Neuvostoliitto
Neuvostoliiton talous oli suunnitelmatalous, jossa toteutettiin marxilais-leniniläistä sosialismia. Neuvostoliiton perustuslaissa talousjärjestelmän ja koko yhteiskunnan tavoitteeksi sanottiin kommunismi eli luokaton, sosiaalisesti tasa-arvoinen, tuotantovälineiden yhteisomistukselle perustuva yhteiskunta. Kommunismia ei katsottu saavutetun Neuvostoliitossa, vaan ideologisesti vallitsevaa tilannetta pidettiin eräänlaisena siirtymävaiheena uuteen yhteiskuntaan. Virallisesti Neuvostoliitto eli proletariaatin diktatuurin vaihetta siirtymisessä kommunismiin. Laajalle levinneen käsityksen mukaan kysymyksessä oli kuitenkin pikemmin puolue-eliitin diktatuuri, millä saattoi olla merkitystä koko järjestelmän romahdukseen.
Sosialistinen patriotismi
1920-luvulla kävi ilmi, ettei maailmanvallankumous tule toteutumaan niin nopeasti kuin kommunistit olivat otaksuneet. Stalinin aikana ruvettiin ajattelemaan, että Neuvostoliitto toimisi lopulta koittavan maailmanvallankumouksen keskuksena ja airuena. Hakiessaan kansansuosiota vielä epävakaalle järjestelmälle Stalin alkoi palauttaa kansallishenkeä. Porvarillinen nationalismi säilyi yhä vastavallankumouksellisena käsitteenä, mutta sosialistisesta patriotismista tuli nyt yksi edellytyksistä mallikansalaisuudelle. Näin Marxin ja Engelsin ajatus isänmaattomasta proletariaatista korvattiin uudella lauseella "Neuvostoliitto on maailman proletariaatin isänmaa".