Ammoniakki
Ammoniakki on huoneenlämmössä olomuodoltaan pistävänhajuinen, väritön kaasu. Ammoniakin läpitunkeva, pistävä haju muistuttaa voimakasta virtsan hajua. Ammoniakin kemiallinen kaava on NH, moolimassa 17,03 g/mol, sulamispiste −78 °C, kiehumispiste −33 °C, itsesyttymislämpötila 651 °C ja CAS-numero 7664-41-7. Ammoniakki on emäksinen aine, ja sen kaasumuoto on ensimmäisen luokan myrkky ja vesiliuos toisen. Ammoniakin liittohappo on ammoniumioni NH, joka esiintyy monissa suoloissa, kuten ammoniumkloridissa.
Antimonitrioksidi
Antimonitrioksidilla on kiinteässä olomuodossa kaksi alkeiskopiltaan eroavaa kidemuotoa, jotka muodostuvat SbO-yksiköistä. Näistä huoneenlämpötilassa stabiilimpi on kuutiollinen muoto, joka esiintyy luonnossa senarmontiittimineraalissa. Kuutiollinen antimonitrioksidi muuntuu alkeiskopiltaan ortorombiseksi yli 570 °C:n lämpötilassa. Ortorombista antimonitrioksidia esiintyy luonnossa valentiniittimineraalissa. Kuumennettaessa yhdistettä se muuttuu väriltään kellertäväksi, mutta palautuu valkoiseksi jäähdytettäessä. Nestemäisessä ja kaasumaisessa olomuodossa antimonitrioksidi esiintyy dimeerisenä SbO-molekyylinä. Antimonitrioksidi liukenee erittäin huonosti veteen. Happoihin se liukenee sen sijaan hyvin. Yhdiste on luonteeltaan amfoteerinen ja emäksiin se liukenee heksahydroksoantimonaatti- eli antimoniitti-ionina ([Sb(OH)]). Kuumennettaessa antimonitrioksidia 700–1 000 °C:n lämpötilaan hapen läsnä ollessa se hapettuu antimonitetroksidiksi.