Edmund Husserl
Husserlin fenomenologian lähtökohta kiteytyy hänen iskulauseeseensa "zu den Sachen Selbst" eli "asioihin itseensä". Tämän mukaan fenomenologisessa tutkimuksessa suoritetaan ensin "epokhe" eli sulkeistetaan kaikki ennakko-oletukset, jotka kohdistuvat tutkittavaan objektiin. Tällaisia ovat kaikki ennakkotietomme ja ennakkoasenteemme, jotka ilmiöön liittyvät. Husserl pyrki siis filosofiassa eroon luonnollisesta asenteesta samantapaiseen puhtaaseen lähtökohtaan kuin René Descartes vuosisatoja häntä ennen. Taustalla on varman eli "apodiktisen" perustan löytäminen tiedolle. Husserlin mukaan ei-filosofinen luonnollinen asenne on teoreettinen asenne, joka ylittää apodiktisen tiedon rajan ja on nähtävissä myös tieteissä. Tähän ajatukseen perustuu hänen fenomenologinen tiedekritiikkinsä.
Mielenfilosofia
Biologian teoreettinen tausta, samoin kuin nykyaikaisen luonnontieteen yleensä, on pohjimmiltaan materialistinen. Tutkimuksen kohteena olevat oliot ovat ensi sijassa fyysisiä prosesseja, ja näiden katsotaan olevan henkisten toimintojen ja käyttäytymisen perustana. Eräs tähän liittyvä perustavanlaatuinen väittämä on: ”henkilön mielentiloissa ei voi tapahtua muutoksia ilman aivojen tiloissa tapahtuvia muutoksia”. Tätä väittämää ei ole kumottu empiirisesti, mikä osoittaa biologian olleen tähän saakka menestyksekäs henkisten ilmiöiden selittämisessä.