Etiikka
Normatiivinen etiikka on eettisten normien filosofista tutkimusta. Se pyrkii vastaamaan kysymykseen siitä, mikä yleisesti ottaen on moraalisesti oikeaa ja väärää toimintaa. Normatiivisen etiikan teoriat yrittävät ilmaista yleisellä tasolla, miksi tietyt teot tai toiminnan lajit ovat oikein tai väärin.
Positiivinen disintegraatio
Toinen tekijä ulkoistaa henkilöiden arvot ja moraalin eli omantunnon. Käytös ja luovuus ohjautuvat kohti muotoja, jotka noudattavat ja tukevat jo olemassaolevaa sosiaalista ympäristöä. Sosiaaliset voimat muotoilevat odotuksia sen sijaan, että ne pääsisivät muotoutumaan vapaasti. "Äitini sanoo, että meidän pitää hoitaa pihanurmeamme hyvin, koska haluamme näyttää ohikulkijoille olevamme kunnon kansalaisia." Koska ihmisen omatuntoa ohjaa ulkoinen, sosiaalisesta ympäristöstä kumpuava konteksti, hän toimii eettisesti, mikäli yhteisön normit ovat eettisiä. Jos yhteisö kuitenkin turmeltuu, toisen tekijän voimakkaan vaikutuksen alaisiksi jääneet jäsenet eivät kyseenalaista tai vastusta epäeettisiä normeja. Tällainen kehitys on erittäin vaarallinen, koska se voi johtaa yhteisön valtaavaan joukkohysteriaan. Ilmiö oli keskeinen muun muassa natsi-Saksan laajoihin kansanmurhiin johtaneessa tapahtumaketjussa.