Konstantine Gamsakhurdia
Konstantine Gamsakhurdia (, 15. toukokuuta 1893 Abaša – 17. heinäkuuta 1975 Tbilisi) oli georgialainen kirjailija ja julkisuuden henkilö, jota pidetään yhdessä Mikheil Džavakhišvilin kanssa 1900-luvun vaikutusvaltaisimpana georgialaisena romaanikirjailijana. Gamsakhurdia sai koulutuksensa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa Saksassa. Parhaissa töissään, kuten "Didostatis mardžvena" ja "Davit Aghmašenebeli", hän yhdistääkin länsieurooppalaisia vaikutteita puhtaasti georgialaisiin teemoihin. Hän suhtautui neuvostovaltaan vihamielisesti, mutta kuului silti niihin harvoihin johtaviin georgialaisiin kirjailijoihin, jotka selvisivät Stalinin kauden sorrosta, vaikka hänet pidätettiinkin useita kertoja ja karkotettiin Vienanmerelle. Hänen teostensa huomattava piirre on henkilöhahmojen oivaltava psykologinen kuvailu. Lisäksi Gamsakhurdia toi georgian kieleen uutta hienovaraisuutta imitoimalla arkaaista kieltä, luodakseen vaikutelman vanhasta tekstistä.
Kote Mardžanišvili
Hän työskenteli venäläisissä maakuntateattereissa ensin näyttelijänä ja myöhemmin ohjaajana, kunnes hän pääsi moskovalaiseen Nezlobin-seurueeseen vuonna 1906 ja perusti myöhemmin yhdessä Aleksander Južinin kanssa Georgian draamastudion. Hän sai pian mainetta yhtenä tunnetun venäläisen näyttelijän ja ohjaajan Konstantin Stanislavskin (1863–1938) koulutetuimmista seuraajista. Ohjaajana Mardžanišvilin käyttämä päätekniikka oli johdattaa näyttelijää löytämään vaistomainen polku "ulkoisen totuuden" havaitsemiseksi. Vuonna 1910 Stanislavski tunnusti itsekin hänen monipuolisuutensa ja kutsui hänet samanaikaisesti Edward Gordon Craigin kanssa ohjaamaan Moskovan taiteelliseen teatteriin. Siellä hän esitti Hamsunin ja Ibsenin näytelmiä ja avusti Vladimir Nemirovitš-Dantšenkon "Karamazovin veljekset" -näytelmän ohjauksessa (1910) ja Craigin "Hamlet"-ohjauksessa (1911). Craigin tyylitelty tapa käyttää ohjauksessaan nukkeja kiehtoi Mardžanišvilia, ja hän palasi väliaikaisesti Georgiaan tuottamaan "Kuningas Oidipuksen" samassa hengessä. Vuonna 1913 hänen välinsä Stanislavskiin katkesivat, sillä hänellä oli vasemmistosympatioita ja hän oli kiinnostunut dekadentismista. Hän järjesti eklektisen "Vapaan teatterin", jossa hän esitti oopperaa, operetteja, draamaa ja pantomiimia. Yritys tunnettiin siteistään säveltäjä Sergei Rahmaninoviin ja laulaja Fjodor Šaljapinin ja georgialaistyylisistä koreografioistaan, mutta se lopetettiin vuoden aikana suureksi osaksi talousvaikeuksien vuoksi. Sen jälkeen Mardžanišvili muutti Rostov-na-Donuun, jossa hän ohjasi paikallista teatteria vuosina 1914–1915.