Videopelien historia
1950-luvulla kehitettiin ensimmäiset tietokonepelit, jotka liittyivät tieteelliseen tutkimukseen. Ensimmäiset pelit olivat pääosin ristinollan ja shakin kaltaisia pelejä. Esimerkiksi Konrad Zuse kirjoitti jo 1940-luvulla kehittämällään Plankalkül-ohjelmointikielellä algoritmeja shakin pelaamiseen, vaikka itse ohjelmointikielelle ei ollut toteutusta. Ohjelmat olivat mielenkiintoisia paitsi ohjelmointikielten, algoritmien ja tekoälytutkimuksen, myös tietokoneen interaktiivisen käytön kannalta. Vuonna 1958 William Higinbotham kehitti laitteen, jolla kaksi pelaajaa pystyi oskilloskoopin avulla pelaamaan yksinkertaista tenniksen tapaista peliä. Tällä pelillä ei ollut kuitenkaan yhteyttä myöhempään "Pongiin", joka oli toinen tenniksestä inspiraationsa saanut peli.
Kolikkopelien kulta-aika
Ajanjaksosta on erimielisyyksiä, mutta aikakausi rajoittuu 1970-luvun loppupuolelta 1980-luvun puoliväliin. Ajanjakson aluksi mainitaan "Space Invaders" sekä "Asteroids" ja "Battlezone" -peleissä käytetty vektorigrafiikkaa esittävä näyttötekniikka. Isometrinen projektio oli käytössä pelissä "Zaxxon" vuonna 1982. Digitaalinen äänentoisto kehittyi, ja peleihin tuli jatkuva taustamusiikki. Ensimmäinen Laserdisc-peli, Segan julkaisema "Astron Belt" julkaistiin vuonna 1983. Aikakausi vaikutti mikroprosessorien käytön yleistymiseen videopelilaitteissa ja 2. sukupolven pelikonsolien kehitykseen.