Lapin Kulta
Ensimmäinen iskulause kuului: ”Lapin vedellä askeleen edellä”. Ensimmäiset mainokset ilmestyivät vuonna 1963 Helsingin Sanomiin: ”Tunturipurojen raikkautta – Vantaan varsille”. Ilmoituksesta jouduttiin poistamaan kaksi viimeistä sanaa etelässä nousseen hälyn vuoksi. Myynnin vauhdittamiseksi lähetettiin suoramainontana Lappi-aiheinen postikortti kaikille Helsingissä asuville, jotka olivat käyneet Lapissa vuoden 1964 kesällä tai syksyllä. Postikortissa kerrottiin, että Lapin Kultaa sai Helsingistä, Helsingin maalaiskunnasta ja Espoosta. Vajaassa kahdessa kuukaudessa Lapin Kulta nousi neljänneksi olutmerkiksi Helsingissä. Seuraavana vuonna eli 1965 Lapin Kulta Oy käynnisti viennin Ruotsiin.
Lapin kultaryntäykset
Ivalojoen kultaryntäyksen ansiosta aikaisemmin tuntematon erämaa-alue nousi koko suuriruhtinaskunnan tietoisuuteen. Samalla myös kokonaiskuva Lapista selkiytyi, kun kullanetsinnän vuoksi aloitettiin koko maakunnan tarkka kartoittaminen. Keväällä 1870 maanmittari Petter Wilhelm Aurén komennettiin kartoittamaan Inarin pitäjä ja Ivalojoen laakso. Kullankaivu aloitti myös Suomen geologisen kartoituksen, kun Anders Mauritz Jernström teki Lapissa laajoja kenttätutkimuksia ja laati niiden pohjalta maan ensimmäisen geologisen kartan vuonna 1874. Vuosisadan vaihteessa kultayhtiö Prospektor julkaisi erittäin yksityiskohtaisia karttoja Sodankylän pohjoisosasta, Laanilasta ja Saariselästä. Nykyisen valtatie 4:n linjaus puolestaan perustuu yhtiön 1900-luvun alussa rakentamaan kärrytiehen, joka kulki Sodankylästä Ivaloon Vuotson eteläpuolitse. 1920-luvun alussa Prospektorin johtokunnan puheenjohtaja August Ramsay aloitti matkailutoimintaa Lapissa ja Petsamossa saadakseen korvausta tuottamattomaksi osoittautuneen kullankaivun aiheuttamille tappioille. Inarista vetätytyneet kaivosyhtiöt jättivät jälkeensä myös lukuisan määrän erilaisia maanteitä, siltoja ´ja rakennuksia, kuten myös uusia asukkaita.