Moderni taide
Modernin maalauksen katsotaan yleisimmin alkaneen vuonna 1863, jolloin Édouard Manet asetti esille "Aamiainen ruohikolla"-teoksensa reputettujen salonkiin Pariisissa. Myös aiempia ajankohtia on ehdotettu, ja muutos olikin ollut vähittäinen. Modernin taiteen juuria voidaan löytää jo valistuksesta. Esimerkiksi Clement Greenberg kutsui Immanuel Kantia ensimmäiseksi todelliseksi modernistiksi, vaikka Greenbergin mukaan erona on kuitenkin se, että valistus esitti kritiikkiä ulkopuolelta, modernismi taas sisäpuolelta.
Ruotsin taide
Nykytaiteella viitataan meidän aikanamme tehtävään taiteeseen tai laajemmin taiteeseen, jota on tehty 1960-luvun lopusta. Joukko taiteilijoita vakiinnutti asemansa 1960-luvulla poikkeamalla modernismin perusteista. Osa heistä oli saanut vaikutteita 1930-luvun dadaismista. Alettiin etsiä uusia tapoja ilmaista itseään esimerkiksi elokuvien, performanssien tai äänitaiteen välityksellä. Taiteen käsitettä laajennettiin ja eri genrejä sekoitettiin keskenään. Poliittinen kannanotto oli tärkeää. Tämän kehityksen ruotsalainen, ja jopa kansainvälinen keskus oli Tukholman Moderna museet, jonka silloinen yli-intendentti oli Pontus Hultén. Museossa järjestettiin useita uraauurtavia näyttelyitä kuten "Rörelse i konsten", johon kuului muun muassa Jean Tinguelyn ja Per Olov Ultvedtsin liikuteltavia veistoksia. Vuoden 1962 näyttelyssä "4 amerikanare" esiteltiin muun muassa Robert Rauschenbergin ja Jasper Johnsin pop-taidetta, ennen kuin taiteilijat olivat edes lyöneet itsensä läpi Yhdysvalloissa. Tämän ajan tärkeitä ruotsalaistaiteilijoita ovat esimerkiksi Öyvind Fahlström ja Carl Fredrik Reuterswärd.