Paksusuolen syöpä
Paksusuolen syöpä () on ruoansulatuskanavan loppuosassa, umpisuolen (caecum), koolonin tai peräsuolen alueella esiintyvä pahanlaatuinen kasvain. Tavallisin muoto on limakalvosta kehittyvä rauhassolusyöpä eli adenokarsinooma (). Harvinaisia paksusuolisyövän muotoja ovat pahanlaatuinen (maligni) karsinoidikasvain ja lymfooma. Paksusuolen karsinooma on länsimaissa kolmanneksi yleisin ja toiseksi eniten kuolemia aiheuttava syöpä. Suomessa siihen sairastuu 2 000–2 500 henkilöä ja kuolee noin 1 000 henkilöä joka vuosi. Sen ajatellaan useimmiten syntyvän ruoansulatuskanavan seinämässä olevista niin sanotuista adenoomapolyypeistä. Ne ovat hyvänlaatuisia, nyppylämäisiä, varrellisia tai sienimäisiä muodostumia, jotka kuitenkin voivat vuosien kuluessa muuttua syöväksi. Tyypillinen paksusuolisyövän hoito on leikkaus, jossa osa paksusuolta poistetaan. Peräsuolen alaosan syövän leikkauksessa voidaan joutua uhraamaan peräaukko ja tekemään suoliavanne. Tietyissä tapauksissa hoitoa jatketaan kemoterapian keinoin.
Tiamiini
Kaikki B-vitamiinit ovat entsyymien tarvitsemien koentsyymien esiasteita. Tiamiini muodostaa aktiivisia fosforihappoestereitä, joista tavallisin on tiamiinipyrofosfaatti (TPP) ja jotka toimivat koentsyymeinä. Tiamiini osallistuu yli 20 erilaiseen aineenvaihdunnan entsyymijärjestelmään. Se on mm. osa karboksylaasientsyymiä, jota tarvitaan hiilihydraattien ja rasvojen metaboliassa. Tiamiini on muun muassa kolmen Krebsin kierron glykolyysissa vaikuttavan entsyymin kofaktori: "transketolaasin", joka muuntaa 2,3-difosfaattiglyseraattia (2,3-DG) pentoosifosfaattireitille, "pyruvaatti­dehydrogenaasin", joka kytkee palorypälehapon (pyruvaatin) asetyylikoentsyymi A:han (CoA) ja ohjaa sen Krebsin kiertoon, sekä "alfa-ketoglutaraattidehydrogenaasin", joka kiihdyttää Krebsin kiertoa muuntamalla alfa-ketoglutaraattia sukkinyylikoentsyymi-A:ksi (succinyl-CoA). Tiamiini on tärkeä myös ääreishermoston toiminnalle.