Eino Rahja
Eino Einari Rahja (7. heinäkuuta 1885 Kronstadt – 26. huhtikuuta 1936 Leningrad) oli pietarinsuomalainen bolševikki ja puna-armeijan upseeri, joka 1920–1930-luvuilla tunnettiin Suomen kommunistisen puolueen johdon ankarana kriitikkona ja Otto Wille Kuusisen vastustajana. Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen yhteydessä Rahja toimi V. I. Leninin henkilökohtaisena turvamiehenä ja henkivartijana. Hieman myöhemmin hän hankki punakaartille aseita Neuvosto-Venäjältä ja toimi sisällissodan aikana muun muassa rintamapäällikkönä Lempäälän taisteluissa sekä lyhyesti koko punakaartin ylipäällikkönä. Paettuaan sodan loppuvaiheessa Neuvosto-Venäjälle, Rahja liittyi puna-armeijaan ja toimi syksyllä 1918 perustetun SKP:n johtotehtävissä.
Ikaalisten taistelut
Valkoisten vetäydyttyä käytiin rintamalla seuraavien päivien ajan asemasotaa osapuolten tykistöjen tulittaessa toisiaan. 19. maaliskuuta tapahtui ilmeisesti manner-Suomen ensimmäinen ilmapommitus, kun Eino Rahjan ohjaama lentokone pudotti muutaman pommin valkoisten asemiin. Näsijärven Naistenlahden jäältä lähtenyt Rahja oli suorittamassa tiedustelulentoa paikantaakseen valkoisten tykistöa, ja pudotti paluumatkalla ainakin kaksi pommia Ikaalisten kirkonkylään ja yhden Kostulaan. Valkoisten kivääritulessa hän joutui nostamaan lentokorkeuttaan, eivätkä alkeelliset pommit aiheuttaneet vahinkoa. Lentoa kuvataan Väinö Linnan "Täällä Pohjantähden alla" -trilogian toisessa osassa.