Suomi 1950-luvulla
Perinteisen kerronnan rinnalle tuli 1950-luvulla modernismi. Tamperelaisten ja helsinkiläisten kirjailijoiden välille lohkesi jonkinmoinen railo, puhuttiin Tampereen realisteista ja Helsingin modernisteista. Eräs modernismin suomenkielisiä perusteoksia on Veijo Meren "Manillaköysi" (1957). Yhdessä Antti Hyryn, Paavo Rintalan ja Marja-Liisa Vartion kanssa Meri muodosti prosaistisukupolven, joka jakoi yhtenäiset kirjalliset ideaalit.
Yhdysvaltain arkkitehtuuri
Museot tarvitsivat tänä aikana uusimista. Ensimmäinen tämän aikakauden museoista, joka tulee mieleen on Guggenheim-museo New Yorkissa. "Metropolitan Museum of Artiin" rakennettiin uusia siipiä John Dinkeloon ja Kevin Rochen suunnitelmien pohjalta, jossa kätettiin suuria lasipintoja. Edward Larrabee Barnes suunnitteli "Walker Art Center" Minneapolisiin (1968–1971) rohkean potkurinmuotoisen pohjapiirroksen. Hän työskenteli myös "Dallas Museum of Artille" (1984) ja "Smart Museum of Art" Chicagossa. Lopulta Ieoh Ming Pei ja Richard Meier jättivät jälkensä useisiin kulttuurikohteisiin 1980-luvulla. "National Gallery of Artissa" Pei rinnasti rakennusmassat. Richard Meier uudisti Le Corbusierin tyylin ("Getty Center" Los Angelesissa (1985–1997), "High Museum of Art" Atlantassa (1980–1983). Muita merkittäviä amerikkalaisia postmodernismin edustajia ovat Charles Willard Moore, Stanley Tigerman, Wallace K. Harrison, César Pelli ja Robert Venturi, joista osa menestyi kansainvälisesti.