Kaupunkivaltio
Polis oli tyypillinen tapa, jolla kreikkalaiset yhteisöt olivat antiikin aikana järjestäytyneet. Kukin polis oli oma poliittinen kokonaisuutensa, jolla oli omat poliittiset instituutionsa, lakinsa ja oikeudenkäyttönsä sekä omat uskonnolliset ja yhteisölliset käytäntönsä, ja näin niitä voidaan pitää itsenäisinä valtioina. Polikset olivat tyypillisesti pieniä ja kaupunkikeskeisiä. Valtion asioista päätettiin kansankokouksissa, jotka pidettiin hallinnon keskuspaikalla, joka oli normaalisti kaupungin agora eli tori.
Isopoliteia
Isopoliteia () tarkoitti antiikin Kreikassa ”kansalaisoikeuksien samanarvoisuutta” eli sitä, että jollekin toisen kaupungin kansalaiselle tai koko kaupungille myönnettiin toisen kaupungin kansalaisuuden edut. Tämä oli kuitenkin voimassa vain silloin, kun toisen kaupungin kansalaiset muuttivat kansalaisuuden myöntäneeseen kaupunkiin. Kyseessä olevat kaupungit olivat yleensä poliksia eli kaupunkivaltioita.