Ciudad de la Costa
Kaupunki koostuu pienten rantalomakohteiden ketjusta, jotka levittäytyvät pitkin rannikkoa pääkaupunki Montevideon itäpuolella. Vakinaisten asukkaiden lisäksi kaupunkiin virtaa joka kesä väkeä sekä Montevideosta että Argentiinan puolelta. Uruguayssa vuosittain käyvistä kahdesta miljoonasta turistista noin 80 % tähtää rannikolle. Turisteja houkuttaa rannikon hiekka, joka on toisaalta myös uhka: huonosti suunnitellut rakenteet altistavat kaupunkia sekä eroosiolle että sedimentaatiolle.
Uruguayn historia
1930-luvun alun suurta lamaa seurasi lyhyt sotilasvallan kausi ja oppositiopuolueet kiellettiin vuoden 1933 vallankaappausyrityksen jälkeen. Vuoden 1951 uuden perustuslain mukaan presidentin virka korvattiin yhdeksänmiehisellä neuvostolla. Uruguayn vaurauden aikaa seurasi laskusuhdanne. Korean sodan päätyttyä vienti alkoi hiljetä. Talous alkoi kutistua 1955-1957 ja peson arvo romahtaa 1957. Nopeaan romahdukseen vaikuttivat sodan jälkeen jaloilleen nousseen Länsi-Euroopan tuontirajoitukset, nailonin keksiminen Uruguayn vientituotetta villaa korvaamaan sekä 1950-luvun lopun maataloudelle tuhoisa kuivuus. Kaiken kukkuraksi karjaa salakuljetettiin Argentiinaan, jossa karjanomistaja sai siitä paremmat rahat. Paljolti maataloustuotteisiin perustunut vienti ei enää tuottanut entiseen tapaan, ja maa alkoi köyhtyä. Moni muutti muualle Uruguaysta, joka "ukkoutui ja akkautui" ja väkiluku laski, kun jopa 1/3 muutti maasta pois 1960-luvun alkuvuosista lähtien.