Itävallan historia 1918–1945
Itävallan valtiota, jota joskus kutsutaan ensimmäiseksi tasavallaksi, luotaessa ympärysvaltojen ongelmana oli luoda kansallisvaltioita monikulttuurisesta valtakunnasta, jossa kansallisuusryhmät eivät eläneet tarkkojen rajojen erottamina. Itävalta sai yhtenäiset saksankieliset tai valtaosaltaan saksalaiset Ylä-Itävallan, Ala-Itävallan, Steiermarkin, Kärntenin, Tirolin Brennerin solan pohjoispuolelta, Vorarlbergin ja siivun Länsi-Unkarista, josta tuli Burgenlandin maakunta. Keisarikunnassa näillä ei ollut ennen ollut mitään yhteistä identiteettiä tai nationalismia. Yhteinen kieli ja historialliset siteet Habsburgien valtakuntaan pitivät maan koossa ympärysvaltojen painostuksen lisäksi.
Slovakian tasavalta (1939–1945)
30. syyskuuta 1938 solmitun Münchenin sopimuksen jälkeen myönsi Tšekkoslovakian parlamentti 22. marraskuuta 1938 Slovakialle autonomian, jolloin koko Tšekkoslovakia muuttui Tšekko-Slovakiaksi. Saksan ja Italian yhteissopimuksella Slovakian eteläiset, unkarilaisenemmistöiset alueet liitettiin Unkariin 2. marraskuuta 1938. Tällä 12 000 km²:n laajuisella alueella eli 592 000 unkarilaista ja 290 000 slovakkia sekä muun muassa Košicen, Užgorodin ja Mukatševon kaupungit.