Baabilaisuus
Baabilaisuus (kirjoitetaan myös Babilaisuus) on uskonnollinen liike, jonka juuret ovat islaminuskon šiialaisen haaran šaikhilaisessa koulukunnassa. Se kukoisti Persiassa vuodesta 1844 vuoteen 1852. Baabilaisuuden perusti Sayyid Ali Muhammad Shirazi, joka myöhemmin otti nimekseen Bab "(portti)". Hänen kautensa alkoi šaikhilaisuuden johtajan Sayyid Kazimin kuoleman jälkeen vuonna 1844. Bab kehitti šaikhilaisuutta radikaalimman ja šiialaisuuden valtavirran vastaisen liikkeen. Hänen kuolemansa jälkeen Baha’ullah perusti baabilaisuuden pohjalta bahai-uskonnon.
Bahai-uskon aikajana
Bahai-uskon aikajana käsittää ajanjakson bahai-uskon edeltävän islaminuskon šiialaisen haaran šaikhilaisen lahkon perustamisesta vuodesta 1795 aina nykypäivään. Merkittäviä vaiheita olivat baabilaisen herätysliikkeen nousu ja siitä syntyneen varsinaisen bahai-uskon perustaminen vuonna 1863.