Panssarilaiva Ilmarinen
Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.
Vartiomoottorivene 1
"VMV 1" toimi sotien aikana vuosina 1939–1941 varmistuslaivueessa ja vuosina 1942–1944 1. vartiomoottorivenelaivueessa. "VMV 1" oli mukana matkalla, jolla panssarilaiva "Ilmarinen" upposi, pelastaen räjähdysvaaraa uhmaten "Ilmarisen" rungolta 57 miestä. Se osallistui Bengtskärin majakasta käytyyn taisteluun yhdessä "VMV 2":n, "VMV 13":n ja VMV 16:n kanssa 26. heinäkuuta 1941. Se oli myös mukana matkalla, jolla miinalaiva "Riilahti" upposi. Se pelasti "Riilahden" upottua vedestä yksitoista miestä, joiden joukossa oli "Riilahden" päällikkö, kapteeniluutnantti ja Mannerheim-ristin ritari Osmo Kivilinna, joka kuitenkin menehtyi vammoihinsa myöhemmin.