Suomen sota
Venäjä jätti 17. helmikuuta 1808 Ruotsille uhkavaatimuksen, jossa todettiin, ettei Ruotsi ollut suostunut liittoon, vaan oli päinvastoin vaatinut ranskalaisia joukkoja poistumaan Itämeren rannikoilta sekä mannermaasulkuun liitettyjen Saksan satamien avaamista, jotta Britannian kanssa voisi käydä kauppaa. Ruotsin Britannian kanssa vaalimien neuvotteluyhteyksien vuoksi Venäjä totesi, ettei se voi katsoa Ruotsia puolueettomaksi valtioksi Britannian kanssa käytävän sodan osalta, vaan Venäjän oli ryhdyttävä toimiin etunsa turvaamiseksi.
Vanha viha
Ruotsi oli koko Kalmarin unionin ajan jakautunut unionin kannattajiin ja vastustajiin. Vastustajat katsoivat, että unioni tukee Tanskan etuja. Unionin hallitsija Hannu-kuningas liittoutui tämän jälkeen Moskovan kanssa. Tilanne johti sotaan vuonna 1495. Venäläiset piirittivät Viipurin, joka puolustautui menestyksekkäästi Knut Possen johdolla. Venäläisten perääntymiseen liittyy tarina Viipurin pamauksesta. Myös Pietari Kylliäisen puolustaman Olavinlinnan piiritys epäonnistui.