Marni Nixon
Seuraavana vuonna Nixon näytteli ja lauloi yhtenä nunnista (sisar Sophiana) elokuvassa "The Sound of Music" (1965). Elokuvan päätähti oli Julie Andrews, joka oli näytellyt ja laulanut menestyksellä "My Fair Ladyn" alkuperäisessä näyttämöversiossa mutta menettänyt elokuvaroolin laulutaidottomalle Audrey Hepburnille. Monet pelkäsivät, että Andrews suhtautuisi penseästi Hepburnin haamulaulajaan, mutta kun Nixon ja Andrews ensi kertaa tapasivat "Sound of Musicin" merkeissä, Andrews kätteli Nixonia sydämellisesti ja totesi: "Rakastan töitäsi!" Itse asiassa Nixon oli jo laulanut Andrewsin tähdittämässä elokuvassa "Maija Poppanen" (1964) yhden animaatiohahmon roolin. Kun Nixon harjoitteli Elizan rooliin, hän sai arvokkaina pitämiään neuvoja roolin tekemisestä juuri Andrewsilta. He harjoittelivat yhdessä "Sound of Musicin" kulisseissa muun muassa tohvelin heittämistä oikealla tavalla kohtausta varten, jossa Elizan tulee heittää tohvelinsa tietyllä tavalla.
Janet Leigh
Leigh teki 1950-luvulla monia erilaisia elokuvia, joista huomattavin on nimirooli musikaalikomediassa "Sisareni Eileen" (1955), jossa hänen vastanäyttelijöinään ovat Jack Lemmon, Betty Garrett ja Dick York. Leigh oli ottanut MGM:llä laulutunteja rooliaan varten. Leigh osoittautui monipuoliseksi näyttelijäksi; hän näytteli baseball-komediasta "Enkeleitä takapesällä" (1951) aina jännittyneeseen westerniin "Teräskannus" (1953). Vuonna 1954 Leigh näytteli sivuosaa Dean Martinin ja Jerry Lewisin komediassa "Toivoton tapaus". Myöhemmin Leigh näytteli Jerry Lewisin kanssa vielä "Hurmuri-Jerry" -elokuvassa vuonna 1966. Leigh näytteli myös kolmannen aviomiehensä Tony Curtisin kanssa viidessä elokuvassa: "Houdini – kahleitten kuningas" (1953), "Mustan kilven ritari" (1954), "Viikingit" (1958), "Täydellinen loma" (1958) ja "Kuka oli se nainen?" (1960).