Panssarilaiva Ilmarinen
Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.
Länsitoukki
20.9.1893 venäläinen panssarilaiva Rusalka upposi jonkin matkan päähän saaresta vieden koko miehistönsä, 177 henkeä, meren pohjaan. Saaressa tuolloin asunut kalastaja Poppo Sjöholm kertoi myrskyn pauhatessa ja yhdeksän metriä korkeiden aaltojen lyödessä rantaan, kuulleensa pauhun keskeltä huudon tapaista ääntä, mutta "luuli aistiensa pettävän tai paholaisen olevan irti". Vasta seuraavana päivänä hänelle selvisi, että huudot olivat olleet todellisia ihmisääniä.