Suomen mesoliittinen kausi
Mesoliittisen kauden ensimmäisen kolmanneksen jälkeen vakiintunutta vaihetta kutsutaan ensimmäisen merkittävän löytöpaikan mukaan Suomusjärven kulttuuriksi. Vaikka alkuajoitukset vaihtelevatkin, voidaan pioneerivaiheen katsoa muuttuneen Suomusjärven kulttuuriksi, kun sen tunnusomaiset esineet löytyvät asuinpaikalta. Kulttuurin katsotaan päättyneen saviastioiden käyttöönoton yhteydessä kampakeraamisen kulttuurin alkaessa 5100 eaa., vaikka muuten esineistö säilyi vielä mesoliittisena.
Nauhakeraaminen kulttuuri
Lössipitoisilla jokien tulvatasangoilla viljeltiin kuorettomia emmervehnää, ja yksijyvävehnää, ei kuorettomia tetraploideja niin kuin Välimeren seuduilla. Pellot olivat melko pieniä tilkkuja, eivätkä rasittaneet ympäristöä. Myös hernettä ja linssiä viljeltiin. Tosin nämä palkokasvit sopeutuivat vaikeammin kylmään. Ruis ja ohra olivat harvinaisia. Hamppua ja pellavaa viljeltiin myös. Metsästys tuotti myös merkittävästi syötävää, tosin kuin Balkanin ja Välimeren varhaisissa maanviljelyperinteissä.
Aiemmin ajateltiin nauhakeraamisen viljelyn olleen liikkuvaa kaskiviljelyä, nykyisin tiedetään että nauhakeraaminen viljely oli pysyvää viljelyä ravinteikkaassa maaperässä.