Harald Hjalmarson
Harald Ossian Hjalmarson (14. heinäkuuta 1868 Tukholma – 15. joulukuuta 1919 Uppsala) oli ruotsalainen sotilas, joka osallistui vapaaehtoisena Suomen sisällissotaan 1918 valkoisten puolella. Hän toimi Länsiarmeijaan kuuluneen Hjalmarsonin ryhmän eli "Krenatööridivisioonan" komentajana. Valkoisten päämajassa hänen toimintaansa oltiin sodan aikana tyytymättömiä eikä hän ollut muutenkaan suosittu. Hjalmarson sai Suomen armeijassa kenraalimajurin arvon, mutta Ruotsin armeijassa hän oli vain everstiluutnantti.
Vilhelm Valloittaja
Harald oli juuri taistelemassa pohjoisessa ja lyönyt Stamfordin sillan taistelussa toisen vihollisen, Norjan kuninkaan Harald Ankaran, jota Haraldin veli Tostig Godwininpoika oli tukenut. Harald marssi 250 mailia yhdeksässä päivässä suunnilleen samanvahvuisen armeijan kanssa kuin Vilhelmillä oli, ja kävi tämän kanssa taisteluun, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Hastingsin taistelu. Tämä tapahtui 14. lokakuuta 1066. Legendan mukaan Harald sai surmansa nuolen lävistäessä hänen silmänsä. Kerrotaan, että Vilhelm tappoi Haraldin itse.