Itsenäisen Suomen historia
Sisällissodan jälkeen Suomen hallitusmuodoksi oli tulossa monarkia. Kuninkaanvalinnasta oli eriäviä mielipiteitä ja lopulta tukeuduttiin Saksaan, kuten mm. valtionhoitaja Pehr Evind Svinhufvud ja pääministeri Juho Kusti Paasikivi halusivat, mutta mitä mm. sotajohdossa ansioitunut C. G. E. Mannerheim vastusti. Suomelle ehdittiinkin jo valita kuninkaaksi Friedrich Karl, mutta kuningaskuntahanke jäi sikseen, kun Saksa hävisi ensimmäisessä maailmansodassa. Suomesta tuli tasavalta, jonka hallitusmuoto vahvistettiin 17. heinäkuuta 1919. Pian tämän jälkeen Suomen ensimmäiseksi presidentiksi valittiin K. J. Ståhlberg.
Kap–Kairo-rautatiesuunnitelma
Vuonna 1918 ensimmäisen maailmansodan loputtua sai Iso-Britannia itselleen nykyisen Tansanian alueen Kansainliiton mandaattialueena. Täten Kap–Kairo-suunnitelmaa voitiin muutaman vuoden ajan pitää toteutuneena. Egypti kuitenkin itsenäistyi jo vuonna 1922, ja myös Etelä-Afrikka sai Westminsterin säädöksellä 1931 lopullisesti itsenäisen valtion aseman. Näiden molempien maiden asioihin Isolla-Britannialla kuitenkin oli vielä kauan niiden itsenäistymisen jälkeenkin suuri vaikutusvalta, ja Egyptissä oli Suezin kanavan varsilla myös brittiläisiä sotilastukikohtia.