Kellokortti
Kellokortti on laite, jolla työnantaja valvoo työtunteja työntekijän tekemien leimausten perusteella. Tavallisesti työntekijä leimaa korttinsa työpaikalle tullessaan ja sieltä pois tullessaan sekä pitäessään taukoja. "Työ ja terveys" -tutkimuksessa (2006) hieman yli puolet (55 %) suomalaisista palkansaajista ilmoitti, että omalla työpaikalla seurataan työajan käyttöä. Kellokortilla tai kulunvalvonnalla valvotaan tutkimuksen mukaan joka kolmatta työntekijää. Aiemmin kellokortit olivat mekaanisia, ja työntekijä leimasi kellokorttinsa käsin. Tieto- ja viestintäteknologian kehitys 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä on kuitenkin tuonut tullessaan elektroniset valvontajärjestelmät digitaalisine leimauspäätteineen. Monissa nykyisissä kellokorttilaitteissa hyödynnetään matkapuhelimista tuttua tekniikkaa: laitteen sisällä on SIM-kortti, jonka avulla se toimii langattomasti GPRS-verkossa yhteydessä internetiin.
Pelikortit
Yleisimmin käytössä on angloamerikkalainen korttipakka, johon kuuluu 52 korttia. Angloamerikkalaisessa korttipakassa ovat käytössä ranskalaiset "maat": mustat "pata" (♠) ja "risti" (♣) sekä punaiset "hertta" (♥) ja "ruutu" (♦). Jokaisessa maassa on 13 korttia. Maiden kuviot symboloivat keskiajan yhteiskuntahierarkiaa: pata eli keihäänkärki symboloi aatelia, hertta eli sydän papistoa, ruutu eli nuolenkärki porvaristoa ja sotilaita ja risti eli apila talonpoikia. Euroopassa on useita muita korttipakkoja (mm. saksalainen, sveitsiläinen, italialainen, espanjalainen ja Tarot-kortit), jotka poikkeavat angloamerikkalaisesta pakasta lähinnä eri maiden suhteen.