Elam
Elamilaiset käyttivät itse maastaan nimeä "Haltamti" tai myöhemmin "Atamti". Yleensä käytetty nimi Elam on akkadiksi vuorimaa. Elam jakautui kahteen osaan, läntisellä tasangolla olevaan Susianaan ja idässä tai kaakossa olevaan vuoristoiseen Anšaniin eli Anzaniin. Susianassa viljeltiin maata, sen halki virasi jokia ja sinne kaivettiin kanavia. Tasangolla oli monia kaupunkeja, muun muassa Susa sekä Karkheh. Susianan tasanko on hirvittävän kuuma kesällä, alueen nykyiset asukkaat oleskelevat siellä päivisin kellareissa, ja kadulla viihtyvät vain sisiliskot ja käärmeet. Lämpötila voi päivällä auringossa olla 50 astetta, ja kadun pinnassa tai autossa 70 astetta. Anzanin vuoristo oli Persianlahdesta pohjoiseen. Se oli tärkeä kiven, metallien ja puutavaran lähde. Anshanin asukkaat olivat voimakkaita ja ruskeaihoisia, Susianan asukkaat pienikokoisia. Monet Elamin kuninkaat tulivat vuoristoisesta Anshanista. Susianasta pohjoiseen olevassa vuoristossa oli Shimash.
Birmingham (Alabama)
Ennen eurooppalaistaustaisten siirtolaisten saapumista nykyisen kaupungin alue oli cherokee-, choctaw- ja chickasaw-intiaanienmetsästysaluetta. Vuonna 1815 alueelle saapui John Jones johtama ryhmä siirtolaisia, jotka perustivat Jonesboro-nimisen kylän. Vuonna 1819 perustettiin puolestaan Jeffersonin piirikunta. Paikkakunta kasvoi tulevina vuosina ja etenkin kun lähistöltä löydettiin rautamalmia. Yhdysvaltain sisällissodan aikana paikalla oli pari sulattoa. Sulatot tuhoutuivat vuonna 1865 ja kehitys alueella jäi paikalleen aina vuoteen 1871 saakka, Elyton Land Company -yhtiö alkoi ostaa maata paikalta. Rautamalmin ohella lähistöllä tajuttiin olevan myös hiili- ja kalkkikivivarantoja. Kaikki nämä luonnonvarat soveltuivat terästeollisuuden tarpeisiin. Elyton Land Company perusti kaupungin, joka nimettiin Ison-Britannian Birminghamin kaupungin mukaan.