PIK-12
Ilmailutoimisto hyväksyi koneen koelentäjiksi suunnittelija Ilkka Lounamaan ja Olavi Roinasen. Ensilentopäivänä 27. toukokuuta 1956 tehtiin yksi lentokonehinaus ja viisi vintturistarttia, joista yksi kaksipaikkaisena. Ensilennon lensi Ilkka Lounamaa. Saavutusarvojen ja lento-ominaisuuksien todettiin vastaavan odotettuja, eikä kone pyrkinyt syöksykierteeseen. Ainoa havaittu ongelma oli koneen korkeasta ja litteästä rungosta aiheutunut heikohko suuntavakaus.
Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 15
Alustan rakennussopimus solmittiin tammikuussa 1957. Rakennustyöt valmistuivat heinäkuussa 1958 ja niihin kului 4,9 miljoonaa dollaria. Alustalle rakennettiin muiden lähialueen laukaisukompleksien tapaan betoninen suojabunkkeri, mutta muiden alustojen bunkkereista poiketen LC-15:n bunkkeri oli kaksikerroksinen. Yhdysvaltain ilmavoimat hyväksyi kompleksin käyttöön helmikuussa 1959, ja ensimmäinen laukaisu tapahtui 6. helmikuuta 1959, kun kompleksilta laukaistiin Titan I -raketti. Rakettityyppiä laukaistiin LC-15:stä kaikkiaan kymmenen viimeisen laukaisun tapahtuessa 29. syyskuuta 1960. Titan I -rakettia varten alusta ja sen apulaitteet oli suunniteltu RP-1 – nestehappi -polttoaineyhdistelmälle, kun taas Titan II käytti polttoaineenaan Aerozine 50 tunnettua hydratsiinin ja typpitetraoksidin yhdistelmää, minkä seurauksena kompleksin polttoaineinfrastruktuuriin jouduttiin tekemään muutoksia Titan II -rakettiin siirtymisen yhteydessä. Ensimmäinen Titan II -laukaisu tapahtui 7. kesäkuuta 1962. Alustalta tehtiin kaikkiaan 16 Titan II -laukaisua viimeisen tapahtuessa 9. huhtikuuta 1964. Kompleksi deaktivoitiin noin kolme vuotta myöhemmin maaliskuussa 1967, minkä jälkeen sen alustarakenteet myytiin romuksi saman vuoden kesäkuussa. Alustan betonibunkkeri purettiin marraskuun 2012 ja helmikuun 2013 välisenä aikana.