Chacon sota
Chacon sota käytiin 1932–1935 Bolivian ja Paraguayn välillä Gran Chacon alueesta, jossa luultiin virheellisesti olevan runsaita luonnonvaroja, etenkin maaöljyä. Kiista Chacon alueesta oli syntynyt maiden itsenäistyttyä Espanjan siirtomaavallasta. Sota oli molemmin puolin raskas, mutta se päättyi lopulta Paraguayn voittoon ja se sai suurimman osan kiistellystä alueesta. Sota vaikutti molempien maiden politiikassa vielä pitkään sen päätyttyä.
Champassakin kuningaskunta
Vuonna 1778 kuningas Thaksinin hallitseman Siamin joukot hyökkäsivät Champassakiin vallaten kuningaskunnan pääkaupungin. Sotaretkeä johtanut kenraali Chakri perusti myöhemmin Siamia eli nykyistä Thaimaata sittemmin hallinneen Chakri-dynastian. Champassakista tuli valloituksen jälkeen Siamin vasallivaltio, jonka kuninkaat tarvitsivat kruunaamiselleen siamilaisten hyväksynnän. Champassakin kuninkaiden legitimiteetin symboli kristalli-Buddhan veistos vietiin siamilaisten mukana maasta. Tulevien kuninkaiden ongelmina olivat myös seuraavien vuosikymmenten aikana syttyneet useat "phu mi bun"- eli pyhien miesten kapinat. Phu mi bun -kapinat olivat alueelle aikanaan laajemminkin tyypillisiä uskonnollisten hahmojen johtamia usein millenialistisia kapinoita. Erään tällaisen kapinan kukistanut sotapäällikkö Chao Nyo yleni Champassakin kuninkaaksi ja taisteli siamilaisia vastaan isänsä Vientianeen kuningas Chao Anoun puolella vuonna 1827. Chao Anou oli mahdollisesti halunnut yhdistää kolme Laosin kuningaskuntaa, mutta hanke kaatui sotaretken epäonnistumiseen. Siamilaiset miehittivät Vientianeen ja Champassakin kuninkaaksi nousi Thammathevo. 1800-luvun aikana Champassak menetti asteittain itsenäisyyttänsä. Lopullisesti se yritettiin liittää Siamiin kuningas Chulalongkornin kaudella. Siam menetti kuitenkin alueen hallinnan Ranskalle vuonna 1893. Ranska hallitsi aluetta suoraan, kun taas esimerkiksi Luang Phrabangista oli tehty protektoraatti. Viimeinen virallinen Champassakin kuningas Khamsouk hallitsi vuosien 1863 ja 1899 välillä, mutta ranskalaiset siirtomaaisännät eivät tunnustaneet hänen seuraajiensa asemaa.