Kreikkalainen mytologia
Suullisena perimätietona eläneet kreikkalaiset tarut ovat säilyneet antiikin kirjallisuudessa. Kreikkalaista mytologiaa on pystytty selvittämään useiden alkuperäislähteiden avulla. Näihin kuuluvat ennen kaikkea:Kreikkalainen kirjallisuus sai alkunsa 700-luvulla eaa. eeppisestä runoudesta, jonka tunnetuimmat teokset ovat Homeroksen nimiin laitetut eepokset "Ilias" ja "Odysseia". Jumalmyyteillä oli eeppisessä runoudessa aina keskeinen sija, sillä ne toimivat eeposten ydinaineistona, mutta silti eepoksissa ei ollut kyse ensi sijassa myyttirunoudesta eikä uskonnollisesta runoudesta. Homeroksesta itsestään ei tiedetä paljoakaan, ja tutkivat ovat erimielisiä tämän roolista eeposten synnyssä. Homeroksen teoksista tuli joka tapauksessa ajan kuluessa merkittävimpiä kreikkalaisen taruston yhdenmukaistajia.
Elikónas
Antiikin aikana Helikonia pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa omistettuna muusille. Sen itäpuolella sijaitsi niin kutsuttu Muusien laakso, johon syntyi muusille omistettu pyhäkköalue. Ensimmäisenä Helikonvuoresta ja sen laaksosta lauloi runoilija Hesiodos teoksessaan "Jumalten synty". Samalla Helikonista tuli myös runollisen inspiraation tunnus, kun Hesiodos kertoi saaneensa inspraationsa muusilta alueella. Kaksi muusien pyhää lähdettä, Aganippe ja Hippokrene, sijaitsivat vuorella. Varsinkin Hippokrenen veden uskottiin antavan runollista innoitusta.