Elam
Elamilaiset käyttivät itse maastaan nimeä "Haltamti" tai myöhemmin "Atamti". Yleensä käytetty nimi Elam on akkadiksi vuorimaa. Elam jakautui kahteen osaan, läntisellä tasangolla olevaan Susianaan ja idässä tai kaakossa olevaan vuoristoiseen Anšaniin eli Anzaniin. Susianassa viljeltiin maata, sen halki virasi jokia ja sinne kaivettiin kanavia. Tasangolla oli monia kaupunkeja, muun muassa Susa sekä Karkheh. Susianan tasanko on hirvittävän kuuma kesällä, alueen nykyiset asukkaat oleskelevat siellä päivisin kellareissa, ja kadulla viihtyvät vain sisiliskot ja käärmeet. Lämpötila voi päivällä auringossa olla 50 astetta, ja kadun pinnassa tai autossa 70 astetta. Anzanin vuoristo oli Persianlahdesta pohjoiseen. Se oli tärkeä kiven, metallien ja puutavaran lähde. Anshanin asukkaat olivat voimakkaita ja ruskeaihoisia, Susianan asukkaat pienikokoisia. Monet Elamin kuninkaat tulivat vuoristoisesta Anshanista. Susianasta pohjoiseen olevassa vuoristossa oli Shimash.
Salem (Oregon)
Kalapuya-intiaanit tunsivat nykyisen Salemin alueen nimellä "Chemketa", joka vapaasti kääntäen tarkoittaa lep- tai kokoontumispaikkaa. Vuonna 1840 metodistilähetyssaarnaaja Jason Lee perusti paikalle lähetysaseman, jolle hän antoi intiaanien alueesta käyttämän nimen. Paikalle sittemmin asettuneet eurooppalaistaustaiset siirtolaiset alkoivat käyttää paikasta nimeä "The Mill" läheisen "Mill Creekin" mukaan. Lähetysasema suljettiin vuonna 1844, mutta vuonna 1848 paikalle kaavoitettiin kaupunki. Nimensä Salem sai Raamatusta (). Ei ole kuitenkaan täysin selvää, kuka nimen antoi. Sittemmin Salem kasvoi osana Oregon Trail -siirtolaisreittiä.