Dust Muhammad Khan
Dust Muhammad kuoli Heratissa 9. kesäkuuta 1863. Dust Muhammad oli valtakaudellaan jakanut valtaa tasaisesti eri poikiensa kesken, mikä johti hänen kuollessaan sisällissotaan eri valtaistuimen tavoittelijoiden kesken. Sisällissota Dust Muhammadin kuoleman jälkeen kesti kuusi vuotta ja vuonna 1869 voittajaksi nousi lopulta yksi Dust Muhammadin nuoremmista pojista ja hänen itsensä nimeämä seuraaja Šir 'Ali Khan.
Dust Muhammad Khan
Fath Khan oli ollut Mahmud Šahin tärkeä tukija sodissa Šudža' Šahia vastaan. Pian edessä oli kuitenkin välirikko. Vuonna 1818 Fath Khan oli auttamassa Heratin kuvernööriä persialaisia vastaan. Lähti liikkeelle huhu, jonka mukjaan Dust Muhammad oli tällöin rikkonut kuvernöörin haaremin rauhaa. Yksi kuvernöörin vaimoista oli myös kuningas Mahmud Šahin sisar, joten kuningas käsitti huhun henkilökohtaisena loukkauksena. Toisaalta on myös mahdollista, että kuningas käytti huhua vain tekosyynä liian voimakkaaksi käsittämästään Fath Khanista eroon päästäkseen. Fath Khan sokaistiin ja kidutettiin kuoliaaksi, mutta Dust Muhammadin onnistui paeta. Fath Khanin surmaaminen käänsi hänen lukuisat Barzakai-veljensä kuningasta vastaan. Mahmud joutui lopulta pakenemaan Heratiin, jota hän hallitsi persialaisten tuella. Kabulissa valtaan nousseet Barzakait yrittivät aluksi hallita maata nukkehallitsijoiden kautta. Lyhyessä ajassa valtaistuimelle nostettiin ja siltä erotettiin Sultan 'Ali Šah (1818–1819) ja 'Aijub Šah (1819–1823). Lopulta Barzakai-veljekset päätyivät taistelemaan toisiaan vastaan. Veljeksistä nuorin Dust Muhammad osoittautui lopulta valtakamppailun voittajaksi ja hän valloitti Kabulin kižilbašien tuella vuonna 1826. Vanha Dorrani-valtakunta oli nyt kuitenkin käytännössä lakannut olemasta valtakunnan hajotessa eri paštupäällikköjen keskenään kilpaileviin osiin. Dust Muhammad luopui hallitsijoiden aiemmin käyttämästä kuninkaan arvonimestä (šah) ja alkoi sen sijaan käyttää titteliä uskovaisten emiiri ("amir al-mu'minin").