Sotateollinen kompleksi
Sotateollinen kompleksi tarkoittaa taloudellisista toimijoista, poliitikoista ja sotilashenkilöistä koostuvaa verkostoa, jonka yhteinen etu on tavaroiden ja palveluiden tuottaminen sotilaallisiin tarkoituksiin ja jonka poliittinen ja taloudellinen vaikutusvalta on suuri. Sotateollisen kompleksin käsite yhdistetään erityisesti Yhdysvaltoihin ja muihin asevarusteluun panostaviin suurvaltoihin. Ensimmäisten sotateollisten kompleksien sanotaan muodostuneen Ranskassa ja Britanniassa 1870- ja 1880-luvuilla. Japanin zaibatsut vaikuttivat voimakkaasti Japanin joutumiseen sotaan Kiinan, Neuvostoliiton ja länsivaltojen kanssa.
Yhteiskunnallinen romahdus
Romahduksen taloudelliset selitykset perustuvat yleensä näkemyksille kompleksisuuden pienenevistä hyödyistä, kasvavista haitoista sekä kasvavista kustannuksista. Esimerkiksi Owen Lattimore anaysoi Kiinan dynastioiden syklejä maataloustuotannon näkökulmasta. Hän katsoi, että pyrkiessään nostamaan maatalouden kokonaistuotantoa keisarit laajensivat tuotantoa yhä huonommille viljelysalueille, joilla kustannukset kasvoivat suhteessa tuotantoon. Tuotannossa saavutettiin huippu, minkä jälkeen kasvavat tuotantovaatimukset aiheuttivat lisääntyvää kurjuutta. Tämä ajoi yhteiskunnan tuhoisiin kapinoihin. Bernard Lewis puolestaan tarkasteli osmanien valtakunnan häviötä armeijaan suunnattujen investointien näkökulmasta. Hänen mukaansa valtakunnan kasvun pysähtyminen ja eurooppalaisten laajentuminen Amerikkaan jättivät imperiumin taloudellisesti takaperoiseksi. Armeija kyettiin jonkin aikaa pitämään feodaalijärjestelmän avulla toimintakykyisenä, mutta sodankäynnin muuttuminen kalliimmaksi ja kompleksisemmaksi 1600-luvulla jätti ottomaanit altavastaajiksi.