Sosiaalipsykologia
Sosiaalipsykologiassa voidaan hahmottaa kolme erillistä suuntausta: psykologinen sosiaalipsykologia, sosiologinen sosiaalipsykologia ja sosiaalisen kognition tutkimus. Ensimmäinen keskittyy tarkastelemaan yksilöä sosiaalisessa ympäristössään. Toinen näkökulma keskittyy pikemminkin ihmiseen sosiaalisissa rakenteissa ja sosiaalisten rakenteiden vaikutuksiin suhteessa ihmisten kulttuurisiin käytänteisiin. Sosiaalisen kognition tutkimuksessa tutkitaan vuorovaikutukseen liittyvän tiedon käsittelyn rakennetta ja kehitystä. Sosiaalisen kognition tutkimukseen lasketaan muun muassa sosiaalinen havaitseminen, skriptit, skeemat, vääristymät ja stereotypiat. Psykologista sosiaalipsykologiaa voidaan tehdä useasta viitekehyksestä käsin, joista kaikki eivät ole kognitiivisia, vaikka ovatkin psykologista sosiaalipsykologiaa, joista esimerkkinä voidaan pitää esim. George Homansin sosiaalisen vaihdon teoriaa tai terveyskäyttäytymiseen liittyvää sosiaalipsykologiaa. Sosiaalipsykologinen arvotutkimus (esim. Shalom Schwartz) sijoittuu näiden välimaastoon
Standpoint-teoria
Sandra Harding on laajentanut standpoint-teoriaa korostamalla, että yhteiskunnallisiin asemiin kytkettyjä näkökulmia on monia. Näitä ovat sukupuolen lisäksi esimerkiksi rotu, seksuaalinen suuntautuminen ja yhteiskuntaluokka. Patricia Hill Collins on käsitellyt teoriaa erityisesti mustien naisten näkökulmasta. Dorothy Smith on puolestaan käyttänyt standpoint-teoriaa sosiologian ja sosiologisen metodin sisältämän ”abstraktin maskuliinisuuden” kyseenalaistajana. Perinteisessä sosiologisessa tutkimuksessa objektiivisuus määritellään erottamalla tietäjä ja tiedettävä ja tekemällä yleistyksiä tiedon tilannesidonnaisuuden poistaen. Smithin mukaan tällainen metodi mitätöi naisten kokemuksen, joka on aina tilannesidonnaista ja suhteellista. Smithin päämääränä on kehittää sosiologiaa sellaiseksi, että sen etualalle nostettaisiin todelliset eletyt kokemukset.