Moniälykkyysteoria
Teorian luoja Howard Gardner (s. 11. heinäkuuta 1943 Scranton, Pennsylvania, Yhdysvallat) on koulutukseltaan neuropsykologi, joten hän tarkkaili erityisesti aivovamman saaneita aikuisia. Gardner kiinnitti huomiota erääseen potilaaseen, joka oli menettänyt aivovaurion myötä kielelliset kykynsä mutta soitto- ja laulutaito olivat yhä jäljellä. Tämän pohjalta Gardner loi vuonna 1983 moniälykkyydestä teorian, jonka mukaan äly jakaantuu seitsemään erilaiseen ja itsenäiseen älykkyyden lajiin. Älykkyys yhdessä älykkyyden lajissa ei kuitenkaan takaa eikä estä lahjakkuutta toisessa älykkyyden lajissa, sillä jokaisella älyn eri muodolla on erilainen ja oma hermostollinen perustansa. Moniälykkyysteoriansa Gardner kehitti kritisoidakseen tuolloin hänen mielestään liian vallitsevaan asemaan nostettujen älykkyystestien käyttöä. Gardnerin mukaan yksi luku, testin tuottama älykkyysosamäärä, saattaa toki ennustaa oppilaiden selviytymistä kouluaineissa, mutta on pohjaltaan liian kapea ennustaakseen menestymistä myöhemmin elämässä.
Irving Fisher
Fisherin huomattavin älyllinen kilpailija oli ruotsalinen talous­tieteilijä Knut Wicksell. Fisher kuitenkin selitti rahan kvantiteetti­teorian lyhyemmin ja ytimekkäämmin, ja perusti sen lähes kokonaan hintojen vaihteluun pitkällä aikavälillä. Wicksellin teoria oli melkoisesti moni­mutkaisempi ja alkoi korkokantojen käsittelystä muuttuvassa reaali­taloudessa. Vaikka molemmat päätyivät siihen tulokseen, että suhdannevaihtelujen ja taloudellisten kriisien ytimessä oli valtion raha­politiikka, he eivät kyenneet elin­aikanaan ratkaisemaan eri­mieli­syyksiään, ja itse asiassa ne periytyivät vielä puoli vuosi­sataa myöhemmin käynnistyneisiin keynesi­läisten ja monetaris­tien välisiin kiistoihin.