Hiidenkiuas
Sellaiset haudat, jossa hautakammio tehtiin kiven sijasta puusta, romahtivat puun lahottua. Vaikka ne korjattiin uuden hautauksen myötä, ovat ne lopulta jääneet nykyisen kaltaisiksi romahtaneiksi röykkiöiksi, kun hautaamisperinne loppui. Tällaisen röykkiön huipulla näkyy säännöllisen kraatterin muotoinen syvänne. Muinaisen Panelianlahden alueella joka neljäs kiuas on tällainen. Kraatteri on voinut myös syntyä silloin, kun aarteita etsineet henkilöt penkoivat kiuasta.
Hautausmaa
Pronssikauden aikana yleistyivät kivista ladotut kiviröykkiöhaudat, joihin vainaja tai vainajia haudattiin poltettuna tai polttamatta. Nämä saattoivat muodostaa isoja kalmistoja, joissa oli useita röykkiöitä, tai joissa samaan röykkiöön haudattiin uudelleen, jolloin röykkiötä kasvatettiin. Suomessa on vainajien mukaan haudattu näiden tarvekaluja, aseita ja koruja kivikaudelta aina kristilliseen aikaan asti. Kalmistot ovatkin olleet tärkeä muinaisen suomalaisen esineistön löytöpaikka, muun muassa Luistarin kalmisto Eurassa.