Heian-kausi
Heian-kausi () on klassisen Japanin historian viimeinen kausi, joka kesti vuodesta 794 vuoteen 1185. Heian-kaudella kungfutselaisuus ja muut kiinalaiset vaikutukset saavuttivat Japanissa huippunsa. Heian-kautta pidetään myös Japanin keisarillisen hovin huippukautena ja kausi tunnetaan taiteestaan, erityisesti runoudesta ja kirjallisuudesta. Kausi oli myös samurai-luokan nousun aikaa. Nimi "Heian" tarkoittaa japaniksi "rauhaa".
Hieivuori
Hieivuori tunnetaan erityisesti Enryaku-jin buddhalaisesta temppelistä, Tendai-lahkon päätemppelistä, jonka Saichō perusti vuonna 788. Se on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon ja se on historiansa aikana ollut yksi maan merkittävimmistä luostareista, jossa monet Japanin buddhalaisuuden keskeiset munkit ovat opiskelleet. Huippukautenaan Enryaku-ji käsitti jopa 3 000 alatemppeliä ja sillä oli voimakas soturimunkkien armeija. Oda Nobunaga hyökkäsikin temppeliin vuonna 1571 tuhoten valtaosan sen rakennuksista ja asukkaista, minkä vuoksi nykyiset rakennukset ovat Edo-kauden alkupuolelta. Nykyisin temppeliin kuuluu yli sata rakennusta, jotka jakautuvat kolmelle alueelle vanhan ikimetsän keskellä.