François Truffaut
Ranskalaisen elokuvan uuden aallon huippuaikana 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa Truffaut teki useita merkittäviä elokuvia. Hänen ensimmäinen kokopitkä elokuvansa oli "400 kepposta" (1959). Siitä tuli sensaatio Cannesin elokuvajuhlilla, jossa Truffaut voitti parhaan ohjaajan palkinnon. Elokuvan pääosassa on Jean-Pierre Léaud, joka esittää Antoine Doinelin hahmoa. Léaud’n ja Truffaut’n ammatillinen suhde oli poikkeuksellinen, ja Truffaut toimi käytännössä Léaud’n sijaisisänsä samaan tapaan kuin Bazin oli toiminut Truffaut’n kanssa.
Jean-Claude Carrière
Hän kirjoitti romaanin 23-vuotiaana ja tutustui Jacques Tatiin, joka pyysi häntä kirjoittamaan elokuviensa pohjalta lyhyet romaanit "Les Vacances de monsieur Hulot" ja "Mon Oncle". Tatin välityksellä Carrière tutustui Pierre Etaixiin, jonka kanssa hän käsikirjoitti ja ohjasi muutamia elokuvia, muun muassa "Heureux Anniversaire", josta heille myönnettiin parhaan lyhytelokuva-aiheen Oscar. Yhdeksäntoistavuotinen yhteistyö Buñuelin kanssa alkoi elokuvasta "Kamarineidon päiväkirja" (1964). Hän kirjoitti käsikirjoituksen Buñuelin kanssa ja näytteli kyläpapin osan. Carrière ja Buñuel tekivät yhteistyössä käsikirjoitukset melkein kaikkiin Buñuelin sen jälkeisiin elokuviin, kuten "Päiväperho" (1967), "Linnunrata" (1969), "Porvariston hillitty charmi" (1972), "Vapauden aave" (1974) ja "Tämä intohimon hämärä kohde" (1977).