Bysantin valtakunta
Bysantin valtakunnan loppu koitti vuonna 1453. 2. huhtikuuta osmanien sulttaani Mehmed II aloitti Konstantinopolin piirityksen, jota kesti melkein kaksi kuukautta. Keisari lähetti avunpyyntöjä länteen, mutta apua ei tullut. Bysantin valtakunta kukistui lopullisesti 29. toukokuuta, kun osmanit valtasivat kaupungin rynnäköllä. Viimeinen keisari Konstantinos XI Palaiologos kaatui taistelussa turkkilaisia vastaan. Bysantin viimeinen eurooppalainen osa Morean despotaatti kukistui vuonna 1460 Mistran valtauksen myötä. Osmanit valtasivat valtakunnan viimeisetkin rippeet, kun Trebizondin keisarikunta kukistui vuonna 1461.
Martina (Bysantin keisarinna)
Vuonna 641 Herakleios kirjoitti testamentin, jonka mukaan Heraklonas ja Konstantinos perivät valtakunnan yhdessä. Kun Herakleios viimein kuoli 11. helmikuuta, vaati Martina itselleen korkeinta valtaa. Kansa halusi kuitenkin suositun Konstantinoksen keisariksi. Kun Konstantinos kuoli hallittuaan vain 103 päivää, epäilivät monet että Martina oli myrkyttänyt hänet. Heraklonasista tuli nyt yksinvaltias. Mutta melkein heti alkoi kapina, jota johti kenraali Valentinus. Syyskuussa Heraklonasin oli pakko kruunata Konstantinoksen poika Konstans keisariksi. Samalla myös Martinaa suosinut patriarkka Pyrrhos pakotettiin eroamaan. Vähän tämän jälkeen Heraklonas teki veljestään Davidista myös keisarin, samalla vähentäen Konstantinoksen mahdollisuuksia päästä valtaan. Lopulta kapina puhkesi uudelleen ja Heraklonas syrjäytettiin. Martinan kolmen pojan Heraklonasin, Davidin ja Martinuksen nenät silvottiin ja lähetettiin maanpakoon. Erään lähteen mukaan Martinan kieli leikattiin irti.