Quan seguint les normes d'accentuació s'ha de marcar que la e és tònica es marcarà È è quan es pronunciï /ε/ i É é quan es pronunciï /e/. Tot i que la pronunciació en un sentit o altre pot variar segons el dialecte des del diccionari d'en Pompeu Fabra que està força normativitzat i admès com s'ha d'escriure cada mot dependentment de cada paraula.
kwˈan sədʑˈin ləs nˈorməs ðɐksəntwɐsjˈo sa ðə mɐrkˈa kˈɛ lɐ ˈɛ es tˈɔnikɐ ˈɛs mɐrkɐɾˈa ˈɛ ˈɛ kwˈan ˈɛs pɾʊnˈunsji βˈaɾra (el)ˈepsilˌon(ca) bˈaɾra i ˈe ˈe kwˈan ˈɛs pɾʊnˈunsji βˈaɾra ˈɛ βˈaɾra. tˈot i kˈɛ lɐ pɾʊnʊnsjɐsjˈo ən ʊn səntˈit ʊ ˈaltɾə pˈot ʋɐɾjˈa səɣˈons əl ðjɐlˈɛktə ðəs ðəl ðiksjʊnˈaɾi ðˈɛn pʊmpˈɛw fˈaβɾɐ kˈɛ əstˈa fˈorsɐ nʊrmɐtiβidzˈat i ɐdmˈɛs kˈom sa ðəskɾˈiwɾə kˈaðɐ mˈot ðəpəndənmˈen də kˈaðɐ pɐɾˈawlɐ.