Pimeä sumu
Pimeä sumu on tähtienvälisessä avaruudessa oleva pölypilvi. Toisin kuin heijastussumut ja emissiosumut, pimeä sumu ei säteile eikä heijasta valoa merkittävästi, joten se on nimensä mukaisesti pimeä. Pimeät sumut voidaan havaita vain välillisesti, eli ne ovat esimerkiksi jonkin kirkkaan sumun tai emissiosumun edessä. Toiset sumut näkyvät tiheätähtistä taustaa vasten. Ehkäpä tunnetuin pimeä sumu on Hevosenpääsumu IC 434. Eteläisellä pallonpuoliskolla on havaittavissa myös Hiilisäkki-niminen pimeä sumu, joka heijastaa kuitenkin valoa 10 %. Se on 550 valovuoden päässä ja siinä on 40 000 Auringon massaa.
Monia pimeitä sumuja on Barnardin luetteloissa merkittynä kirjaimilla B1, B2 ... Laajimmat pimeät sumut ovat jättiläismolekyylipilviä. Nämä näkyvät paljain silmin Linnunradan maitomaisia tähtitihentymiä vasten tummina juovina. Hyvin suppeat pimeät sumut ovat globuleja, pilvestä muodostuvia tähtiä.
Pimeät sumut näkyvät kirkkaina pitkäaaltoisessa infrapunassa.
Pimeä tähti (pimeä aine)
Pimeä tähti tuottaa energiansa annihiloimalla pimeää ainetta ja voi fuusioreaktion uupumisen takia kasvaa jopa auringon massaiseksi. Halkaisijaltaan tähdet voivat olla jopa astronomista yksikköä AU:ta. Tähti ei säteile näkyvän valon alueella vaan infrapuna-alueella. Lisäksi tähdestä lähtee voimakasta gammasäteilyä. Johtuen alati kasvavasta pinta-alasta tähden pintalämpötila on hyvin alhainen. Pimeän tähden eliniäksi on arvioitu 10 miljoonasta vuodesta aina miljardeihin vuosiin. On myös arveltu, että pimeän tähden palaessa loppuun tähti muuttuisi tavalliseksi, vetyä polttavaksi tähdeksi ja tämän jälkeen (riippuen massasta) räjähtäisi supernovana tai luhistuisi mustaksi aukoksi.