Kuva
Kaikki eivät suhtaudu kuviin myönteisesti. Ikonoklasmi, joka tarkoittaa kuvainraastoa tai kuvien esittämisen kieltämistä, on tapahtunut silloin tällöin historian kuluessa eri kulttuureissa. Se ei ole harvinaista myöskään nykyajan yhteiskunnassa, koska kuvissa saattaa olla vahva ideologinen merkitys. Viimeinen laajamittainen ikonoklasmi tapahtui Afganistanissa ääri-islamilaisen Taliban-ryhmän toimesta ennen heidän valtansa kukistumista vuonna 2001. Myös Pohjois-Euroopan protestantismin traditioon liittyy kuvakielteisyyttä.
Ikonoklasmi Bysantin keisarikunnassa
Tutkittaessa ikonoklastien ja ikonien puolustajien kannattajakuntaa eri yhteiskuntaluokkia vasten voidaan heti havaita selviä eroja. Ikonoklasmia kannattivat erityisesti ylemmät yhteiskuntaluokat: ylemmät papit, piispat, sotilaat ja aateliset. Ikonien puolustajien kannatus sen sijaan oli suurinta etenkin alemman papiston, maaseutuväestön ja kuten edellä jo mainittiin, munkkien keskuudessa. On hyvin ymmärrettävää että oppimattomalle ja lukutaidottomalle maaseutuväestölle ikonien ja pyhimysten kunnioittaminen oli hyvin tärkeää, ja että he pitivät siitä lujasti kiinni. Samoin on ymmärrettävää että sivistyneemmälle ja koulutetummalle yläluokkalaiselle ”rahvaan” karkea ikonien kunnioittaminen varmasti muistutti epäjumalanpalvelusta.