Polis
Sana "polis" (tai "ptolis") on vanhaa indoeurooppalaista juurta ja tarkoitti alun perin ”linnaketta”. Polisten varhaishistoria voidaan juontaa mykeneläiselle kaudelle 1000-luvulle eaa., jolloin valtakunnat olivat kuninkaiden ("anaks") hallitsemia suhteellisen pieniä, kaupunkivaltioiden tapaisia valtakuntia tai ”kaupunkikuningaskuntia”. Niiden keskuksena oli linnavuori, jolla sijaitsi kuninkaan palatsi ("anaktorion") megaroneineen. Mykeneläisen esikuvan lisäksi kreikkalaisten polisten syntyyn ovat voineet vaikuttaa muun muassa Foinikian kaupunkivaltioiden ja Kyproksen kaupunkikuningaskuntien esimerkki.
Polis
Mykeneläisen kulttuurin romahdettua hallintorakenne romahti, ja väestö hajautui pieniin yksiköihin. Varsinaiset polikset alkoivat kehittyä tätä seuranneina niin kutsuttuina Kreikan pimeinä vuosisatoina. Poliksella tarkoitettiin alun perin sen etymologian mukaisesti kukkulalla ollutta linnoitusta ja turvapaikkaa, johon maaseudun kylien väestö saattoi vaaran uhatessa vetäytyä. Näin se tarkoitti samaa kuin myöhempi termi akropolis. Osa poliksista, kuten Ateena, sai alkunsa pienempien kaupunkien tai kylien yhteenliittymänä ("synoikismos") keskuksen ympärille. Kaikissa poliksissa tällaista keskusta ei kuitenkaan ollut.