Postmodernismi
Postmodernia taidetta alkoi muodostua 1960-luvulta alkaen. Sille on tyypillistä sekatyylisyys eli lainaukset ja pastissit sekä ironia, huumori ja leikkisyys. Erilaisille tulkinnoille jätetään tilaa. Taiteen prosessi ja uusien työskentelytapojen kokeilu korostuu. Yleistä on myös taiteiden välisten rajojen rikkominen. Installaatioon voi yhdistyä esimerkiksi performanssia, käsitetaidetta ja mediataidetta. Aiheet vaihtelevat suuresti, mutta yhtenä suuntauksena ovat olleet arkiset aiheet ja pinnallisuus. Tähän liittyen arkiesineitä on työstetty niin, että ne muuttuvat yleviksi, tai on huonomaalattu arkisia aiheita.
Yhdysvaltain arkkitehtuuri
Post-modernismin merkittävimpiä töitä ovat "Lincoln Center" ja "Metropolitan Opera" (New York, 1962–1966). Eklektinen tendenssi näkyi yliopistokampuksilla kuten Yalessa (Gordon Wu Hall, 1980, Robert Venturi). Philip Johnsonin pilvenpiirtäjä etääntyivät myös banaaliudesta ja yhdenmukaisuudesta ("IDS Center" Minneapolisissa). Tämä arkkitehti yritti sijoittaa rakennuksiin piilotettuja koodeja, viitteitä menneestä ja täysin moderneja elementtejä. "American Telephone and Telegraph Company" (1979) New Yorkissa sisältää monumentaalisen kahdeksankerroksisen sisäänkäynnin ja huipun, joka näyttää keskeneräiseltä päätykolmiolta; rakennus joutui kritiikin kohteeksi.