2000-luvun ensikymmen
2000-luvun alussa suurin osa maailman ravinnosta tuotettiin kehittyneissä länsimaissa, samalla kun kehitysmaissa eli suurin osa maapallon väestöstä. Lannoitteet ja koneet olivat kehittyneet siinä määrin, että teollisuusmaissa viljelysalan ei uskottu enää kasvavan. Myös kehitysmaissa oletettiin tuotannon ennemmin tehoistuvan kuin laajentuvan. Kuitenkin vuonna 2007 alkoi kansainvälinen ruokakriisi, sillä ruuan hinnat alkoivat nousta voimakkaasti. Syitä tähän olivat muun muassa öljyn kallistuminen, viljavarastojen pieneneminen ja ilmastonmuutoksesta aiheutuneet satojen menetykset. Myös vuosikymmenen lopulla kehitetyt biodieselit kasvattivat ravintokasvien tarvetta. Kriisissä ruuan hinta nousi korkeimmalle 30 vuoteen, mikä johti mellakoihin miltei 40 maassa.
Finanssikriisi (2007–2009)
Asuntolainojen arvopaperistaminen otettiin alun perin käyttöön Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Timo Harakan kirja "Luoton loppu" korostaa, että subprime-kriisistä kehittyi finanssikriisi, koska asuntoluotot arvopaperistettiin tekemällä niistä edelleenmyytäviä, nimellisarvoltaan monikymmenkertaisia johdannaisia kansainvälisille markkinoille. Yhdysvaltojen asuntomarkkinabuumissa maan pankit arvopaperistivat laajamittaisesti taseissaan olevia asuntolainoja, erityisesti niin sanottuja subprime-lainoja, "asuntovelkavakuudellisiksi arvopapereiksi" (Mortgage-Backed Security, MBS). Nämä MBS-tuotteet olivat tuottorakenteeltaan joukkovelkakirjojen kaltaisia johdannaisia, jotka edustivat vaadetta tietyn asuntolainamassan tuottamaan kassavirtaan. Asuntolainanottajien maksaessa lyhennyksiä pankeille ne jaettiin tuottoina eteenpäin MBS-sijoittajille. Asuntomarkkinaspekuloinnissa käytetty lainamassa oli jaettu tietyillä säännöillä eriasteisiin riskiluokkiin, jossa matalinta riskiä edustanut MBS-luokka jyvitettiin ensimmäisenä. Lainanottajien maksuhäiriöt leikkasivat siis viimeiseksi tämän matalimman MBS-riskiluokan tuottoja. Tämä luokittelu mahdollisti MBS-arvopapereiden myymisen eri riskiprofiilien sijoittajille. Asuntovelkavakuudelliset MBS-arvopaperit olivat vain jäävuoren huippu räjähdysmäisesti kasvaneilla johdannaismarkkinoilla. Arvopaperistaminen ja johdannaiset olivatkin perimmäisin syy finanssikriisin taustalla. Monimutkaisten johdannaisten kohde-etuuksiin liittyi vaikeasti hahmotettavissa olevia yhteyksiä erilaisten markkinatoimijoiden välillä. Läpinäkymättömyys teki systemaattisten riskien hahmottamisesta jos ei mahdotonta, niin ainakin erittäin haasteellista ja vaikeaa. Tämän johdosta pankkien ja rahoituslaitosten keskuudessa vallitsi virheellinen illuusio näiden riskien hallittavuudesta, mikä osaltaan vaikutti riskien kasvamisessa kestämättömälle tasolle.