305 mm/52 -merikanuuna vm. 1907
Vastaitsenäistyneiden Viron ja Suomen välille alkoi kehittyä huomattavaa puolustusyhteistyötä 1920- ja 1930-lukujen kuluessa. Yhteistyön ytimessä oli Suomenlahden tykistösulkuna tunnettu strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli sulkea Neuvostolaivasto Suomenlahden pohjukkaan. Järjestelmän selkärangan muodostivat sen pääaseena toimineet 12 tuuman patterit Viron Aegnassa sekä Suomen Mäkiluodossa ja Kuivasaaressa. Tykistösulun patterit integroitiin myös vahvasti toisiinsa Suomenlahden ylittäneillä yhteyskaapeleilla, jotka mahdollistivat lahden molempien puolten asemien yhdenaikaisen tulenjohdon joko Suomen tai Viron puolelta. Suomi ja Viro eivät missään vaiheessa virallisesti liittoutuneet sotilaallisesti, mutta tykistösulun pitävyyttä harjoiteltiin maiden välisissä yhteisissä sotaharjoituksissa.
Turun rannikkorykmentti
Tykistötilanne Turun ja Satakunnan Lohkoilla 10.11.1939Turun Lohkon ainoa varsinainen taistelu talvisodassa oli Utön taistelu 14.12.1939 jolloin kaksi Neuvostoliiton Itämeren laivaston hävittäjää lähestyi Utön linnaketta ilmeisesti tiedustelemassa ja mahdollisesti myös miinoittamassa. Utön linnake ampui 31 laukausta saaden osuman toiseen hävittäjään jossa havaittiin hieman myöhemmin voimakas räjähdys. Tämän jälkeen suomalaiset eivät enää havainneet laivaa ja ilmoittivat upottaneensa sen. Hävittäjät ampuivat 8-10 yhteislaukausta jotka menivät ohi eivätkä aiheuttaneet tappioita. Myöhemmät Talvisodan vaiheet Turun Lohkolla jäivät ilmavalvonnan tehtäviin ja lentokoneista laivaväyliin pudotettujen miinojen raivaamisen avustamiseen. Lohkon henkilökunnasta lähetettiin joukkoja avuksi Viipurinlahden taisteluihin.