Chacon sota
Chacon sota käytiin 1932–1935 Bolivian ja Paraguayn välillä Gran Chacon alueesta, jossa luultiin virheellisesti olevan runsaita luonnonvaroja, etenkin maaöljyä. Kiista Chacon alueesta oli syntynyt maiden itsenäistyttyä Espanjan siirtomaavallasta. Sota oli molemmin puolin raskas, mutta se päättyi lopulta Paraguayn voittoon ja se sai suurimman osan kiistellystä alueesta. Sota vaikutti molempien maiden politiikassa vielä pitkään sen päätyttyä.
Chacon sota
Sateiden aikana bolivialaiset järjestelivät uudelleen asevoimiaan. Muodostettiin kolmas armeijakunta ja alun perin vallankumousta maasta paennut Hans Kundt kutsuttiin takaisin komentamaan sotavoimia. Sateiden jälkeen Kundt järjesti hyökkäyksen Saavedran tilanteen helpottamiseksi 1. maaliskuuta 1933, mutta hyökkäys pysähtyi ilman suuria voittoja. Paraguaylaiset kokivat sodan olevan kansallinen puolustustaistelu hyökkääjää vastaan ja Paraguay aloitti liikekannallepanon. Paraguaylaisten hyökkäys saman vuoden joulukuussa oli paljon menestyksekkäämpi ja he lähes voittivat koko sodan. 15. joulukuuta paraguaylaiset hyökkäsivät bolivialaisten selustaan motittaen puolet Bolivian ensimmäisestä armeijakunnasta. Bolivialaiset menettivät 10 000 miestä kaatuneina, haavoittuneina ja vankeina, sekä suuren määrän sotatarvikkeita. Ensimmäisen armeijakunnan rippeiden vetäytymisen mahdollisti Enrique Peñarandan vastahyökkäys. Tästä palkintona Castillo ylennettiin kenraaliksi ja Bolivian armeijan ylipäälliköksi. Tähän mennessä Bolivia oli menettänyt noin 30 000 miestä ja Paragyay 15 000. Sodan ensimmäinen vaihe päättyi 20. joulukuuta solmittuun 18 päivän aselepoon, jonka ajan bolivialaiset käyttivät armeijansa vahvistamiseen etenkin Ballivianissa.