Kiinan–Japanin sota (1937–1945)
Kahdeksan vuotta kestäneen sodan uhrit olivat valtaosin siviilejä. Guomindangin joukot taistelivat 22 suuressa yhteenotossa, joihin osallistui yleensä yli 100 000 sotilasta kummallakin puolella, 1 171 pienemmässä yhteenotossa (50 000 sotilasta molemmilla puolilla) ja lisäksi 38 931 kahnauksessa. Kommunistit taistelivat pääosin sisseinä Pohjois-Kiinassa. Kiina menetti arviolta 3,22 miljoonaa sotilasta. Yli yhdeksän miljoonaa siviiliä kuoli taisteluissa, ja 8,4 miljoonaa muihin syihin. Japanilaiset rekisteröivät noin 1,1 miljoonaa kuollutta, haavoittunutta tai kadonnutta sotilasta – sotaa ei käyty Japanin maaperällä. Sota synnytti lisäksi noin 95 miljoonaa pakolaista. Kiinan menettäneen omaisuuden arvon (vuoden 1937 vaihtokurssin mukaan 383 miljardia 301,3 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria) on arvioitu olleen noin 50 kertaa suurempi kuin Japanin koko silloinen bruttokansantuote (7,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria).
Nanjingin verilöyly
13. päivä japanilaiset teloittivat suuren joukon pakolaisia, jotka koettivat ylittää Jangtse-jokea ilman soveltuvia kulkuneuvoja. Japanilaisen sotilaan arvion mukaan joen rannalle ja joessa uivia ihmisiä tapettiin tuona päivänä yli 50 000. Itse kaupungissa oli japanilaisten saapuessa noin 100 000 ihmistä kaduilla, joukossa sotilaita. Japanilaiset alkoivat ampua väkijoukkoja. Seuraavana päivänä tappaminen jatkui tankkien ja tykistön kera. Kiinalaisia sotilaita oli vangittu, mutta osa oli vaihtanut siviiliasuun. Japanilaiset pidättivät kenet tahansa, jota epäilivät sotilaaksi. Kymmeniätuhansia näitä nuoria miehiä ja aiemmin kaupungin ympäristössä vangittuja sotilaita ammuttiin kerralla. Vangit teloitettiin sarjatuliaseilla ja vielä eloonjääneet puukotettiin yksittäin pistimillä. Vankeja myös poltettiin ja myrkytettiin kaasulla.