Gunnar von Hertzen
Gunnar Emil von Hertzen (11. maaliskuuta 1893 Halikko – 16. heinäkuuta 1973) oli suomalainen jääkäriupseeri ja Aunuksen retken (1919) suunnittelijoita. Ammatiltaan hän oli lääkäri ja palveli lääkärinä talvi- ja jatkosodan aikana yleten jääkärilääkintäeverstiluutnantiksi. 
Hertzenin vanhemmat olivat tuomiorovasti Emil von Hertzen ja Eugenie Krook. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Verna Margareta von Hertzenin kanssa ja hänen kuoltua vuonna 1937 toisen kerran vuonna 1943 Ingrid von Herzenin kanssa. Herzenille syntyi kolme lasta hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Heinrich von Gagern
Heinrich von Gagernin isä oli Hollannin hovissa Napoleonin sotien aikana vaikuttanut saksalainen valtiomies Hans Christoph Ernst von Gagern. Heinrich von Gagern osallistui 16-vuotiaana Waterloon taisteluun Nassaun herttuakunnan armeijassa ja haavoittui. Sen jälkeen hän jatkoi opintojaan Heidelbergin, Göttingenin ja Jenan yliopistoissa. Hän oli keskeisenä henkilönä mukana perustamassa "Allgemeine Deutsche Burschenschaft" -nimistä liberaalia ja nationalistista opiskelijajärjestöä, joka oli omistautunut Saksan yhtenäisyyden tavoittelulle. Gagern toimi vuodesta 1821 virkamiehenä Hessenin suurherttuakunnan palveluksessa. Vuosina 1832–1836 hän oli Hessenin maapäivien eli parlamentin alahuoneen jäsen ja joutui jättämään virkamiesuran liberaalien mielipiteittensä vuoksi. Hän palasi vuonna 1847 politiikkaan ja kohosi Hessenin maapäivillä liberaalin opposition johtajaksi. Maaliskuun vallankumouksen puhjettua hänet nimitettiin 6. maaliskuuta 1848 Hessenin pääministeriksi. Hän ei kuitenkaan ehtinyt toimia tässä asemassa pitkään ennen kuin siirtyi vielä tärkeämpänä pidettyyn tehtävään.