Tallbackharjun jätinkirkot
Toinen jätinkirkko sijaitsee harjun pohjoispäässä matalammalla mäellä, jonka kallion eteläpuolella jätinkirkko sijaitsee. Jätinkirkon sisäpiha on tasainen ja sitä ympäröi kolmelta sivulta kivivalli. Länsipuolen valli ei tarkastuksessa hahmottunut selvästi, mutta itäsivun valli on selvä. Jätinkirkko on 45 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Sen sisäpiha on 37 metriä pitkä ja 25 metriä leveä. Sen pituusakseli suuntautuu 32° pohjoisesta vastapäivään eli luoteeseen. Vaikuttaa siltä, että kivivallissa on kolme matalampaa kohtaa eli portit. Ne sijaitsevat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 160° pohjoisesta myötäpäivään eli eteläkaakkoon, 193° eli etelään ja 232° eli lounaaseen. Jätinkirkon pohjoispuolella on isoja lohkareita.
Jäknabackenin jätinkirkko
Alueella sijaitsee 13 kiviröykkiötä, joista osa on kivivallien sisäpuolella tai vallilla ja osa vallialueen ulkopuolella. Vuonna 1930 tutki Jacob Tegengren yhden röykkiön, jonka halkaisija oli viisi metriä ja korkeus puoli metriä. Itse röykkiö oli löydötön, mutta sen alta maanpinnasta ja maaperästä löytyi runsaasti hiiltä. Vuonna 1989 tutkittiin toinen röykkiö Päivi Kankkusen johdolla. Röykkiö sijaitsi kivivallin kaakkoispäässä ja se oli muodoltaan pitkänomainen tai soikea. Röykkiö oli 19 metriä pitkä, 7 metriä leveä ja 0,3 metriä korkea. Se tutkittiin vain osittain. Kummallakaan kerralla ei havaittu mitään hautaamiseen viittaavaa. Kankkusen mukaan röykkiössä ei ollut myöskään mitään rakenteita. Röykkiön kaivauksessa tehdyt löydöt liittyivät maaperän jäänteisiin, jotka kuuluivat asuinpaikan eivätkä röykkiön jäänteisiin. Röykkiöt oli Kankkusen mukaan rakennettu myöhemmin kuin mitä asuinpaikalla oli asuttu.