Dōjō
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Josei
Miehille suunnatun seinenin tavoin josei-sarjoissa seksi on usein esitetty kursailemattomasti, ja monet josei-mangakat tunnetaan tummempisävyisen ja normaalista poikkeavamman seksuaalisuuden tutkimisesta. Suurin osa "dōjinshi"- ja "yaoi"-mangasta onkin joko naisille suunnattua mangaa tai eroottista mangaa. Ensimmäisiä aikuisille naisille suunnattuja sarjoja kutsuttiin nimellä "ladies' comics", mutta nimi alettiin pian liittää saippuaoopperamaiseen kerrontaan. Vakavastiotettava, älyllisempään kerrontatapaan perustuva naisten manga alkoi saada Japanissa jalansijaa vasta 1990-luvulla.