Nyrki Tapiovaara
28. helmikuuta pataljoona lähetti komppanian vahvuisen osaston partioretkelle Korpijärven kylään Suojärven kunnassa. Vänrikki Tapiovaaralla oli komennossaan kaksi joukkuetta, joiden oli määrä vallata Etelä-Korpijärven kylä. Osasto yllätettiin selustasta, ja se joutui perääntymään. 29. helmikuuta Tapiovaara teki voimakkaan vastahyökkäyksen, mutta päätyi antamaan osastolleen vetäytymiskäskyn. Johtajan tapaan hän oli viimeinen vetäytymässä, ja hän tulitti vihollista miestensä vetäytyessä. Eräs miehistä näki Tapiovaaraan osuvan ja tämän tuupertuvan hankeen. Silminnäkijöiden mukaan hän kohosi vielä kerran ja ampui pitkän sarjan viholliseen. Tämän jälkeen kukaan ei osannut kertoa mitään varmaa, jolloin ilmeisesti syntyi olettamus Tapiovaaran katoamisesta tai vangiksi joutumisesta. Olettamus ei kuitenkaan osoittautunut todeksi.
Arvi Tapiola
Tapiolan vanhemmat olivat eläinvälskäri Werner Tapper ja Anna Sofia Alhfors. Jätettyään lukion kesken hän aloitti toimittajan uransa Porvoossa Johannes Linnankosken 1894 perustamassa "Uusimaa" -lehdessä 1909. Suomen sisällissotaan Tapiola osallistui valkoisten puolella. 1922 hän siirtyi Kajaanissa vuotta aiemmin perustetun kolmena päivänä viikossa ilmestyneen "Kajaanin Uutiset" -lehden päätoimittajaksi, mutta sen lopetettua ilmestymisensä jo saman vuoden lopulla hänestä tuli kokoomuslaisen "Kajaani" -lehden päätoimittaja. Vuodesta 1930 hän oli oululaisen "Kaiku" -lehden päätoimittaja. Kun lehdestä tuli 1933 IKL:n ja Kokoomuksen yhteinen, IKL:ään kriittisesti suhtautunut Tapiola siirtyi 1934 Joensuussa ilmestyneen "Karjalainen" -lehden päätoimittajaksi. Vuoden 1939 alussa hänet valittiin "Hämeen Sanomat" -lehden päätoimittajaksi, mutta sen tultua IKL:n kannattajaksi hänet erotettiin 1941. Seuraavana vuonna Tapiolasta tuli raumalaisen Kokoomuksen äänenkannattajan "Länsi-Suomen" päätoimittaja aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1955. Lehden pakinoitsijana hän käytti nimimerkkiä "Arra". Vuonna 1953 hän julkaisi kirjan "Arra matkustaa".