Suomen sisällissota
Suojeluskuntien johtoon kutsuttiin aiemmin Venäjän armeijassa 30 vuotta palvellut kenraaliluutnantti Carl Gustaf Emil Mannerheim, joka sai tehtäväkseen koota niistä maahan järjestysvallan. Suojeluskunnat julistettiin Suomen senaatin armeijaksi 25. tammikuuta 1918. Tähän punakaartit eivät alistuneet, ja ne olivat vahvistumassa Leninin Pietarista lupaaman aselastin myötä 26.–27. tammikuuta. Molemmat osapuolet aloittivat sodan luonteisen toiminnan Viipurissa ja muualla Karjalassa 17.–20. tammikuuta. 26. tammikuuta punakaartit ja työväen järjestyskaartit yhdistyivät Suomen Punaiseksi kaartiksi, ja sen joukot määrättiin liikekannalle 27. tammikuuta 1918 klo 23 lähtien. Etelä-Pohjanmaalla suojeluskunnat alkoivat kenraali Mannerheimin 25. tammikuuta antamalla käskyllä riisua venäläisiä varuskuntia aseista 28. tammikuuta 1918 yöstä alkaen. Suomen sisällissota oli syttynyt.
Mouhun–Hillosensalmen taistelut
Sisällissodan käynnistyttyä 27. tammikuuta 1918, Kymenlaakson punakaartilaiset lähtivät etenemään pohjoiseen Savon rataa seuraten, tarkoituksenaan saada yhteys Mikkelin ja Varkauden punakaarteihin ja näin muodostaa yhteinen rintama Pohjois-Hämeessä olleiden valkoisten selustaan. Punaisten eteneminen kuitenkin pysähtyi Mäntyharjun valtauksen jälkeen 7. helmikuuta. Kun valkoiset puolestaan valtasivat paikkakunnan viikkoa myöhemmin, joutuivat punaiset 15. helmikuuta vetäytymään parikymmentä kilometriä Mäntyharjun kirkonkylän eteläpuolelle Mouhun kylään. Valkoiset hyökkäsivät Mouhuun vielä 18. helmikuuta, mutta punaisten torjuttua iskun, asettui rintamalinja paikoilleen vajaan kahden viikon ajaksi. Samalla Savon rintamasta tuli punaisille ainoastaan puolustuksellinen rintama, jossa tarkoituksena oli ainoastaan estää valkoisten eteneminen Savon rataa pitkin punaisille elintärkeälle Riihimäki–Pietari-radalle.