Le Mansin onnettomuus 1955
Moninkertainen F1-maailmanmestari Juan Manuel Fangio oli saavuttamassa Leveghiä nopeasti juuri ennen onnettomuutta, mutta onnistui täpärästi ja onnekkaastikin väistämään sekä hänelle varoitusmerkin ennen törmäystään antaneen Leveghin (kiitollinen Fangio kertoi Leveghin näin toimiessaan pelastaneen hänen henkensä), vaurioituneella autollaan hallitsemattomasti radalla luisuvan Macklinin, että varikkoalueella köröttelevän Hawthornin autot. Macklinin romuttunut Austin-Healey (auto on kunnostettuna yhä olemassa) luisui törmäyksen jälkeen radan suuntaisesti, muutti sitten Fangion sujahdettua ohi suuntaa oikealle kohti varikkoaluetta jossa se osui kolmeen henkilöön (mm. lehtimies ja santarmi), ja Austin-Healeyn kimmotessa varikkomuurista takaisin radan yli se surmasi holtittoman luisunsa päätteeksi erään katsojan radan vasemmassa laidassa. Macklin selvisi onnettomuudesta kuin ihmeen kaupalla ilman vakavia fyysisiä vammoja, pystyi nousemaan autonromustaan omin voimin, mutta lopetti pian moottoriurheilu-uransa. ARTE-dokumentin mukaan koko tapahtumasarja vei noin neljä sekuntia ajan ja vajaan 200 metrin matkan.
Manny Pacquiao
Barrera-voiton jälkeen Pacquiao pääsi 8. toukokuuta 2004 iskemään Juan Manuel Marquezia vastaan WBA- ja IBF-liittojen höyhensarjan maailmanmestaruudesta, mutta ottelu päättyi ratkaisemattomaan ja mestaruus pysyi Marquezilla. Ottelun tuomarityöskentely aiheutti suurta keskustelua, sillä Marquez oli käynyt jo ensimmäisen erän aikana kolmesti kanveesissa, ja myöhemmin Bart Clemens, eräs ottelun tuomareista, myönsikin tehneensä virheen ensimmäisen erän pisteytyksessään. Voitettuaan seuraavassa ottelussaan Fahsan 3K Batteryn Pacquiao pääsi ottelemaan 19. maaliskuuta 2005 Erik Moralesia vastaan WBC:n ja parin pikkuliiton tunnustamasta ylemmän höyhensarjan international-tittelistä, mutta hävisi täydet 12 erää kestäneen kamppailun kaikin tuomariäänin. Syyskuussa Pacquiao sai kuitenkin kyseisen tittelin nimiinsä voitolla Hector Velazquezista, ja puolusti mestaruuttaan tammikuussa Moralesia vastaan kymmenennen erän teknisellä tyrmäyksellä, minkä myötä hän pääsi MM-haastajaksi. Pacquiao puolusti international-titteliään vielä neljästi. 15. maaliskuuta 2008 hän pääsi kohtaamaan uudelleen Marquezin, tällä kertaa WBC:n ylemmän höyhensarjan maailmanmestaruusottelussa. Ottelu oli hyvin tasainen ja kesti täydet 12 erää. Lopulta Pacquiao tuomittiin voittajaksi hajaäänituomiolla.