Aadolf Fredrik
Aadolf Fredrik kuoli kuninkaanlinnassa 12. helmikuuta 1771 halvaukseen syötyään valtavan illallisen, joka sisälsi kuninkaan kuolemasta annetun virallisen tiedotteen mukaan ""laskiaispullia, hapankaalia, naurista, hummeria, kaviaaria, savusilakkaa ja samppanjaa.""
Olli Tiainen
Olkijoella tehdyn sopimuksen jälkeen Tiainen joutui hajoittamaan joukkonsa ja hän pakeni itse Ruotsin puolelle. Hänet esiteltiin Tukholmassa kuningas Kustaa IV Aadolfille, joka antoi Tiaiselle kultaisen urhoollisuusmitalin ja lupasi hänelle vielä eläkkeenkin. Tiaisen elämä Ruotsissa oli kuitenkin hankalaa puuttuvan ruotsin kielen taidon takia, ja lopulta hän päätyi rajavartijaksi Haaparantaan. Tiainen palasi Suomeen 1818, mutta hän säilytti itsellään Ruotsin kansalaisuuden eikä suostunut vannomaan uskollisuudenvalaa Venäjän keisarille. Tiainen kuoli 1833 kotitilallaan lavantaudin uhrina.