Tallbackharjun jätinkirkot
Toinen jätinkirkko sijaitsee harjun pohjoispäässä matalammalla mäellä, jonka kallion eteläpuolella jätinkirkko sijaitsee. Jätinkirkon sisäpiha on tasainen ja sitä ympäröi kolmelta sivulta kivivalli. Länsipuolen valli ei tarkastuksessa hahmottunut selvästi, mutta itäsivun valli on selvä. Jätinkirkko on 45 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Sen sisäpiha on 37 metriä pitkä ja 25 metriä leveä. Sen pituusakseli suuntautuu 32° pohjoisesta vastapäivään eli luoteeseen. Vaikuttaa siltä, että kivivallissa on kolme matalampaa kohtaa eli portit. Ne sijaitsevat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 160° pohjoisesta myötäpäivään eli eteläkaakkoon, 193° eli etelään ja 232° eli lounaaseen. Jätinkirkon pohjoispuolella on isoja lohkareita.
Honkobackharjun jätinkirkko
Hans-Peter Schulz mukaan portit oli raivattu maanpinnan tasalle ja hänen vaikutelmaksi jäi, että ne olisivat toimineet jätinkirkon kulkuaukkoina. Hän huomasi kaivausten aikana myös, että pohjoisvallin portin reunuskivet olivat voimakkaasti palaneet. Kivissä oli syvät halkeamat, jotka alkoivat pinnasta ja loppuivat kiven sisälle. Samanlaisia halkeamia oli myös maan alta pinnalle kaivetuissa kivissä, joten syy ei ilmeisesti ole metsäpalossa. Hän päätteli, että kivivallit olivat perustus hirsirakenteelle ja joka olisi palanut erittäin kuumana halkaisten hirsiä reunustavat kivet. Portin edusta ja osin kivivallin altakin maa oli muuttunut punaiseksi. Palanut maa on usein punaista johtuen raudan kuumuuden vaikutuksesta tapahtuvasta hapettumisesta. Palanutta maata oli monissa muissakin paikoissa. Palaneen maan päällä oli kuitenkin kerros puhdasta rantahiekkaa tai soraa. Schultz päätyi olettamaan, että sekä kivivalleja oli rakennettu ainakin kahteen kertaan ja että jätinkirkon sisäpihan maanpintaa olisi korotettu rantahiekkalla noin 10–15 senttimetriä.