Suomenlahden tykistösulku
Suomenlahden tykistösulku oli 1930-luvulla Suomen ja Viron salaisena yhteistyönä kehitetty strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli Suomenlahden kapeimpaan kohtaan keskitetyillä järeiden rannikkotykkien ristitulella, panssarilaivoilla, sukellusveneillä ja merimiinoitteilla sulkea Neuvostoliiton Itämeren laivasto Suomenlahden itäosiin ja siten turvata Suomen ja Viron länsirannikot maihinnousulta ja Itämeren laivaliikenne kauppasaarrolta sodan aikana.
Turun rannikkorykmentti
Aseistuksen osalta rannikkotykistössä kevyeksi tykiksi tuli tornikanuuna 100 TK ja raskaampi 130 TK tornikanuuna otettiin vanhemman 152/50 T:n rinnalle. Meritorjuntaohjuspatteri muodostettiin itsenäiseksi perusyksiköksi Turun Rannikkorykmentissä vuonna 1995 ja myös ilmatorjunta-aseistusta uusittiin. Viestiliikenteessä sanomalaiteverkkoon siirtyminen oli suurin muutos. Gyltö otettiin käyttöön alokaskoulutuslinnakkeena 1967 Utön ja Örön jäädessä aliupseeri- ja erikoiskurssikoulutukseen. Rykmentin nimi muuttui Turun Rannikkorykmentiksi 1990, jolla nimellä rykmentti jatkoi aina lopettamiseensa vuoteen 1998 asti. Janhuassa (Psto/TurRtR) toiminta loppui 1989 lopussa. Koulutus Kuuskajaskarissa loppui 1997. Rykmentin aluskalustoon saatiin yhteysalus Parainen 1980 ja miinalautta Pyhäranta 1992.