H. C. Andersen
Andersen kirjoitti romaaneja, näytelmiä, oopperoita, runoja, matkakertomuksia ja omaelämäkertoja. Hän kirjoitti myös noin 156 satua. Juuri satujensa ansiosta hänestä tuli maailmankuulu kirjailija, kansainvälisesti tunnettu uranuurtaja ja monen satukirjailijan esikuva. Andersen sisällytti satuihinsa kansansatujen motiivi- ja muotoaarteistoa, ja hän myös laajensi sadunkerrontaa fantasialle ominaisiin ulottuvuuksiin. Hän itse korosti satujensa sopivuutta kaikenikäisille, ei vain lapsille.
Satujen lumous
Satujen lumous: Merkitys ja arvo on Bruno Bettelheimin kirjoittama teos, jonka englanninkielinen alkuteos "The Uses of Enchantment: The Meaning and Importance of Fairy Tales" julkaistiin 1975. Teoksessa Bettelheim analysoi lähinnä eurooppalaisia kansansatuja (kuten Grimmin satuja) psykoanalyyttisesta näkökulmasta. Hänen mukaansa sadut auttavat lasta kasvamaan itsenäiseksi ja tasapainoiseksi ihmiseksi. Sadut eroavat Bettelheimin mukaan myytistä siinä, että satu antaa lapselle toivoa, sen hahmot ovat samastuttavia ja siinä on aina kasvutarina. Myytissä puolestaan loppu on yleensä traaginen, hahmot eivät ole samastuttavia, eivätkä kehity ollenkaan.