˌarɡumˈentːien ˌyhteːnlˈaskuːn, ˈelɪ vektˈorɪŋ kˈiertoːn.