Harju
Suurin yhtenäinen soraharjujono (vetäytymissuuntaisia) Suomessa ulottuu Etelä-Pohjanmaalta Lahden seudulle. Pohjoispäässä harjujaksoa on Etelä-Pohjanmaalla Pohjankangas, sen jälkeen Hämeenkangas. Pyynikinharju jatkuu länteen päin Tahmelana tunnettuna kallioisena harjuna ja itään päin harju nousee Tampereen kaupunkiasutuksen jälkeen Kalevankankaaksi. Kangasalla harjujakso jatkuu Kirkkoharjuna ja Keisarinharjuna. Harjujono päättyy Salpausselkään.
Härkäpapu
Suomessa härkäpavun viljely on alkanut viimeistään merovingiajalla eli 600-luvulla. Härkäpapu oli perunan ja vihreän herneen tuloon saakka Suomessa hyvin suosittu ravintokasvi. Sitä viljeltiin etenkin Kaakkois-Suomessa, Kymi­joen ja Päijänteen itäpuolella. Härkä­papua on Suomessa perinteisesti käytetty lähinnä ihmis­ravintona toisin kuin eteläisemmissä maissa, joissa se on ollut myös tärkeä rehu­kasvi. Etelä-Karjalassa papurokka oli perinteisesti pitojen viimeinen ruokalaji. Härkäpavun eli "rokka­pavun" viljely supistui Suomessa kuitenkin nopeasti, ja 1960-luvulla tutkijat tapasivat sitä enää enää vain Lappeenrannan seudun kylistä. Savitaipaleella ja Lemillä härkäpavun perinteinen viljely jatkuu edelleen. Viime vuosikymmeninä siitä on jalostettu lajikkeita (Ukko, Kontu) kotimaisen rehuntuotannon tarpeisiin. Näitä rehulajikkeita on myös kokeiltu käyttää ruuan raaka-aineina.