Gibraltarin valtaus
Hyökkääjien tappiot olivat olleet kohtalaisen suuret; kuolleina menetettiin kaksi upseeria ja 57 sotilasta, sekä haavoittuneina kahdeksan upseeria ja 217 sotilasta. HesseDarmstadin ruhtinas nimitettiin Gibraltarin kuvernööriksi ja hänelle jätettiin kaikki liikenevät sotilaat. Paikalliset siviilit saivat päättää joko lähtevänsä tai jäävänsä, jääville taattiin samat oikeudet kuin heillä oli ollut Kaarle II:n kaudella. Lähtevät saivat ottaa mukaansa omistuksensa. Espanjalaiset yrittivät vielä myöhemmin epäonnistuneesti vallata alueen takaisin. Viimeinen hyökkäys tehtiin vuoden 1705 maaliskuussa. Vuonna 1713 solmittu Utrechtin sopimus tunnusti Felipen Espanjan kuninkaaksi, mutta toisaalta Espanja joutui luovuttamaan Gibraltarin ja Minorcan. Espanja yritti vielä myöhemmin vallata epäonnistuneesti Gibraltarin niin sanotun suuren piirityksen avulla, mutta tämäkin yritys epäonnistui ja jäi viimeiseksi Espanjan sotilaallisista yrityksistä vallata Gibraltar.
Toinen buurisota
Joulukuun puoliväli osoittautui vaikeaksi brittiarmeijalle. Mustana viikkona (10.-15. joulukuuta 1899) tunnettuna aikana britit kärsivät sarjan tuhoisia tappioita. Stormbergin taistelussa 10. joulukuuta kenraali Sir William Gatacre komensi 3 000:a miestä, joiden tehtävänä oli lyödä buurien hävitysretket Kapmaasta, ja yritti vallata takaisin rautatiesolmun noin 80 km etelään Oranje-joesta. Gatacre valitsi hyökkäävänsä buurien asemiin yli jyrkän kiviseinämän. Hyökkäyksessä kaatui tai haavoittui 135 sotilasta, lisäksi Gatacre menetti kaksi tykkiä ja noin 600 miestä antautuneina. Magersfonteinin taistelussa 11. joulukuuta 14 000 brittisotilasta Paul Sanford Methuenin alaisuudessa yritti taistella tiensä buurien linjojen läpi vapauttaakseen Kimberleyn piirityksestä. Buurien komentajat Koos de la Rey ja Piet Cronjé kaivoivat taisteluhautansa ennakkoluulottoman suunnitelman mukaan antaakseen kiväärimiehilleen suuremman kantomatkan. Heidän suunnitelmansa toimi. Britit lyötiin kiistattomasti ja he kärsivät 120 miehen tappiot kuolleina ja 690 haavoittuneina, mikä esti brittejä vapauttamasta Kimberleytä ja Mafekingiä. Koko viikon aallonpohja oli Colenson taistelu 15. joulukuuta, jossa Redvers Bullerin komentamat 21 000 brittisotilasta yrittivät ylittää Tugela-joen vapauttaakseen Ladysmithin, jossa 8 000 Louis Bothan komentamaa buuria oli odottamassa heitä. Tykkitulen ja tarkan kivääritulen yhdistelmän ansiosta buurit onnistuivat lyömään kaikki brittien yritykset ylittää joki. Britit kärsivät 1 127 miehen tappiot ja vetäytyessään joutuivat hylkäämään 10 tykkiä, jotka buurit myöhemmin valtasivat. Buurit kärsivät alle 40 miehen tappiot.