Bengtskärin majakka
Bengtskärin majakka sijaitsee Turun saaristossa Saaristomerellä noin 25 kilometriä Hangosta lounaaseen. Majakka rakennettiin vuonna 1906 Bengtskärin matalalle kallioluodolle, jota ympäröivälle merialueelle oli sitä ennen ajanut useita laivoja karille. Majakan rakennusaineena käytettiin graniittia ja tiiltä, ja sen suunnitteli arkkitehti Florentin Granholm. 52 metriä merenpinnan yläpuolelle kohoava Bengtskär on rakennushetkestään lähtien ollut Pohjoismaiden korkein majakka. Neuvostoliiton armeija yritti räjäyttää majakan jatkosodan aikana käydyssä Bengtskärin taistelussa, joka päättyi kuitenkin suomalaisten voittoon. Majakka automatisoitiin 1960-luvun lopulla, ja tyhjilleen jäänyt majakka alkoi rapistua. Turun yliopisto vuokrasi ja kunnosti majakan 1990-luvun alkupuoliskolla. Majakka avattiin matkailijoille vuonna 1995, ja se on siitä lähtien ollut suosittu matkailukohde. Bengtskärin majakan osti vuonna 2000 Turun yliopistosäätiö.
Pohjoisrivi
Pohjoisrivi oli majakka Suursaaren pohjoisosassa. Sinne rakennettiin kolme metriä korkea kivijalka, jonne laitettiin majakka merenkulkua varten 1807. Vuonna 1824 sai luotsiyhteisö pienen pyöreän rakennuksen, jossa oli sumuhälytin. Rakennus oli kellon muotoinen ja siitä tuli suosittu postikorttiaihe. Myöhemmin parannusten jälkeen 1861 se näkyi 11 merimailin päähän. 
Vuoden 1918 ensimmäisenä pääsiäispäivänä venäläinen majakkamestari ja venäläiset majakanvartijat korvattiin suomalaisella. Uudeksi majakkamestariksi asetettiin laivuri E. A. Penttilä, eikä ulkopaikkakuntalaisia enää käytetty. Majakan lyhtykoju siirrettiin 1922 Porkkalan majakalle ja Pohjoisriviin asennettiin uudet majakkavalot, joita käytettiin asetyleenillä. Majakkavalot sammutettiin suomalaisten poistuessa syksyllä 1939.
Majakan lähellä oli myös sumumerkinantoasemana vuonna 1824 rakennettu, tiilistä ja kivistä muurattu pyöreä sumukellolla varustettu tapuli.