Ojibwayt
Ojibwoille uusi laki toi mukanaan uusia reservaatioita Wisconsinissa ja heidän pahimmat taloudelliset vaikeutensa helpottivat. Uusia työpaikkoja luotiin ja Siviilien luonnonsuojelujoukot palkkasivat paljon nuorta intiaaniväestöä palvelukseensa; metsien istutukseen, luonnonsuojelualueiden kunnostukseen ja metsäpalojen tukahduttamiseen. Vuonna 1967 ojibwa-aktivistit perustivat Amerikan intiaaniliikkeen (AIM), joka rekisteröitiin kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1972 ojibwat ja ottawat vastaanottivat 10 miljoonan dollarin suuruisen rahasumman Yhdysvalloilta takaisinmaksuna rikotuista sopimuksista. Seuraavan vuosikymmenen aikana myös ikivanhat kalastuskiistat saatiin päätökseen kirjoittamalla uusi sopimus, joka salli ojibwojen kalastamisen heidän 1800-luvulla luovuttamillaan alueillaan Minnesotassa. 1900-luvun viimeisten vuosikymmenien aikana ojibwat saivat myös useita uusia reservaatioita.
Tasankointiaanit
Presidentti Thomas Jeffersonin elättelemä unelma Yhdysvaltain asutuksen leviämisestä suurille tasangoille ja Kalliovuorten yli Tyynellemerelle asti alkoi toteutua 1800-luvun alkuvuosina. Hänen valtuuttamansa neuvottelijat ostivat Napoleon Bonapartelta Ranskan Louisianan, joka käsitti lähes kaikki Mississippin länsipuolella olevat tasankoalueet. Maa ja intiaanien asuinalueet päätettiin kartoittaa nopeasti, ja tehtävään palkattiin Lewisin ja Clarkin retkikunta, joka aloitti matkansa St. Louisista kesällä 1804 ja päätti sen syksyllä 1806. Retkikunta vaelsi shoshoniopas Sacagawean johdolla Tyynenmeren rannalle ja takaisin. Retkikunnan kokemukset alueen intiaaneista olivat myönteisiä, mutta paluumatkalla sattui välikohtaus, jossa eräs mustajalka-metsästäjä ammuttiin. Sen vuoksi mustajalat pyrkivät vuosikausia hankaloittamaan yhdysvaltalaisten turkismetsästäjien ja kauppiaiden työtä Kanadan rajamailla.