Laeista
Cicero aloitti teoksen kirjoittamisen vuonna 52 eaa. Hänen pyrkimyksensä oli kirjoittaa lait sille ihannevaltiolle, jonka hän oli aiemmin hahmotellut teoksessaan "Valtiosta" ("De re publica"). Suurimman osa siitä, minkä Cicero ehti kirjoittaa teosta varten, oletetaan olleen valmiina kevääseen 51 eaa. mennessä. Poliittisten käänteiden vuoksi hän joutui tuolloin epäsuosioon ja pois Roomasta Kilikian maaherraksi. Cicero sai palata takaisin Roomaan ja Tusculumiin vuonna 47 eaa. Näin hän pääsi elämänsä neljän viimeisen vuoden ajaksi, vuosiksi 47–43 eaa., takaisin kirjoitustyön pariin. On kuitenkin epäselvää, jatkoiko hän tuolloin "Laeista"-teosta, koska se ei esimerkiksi viittaa mitenkään Julius Caesariin.
Laeista
Ciceron näkemus, jonka mukaan lakien perustana on uskonnollinen usko, johtaa kolmikon käsittelemään seuraavaksi uskonnollisia lakeja. Ciceron kuvaamat uskonnolliset lait vaikuttavat noudattavan Rooman vanhoja uskonnollisia lakeja, jotka jo hänen aikanaan olivat muinaisia. Näihin kuuluvat muun muassa puolimyyttisen kuningas Numa Pompiliuksen lait sekä kahdentoista taulun lait. Samalla huomautetaan, että uskonnollisilla laeilla on usein henkisen lisäksi myös käytännöllinen tarkoitusperä. Esimerkiksi lait, jotka kieltävät hautaamisen ihmisasutusten lähelle, estävät samalla hautarovioiden tulen leviämisen asutuksiin.