Paroni
Paroni (myös "parooni") on kreiviä alempi aatelisarvo. Ranskassa sitä alettiin 1100-luvulla käyttää kaikista merkittävää läänitystä hallussaan pitävistä aatelisista, 1200-luvun lopussa vain suoraan kuninkaalta läänityksensä saaneista. Täten se oli muita aatelisarvoja korkeampi. Kuitenkin jo 1300-luvulla paroni katsottiin kreiviä alemmaksi, vaikka monilla paroneilla oli laajemmat omistukset kuin kreiveillä. Ranskan kuningas Ludvig XIV alensi paronin arvoa edelleen jakamalla monia paronin arvoja ilman arvoon liittyvää maaomaisuutta. Myöhemmin Napoleon I jatkoi perinnettä.
Britannian aateliset
Elinikäiset, siis ei-perinnölliset päärinarvot perustettiin 1876, ja niitä käytettiin aluksi vain eräissä poikkeustapauksissa. Niitä myönnettiin lähinnä lainoppineille, kun haluttiin tuoda parlamentin ylähuoneeseen tietämystä juridiikasta. Vuoden 1958 laki teki ei-perinnöllisyydestä normin kuninkaallisen perheen ulkopuolelle myönnettävillä uusille päärinarvoille. Uudistuksen vaikutukset olivat hitaat, sillä viime aikoihin saakka päärinarvon perineet saivat osallistua ylähuoneen kokouksiin elinikäisten päärien rinnalla. Nykyisin monet perinnölliset päärit ovat menettäneet ylähuoneoikeuden. Kaikilla elinikäisillä pääreillä on paronin arvo ja oikeus osallistua ylähuoneeseen, mutta arvo ja oikeus eivät siis periydy. Jotkut elinikäiset päärit ovat saaneet arvonimen saavutustensa perusteella, toisille se on myönnetty poliittis- ja juridisteknisistä syistä. Tyypillisesti entiset pääministerit ja alahuoneen puhemiehet saavat jäädessään eläkkeelle elinikäisen paroninarvon. Aiemmin he saivat tyypillisesti periytyvän jaarlinarvon.