Kim Jong-il
Kim Jong-il (; hanja: 金正日; neuvostoliittolaislähteiden mukaan 16. helmikuuta 1941, virallisen elämäkerran mukaan 16. helmikuuta 1942 – 17. joulukuuta 2011) oli Pohjois-Korean Korean työväenpuolueen pääsihteeri ja kansallisen puolustuskomitean puheenjohtaja, toisin sanoen Pohjois-Korean johtaja vuosina 1994–2011. Pohjois-Koreassa hänet tunnettiin nimillä ”"Rakas Johtaja"” ja ”"Suuri Marsalkka"”. Hänen isänsä Kim Il-sung oli Pohjois-Korean johtaja kuolemaansa saakka 1994. Pohjois-Korean hallitus ilmoitti Kim Jong-ilin kuolemasta joulukuussa 2011. Pohjois-Korean ilmoituksen mukaan hän menehtyi sairaskohtaukseen yksityisjunassaan. Etelä-Korean tiedusteluviranomaisten mukaan Kimin juna ei kuitenkaan ollut tuohon aikaan liikkeellä.
Choe Je-u
Choe oli huolestunut Korean tilanteesta tajuten maata uhkaavan sisäiset ja ulkoiset tekijät. Toinen oopiumisota oli tehnyt selväksi, kunka heikkoja Aasian maat olivat länsimaihin verrattuna. Sodan voittaneet Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska olivat pakottaneet Qing-dynastian Kiinan allekirjoittamaan Tianjinin rauhan. Choe uskoi uskonsa periaatteiden noudattamisen johtavan Korean sosiaalisen ja poliittisen epävakauden päättymiseen ja köyhän maaseutuväestön elinolosuhteiden parantumiseen. Hänen seuraajiensa usko perustui Choen kirjoituksille, kuten "Tonggyǒng taejon" ja "Yongdam yusa". Donghak-liike kasvoi, ja vuonna 1863 sillä oli yli 3 000 seuraajaa ja 13 kokoontumispaikkaa. Yhteiskunnallisia uudistuksia ajanut liike herätti pelkoa valtiovallassa, ja Choe päätettiin pidättää. Pidätyssuunnitelmista tietoinen Choe opetti tietämänsä seuraajalleen Choe Sihyeongille heinäkuussa 1863, ja samana vuonna 20. marraskuuta Choe pidätettiin yhdessä 30 muun seuraajansa kanssa. Choeta syytettiin harhaopista, ja hänet teloitettiin maaliskuussa 1864. Donghak-liike säilyi Cheun kuoleman jälkeen, ja se vaikuttaa edelleen cheondogyo-uskossa, johon suuri osa alkuperäisistä donghak-liikkeen opinkappaleista lainattiin.