Marie Curie
Uransa aikana Marie Curie löysi aviomiehensä Pierre Curien kanssa kaksi radioaktiivista alkuainetta: poloniumin ja radiumin. Lisäksi hän havaitsi toriumin olevan radioaktiivista. Pierre ja Marie Curie saivat jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1903 – Curiet saivat sen radioaktiivisuuden tutkimuksesta ja Henri Becquerel radioaktiivisuuden löytämisestä. Marie Curie sai uransa aikana toisenkin Nobelin, vuonna 1911 Nobelin kemianpalkinnon, koska oli onnistunut ensimmäisenä eristämään puhdasta radiumia ja oli löytänyt kaksi uutta alkuainetta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Curie omistautui lähes yksinomaan röntgenkuvausmenetelmien kehittämiseen.
Eugène-Anatole Demarçay
Vuonna 1896 hän havaitsi että näytteet juuri löydetystä samarium alkuaineesta sisälsivät vielä jotain muuta, ennestään tuntematonta ainetta. Hän eristi tämän vuonna 1901 ja totesi sen olevan uusi alkuaine, jonka hän nimesi europiumiksi. Vuonna 1898 Demarçay avusti Marie ja Pierre Curieta osoittamalla spektroskopian avulla Curien pariskunnan valmistaneen radiumia.