Bysantin kirkko
700-luvulla ja 800-luvun alussa Bysantin valtakunnassa vallitsi ikonoklasmin eli kuvainraaston virtaus, joka tuomittiin lopulta harhaoppina. Ikonoklasmi käynnistyi keisari Leo III:n (keisarina 717–741) valtakauden myötä, kun tämä kielsi ikonit ja niille osoitetun kunnioituksen. Myös Konstantinos V (keisarina 741–775) omaksui ikonoklastisen kannan kautensa loppupuolella. Eräänä syynä ikoneja vastustavan kannan syntyyn oli islamin nousu ja arabien menestyksekkäät valloitukset: bysanttilaiset saattoivat ajatella kuvia vastustaneiden muslimien tekevän siis jotakin oikein. Luonnonmullistukset, kuten Santorinin tulivuorenpurkaus vuonna 726, lisäsivät ajatusta, että Bysanttia rangaistaan jonkin asian tähden.
Methodios I
Methodios oli rikkaan perheen poika, joka muutti Konstantinopoliin tavoitteenaan päästä hoviin. Eräs munkki houkutteli hänet kuitenkin kirkolliselle uralle. Tuohon aikaan kirkkoa repivät ikoneihin liittyvät riidat. Patriarkka Nikeforos I syrjäytettiin niiden takia vuonna 815. Methodios lähti Roomaan raportoimaan asiasta, ja mahdollisesti hänet lähetti syrjäytetty patriarkka. Hänen palattuaan Roomasta vuonna 821 ikonoklasmia harjoittanut keisari Mikael II pidätti hänet ja karkotti, mutta hän nousi kuitenkin korkeaan asemaan vieläkin kiihkeämmän kuvainraastajan Theofiloksen hovissa.