Matkailuvaunu
Ensimmäiset suomalaiset matkailuvaunut tehtiin vuonna 1949 Seinäjoella, ja rakentajana oli autokoritehdas Penko Oy. Vaunuja tehtiin kymmenen kappaletta, joten kyse oli pienimuotoisesta sarjatuotannosta. Vaunun omapaino oli noin 400 kg, ja se oli suunniteltu siten, että se sopi Volkswagen Kuplan vedettäväksi. Vaunun kantava rakenne oli hitsattu kulmaraudasta, sen seinät oli tehty vanerista ja katto oli päällystetty tervapahvilla. Vaunussa oli pystysuora etuseinä ja kolme ikkunaa, ja sen sisällä oli varusteina nestekaasulla toimiva valurautaliesi, penkit vuoteiden pohjiksi ja useita komeroita.
Amfibiovaunu
Sotilaskäytössä amfibioajoneuvot olivat ensimmäistä kertaa ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen kehitystyö oli vähäistä ja alkoi uudelleen vasta toisen maailmansodan aikana. Vaikka toisessa maailmansodassa amfibiovaunut eivät saavuttaneet suurta suosiota sotilaiden joukossa, havaittiin ylemmässä johdossa tämä erittäin käytännölliseksi tavaksi ylittää vesistöjä ilman siltoja tai muita vastaavia vesistönylitystapoja. Kehitys jatkui ja kylmän sodan aikana amfibiovaunut kehittyivät nykyaikaiselle tasolleen. Silloin kehittyneimpiä amfibiovaunuja olivat BMP-rynnäkköpanssarivaunut.
Tämä vaunutyyppi asetettiin Suomessa vesistötoimintakieltoon Taipalsaaren onnettomuuden johdosta. Kieltoa ei vielä vuonna 2008 ole kumottu; kumoaminen ei epävirallisten lähteiden mukaan ole edes suunnitteilla.