Metafysiikka
Metafysiikka on filosofian abstraktein ja yleisluontoisin osa-alue, ja sen todellisesta luonteesta ja alasta on kiistelty Aristoteleesta lähtien. Perinteisesti on ajateltu, että metafysiikka pyrkii pääsemään pelkkien ihmisille ilmenevien seikkojen, havaintojen ja harhojen ”taakse” ja kertomaan perimmäisen totuuden asioista. Jotta metafysiikka olisi lainkaan mahdollista, tämän todellisuuden perimmäisen luonteen olisi ainakin periaatteessa oltava ihmisen ymmärrettävissä, eli todellisuuden olisi oltava rakentunut siten, että se voitaisiin hahmottaa inhimillisellä loogisella ajattelukyvyllä. Tämä on metafysiikan ensimmäinen todistamaton perusoletus.
Metafysiikan historia
Keskiajan merkittävimpiä metafyysikkoja olivat Tuomas Akvinolainen ja Duns Scotus. Erityisesti Duns Scotuksen ontologisella ajattelulla on ollut paljon vaikutusta myöhempään ontologiaan. Hänen mukaansa metafysiikan tutkimuskohde on oleva kokonaisuutena, kaikkein yleisimpänä ja transsendentaalisena käsitteenä, kaikkein ensimmäisenä predikoitavana ("praedicationis nobilitate"). Scotukselta on peräisin olevan tutkiminen suhteessa mahdollisuuden ja välttämättömyyden käsitteisiin. Scotuksen ajattelu välittyi edelleen muun muassa Francisco Suárezille.