Laeista
Cicero aloitti teoksen kirjoittamisen vuonna 52 eaa. Hänen pyrkimyksensä oli kirjoittaa lait sille ihannevaltiolle, jonka hän oli aiemmin hahmotellut teoksessaan "Valtiosta" ("De re publica"). Suurimman osa siitä, minkä Cicero ehti kirjoittaa teosta varten, oletetaan olleen valmiina kevääseen 51 eaa. mennessä. Poliittisten käänteiden vuoksi hän joutui tuolloin epäsuosioon ja pois Roomasta Kilikian maaherraksi. Cicero sai palata takaisin Roomaan ja Tusculumiin vuonna 47 eaa. Näin hän pääsi elämänsä neljän viimeisen vuoden ajaksi, vuosiksi 47–43 eaa., takaisin kirjoitustyön pariin. On kuitenkin epäselvää, jatkoiko hän tuolloin "Laeista"-teosta, koska se ei esimerkiksi viittaa mitenkään Julius Caesariin.
Clarice Lispector
Lispector oli aloittanut "A Maçã no escuron" (epävirallinen suomennos 'Omena pimeässä') Torquayssa, ja se oli ollut valmiina vuodesta 1956, mutta hänen pettymyksekseen kustantajat hylkäsivät sen yksi toisensa perään. Tämän hänen pisimmän ja ehkä myös monimutkaisimman romaaninsa julkaisi vihdoin 1961 sama kustantaja, sãopaulolainen Livraria Francisco Alves, joka oli kustantanut teoksen "Lacos de Familia". Tarinaa kuljettaa ennemminkin sisäinen dialogi kuin juoni. Vähäinen juoni kertoo miehestä nimeltä Martim, joka uskoo surmanneensa vaimonsa ja pakenee töihin maatilalle kauas Brasilian sisämaahan. Hyvin vertauskuvallisessa romaanissa tärkeintä on kieli ja luovuus. Kuten kaikissa teoksissaan, Lispector kyselee tässäkin; hän esittää kysymyksiä elämästä, kuolemasta, rakkaudesta. Kysymykset ovat metafyysisiä: "Miksi on olemassa maailma tyhjyyden sijasta? Mitä on olla elossa?" Teos sai vuonna 1962 Carmen Dolores Barbosa -palkinnon edellisen vuoden parhaana romaanina.