Quentin Tarantino
Lopetettuaan työt pornoteatterissa Tarantino teki jonkin aikaa sekalaisia hanttihommia. Lopulta hän aloitti työt Manhattan Beachissä sijaitsevassa videovuokraamossa. Liikkeessä hän sai katsella elokuvia ilmaiseksi, ja hänen laajasta elokuvatuntemuksestaan oli asiakkaille paljon hyötyä. Tarantino työskenteli siellä viiden vuoden ajan. Videovuokraamossa työskentelynsä ohessa Tarantino teki vuosina 1984–1987 viikonloppuisin lainakameralla mustavalkoista lyhytelokuvaansa "My Best Friend’s Birthday". Elokuvan tekoon meni häneltä kolme ja puoli vuotta sekä 5 000 dollaria. Se jäi silti keskeneräiseksi ja Tarantinon mukaan osittain tuhoutui tulipalossa. Tarantino itse piti elokuvaansa huonona, mutta siinä oli jo nähtävillä myöhemmin Tarantinon tavaramerkeiksi nousseita elementtejä, kuten elämänmakuista dialogia.
Mario Caiano
Ohjaaja ja tuottaja Carlo Caianon poika Mario opiskeli yliopistossa filologiaa ja työskenteli 1950-luvulla apuohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli peplum-elokuva "Odysseus vastaan Hercules" vuonna 1962. Myöhemmin Caiano ohjasi yhden ensimmäisistä spagettiwesterneistä "Il segno del coyote" (1963), kauhuelokuvan "Gli amanti d’oltretomba" (1965), jännityselokuvat "L’occhio nel labirinto" (1972), "...a tutte le auto della polizia..." (1975) ja muita eri lajityyppejä edustavia viihde-elokuvia. 1970-luvulta lähtien hän työskenteli etupäässä televisiossa.