Dōjō
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Ninjutsu
Yleinen harhakäsitys on, että "ninjutsu" merkitsisi jotain yksittäistä homogeenistä kokonaisuutta, "lajia". Tosiasiassa sana on yleinen termi, joka kuvaa tietynlaisia taitoja. Tähän kategoriaan sopivia itsenäisiä, yksilöllisiä koulukuntia on arvioitu olleen noin 100. Nykyaikaan asti säilyneitä on vain muutama. Ongyo-In Dojon näkemyksen mukaan varsinaiseen ninjutsuun kuuluu vakoiluun, selviytymiseen ja strategiaan liittyvät taidot kun taas (aseelliset ja aseettomat) taistelutaidot ovat kokonaan oma kokonaisuutensa, Bujutsu.