Gibraltarin valtaus
Hyökkääjien tappiot olivat olleet kohtalaisen suuret; kuolleina menetettiin kaksi upseeria ja 57 sotilasta, sekä haavoittuneina kahdeksan upseeria ja 217 sotilasta. HesseDarmstadin ruhtinas nimitettiin Gibraltarin kuvernööriksi ja hänelle jätettiin kaikki liikenevät sotilaat. Paikalliset siviilit saivat päättää joko lähtevänsä tai jäävänsä, jääville taattiin samat oikeudet kuin heillä oli ollut Kaarle II:n kaudella. Lähtevät saivat ottaa mukaansa omistuksensa. Espanjalaiset yrittivät vielä myöhemmin epäonnistuneesti vallata alueen takaisin. Viimeinen hyökkäys tehtiin vuoden 1705 maaliskuussa. Vuonna 1713 solmittu Utrechtin sopimus tunnusti Felipen Espanjan kuninkaaksi, mutta toisaalta Espanja joutui luovuttamaan Gibraltarin ja Minorcan. Espanja yritti vielä myöhemmin vallata epäonnistuneesti Gibraltarin niin sanotun suuren piirityksen avulla, mutta tämäkin yritys epäonnistui ja jäi viimeiseksi Espanjan sotilaallisista yrityksistä vallata Gibraltar.
Espanjan sisällissota
Toukokuussa Barcelonassa käytiin tasavaltalaisten keskinäinen valtataistelu. Barcelonan toukokuun katutaisteluissa olivat mukana hallituksen ja kommunistien joukot vastassaan anarkistit ja trotskilaiset. Anarkistien vaikutusvallan vähenemiseen päättynyt tapahtumasarja johti sisällissodan alusta lähtien käynnissä olleiden yhteiskunnallisten uudistusten eli niin sanotun Espanjan vallankumouksen loppumista. Heinäkuussa Madridin pohjoispuolella käydyssä Bruneten taistelussa tasavaltalaiset onnistuivat valtaamaan noin 50 neliökilometrin suuruisen alueen, mutta menettivät jopa 20 000–25 000 miestä. Kansallismielisten tappiot samana aikana olivat noin 17 000 sotilasta. Toinen vastaava tapaus oli elo-syyskuinen Belchiten taistelu, jossa tasavaltalaiset onnistuivat etenemään vain noin kymmenen kilometrin matkan kärsien samalla suuria kalustotappioita. Elokuussa Francon joukot valtasivat Aragonian sekä lokakuussa Asturian maakunnan suurimman kaupungin Gijónin, jonka jälkeen koko Pohjois-Espanja oli kansallismielisten hallussa.