Panssarilaiva Ilmarinen
Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.
Wasawings
14. marraskuuta 1988 kello 07:14 yhtiön käyttämä, Karair Oy:ltä vuokrattu brasilialaisvalmisteinen Embraer EMB 110-P1 Bandeirante -lentokone OH-EBA tuhoutui maahantörmäyksessä Ilmajoen lentoaseman läheisyydessä. Kone oli aikataulun mukaisella kevytreittilennolla Helsingistä Ilmajoelle. Onnettomuudessa sai surmansa kuusi ihmistä. Onnettomuustutkintalautakunnan mukaan ”onnettomuuden välitön syy oli päätös jatkaa NDB-lähestymistä vaikeissa näkyvyysolosuhteissa minimilaskeutumiskorkeuden alapuolelle ilman vaadittavaa näköyhteyttä lähestymisvaloihin tai kiitorataan. Tällöin hyvin matalalta aloitettu ylösveto epäonnistui. Myötävaikuttavina tekijöinä olivat lentoyhtiön puutteellisesta turvallisuuskulttuurista johtuneet suorituspaineet, jotka korostuivat ohjaajan persoonallisuusrakenteen takia.” Tutkinnan yhteydessä havaittiin puutteita lentoyhtiön, lentokentän pitäjän ja viranomaisten toiminnassa.