Renessanssin taide
Italian niemimaan kaupunkivaltioissa oli kiinnostuttu klassisista kielistä ja antiikin taiteesta jo 1300-luvun loppupuolella. Vaikka keskiaika nähtiin pimeänä välikautena, antiikin perintö oli säilynyt sen läpi. Tätä perintöä alettiin uudistaa renessanssissa. Humanistien uuden arvojärjestelmän mukaan tärkeintä oli lahjakkuus ja älykkyys, ei niinkään syntyperä.
Museo
Renessanssin aikana eurooppalaisten kiinnostus palasi antiikin kulttuuriin. Sen aikana myös tapahtui selvää kehittymistä tieteessä ja taiteessa ja esinekokoelmia alettiin järjestää sisällöllisesti, esteettisesti ja systemaattisesti. Monet paavit lahjoittivat esineistöjään kokoelmiin, esimerkiksi Sixtus IV:n antiikin pronssiveistoskokoelmasta tuli 1571 Musei Capitolini. Näiden kokoelmien lisäksi syntyi taidegallerioita, jotka lainasivat nimensä pitkästä käytävämaisesta tilasta, galleriasta.