Fundamentaaliontologia
Heidegger katsoi, että fenomenologian (ja kaiken filosofian) ainoa ja varsinainen teema on oleminen. Tämän vuoksi hän pyrki selvittämään olemisen itsensä merkityksen, jonka hän katsoi hautautuneen traditionaalisen kielen alle. Heideggerin mukaan fenomenologinen näkemys olioiden maailmasta tulee ohittaa ymmärtämällä olemassaolo itsessään kaiken olemassa olevan taustalla. Tällaisen fenomenologian tuloksena on ontologia, tiede olemisesta. Heidegger esitteli näkemystään pääteoksessaan "Oleminen ja aika", jonka hän ei kuitenkaan katsonut olevan vielä ontologiaa, vaan fundamentaaliontologiaa — eli ontologiaa edeltävää fundamentaalia tutkimusta. Fundamentaaliontologian tarkoituksena oli toimia johdantona kaikkeen ontologiaan.
Fenomenografia
Fenomenografian ontologia on jossain määrin jännitteinen, sillä fenomenografian ontologisen skaalan toisessa päässä oleva konstruktivismi taas päinvastoin ajattelee, että ihmiset itse konstruoivat henkilökohtaiset ja sosiaaliset todellisuutensa. Toisaalta varsinkin kriittiset konstruktivistit ovat myöntäneet ihmisestä ulkopuolella olevan todellisuuden olemassaolon. Keskeistä on, ettei tästä todellisuudesta voida tehdä suoria päätelmiä, vaan kaikki tapahtuu tulkiten ja käsityksiä konstruoiden (toisen asteen näkökulma).