Rantarata
Rantaradan ensimmäinen osuus kulki Turusta Karjaalle. Se määrättiin 18. tammikuuta 1895 rakennettavaksi Salon kauppalan kautta Hanko–Hyvinkää-radalla sijaitsevalle Karjaan asemalle. Selvitysten jälkeen rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1896. Rata kulki Karjaan asemalta Salon kauppalaan ja sieltä Littoisten verkatehtaan ohitse Turun kaupunkiin. Pohjankuruun rakennettiin Suomen ensimmäinen rautatietunneli vuosina 1896–1897. Tunnelin pituus oli 156 metriä. Rataosa Turku–Karjaa avattiin väliaikaiselle liikenteelle 1. huhtikuuta 1899 ja luovutettiin yleiselle liikenteelle 1. marraskuuta 1899.
Merisatama
Merisatamanranta oli vielä 1850-luvulle saakka rakentamaton. Rantaa ja saaria käytettiin virkistykseen, veneilyyn sekä pienten kalastusalusten tukikohtana. Uunisaaressa oli pienteollisuutta, muun muassa vernissatehdas, 1800-luvun loppuvaiheesta 1900-luvun alku­puoliskolle saakka. Kaivopuiston rakentaminen keisarilliseksi huvipuistoksi aloitettiin 1800-luvun puolivälissä, puiston ensimmäinen asemakaava on vuodelta 1875. Telakkatoiminta alkoi 1880-luvulla Munkkisaaressa. Telakkaa ja satamaa palveleva, koko Helsinginniemeä kiertävä satamarata valmistui 1890-luvulla. Samalla kiihtyi aina näihin päiviin jatkunut rantaviivan muokkaaminen täytöillä. Ainoat alkuperäiset rantakalliot ovat Ursinin kallion länsiosassa, jonne 1800-luvun lopulla perustettiin 1930-luvulle asti toiminut merikylpylä. Merisataman ja Eiran ranta-aluetta käytettiin 1900-luvun alusta halko- ja kalasatamana ja varastoalueena, ja alueella toimi pieniä teollisuuslaitoksia. Maan vanhin uimaseura Helsingfors Simsällskap HSS, joka on perustettu 1887, on vastannut kesäisin rannan uimavalvonnasta vuodesta 1934 lähtien. Uunisaaressa toimi uimala hyppytornineen ja uimaratoineen. Hyppytorni purettiin 1960-luvulla. Uunisaaren vanha punatiilinen päärakennus toimi aikoinaan vernissamaalitehtaana. Rakennus oli pitkiä aikoja käyttämätön, kunnes se vuonna 1998–1999 museoviraston valvonnassa saneerattiin ravintola-, sauna- ja kokoustilaksi.