Kenttälinkki
Kenttälinkki on suomenkielinen nimitys alkujaan suomen kielessä suuntaradioksi kutsutulle radiojärjestelmälle, jota käytetään puolustusvoimien taistelevissa joukoissa yleensä kerran vuorokaudessa siirrettävänänä radioasemana. Suomen puolustusvoimien ensimmäinen alkujaan suuntaradioksi kutsuttu kenttälinkki oli FM 12/800, jonka tunnukseksi myöhemmin tuli FM 4 T. Kenttäradiolinkissä on radiolähetin ja radiovastaanotin, jotka kutusttiin suomen puhekielellä "Sakuksi" ja puhekanavat yhteen yksillä taajuuksilla lähetettäviksi muuttava kanavointilaite, jota kutsuttiin suomen puhekielellä "Seijaksi". Suomen puolustusvoimissa nimitys "suuntaradio" muuttui "linkkiradioksi" 1970-luvun alkupuolella, kun maassa otettiin käyttöön L. M. Ericssonin valmistama kevyt kenttälinkkiradiojärjestelmä PL-70. Suuntaradio oikeastaan tarkoittaa, ei radioaaltoja suuntaavaa radiolähetintä, vaan radiolähetin-radiovastaanotinta, jossa on suuntaava antenni päinvastoin kuin monissa muissa kenttäradioissa, mm. monissa puheradioissa ja ennen kaikkea sähkötysradiossa, joissa on usein ympäri säteilevä antenni.
Suomen avaruustoiminta
Vuonna 1985 Posti- ja telehallitus tilasi Nokia Elektroniikalta ensimmäisen kokonaan Suomessa rakennetun tietoliikennesatelliitin maa-aseman, jonka hinta oli alle 8 miljoonaa markkaa. Sen avulla välitettiin nopeudella 2Mb/s tietoliikennettä Suomesta EUTELSATin tietoliikennesatelliitin kautta Länsi-Eurooppaan. Tämän kuuden metrin antennilla varustetun 12,5/14 GHz taajuuksilla toimivan maa-aseman kehitystyö oli alkanut vuonna 1980 VTT:n, Valmetin, ja Nokian yhteistyönä.