Eduskunta
Suomen parlamentti sai nykyisen muotonsa eduskuntauudistuksessa vuonna 1906. Eduskuntauudistuksen taustalla on Venäjälle tappiollinen Venäjän–Japanin sota vuosina 1904–1905. Sota vei Venäjän levottomuuksiin ja suurlakkoon sekä johti esimerkiksi Venäjän parlamentin, duuman perustamiseen. Levoton aika johti myös Suomessa suurlakkoon loka-marraskuussa 1905. Lakolla suomalaiset protestoivat erityisesti sortokautena tunnettuihin laittomina pitämiinsä venäläistämistoimiin. Suurlakon seurauksena keisari Nikolai II antoi marraskuun manifestin, johon ensimmäisen sortokauden katsotaan päättyneen. Samassa yhteydessä annettiin lupaus yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvan kansanedustuslaitoksen luomisesta ja monista ihmisoikeuksista. Manifestin saneli sortokauden passiivista vastarintaa johtanut Leo Mechelin, jonka johtama senaatti (hallitus, 1905–1908) toteutti sen sisällön ja siten muodollisesti toi Suomeen liberaalin demokratian, joskin käytännössä suuriruhtinas rajoitti sen toteutumista.
Kari T. Ahonen
Vuosina 1987 - 2010 eduskunnassa otettiin käyttöön tietokoneet ja palkattiin atk-asiantuntijat. Eduskunnan kykyä valvoa hallituksen toimintaa parannettiin palkkaamalla kaikille valiokunnille päätoimiset sihteerit ja kansanedustajille henkilökohtaiset avustajat. Kiinteistöhuolto siirrettiin rakennushallitukselta eduskunnan hoitoon. Rakennutettiin lisärakennus "Pikkuparlamentti" ja aloitettiin koko vanhan rakennuskannan peruskorjaus, joka valmistui vuonna 2017. Vuosina 1987-2010 eduskunnan toiminnassa tapahtui paljon muitakin muutoksia. Suomi liittyi Euroopan neuvostoon ja Euroopan unioniin. Valtiontilintarkastajien tilalle perustettiin tarkastusvaliokunta. Pohjoismaiden Neuvoston Suomen valtuuskunnan kanslia, Valtiontilintarkastajien kanslia ja Eduskunnan kirjasto liitettiin osaksi eduskunnan kansliaa. Lisäksi Valtiontalouden tarkastusvirasto ja Ulkopoliittinen instituutti siirrettiin eduskunnan yhteyteen.