Dreyfusin tapaus
Dreyfusin tapaus () oli Ranskaa vuosina 1894–1906 kuohuttanut oikeustapaus. Sen keskushenkilönä oli Ranskan armeijan yleisesikunnassa palvellut kapteeni Alfred Dreyfus, jonka väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia.Kari 2001, s. 342. Dreyfusin tuomitseminen elinkautiseen vankeusrangaistukseen jakoi ranskalaisen yhteiskunnan voimakkaasti tuomion tukijoihin ja Dreyfusin syyttömyyteen uskoviin. Lopulta Dreyfus armahdettiin ja julistettiin syyttömäksi ja oikeaksi vakoojaksi paljastui majuri Marie Charles Ferdinand Walsin-Esterházy.
Kunniattomat paskiaiset
Vuonna 1941 SS-eversti Hans Landa kuulustelee ranskalaista maitotilan omistajaa Perrier La Paditea alueen viimeisen kateissa olevan juutalaisperheen sijainnista. Jotta saksalaiset jättäisivät hänen perheensä rauhaan sodan loppuajaksi, La Padite paljastaa Dreyfusin perheen piileskelevän talonsa lattian alla. Landa käskee SS-sotilaita ampumaan lattialautojen läpi. Perhe kuolee lukuun ottamatta nuorta naista, Shosannaa, joka pakenee.