Triathlon
Triathlon on uinnin, pyöräilyn ja juoksun yhdistelmälaji. Lajiin kuuluu eripituisia matkoja, mutta niin sanottuun Ironman- eli täysmatkaan kuuluu 3,8 kilometriä uintia, 180 kilometriä pyöräilyä ja maratonjuoksu. Olympialaisissa kilpaillaan matkalla, joka on noin neljäsosan täysmatkasta. Triathlonin kehitti San Diego Track Club 1970-luvun alussa. Havaijilla järjestettiin 1978 ensimmäinen Ironman-kilpailu, jonka näkyvyys on nostanut laji suosiota. Olympialaisissa laji oli mukana ensimmäisen kerran Sydneyssä 2000 ja paralympialaisissa Rio de Janeirossa 2016. Triathlon suoritetaan tavanomaisesti seuraavassa järjestyksessä: ensin uintiosuus, sen jälkeen pyöräilyosuus ja lopuksi juoksuosuus.
Ratapyöräily
Koska aerodynaamisuus on merkittävässä asemassa ratapyöräilyssä, on myös siihen runsaasti vaikuttavaan ajoasentoon kiinnitetty huomiota. Ohjaustanko on paljon alempana kuin maantiepyörässä. Monissa lajeissa pyöräilijöillä on maantiepyöräilytyyppiset lisäkahvat (ns. triathlon-tanko), johon nojaten saavat optimaalisen asennon, jossa yläruumis on lähes vaakatasossa ja ilmanvastus näin mahdollisimman pieni. Lisäkahvat on kuitenkin yhteislähdöissä kielletty. 1990-luvulla skotlantilainen Graeme Obree kehitti vallankumouksen varsin kumaran nopeuslaskijan asentoa muistuttavan "muna"-ajoasennon, jossa käsivarret olivat vartalon sivuilla, ja tätä varten erityisvalmistetun pyörän ja rikkoi tunnin ajon maailmanennätyksen ja voitti maailmanmestaruuksia. Asento kuitenkin kiellettiin, minkä jälkeen Obree kehitti uuden vallankumouksellisen ns. "Teräsmies"-asennon, jossa kädet oli ojennettuna suoraan eteen kuin Teräsmiehellä tämän lentäessä. Sittemmin myös Teräsmies-asento kiellettiin. Nojapyörän tapaisilla pyörillä olisi mahdollisuus päästä vielä kovempaa, mutta UCI on kieltänyt ne jo vuonna 1934.