Viime jääkausi Suomessa
Viime jääkausi Suomessa viittaa tässä viimeisen suuren jääkausisyklin eli Veiksel-jääkauden aikaisiin tapahtumiin Suomessa ja lähialueilla. Veiksel-jääkausi alkoi noin 116 000 ja päättyi noin 11 500 kalenterivuotta sitten. Veiksel-jääkauden aikana mannerjäätikkö laajeni ja supistui useita kertoja, Suomi oli välillä kokonaan jään peitossa ja välillä ainakin suurimmaksi osaksi jäätön. Laajimmillaan mannerjäätikkö oli noin 25 000 vuotta sitten. Jääkauden lopussa ilmasto lämpeni nopeasti ja mannerjää vetäytyi; Suomen alue alkoi paljastua noin 13 000 vuotta sitten, ja jää hävisi lopullisesti Käsivarren Lapistakin noin 10 500 vuotta sitten. Jääkauden päättyessä Suomi oli suurelta osin veden peitossa. Kuivalle maalle levittäytyi ensin tundramainen kasvillisuus, sitten tunturikoivikko ja lopulta metsiä, joissa kasvoi aluksi enimmäkseen mäntyä. Ennen Veiksel-jääkautta pleistoseenin varhaisemmissa vaiheissa Pohjolassa oli useita aiempia jääkausivaiheita, mutta niistä on säilynyt suhteellisen vähän tietoa.
Maapallon kasvihuonetila ja jääkausitila
Maa on nykyisin jääkausitilassa, johon se siirtyi kenotsooisen maailmankauden puolivälissä noin 34 miljoonaa vuotta sitten. Etelämanner jäätyi tuolloin, ja ilmasto viileni vähitellen; pohjoisella pallonpuoliskolla varsinaisten jääkausien ja interglasiaalien vuorottelu alkoi vasta pleistoseenikaudella noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Tuo lyhyempijaksoinen jääkausivuorottelu tapahtuu noin 100 000 vuoden sykleissä (joiden sisällä on vielä tiheämpää stadiaalien ja interstadiaalien vuorottelua). Nykyisen holoseeni-interglasiaalin keskilämpö on noin 15 °C, ja varsinaisten jääkausien kylmimmissä vaiheissa se on ollut 9–10 °C. 
Tätä edeltänyt toistaiseksi viimeinen kasvihuonetila kesti 50–70 miljoonaa vuotta, ja siihen sisältyi hirmuliskojen valtakausi liitukaudella ja sitä seurannut nisäkkäiden ajan aloittanut paleoseeni. Sitä edeltäneet edelliset jääkausitilavaiheet Maan historiassa olivat n. 110–170 mvs (joskaan näyttöä napajäätiköistä ei ole), 260–330 mvs ja 420–460 mvs. sekä aiemmin 600–750 mvs.
Maan lämpötilaan vaikuttavat muun muassa merivirrat. Merivirtoihin taas vaikuttaa keskeisesti mantereiden sijainti ja ja siis mannerliikunnot, jotka tapahtuvat kymmenien ja satojen miljoonien vuosien aikaskaalalla. Samoin ilmastoon vaikuttavat kasvihuonekaasujen pitoisuudet, ja suuriin tulivuoren purkauksiin liittyvien valtavien hiilidioksidipäästöjen on arveltu säätelevän ilmastosysteemin siirtymiä jääkausi- ja kasvihuonetilan välillä. Myös vulkaaninen aktiivisuus liittyy mannerlaattojen törmäyksiin ja on näin yhteydessä mannerliikuntoihin.