Vuosien 1917–1923 vallankumoukset
Mihály Károlyi oli perustanut Unkarin demokraattisen tasavallan niin sanotun krysanteemivallankumouksen aikana. Maaliskuussa 1919 tapahtui uusi vallankumous, jonka seurauksena perustettiin Unkarin neuvostotasavalta. Unkarin neuvostotasavalta lakkasi olemasta Romanialaismiehityksen jälkeen.
Unkarin neuvostotasavalta
Károlyistä tehtiin Unkarin presidentti 11. tammikuuta 1919. Károlyin suurin uudistushanke oli maareformi eli suurtilojen hävittäminen ja jako pientilallisille. Kommunistien kasvavaa suosiota yritettiin hillitä vanitsemalla Béla Kun ja noin puolisataa muuta kommunistia. Kumpikin hanke epäonnistui. Kommunistien toiminta jatkui ja maareformi ei edennyt. Talonpojat alkoivat valalta suurtiloja omatoimisesti. Viimeinen isku Károlyille oliympärysvaltojen vaatimus (ns. Vixin nootti) 20. maaliskuuta 1919 Unkarin Romanian vastaiselle rajalle perustettavasta puolueettomasta vyöhykkeestä. Vastausta Unkarilta vaadittiin jo seuraavana päivänä. Unkarin hallitus ilmoitti, ettei se hyväksyisi vaatimusta vaan eroaisi. Sosiaalidemokraatit ja kommunistit päättivät ottaa vallan käsiinsä ja yhdistyä yhdeksi puolueeksi. Károlyi erosi 21. maaliskuuta ja luovutti vallan vallankumoukselliselle hallitusneuvostolle, joka nimitti Unkarin neuvostotasavallaksi.