Pikkuviha
Pikkuviha (1742–1743) oli Ruotsin hyökkäyksen, hattujen sodan aiheuttama Venäjän miehitys Suomessa. Se päättyi Turun rauhaan, jossa uudeksi rajalinjaksi tuli Kymijoki. Pikkuvihan miehitys oli rauhallisempaa eikä aiheuttanut yhtä suurta tuhoa kuin pidempiaikainen isoviha parikymmentä vuotta aikaisemmin. Ankarimmin väestöä rasitti velvollisuus majoittaa, ruokkia ja kuljettaa venäläisiä sotilaita. Kapinahankkeiden pelossa Venäjän ote suomalaisista kiristyi pikkuvihan viimeisinä kuukausina. Niskuroivia talonpoikia saatettiin tuomita raipparangaistuksiin.
Pikkuhavukirva
Kesä-heinäkuussa äkämistä kuoriutuvat siivelliset kirvat ("gallicolae") lentävät sekundääri-isäntinä toimiviin lehtikuusiin, missä ne munivat neitseellisesti. Näistä munista syntyvät kirvat ("neosistenstes") talvehtivat lehtikuusen tuoreimpien vuosikasvujen silmujen ympärillä ja puolestaan munivat neitseellisesti keväällä. Syntyvät lehtikuusella elävät kirvat ("sistentes") eivät muodosta äkämiä vaan elävät vahasta muodostuneen villan suojissa ja aiheuttavat neulasten kasvuhäiriöitä ja kuivumisen. Näiden neitseellisesti munitut jälkeläiset ovat muista poikkeavia: joko emojensa tapaan siivettömiä ("progrediens") tai siivellisiä ("sexuparae"). Siivelliset yksilöt lentävät takaisin kuusiin ja munivat siellä neitseellisesti. Näistä munista kuitenkin kuoriutuu koiraita sekä suvullisesti lisääntyviä naaraita, jotka parittelevat ja naaraat munivat. Hedelmöittyneistä munista syntyy lopulta uusia kantaemoja. Lehtikuuselle jäävät "progrediens"-sukupolven kirvat jatkavat suvutonta lisääntymistä ja erittävät erittäin runsaasti vahaa ja mesikastetta.