Akustinen kitara
Kitarassa on yleensä kuusi kieltä (joskus 12), joista jokainen on eripaksuinen ja eri vireessä. Mitä paksumpi kieli, sitä matalampi ääni. Kaksi korkeimmalle viritettyä kieltä ovat punomattomia, ja matalimmat neljä kieltä ovat punottuja. Punotussa kielessä nailonisen tai teräksisen ytimen ympärille kiedotaan metallilankaa, joka voidaan valmistaa monenlaisesta metallista tai sekoitteesta. Kaikkein yleisimpiä ovat lankapunotut hiomattomat kielet. Niissä ytimen ympärille kiedotaan pitkä, pyöreä ja yhtämittainen teräslanka. Tällöin saadaan kirkas sointi. Nauhapunotuissa hiotuissa kielissä sen sijaan on tasainen pinta, sillä punos tehdään litteästä metallinauhasta tai suikaleesta. Tällaisissa kielissä ei kitaristin käden liikkeestä syntyvä sipaisuääni kuulu kovin voimakkaasti. Kolmas tyyppi on puolihiotut kielet, jotka hiotaan kietomisen jälkeen pinnaltaan tasaiseksi, jolloin tuloksena on edellisten kielityyppien välimuoto. Teräsytimen ja metallipunoksen väliin voidaan kietoa myös silkkikuitua, jolloin saatava ääni on teräksen ja nailonin väliltä.
Sitar
Sitar on pohjoisintialaisessa kansanmusiikissa käytettävä kielisoitin. Se on yleensä noin 1,2 m pitkä, päärynän muotoinen. Sitaria soitetaan istuallaan, pitäen soittimen kaulaa noin 45 asteen kulmassa. Sitarissa on tavallisesti 19 kieltä. Kansainvälisesti tunnetuin sitarin soittaja lienee Ravi Shankar. Rockmusiikissa kuuluisia sitarin soittajia ovat Justin Hawkins (The Darkness), Brian Jones (The Rolling Stones) ja George Harrison (The Beatles).