Polis
Polikset nähdään usein ennen kaikkea valtioina ja määritellään niiden valtiomuodon, instituutioiden ja lakien kautta, tai vaihtoehtoisesti tiettynä paikkana ja alueena. Toisaalta polis voidaan käsittää päinvastoin ennen kaikkea tiettynä kansalaisten joukkona, joka muodosti poliksen poliittisen, sotilaallisen, taloudellisen, uskonnollisen ja muun yhteisöllisen toimintansa kautta. Tällöin polis olisi voinut ainakin periaatteessa vaihtaa sekä valtiomuotoa että paikkaa, ja pysyä silti samana. Ajan kuluessa termi "polis" sai sellaisia sivumerkityksiä kuin ”kansalaiset”, ”kansankokous”, ”poliittiset oikeudet”, ”poliittinen elämä” ja ”valtion alue”, mitkä kuvaavat osaltaan niitä ajatuksia, joita kreikkalaiset käsitteeseen liittivät.
Karl Polanyi
Yhteiskuntaluokkien asema Polanyillä ei ole olla ”historian tekijöinä” kuten Marxilla, vaan hän ajattelee, että yhteiskunta kokonaisuutena tarjoaa luokille erilaisia mahdollisuuksia ratkaista yhteiskunnallisia ongelmia. Näihin mahdollisuuksiin luokka voi tarttua, mikäli sillä on tarpeeksi kykyä tuoda esille sellaisia ratkaisumahdollisuuksia, jotka ovat koko yhteisökokonaisuuden etujen mukaisia. Luokat nähdään yhteisöllisesti rakentuneena, mutta ne eivät ole yksilöiden taloudellisista tavoitteista juontuvia, vaan enemmän kulttuurisia. Luokkien uhkana ei ole taloudellinen riisto, vaan kulttuurillinen hajoaminen. Markkinat uhkaavat nimenomaan ihmisten yhteisöllisiä tavoitteita. Polanyin näkemys valtiosta perustuu hegeliläiseen käsitykseen, jossa valtio suojelee yhteiskuntaa ristiriitoja hillitsemällä. Polanyin historian kuvauksessa valtio kuitenkin epäonnistui suojelutehtävässään, ja protektionistinen vastaliike vei yhteiskunnan onnettomuuteen siinä missä itsesäätelevät markkinatkin. Ongelmana on, että markkinoista on tullut yhteiskunnan perusta, mutta ne samalla ovat uhka ihmisille. Näin markkinat ovat välttämättömiä, mutta aiheuttavat silti sitä vastustavan suojeluliikkeen.