Lev Vygotski
Juutalaisen taustansa vuoksi Vygotskilla oli rajoitetut mahdollisuudet kouluttautua ja työskennellä eri ammateissa. Julkiseen koululaitokseen hakeutumisen sijaan hän opiskeli useita vuosia yksityisen opettajan ohjauksessa, minkä jälkeen hän valmistui juutalaisesta lukiosta 1913 kultamitalilla palkittuna. Juutalaisuuden vuoksi monille paikkakunnille ja niiden yliopistoihin oli rajoitetut kiintiöt juutalaisille opiskelijoille. Vygotskin vanhemmat toivoivat hänen lähtevän opiskelemaan lääketiedettä, koska se toisi kohtuullisen ja turvatun elannon juutalaiselle. Vygotski itse oli kiinnostunut historiasta, filologiasta ja oikeustieteistä. Historian ja filologian opinnot oli suunnattu pääasiassa toisen asteen opettajiksi aikoville, ja juutalaisena hän ei voinut työskennellä tsaarin Venäjällä opettajan eikä oikeusvirkamiehen tehtävissä (lukuun ottamatta lakimiehen tehtäviä). Vygotski päätyi opiskelemaan lääketiedettä Moskovan yliopistoon. Opintojen alettua kului tuskin kuukautta, kun hän vaihtoi pääaineensa oikeustieteiseen, todennäköisesti tavoitteenaan lakimiehen tehtävät.
Paul Levi
Levin isä oli juutalainen liikemies. Opiskeltuaan oikeustiedettä hän valmistui vuonna 1905 Heidelbergin yliopistosta ja asettui seuraavana vuonna Frankfurt am Mainiin harjoittamaan asianajajan ammattia. Hän liittyi vuonna 1906 myös Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD), jossa hänestä tuli Rosa Luxemburgin ja Karl Liebknechtin johtaman radikaalin vasemmistosiiven kannattaja. Levi ystävystyi varsinkin Luxemburgin kanssa ja heidän välillään oli intiimiä kirjeenvaihtoa, joka on myöhemmin julkaistu. Levi toimi Luxemburgin asianajajana tämän ollessa syytettynä poliittisessa oikeudenkäynnissä helmikuussa 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikana Levi värvättiin vasten tahtoaan Saksan armeijaan, mutta hän pakeni vuonna 1916 Sveitsiin, jossa tutustui muun muassa Vladimir Leniniin. Levi edusti Saksan Spartakistiliittoa helmikuussa 1917 Sveitsin Oltenissa järjestetyssä Zimmerwald-vasemmiston kansainvälisessä konferenssissa. Hän palasi vallankumouksen jälkeen Saksaan ja osallistui vuoden 1918 lopussa Saksan kommunistisen puolueen perustamiseen.