Hurrilaiset
Hurrilaiset (joskus myös khurrilaiset, nuolenpääkirjoituksessa u-ur-ri ) olivat vähän tunnettu kansa varhaisessa Lähi-idässä. Hurrilaisia saapui pohjoiseen Mesopotamiaan noin 2500 eaa. pohjoisesta Kaukasukselta, Kurdistanista ja Luoteis-Iranista. Heidän tunnettu kantamaansa oli Khaburjoen latvoilla Subartussa. Akkadilaisajalta noin 2350–2200 eaa. tunnetaan hurrilainen keskus Urkeš. Noin 1800–1700 eaa. hurrilainen asutus levisi voimakkaasti pohjoisessa Lähi-idässä. Indoiranilainen yläluokka oli ottanut vallan hurrilaisilla alueilla ja ajoi kansaa levittäytymään. Heidän valtioitaan olivat muun muassa Mitanni noin 1550–1350 eaa. ja Urartu 850–620 eaa. Mitanni oli egyptiläisten liittolainen Amarna-kaudella, ja Urartu oli Assyrian vihollinen. Luultavasti hurrilaiset toivat hevosen Lähi-itään vuoden 2000 eaa. paikkeilla.
Hondurasin historia
Kullan ja hopean löytyminen houkutteli maahan uusia siirtolaisia, jotka pakottivat paikallisia asukkaita työskentelemään kaivoksissa. Se johti 1537 laajaan kapinaan, jota johti nuori lencajohtaja Lempira. Hänen innoittaminaan monet muutkin ryhmät alkoivat kapinoida. Espanjalaiset murhasivat Lempiran 1538 rauhanneuvotteluiden aikana ja pystyivät kukistamaan kapinan pian sen jälkeen. Lempiran kapinaa seurasi kuitenkin useita pienempiä levottomuuksia, jotka espanjalaiset kukistivat raa'asti, minkä seurauksena alkuperäisasukkaiden määrä väheni nopeasti. Heitä oli vuonna 1539 arviolta 15 000 ja kaksi vuotta myöhemmin enää vain 8 000. Suurin osa alkuperäisasukkaista jaettiin niin kutsutun "encomiendan" mukaan. Järjestelmässä alkuperäisasukkaat sijoitettiin kyliin, joita yksittäiset uudisasukkaat, "encomenderot" hallitsivat. "Encomenderoiden" tehtävänä oli jakaa kyläläisille kristillistä opetusta ja kerätä veroja kruunulle. Vastapainoksi he saivat käyttää alkuperäisasukkaita rajoitetuissa työtehtävissä. Työvoimapulan takia Hondurasiin alettiin tuoda afrikkalaisia orjia 1540-luvulla.