Suomalainen musiikki
Modernismiin siirryttiin toden teolla vasta 1950-luvulla, kun Erik Bergman aikalaisineen käytti kaksitoistasäveljärjestelmää, sarjallisuutta ja sointi- ja kenttätekniikoita. 1970-luvulla alkoi suomalaisen oopperan renessanssi Aulis Sallisen ja Joonas Kokkosen sointimaailmaltaan perinteisten, niin sanottujen karvalakkioopperoiden myötä, mutta toisaalta nuoret säveltäjät ja muusikot toivat eurooppalaista radikaalia modernismia Suomeen muun muassa Korvat auki -yhdistyksen piirissä. Monet näistä 1970-luvun nuorista radikaaleista, kuten Kaija Saariaho, Magnus Lindberg ja Esa-Pekka Salonen, ovat nousseet kansainväliseen kuuluisuuteen 1980- ja 1990-lukujen aikana.
Naivismi
Samantyyppistä amatöörien tekemää taidetta oli jo keskiajalla, mutta tyyli alkoi saada arvostusta avantgardepiireissä 1910-luvulla. Modernistit olivat rikkoneet taiteen sääntöjä ja tuoneet uusia laatukriteereitä, joihin naivistit sopivat. Naivismin tuloa oli myös enteillyt Paul Gauguinin 1890-luvulla herättämä kiinnostus primitiiviseen taiteeseen ja pelkistettyyn ilmaisuun.