Salomo
Salomo (, nykyhepr. "šlomo", tai "Solomon") oli Raamatun mukaan Israelin kuningas, joka hallitsi 900-luvulla eaa. Hän oli Daavidin ja Batseban poika, Daavidin kymmenes poika. Salomo rakensi Jerusalemiin useita komeita rakennuksia, kuten Salomon temppelin. Salomo myös uudisti Israelin hallintoa sekä armeijaa; jalkaväen sijaan armeijan pääaselajiksi tulivat hänen aikanaan sotavaunut.
Samuel
Vaikka tässä ei Samuelia mainita nimeltä, tämän katsotaan tarkoittavan Samuelia. Abdullah Ysuf Ali selittää, tässä tarkoitettavan, että hänen aikanaan Israel kärsi paljosta sisäisestä turmeluksesta ja ulkoisista vastoinkäymisistä. Filistealaiset tekivät suuren hyökkäyksen ja voittivat Israelin suorittaen suuren joukkoteurastuksen. Sen sijaan että olisivat luottanee uskoonsa, omaan arvoonsa ja yhteenkuuluvuuteensa, ottivat mukaan pyhimmän omaisuutensa, Liiton arkun, jotta se auttaisi heitä taistelussa. Mutta vihollinen valtasi sen, vei sen pois ja piti sitä hallussaan seitsemän kuukautta. Israelilaiset unohtivat, ettei pahuutta voinut kätkeä pyhäinjäännöksen taakse. Eikö pyhäinjäännös voi auttaa uskon vihollisia. Viholliset havaitsivat, että Arkki aiheutti heille vain onnettomuutta, ja he hylkäsivät sen riemuissaan. Se näköjään pysyi 20 vuotta Kirjat-Jearimin kylässä. Sillä välin kansa painisti Samuelia nimittämään heille kuninkaan. Kansa kuvitteli, että kuningas voisi korjata kaikki epäkohdat, mutta mitä todella tarvittiin, oli yhteisyyden ja kurin henki ja valmius omalta osaltaan taistella Allahin puolesta.