Neuvostoliitto
Neuvostoliiton talous oli suunnitelmatalous, jossa toteutettiin marxilais-leniniläistä sosialismia. Neuvostoliiton perustuslaissa talousjärjestelmän ja koko yhteiskunnan tavoitteeksi sanottiin kommunismi eli luokaton, sosiaalisesti tasa-arvoinen, tuotantovälineiden yhteisomistukselle perustuva yhteiskunta. Kommunismia ei katsottu saavutetun Neuvostoliitossa, vaan ideologisesti vallitsevaa tilannetta pidettiin eräänlaisena siirtymävaiheena uuteen yhteiskuntaan. Virallisesti Neuvostoliitto eli proletariaatin diktatuurin vaihetta siirtymisessä kommunismiin. Laajalle levinneen käsityksen mukaan kysymyksessä oli kuitenkin pikemmin puolue-eliitin diktatuuri, millä saattoi olla merkitystä koko järjestelmän romahdukseen.
Sosialismi
Marxilaisessa teoriassa sosialismi viittaa yhteiskuntaan, joka korvaisi kapitalismin, ja kehittyisi myöhemmin kommunismiin, kun tarve sosialistiselle rakenteelle katoaisi. Näin ollen marxilaisuudessa oli anarkismin kaltainen käsitys valtiottomasta tilasta, joka seuraisi yhteiskunnan kehittyessä riittävän pitkälle. Marx itse kutsui sosialismia kommunismin ensimmäiseksi vaiheeksi, josta kehityksen edetessä seuraa toinen vaihe, joka yleisimmin tunnetaan kommunismina. Sosialismin ja kommunismin välistä siirtymätilaa kutsuttiin Neuvostoliitossa kehittyneeksi sosialismiksi, missä sosialismin vaiheelle tyypillisistä pakoista pyrittiin luopumaan.