Käärmeimuri
"Käärmeimuri" on kielellisesti runsas, absurdi ja mystinen kertomus maailmasta, jossa ihmiset ja jumalat vaihtavat jatkuvasti muotoaan: he kuolevat ja syntyvät, murhaavat toisiaan tai heittäytyvät itse kuolemaan vain ruumiillistuakseen uudestaan eri henkilöksi eri tilanteisiin. Kuoleman lisäksi läsnä ovat huumeet, sadismi, masokismi, jumalat ja olemassaolon filosofinen pohdinta maailmassa, jossa väkivaltaan, sukupuolitoimintoihin ja tappamiseen on niin turruttu, että asiat tapahtuvat usein kuin ohimennen.
"Käärmeimuri" koostuu fragmentaarisista kohtauksista maailmassa, jossa ihmisten elämänkulkua kontrolloidaan tarkkaan vartioidusta Kaiken Keskuksesta käsin. Teoksen maailmassa ihmisillä on ollut syntymästään saakka vasemmassa ohimossaan pieni punainen tähti, jonka kautta heille jaetaan uudelleensyntymässä aina uusia ”minä”-tuntemuksia tai personaalioita. Keskeisin henkilö on jumalista ja heidän ruumiillistumistaan syntynyt Miša Se, joka kulkee uudelleensyntymästä toiseen tehtävänään hävittää jumalallisesta järjestelmästä poispudonnut maailma ja täten pelastaa sen asukkaat ikuiselle olemassaololle. Teoksen edetessä Miša alkaa vähitellen kyseenalaistaa ajatuksen jälleensyntymisestä ja ampuu lopulta itseään keskelle punaista tähteä.
Tarpeeton ihminen
Tšehov myös liittyi tietoisesti tyyppihahmon kuvaajiin, kun hän antoi eräälle novellilleen nimen ”Tarpeettomia ihmisiä”. Toisin kuin edeltäjiensä mielestä, Tšehovin mukaan tarpeettomuus kuuluu ihmisluontoon eikä se johdu olosuhteista tai jostakin henkilön erityispiirteestä. Hänen koko tuotantoaan voidaan pitää tutkielmana tarpeettomasta ihmisestä. Pienoisromaanissaan "Kaksintaistelu" Tšehov laajentaa tarpeettoman ihmisen käsitteen koskemaan kokonaista kollektiivia antaessaan erään henkilöhahmonsa puhua ”tarpeettomasta kaupunkipahasesta”.