H. C. Andersen
Andersen kirjoitti romaaneja, näytelmiä, oopperoita, runoja, matkakertomuksia ja omaelämäkertoja. Hän kirjoitti myös noin 156 satua. Juuri satujensa ansiosta hänestä tuli maailmankuulu kirjailija, kansainvälisesti tunnettu uranuurtaja ja monen satukirjailijan esikuva. Andersen sisällytti satuihinsa kansansatujen motiivi- ja muotoaarteistoa, ja hän myös laajensi sadunkerrontaa fantasialle ominaisiin ulottuvuuksiin. Hän itse korosti satujensa sopivuutta kaikenikäisille, ei vain lapsille.
H. C. Andersen
Kuninkaallisen teatterin johtokunnan jäsen Jonas Collin hankki Andersenille stipendin ja vapaaoppilaspaikan Slagelsen latinakouluun. Andersen ystävystyi Collinin ja hänen poikansa kanssa ja rakastui tytär Louise Colliniin. Seitsemäntoistavuotiaan Andersenin luokkatoverit Slagelsessa olivat häntä viisi tai kuusi vuotta nuorempia. Andersenin suhde pilkalliseen rehtoriin oli vaikea, mutta vuonna 1825 hän muutti rehtorin alivuokralaiseksi ja seuraavana vuonna tämän perheen mukana Helsingøriin uuteen kouluun. Hän tunsi olonsa sielläkin kurjaksi ja palasi vuonna 1827 Kööpenhaminaan, missä hän suoritti seuraavana vuonna ylioppilastutkinnon ja sen jälkeen varusmiespalveluksen kuninkaallisessa henkivartiokaartissa. Andersen aloitti vuonna 1829 opinnot Kööpenhaminan yliopistossa ja suoritti filologian ja filosofian alkututkinnon parhain mahdollisin arvosanoin.