Venezuelan talous
Venezuelan talous siirtyi maatalouskeskeisyydestä öljykeskeiseksi ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Kaupallinen öljyntuotanto alkoi Venezuelassa 1917. Toisen maailmansodan jälkeen maa oli 15 vuoden ajan maailman tärkein öljynviejä, kunnes Persianlahden maat sivuuttivat sen. Venezuela oli perustamassa OPEC:ia 1959. 1970-luvulla öljy toi lisätuloja maalle, kun öljykriisi johti sen hinnan nousuun. Niinpä rahaa riitti mitä hirveimpään kerskakulutukseen. Muut tärkeät tuotannon alat unohdettiin kokonaan. Elintarvikkeita maa ei tuottanut omaan kulutukseensa 1980-luvun alussa läheskään tarpeeksi. Omavaraisuuteen ei ole vieläkään päästy. Korruptio on vaivannut maan talouttakin. Inflaatio oli ajoittain 1980- ja 1990-luvulla korkea. 1980-luvulla öljyn hinta halpeni ja painoi Venezuelan taloutta alas.
Hugo Chávez
Chávez on aloittanut lukuisia sosiaalisia ohjelmia, kuten maksuttoman terveydenhuollon levittämisen köyhille seuduille sekä peruskoulutus- ja lukutaitokampanjan, jonka tarkoituksena on opettaa ihmisille lukutaidon ohella heidän perustuslaillisena oikeutensa maan kansalaisina. Muun muassa Maailman terveysjärjestö WHO on kiittänyt tätä toimintaa. Ulkomaiset tahot ovat olleet mukana projekteissa. Venezuela on esimerkiksi myynyt Kuuballe halpaa öljyä vastineeksi asiantuntija-avusta. Suurin osa sosiaalisista uudistuksista rahoitetaan öljytuloilla valtiollisen öljy-yhtiön PDVSA:n kautta. Kesällä 2009 julkaistiin tutkimus, jonka mukaan viimeisen 10 vuoden ajan, jotka Chávez oli vallassa, köyhyydessä elävien määrä väheni Venezuelassa 49 prosentista 26,4 prosenttiin. Lisäksi kymmenen vuoden aikana työttömyys putosi 15 prosentista 7,5 prosenttiin.