Galitsia
Itsenäinen Länsi-Ukrainan kansantasavalta julistettiin perustetuksi 1. marraskuuta 1918 Lvivissä. Se käsitti Galitsian lisäksi myös Transkarpatian ja Bukovinan. Se joutui välittömästi sotaan ententen kannattamia puolalaisia vastaan Galitsiasta sekä Romaniaa vastaan Bukovinasta. Asemiensa vahvistamiseksi Länsi-Ukrainan kansantasavalta solmi 1919 liiton Ukrainan kansantasavallan kanssa, joka kuitenkin pyrki rauhaan Puolan kanssa luovuttamalla Galitsian ja muun Länsi-Ukrainan Puolalle käydäkseen paremmin länsiliittoutuneiden tuella sotaa Neuvosto-Venäjää ja Etelä-Venäjän valkoista armeijaa vastaan. Neuvosto-Venäjän ja Puolan vuonna 1921 solmiman Riian rauhansopimuksen mukaisesti koko Galitsia tuli kuulumaan Puolaan.
Via Maris
Yhdessä Via Traiana Novan kanssa Via Maris oli alueen merkittävin kauppareitti. Via Maris lähti Egyptistä al-Qantarasta Pelusionin läpi ja Siinain niemimaan pohjoisrantaa. Siellä tie kulki Kanaaninmaan rantaa läpi Gazan, Askalonin, Ashdodin, Jaffan ja Dorin, josta se kääntyi itään Tel Megiddon ja Jisreelin tasangon suuntaan päätyen lopulta Tiberiakseen Genesaretinjärven rannalle. Järveltä matka jatkui kohti pohjoista läpi Magdalan, Kapernaumim ja Tel Hazorin, josta se nousi hiljalleen Golanin kukkuloille ja päättyi Damaskokseen, josta matkaajat pystyivät jatkamaan Via Traiana Novalla.