Ydinvoiman historia
1940 alkoi Yhdysvaltain hallituksen Manhattan-projekti, jonka tavoitteena oli ydinaseen kehittäminen. 1942 Enrico Fermin johdolla rakennettiin ensimmäisen kokeellinen ydinreaktori Chicagon yliopistoon. Tämä oli ensimmäinen kerta maailmanhistoriassa kun ihminen toteutti hallitun fissioiden ketjureaktion. Vuotta myöhemmin Oak Ridgessä kokeiltiin plutoniumin tuotantoon tarkoitettua reaktoria ja vuoteen 1945 mennessä Hanfordissa oli käynnissä kolme täysimittaista reaktoria. Ensimmäistä ydinpommia testattiin Alamogordon lentotukikohdassa Uudessa Meksikossa heinäkuussa 1945. Tähän mennessä Saksa oli jo antautunut, mutta sota Japanin kanssa jatkui. Seurauksena oli Hiroshiman ja Nagasakin kaupunkien tuhoaminen ydinpommeilla sodan viimeisinä viikkoina.
Ydinvoimakeskustelu
Samaan aikaan kun tieteellinen tutkimus saavutti kehityksen asteen, jossa ydinreaktioiden hyödyntäminen tekniikassa tuli mahdolliseksi, oli maailmassa käynnissä historian suurin yksittäinen konflikti: toinen maailmansota. Ensimmäiset ydintekniikan sovellukset tehtiin sodan aikana ydinaseissa ja vasta sodan päätyttyä alkoi toden teolla tutkimus atomin ytimen energian käyttämiseksi rauhanomaisissa tarkoituksissa. Ydinvoimaan suhtauduttiin aluksi lähes yksimielisen optimistisesti: se nähtiin ydinaseriisunnan näkökulmasta ydintekniikan sotilaallisen käytön vaihtoehtona, suunnattomana energiavarana joka tarjoaisi suuria määriä edullista energiaa sekä tapana hillitä fossiilisten polttoaineiden käyttöön liittyvää luonnonvarojen kulutusta ja päästöjä.