Ludvig Filip I
Ludvig Filip I (; 6. lokakuuta 1773 – 26. elokuuta 1850) oli viimeinen Ranskan kuningas vuosina 1830–1848. Hän oli Louis Philippe d'Orléansin ("Philippe-Égalité") poika Bourbonien Orléansin sukuhaaraa ja Henrik IV:n ja Ludvig XIII:n jälkeläinen. Ludvig Filipin valtakautta kutsutaan Ranskan historiassa heinäkuun monarkiaksi, sillä hän tuli valtaan heinäkuun vallankumouksen seurauksena vuonna 1830. Vuonna 1848 hän joutui vuorostaan helmikuun vallankumouksen syrjäyttämäksi. Ludvig Filipiä kutsuttiin porvarikuninkaaksi.
Ludvig Hurskas
Ludvigin oli tarkoitus jakaa valtakunta kolmen ensimmäisestä avioliitosta saadun pojan kesken. Pojat olivat Lothar, Pipin ja Ludvig Saksalainen. Ensimmäisen vaimon Irmgarden kuoltua Ludvig meni naimisiin Judit von Welfin kanssa ja sai neljännen pojan, Kaarlen. Ludvigin pyrkimys lisätä Kaarle yhdeksi valtakunnan perijäksi aiheutti sisällissodan, kun vanhimmat pojat kääntyivät isäänsä vastaan. Lopulta veljekset voittivat isänsä ja vangitsivat hänet ja Kaarlen. Judit pakotettiin luostariin.