Nauvoo
Tämän jälkeen Nauvoon ahdinko syveni nopeasti, ja talvella 1844–1845 mormonien johtoon kohonnut Brigham Young päätti hylätä kaupungin ja johtaa joukkonsa kauas länteen nykyisen Utahin osavaltion alueelle. Kaupungin asukkaista suurin osa evakuoitiin Mississippijoen yli talvella hirvittävissä olosuhteissa, ja he päätyivät talven armoille paljaan taivaan alle. Temppeli tosin pystyttiin vihkimään käyttöön 30. huhtikuuta 1845, mutta muutaman viikon kuluttua kiihtynyt väkijoukko miehitti ja häpäisi sen. Myöhemmin tuhopolttaja sytytti sen tuleen ja tornado täydensi hävityksen. Suurin osa kaupungin asukkaista evakuoitiin tai pakeni, ja Nauvoosta tuli lähes autio kaupunki.
Nauvon taistelu
Hyökkäys Iso-Nauvoon tapahtui saarta Korppoosta erottavan Storströmmenin salmen kautta, missä joukot ylittivät jäästä avoimena olleen laivaväylän saksalaisten pioneerien rakentamaa siltaa pitkin. Hyökkäyksen oikea osasto joutui välittömästi maihinnousun jälkeen vihollisen tulitukseen ja vetäytyi Torasinlahden kautta Vandrockiin, kunnes saksalaisten tykistötuli pakotti punaiset perääntymään. Vasen osasto sen sijaan onnistui yllättämään punaiset Mielisin kylässä, joka vallattiin talo kerrallaan. Keskellä hyökännyt osasto eteni saaren sisäosiin ja pääsi asemiin korkealle Husbergenin kalliolle. Punaisten käydessä vastaiskuun Torasin suunnalla, päätti saksalaisosastoa johtanut kapteeni Schweinfuhr keskeyttää hyökkäyksen. Saksalaiset jättivät myös Mielisin kylän, jonne Saariston vapaajoukon miehet jäivät vielä asemiin. Jäätä pitkin perääntyessään joutuivat saksalaiset vielä kahden sumusta ilmestyneen venäläisen sota-aluksen tulitukseen.