Dreyfusin tapaus
Dreyfusin tapaus () oli Ranskaa vuosina 1894–1906 kuohuttanut oikeustapaus. Sen keskushenkilönä oli Ranskan armeijan yleisesikunnassa palvellut kapteeni Alfred Dreyfus, jonka väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia.Kari 2001, s. 342. Dreyfusin tuomitseminen elinkautiseen vankeusrangaistukseen jakoi ranskalaisen yhteiskunnan voimakkaasti tuomion tukijoihin ja Dreyfusin syyttömyyteen uskoviin. Lopulta Dreyfus armahdettiin ja julistettiin syyttömäksi ja oikeaksi vakoojaksi paljastui majuri Marie Charles Ferdinand Walsin-Esterházy.
Kuningas Oidipus
Näytelmä alkaa sillä, että Theban vanhimpien muodostama kuoro ("khoros") pyytää kuningas Oidipusta tekemään jotakin kaupunkia vaivaavalle, Apollonin lähettämälle ruttoepidemialle. Oidipus on jo lähettänyt vaimonsa veljen Kreonin Delfoin oraakkelin luo kysymään, mistä rutto johtuu. Kreon palaa ja kertoo, että rutto päättyy vasta, kun edellisen kuninkaan Laioksen murhaaja saadaan kiinni ja oikeuden eteen. Oidipus lupaa löytää murhaajan ja kiroaa tämän 
ruton vuoksi.
Oidipus kutsuu paikalle myös sokean tietäjä Teiresiaan. Tämä sanoo tietävänsä vastaukset Oidipuksen kysymyksiin, mutta kieltäytyy kertomasta tietojaan, koska se toisi pelkkää tuskaa. Sen sijaan Teiresias neuvoo Oidipusta lopettamaan asian selvittämisen. Oidipus kuitenkin syyttää Teiresiasta itseään osallisuudesta murhaan, minkä seurauksena tietäjä lopulta paljastaa, että murhaaja on Oidipus itse. Oidipus syyttää Teiresiasta salaliitosta Kreonin kanssa hänen syrjäyttämisekseen. Oidipus ja Teiresias riitelevät, ja Oidipus muistuttaa Teiresiaan olevan sokea, kun taas tietäjä sanoo, että sokea on Oidipus itse. Poistuessaan Teiresias sanoo, että Laioksen murhaaja tulee osoittautumaan sekä isäksi että veljeksi lapsilleen, ja oman vaimonsa pojaksi.