F. W. Murnau
Pian sodan jälkeen Murnau osallistui elokuvantekoon ja oli mukana saksalaisen mykkäelokuvan nousussa. Murnau perusti 1919 pienen itsenäisen Murnau-Veidt Filmgesellchatt -elokuvastudion näyttelijä Conrad Veidtin kanssa. Samana vuonna Murnau ohjasi ensimmäisen elokuvansa, "Der Knabe in Blau". Hänen seuraavat elokuvansa olivat "Saatana (Luopunut enkeli)", joka oli hänen ensimmäinen elokuvaaja Karl Freundin ja näyttelijä Conrad Veidtin kanssa, ja "Kyttyräselkä ja tanssijatar", joka aloitti hänen yhteistyönsä käsikirjoittaja Carl Mayerin kanssa. Murnaun muista varhaisia elokuvia olivat "Sehnsucht", "Abend – Nacht – Morgen" ja "Der Januskopf". "Der Januskopf" oli luvaton versio Robert Louis Stevensonin romaanista "Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde". Se oli kauhulegenda Bela Lugosin ensiesiintyminen valkokankaalla.
Alfred Hitchcock
Hitchcockin ura elokuvan parissa kesti noin kuusikymmentä vuotta. Hän aloitti elokuvauransa välitekstien suunnittelijana ja lavastajana vuonna 1919. Hän kokeili ohjaamista jo vuosina 1922 ja 1923, mutta hänen ohjaustyönsä tältä ajanjaksolta ovat suurelta osin kadonneet. Hitchcockin ensimmäinen täysin säilynyt ohjaustyö oli rikosdraamaelokuva "The Pleasure Garden" vuodelta 1925. Ensimmäinen varsinainen ”Hitchcock-elokuva” on vuoden 1926 elokuva "Vuokralainen", ja sen myötä hänestä tuli arvostettu ohjaaja. Hitchcockin ”kultakautena” voidaan pitää vuosia 1951–1963, sillä tänä aikana ilmestyivät esimerkiksi "Muukalaisia junassa", "Vertigo – punainen kyynel", "Mies joka tiesi liikaa", "Psyko" ja "Linnut". 1960-luvun lopulla Hitchcock ohjasi useita epäonnistuneita elokuvia ja menetti suosiotaan. Vuoden 1972 elokuva "Frenzy" ja vuoden 1976 elokuva "Perintö" sen sijaan olivat menestyselokuvia.