Facel
Facelin perusti joulukuussa 1939 ranskalainen sotilaslentokoneiden valmistaja Bronzavia tuottamaan tarvitsemiaan erikoiskomponentteja. Bronzavian tekninen johtaja Jean Daninos oli aloittanut uransa Citroënilla autosuunnittelijana Traction Avant -mallien parissa. Hän siirtyi Citroënilta ensin Morane-Saulnier’lle ja sitten Bronzavialle. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Yhdysvalloissa General Aircraft -yhtiössä, joka käytti valmistuksessaan Bronzavian patentteja. Sodan jälkeen Daninos palasi Ranskaan ja otti johtoonsa Facelin. Facel oli fuusioituneena Metallon-yrityksen kanssa tammikuuhun 1953 saakka.
Frans von Frenckell
Frenckell-suvussa oli ollut kirjanpainajia jo useassa polvessa. Frans Frenckellin vanhemmat olivat kirjanpainaja Johan Christopher Frenckell ja Amalia Ulrika Tillman. Isä omisti J. C. Frenckell & Son -perheyrityksen, johon kuului yliopiston kirjapaino (Frenckellin kirjapaino). Frans Frenckell kirjoitti ylioppilaaksi Helsingfors lyceumista vuonna 1838 ja suoritti pari vuotta myöhemmin opintomatkan Keski-Eurooppaan, erityisesti Ranskaan ja Belgiaan, tutustuakseen sikäläiseen paperiteollisuuteen – perheyritykseen kuului nimittäin myös Tampereen paperitehdas, joka tuotti enemmän paperia kuin Suomen muut tehtaat yhteensä. Hänet nimitettiin 1842 tehtaan tekniseksi johtajaksi. Isä J. C. Frenckellin kuollessa kaksi vuotta myöhemmin perheyrityksen johto jaettiin kolmen pojan kesken: Frans sai kokonaan johdettavakseen Tampereen paperitehtaan, vanhin veli Johan Frenckell Turun kirjapainon sekä -kaupan ja nuorin Reinhold Frenckell Helsingin kirjapainon ja -kaupan. Kilpailuasetelman vuoksi veljesten välit tulehtuivat pian, ja Johan Frenckellin kuoltua lapsettomana vuonna 1856 Turun kirjapaino ja -kauppa myytiin ja Frans osti koko toiminimen itselleen. Frenckellin kirjapainon kannattavuus perustui määräaikaisesti myönnettäviin privilegioihin, jotka koskivat kaikkein tuottoisimpien julkaisujen painamista. Vaikka yritys menettikin yksinoikeuden virsikirjojen ja katekismusten painamiseen, se säilytti yksinoikeutensa Yliopiston almanakkaan lyhyttä katkoa lukuun ottamatta vuoteen 1888 asti.