Piirustus
Piirtämiseen käytetetyt kynät olivat 1700-luvulle asti tavallisesti pehmeästä lyijystä, tinasta, kuparista ja muista metalleista valmistettuja piirtimiä kuten hopeakynä. Lyijykynä keksittiin 1700-luvulla. Lyijykynien valmistuksessa käytetään grafiittia, savea ja vahaa. Lyijykynäpiirustukseen vaikuttaa paljon sekä lyijykynän kovuus tai pehmeys sekä, millaista piirustuspaperia käytetään. Pitkään käytettyjä välineitä ovat myös hiili, liidut kuten kuten punaliitu, pastellivärit ja tussi. Nykyisin yleisiä ovat myös lyijykynät, väriliidut, mustekynät, kuulakärkikynä ja värikynät.
Lyijymyrkytys
Ihmiskunta on kärsinyt lyijymyrkytyksistä todennäköisesti niin kauan kun on kaivettu hopeaa, jota esiintyy yhdessä lyijyn kanssa lyijyhohteena tunnetussa malmissa. Grönlannin jäätiköstä tehdyistä kairauksista on kyetty päättelemään eri aikoina ilmakehään vapautuneet lyijyjäämät. Antiikin kreikkalaiset aloittivat hopean kaivamisen ja heidän tärkein hopeakaivoksensa tunnetaan Lávrionissa, joka sijaitsee Ateenasta etelään. Sitä hyödynnettiin jo mykeneläisten aikana, mutta sen rikkaat esiintymät löydettiin 400-luvulla eaa. Se oli Antiikin Ateenan tärkeä tulonlähde, jonka hopeasta tehtiin hopeakolikoita. Hopean kaivamista jatkettiin Rooman valtakunnan ajan, mikä on myös nähtävissä Grönlannin jäätikön lyijyjäämistä. Lyijyä syntyy luontaisesti tällaisten hopeakaivosten sivutuotteena kun puhdas hopea pyritään irrottamaan lyijystä.