Skitsofrenia
Vuonna 2005 laaditun katsauksen mukaan jopa kaksi kolmasosaa skitsofrenian esiintymisestä saattaa johtua stressi- ja psykoosiherkkyyttä synnyttävistä lapsuuden traumaattisista kaltoinkohtelukokemuksista. 80 prosentilla skitsofreenikoista onkin todettu traumataustaa. Skitsofreniapotilaiden traumat ovat liittyneet lapsena koettuun kaltoinkohteluun kuten väkivaltaan, hyväksikäyttöön tai laiminlyöntien kohteeksi joutumiseen, onnettomuuksiin tai rikoksen uhriksi joutumiseen. Trauman kokeneet lapset sairastuvat skitsofreniaan keskimäärin kolme kertaa muita todennäköisemmin (3 %:n todennäköisyys). Myös trauman vaikeusaste lisää todennäköisyyttä. Lapsena vakavista ja useista eri traumoista kärsineillä todennäköisyys sairastua psykoosisairauksiin, joista skitsofrenia on yleisin, on 50-kertainen. Traumaattiset kokemukset vaikuttavat psykoottisten oireiden sisältöön. Psykoosioireet, kuten aistiharhat ovat tällöin usein traumakokemusten ja trauman aikaisten aistimusten takaumia, eivätkä mielen merkityksettömiä tuotteita.
Skitsofrenian historia
Vuonna 1933 Bleuerin toiveisiin vastattiin, kun Saksassa säädettiin monien Yhdysvaltojen osavaltioiden mallin mukaisesti pakkosterilisointilaki, joka salli muun muassa skitsofreenikoiden, maanis-depressiivisestä häiriöstä kärsivien, älyllisesti jälkeenjääneiden, perinnöllistä epliepsiaa sairastavien ja vakavasta alkoholismista kärsivien pakkosterilisointia. Lain kirjoittajana toimi muun muassa psykiatrian professori ja Kansainvälisen eugenistisen yhdistyksen puheenjohtaja Ernst Rudin, jonka Kraepelin oli palkannut kehittämään psykiatrisen genetiikan ja seurasi Kraepelia Kaiser Wilhelm -instituutin johtajana. Rudinia pidetään edelleen psykiatrisen genetiikan isänä.