Konsta Jylhä
Yleisö liikuttui usein kuunnellessaan Konsta Jylhän musiikkia. Hän itsekin pyyhki kerran kyyneliään suorassa televisiolähetyksessä soitettuaan Purppuripelimannien kanssa "Vaienneen viulun". Sen soittaminen oli hänelle aina voimanponnistus, joka vaati keskittymistä. "Vaiennut viulu" oli soitettava aina hyvin.
Konsta Jylhä oli ottanut elämäntehtäväkseen kansanmusiikin edistämisen ja tunnetuksi tekemisen. Hän oli päättänyt soittaa niin kauan kuin jaksaa ja niin kauan kuin yleisö jaksaa häntä kuunnella. Hän esiintyi viimeisen kerran julkisesti vuonna 1978. Viimeisinä vuosinaan hän joutui sydänsairautensa takia käymään usein sairaalassa ja esiintyi harvoin julkisuudessa. Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla hän kävi vielä ainakin kesällä 1983. Maaliskuussa 1984 hän sai uuden vakavan sydänkohtauksen ja kuoli syyskuussa 1984 Vetelin sairaalassa 74-vuotiaana.
Timo Hakamaa
Vuonna 2012 ikänsä tupakoimattomalta ja alkoholia maltillisesti käyttäneeltä Hakamaalta löydettiin keuhkosyöpä, ja hänelle annettiin enintään viisi vuotta elinaikaa. Vuonna 2013 tehdyn leikkauksen yhteydessä Hakamaan syövän todettiin levinneen myös tämän mahaan. Kasvaimia löytyi myöhemmin myös aivoista ja sisäelimistä, ja konkarivalmentajaa rasittivat myös sydänongelmat. Sairaudestaan huolimatta Hakamaa jatkoi Kauhajoen Karhun vuonna 2001 syntyneiden poikajoukkueen valmentamista pyörätuolilla liikkuen. Elokuussa 2016 Hakamaa antoi kunniakseen Kauhajoella järjestetyn Hakis-turnauksen aikoihin Ilta-Sanomille haastattelun, jossa hän kertoi avoimesti terveydentilastaan. Turnauksessa hänelle myönnettiin myös Suomen Koripalloliiton kultainen ansiomerkki. Hakamaa kuoli 54-vuotiaana 22. syyskuuta 2016.