Sokrates
Sokrates hylkäsi esisokraatikoiksi kutsuttujen edeltäjiensä luonnonfilosofiset pohdiskelut ja suuntasi tutkimuksensa ihmisten elämäntapoihin. Hän kyseenalaisti ihmisten totunnaiset käsitykset ja pyrki kyselemällä löytämään määritelmiä erilaisille käsitteille, kuten hyve ja oikeudenmukaisuus. Sokrateelle tieto ja hyve liittyivät läheisesti yhteen; hän esimerkiksi katsoi, että jos ihminen tunsi hyveen käsitteen, hän teki automaattisesti sitä, mikä on hyvää.
Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates
Kierkegaardin opinnäyte käsittelee ironiaa ja erityisesti sokraattista ironiaa. Ensimmäisessä osassa Kierkegaard katsoo Aristofaneen kuvauksen Sokrateesta näytelmässään "Pilvet" olevan oikeellisin kuva tästä filosofista. Siinä missä Ksenofon ja Platon esittivät Sokrateen vakavamielisesti, Kierkegaard katsoi Aristofaneen ymmärtäneen parhaiten sokraattiseen ironiaan sisältyneen monisyisyyden. Lisäksi Kierkegaard käsittelee Sokrateen ajatusta omasta "daimonionistaan" sekä filosofin saamaa tuomiota.