Miina Lönnrot
Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898.
Miinan mökki
Mökin rakensi Paikkarin torpan läheisyyteen vuonna 1863 Elias Lönnrotin veljentyttären Sofian mies Karl August Westerholm. Tilan nimi oli Rauhala. Mökissä on tupa ja kaksi kamaria. Miina Lönnrot asui siinä 1884–1915, kuolemaansa saakka. Mökki oli ajoittain vuokralla, vuosikymmeniä autiona ja sitten kesäpaikkana, mutta pysyi Lönnrotin suvun jäsenten hallussa vuoteen 1972, jolloin Elli Lounela lahjoitti sen Sammattiseuralle.