Käärmeimuri
"Käärmeimuri" tarjoaa runsaasti aineksia dystooppiseen luentaan niin kielellisesti kuin sisällöllisesti. Teoksen yleistunnelma on arvaamattomine väkivallantekoineen kaoottinen ja painajaismainen, mitä vahvistaa Radovin tyylillisesti tempoileva ja räiskähtelevä kieli. Julmistakin teoista kirjoitetaan lyhyesti ja kliinisesti todeten, dynaamista toimintaa kuvataan hitaasti ja absurdin yksityiskohtaisesti, asiohin viitataan kasvottomalla, byrokraattisella käsitteistöllä ja kerrontaan pudotellaan silkan absurdeja ilmauksia. Tyylin ja sisällön ristiriitaisuus tekee teoksessa näkyväksi kielen roolin vallankäytön välineenä, mikä on dystopioille tyypillistä.
Musteloitsu
Käärmekallon kirja, joka tekee hänet kuolemattomaksi saattaa erään teorian mukaan kieliä jotakin viimeisestä kirjasarjan osasta, Mustekuolemasta. Koska siihen täytyy surmaamiseksi kirjoittaa kolme sanaa; sydän, veri, kuolema, ja kirjasarjan kolmen osan nimet ovat "Mustesydän", "Musteveri" (joka on käännös alkuperäisestä Tintenblut-nimestä) ja "Mustekuolema", ne saattavat mahdollisesti linkittyä jotenkin toisiinsa.