Suomen Pankki
Suomen Pankki (lyhenne SP) on Suomen keskuspankki ja jäsenenä Euroopan keskuspankin valvomassa Euroopan keskuspankkijärjestelmässä (EKPJ). Suomen pankin pääkonttori sijaitsee Helsingin Kruununhaassa Snellmaninkadun, Rauhankadun, Kirkkokadun ja Unioninkadun rajaamalla tontilla. Vuonna 1883 valmistuneen pankkirakennuksen suunnitteli saksalainen arkkitehti Ludwig Bohnstedt. Suomen Pankin perusti vuonna 1811 keisari Aleksanteri I Porvoon valtiopäivien esityksestä Turkuun nimellä Waihetus-, Laina- ja Depositioni-Contori. Pankki siirrettiin Helsinkiin 1819. Suomen Pankki on maailman neljänneksi vanhin keskuspankki, joskin toimintansa alkuvaiheissa sillä ei juuri ollut keskuspankin toimenkuvaan kuuluvia tehtäviä. Keskuspankin piirteitä toivat vuoden 1840 raharealisaatio, Suomen markan ottaminen käyttöön 1860–1865 ja liikepankkien perustaminen 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Venäjän keskuspankki
Venäjän keskuspankki ( tai ) on Venäjän federaation rahapolitiikasta eli esimerkiksi Venäjän ruplan arvon vakaudesta vastaava valtion laitos. 
Pankki on perustettu 13. heinäkuuta 1990 Neuvostoliiton valtionpankin Venäjän tasavallan pankin pohjalta. Pankin nimi oli aluksi Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan keskuspankki (Venäjän SFNT:n keskuspankki). Neuvostoliiton hajottua ja Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) tultua perustetuksi marraskuussa 1991, Venäjän SFNT:n korkein neuvosto julisti, että Venäjän SFNT:n keskuspankki on ainoa pankki, joka vastaa maan valuutan, eli ruplan vaihtokurssista, liikkeellelaskusta ja vakaudesta. Joulukuun 20. päivänä 1991, Neuvostoliiton valtionpankki lakkautettiin ja sen varannot, vastuut ja omaisuus siirrettiin Venäjän SFNT:n keskuspankille. Tämä nimettiin Venäjän (federaation) keskuspankiksi muutamia kuukausia myöhemmin.