Heian-kausi
Heian-kausi () on klassisen Japanin historian viimeinen kausi, joka kesti vuodesta 794 vuoteen 1185. Heian-kaudella kungfutselaisuus ja muut kiinalaiset vaikutukset saavuttivat Japanissa huippunsa. Heian-kautta pidetään myös Japanin keisarillisen hovin huippukautena ja kausi tunnetaan taiteestaan, erityisesti runoudesta ja kirjallisuudesta. Kausi oli myös samurai-luokan nousun aikaa. Nimi "Heian" tarkoittaa japaniksi "rauhaa".
Heian-kausi
Vaikka Heian-kausi olikin epätavallisen pitkä rauhallinen kausi, Japani toisaalta heikentyi kaudella taloudellisesti ja suuri osa maan väestöstä ajautui köyhyyteen. Hyväosaisia aatelisia (Yokibito, "hyvät ihmiset") oli noin viisi tuhatta ehkä noin viiden miljoonan asukkaan maassa. Yksi syy samuraiden valtaannousuun olikin hovin kyvyttömyys hallinnoida Japania ja sen provinsseja. Vuoteen 1000 mennessä hallitus ei enää kyennyt painamaan rahaa, joka oli hiljalleen katoamassa. Kaupalle tarpeellisen välineen puute heijastuukin ajanjakson kirjallisuudessa – mm. läheteille annetaan rahan sijasta hyödyllisiä tavaroita, kuten vanha silkkikimono. Fuijwara-hallitsijat eivät myöskään kyenneet pitämään yllä kunnollisia poliisivoimia, mikä jätti matkaajat alttiiksi rosvoille. Tämä heijastuu myös kirjallisuudessa päähenkilöiden yöllä matkustamista kohtaan tuntemina pelkoina.