Richard Wagner
Wagnerin mestariteoksia ovat hänen myöhäiskauden oopperansa, jotka veivät koko taidesuunnan kehitystä eteenpäin. Jotkut pitävät "Tristan ja Isoldea" (1857–59) Wagnerin suurimpana yksittäisenä oopperana. "Nürnbergin mestarilaulajat" (1861–67) on Wagnerin ainoa komedia (lukuun ottamatta unohdettua "Liebesverbotia"). "Nibelungin sormus" -tetralogia (1852–74) on neljän oopperan germaaniseen mytologiaan perustuva teossarja. Sen säveltäminen vei 26 vuotta, ja esitykset kestävät yhteensä noin 15 tuntia. Sormussarjaa on kutsuttu musiikinhistorian kunnianhimoisimmaksi hankkeeksi. Wagnerin viimeinen ooppera "Parsifal" (1877-1882), joka tehtiin Bayreuthin avajaisia silmällä pitäen, on syvämietteinen ja uskonnollissävytteinen Graalin maljan legendaan perustuva työ.
August Wilhelm Ambros
August Wilhelm Ambros (1816–1876) oli itävaltalainen musiikkitieteilijä ja 1800-luvun puolimaista alkaen juristi Prahassa. Sittemmin Ambros toimi Prahan yliopiston musiikin professorina, opettajana Wienin konservatoriossa ja oikeusministeriön virkailijana. Ambrosin pääteoksena pidetään neliosaista "Geschichte der Musikia", joka käsittää ajan antiikin Kreikasta Fascobaldiin. Ambros oli myös säveltäjä. Hän sävelsi lukuisia orkesteri- ja kirkkomusiikkiteoksia, lauluja ja pianosävellyksiä ja toisaalta mm. oopperan "Bretislaw a Jitka".