Virukset
Kolmannen teorian mukaan virukset olivat olemassa jo ennen soluja. Teoria esittää, että nykyiset yksijuosteista RNA:ta sisältävät virukset voisivat olla varhaisten RNA-molekyylien jälkeläisiä. On myös esitetty, että DNA-virukset voisivat olla aitotumallisten solujen tumien esiasteita. Esiaitotumalliset solut olisivat antaneet pysyvän sijan DNA-viruksille, joista sittemmin olisi kehittynyt nykyisen kaltainen tuma.
Influenssa
Influenssa A -virukset voidaan luokitella alatyyppeihin viruksen pinnan HA- ja NA- proteiiniyhdistelmän perusteella. Ihmisiä infektoivissa influenssaviruskannoissa on tavattu kolmea erilaista HA-tyyppiä (H1, H2, H3) ja kahta erilaista NA-tyyppiä (N1, N2). Segmentoitunut genomi mahdollistaa sen, että jos sama solu joutuu kahden eri viruksen infektoimaksi yhtaikaisesti, uudet jälkeläisvirukset voivat kantaa uusia HA- ja NA-proteiinien yhdistelmiä. Tätä kutsutaan reassortaatioksi. Mikäli uutta HA-NA-yhdistelmää kantava virus on hyvin infektiokykyinen se pystyy leviämään ihmispopulaatioissa, joilla ei ole hankittua immuniteettia uutta pintaproteiinien, eli influenssaviruksen antigeenien, yhdistelmää vastaan. Tällaiset uudet influenssan alatyypit, kuten vuoden 2009 H1N1 sikainfluenssa, kykenevät aiheuttamaan pandemian, jolloin taudin uhreina ovat normaalia useammin myös perusterveet ei-riskiryhmiin kuuluvat ihmiset. Niin sanottu antigeeninen ajautuminen (antigen drift) tarkoittaa mutaatioita HA- ja NA-proteiineja koodaavissa geeneissä. Antigeeninen ajautuminen muuttaa viruksen HA- ja NA- proteiinien ominaisuuksia, mutta ei kuitenkaan muuta pintaproteiinin alatyyppiä.