Kim Jong-il
Kim Jong-il (; hanja: 金正日; neuvostoliittolaislähteiden mukaan 16. helmikuuta 1941, virallisen elämäkerran mukaan 16. helmikuuta 1942 – 17. joulukuuta 2011) oli Pohjois-Korean Korean työväenpuolueen pääsihteeri ja kansallisen puolustuskomitean puheenjohtaja, toisin sanoen Pohjois-Korean johtaja vuosina 1994–2011. Pohjois-Koreassa hänet tunnettiin nimillä ”"Rakas Johtaja"” ja ”"Suuri Marsalkka"”. Hänen isänsä Kim Il-sung oli Pohjois-Korean johtaja kuolemaansa saakka 1994. Pohjois-Korean hallitus ilmoitti Kim Jong-ilin kuolemasta joulukuussa 2011. Pohjois-Korean ilmoituksen mukaan hän menehtyi sairaskohtaukseen yksityisjunassaan. Etelä-Korean tiedusteluviranomaisten mukaan Kimin juna ei kuitenkaan ollut tuohon aikaan liikkeellä.
Kim Il-sung
1990-luvulla maahan tuli nälänhätä. Pohjois-Koreassa arvellaan olleen kovin ottein tukahdutettuja sisäisiä levottomuuksia. Osa kenraalikunnasta halusi vapaampia oloja ja yritti vallankaappausta. Kaksi kenraalia pidätettiin ja surmattiin, ja lisäksi armeijassa oli puhdistuksia. 9. huhtikuuta 1992 perustuslakiin tehtiin lisäys, jonka mukaan kaikein politiikan tulee pohjautua Juche-aatteeseen. 1993 Kim Il-sung siirsi kansallisen puolustusneuvoston puheenjohtajuuden pojalleen Kim Jong-ilille. 1993 Kim Il-sung halusi aloittaa yhdentymisneuvottelut Etelä-Korean kanssa, sillä hän oli asettanut maiden yhdistymisen elämäntyökseen. Etelä-Korean, Yhdysvaltojen ja Pohjois-Korean neuvottelijat tapasivat toisensa kesäkuussa 1993. Oli suunniteltu, että yhdistyessään Koreoilla olisi omat yhteiskuntajärjestelmänsä valtioiden muodostaessa konfederaation.