Edmund Husserl
Husserlin mukaan fenomenologian keskeinen tehtävä on tutkia "noemaa", sitä tiedostettavan kohteen osaa, joka sijaitsee tietoisuudessa. Jos katselemme kukkaa, verkkokalvoillemme syntyy ainoastaan aistimuksia vihreästä pitkulaisesta varresta eri sävyissä ja valkoisesta kukasta. Tällaista tietoisuuden raakamateriaalia Husserl kutsuu "hyleksi". Fenomenologia tutkii sitä, miten visuaalinen havaintoaines ilmenee meille spatiaalisena, kolmiulotteisena esineenä ja miten tietoisuutemme antaa sille nimen "voikukka". Tietoisuus on siis mentaalista tekemistä ja "noema" on työn tulos. Fenomenologisessa filosofiassa korostetaan havainnoijan näkökulmaa todellisuuteen.
Fenomenografia
2. Analyysin kohteena olevien ilmausten etsiminen ja tulkinta -
Etsitään aineistosta tutkimuskysymysten kannalta relevantteja ilmauksia ja käsityksiä. Nämä voivat olla yksittäisiä sanoja, lauseita tai ajatuskokonaisuuksia. Kunkin ilmauksen kohdalla myös mietitään mikä on sen tarkoitus ja muodostetaan tämän pohjalta merkityksiä eli ”merkitysyksikköjä”. Merkitysten muodostaminen ilmauksista tapahtuu intersubjektiivisesti, eli sekä tutkittavan henkilön ilmauksen että tutkijan tulkinnan pohjalta. Tutkija ikään kuin rekonstruoi ilmauksen tekijän intention oman asiantuntemuksensa ja tutkimusta koskevan taustatiedon ja kontekstin pohjalta.