Supernova
Supernovan kirkkaus noudattaa tyypistä riippuen sille ominaista valokäyrää, jossa se nopeasti kirkastuen saavuttaa maksimikirkkauden muutamassa päivässä, kunnes se alkaa hiipua hiljakseen himmeämmäksi. Monet paljain silmin havaitut supernovat ovat näkyneet jopa vuosien ajan. Räjähtävistä supernovista jää jäljelle supernovajäänne, joka hehkuu pitkään monilla eri aallonpituuksilla ja on nähtävissä tuhansiakin vuosia. Supernovissa muodostuu rautaa raskaampia alkuaineita kuten uraania, tinaa ja kultaa. Supernovien jäänteistä oletetaan uusien tähtien ja aurinkokuntien synnyn, ja että muinaisten supernovien ydinjätteistä syntyy tähtiä ja planeettoja.
Supersolu
Usein supersoluja esiintyy monta yhtä aikaa. Vain noin viidesosa supersoluista tuottaa tornadoja. Supersolun läpimitta on 20–50 km, ja huipulla olevan alasimen läpimitta jopa 100 km. Pilven stratosfääriin ulottuvassa huipussa voi olla jopa 60 astetta pakkasta. Supersolu elää 6 tuntia, joskus jopa 12 tuntia.