Ladino
Heprealainen aakkosto koostuu vain konsonanttimerkeistä, joista seuraavia sefardit päättivät käyttää vokaalien merkitsemiseen:
Lineaari-B-kirjoitus
Kaikki tavumerkit ilmaisevat avoimia tavuja, toisin sanoen joko yksittäisiä vokaaleita tai konsonantin ja vokaalin muodostamia tavuja (esim. "a e i o u", "ka ke ki ko ku" jne.; vertaa japanin kanat). Tällaisena kirjoitusjärjestelmä ei sovi täysin kreikan kirjoittamiseen, sillä kaikkia konsonanttiklustereita ei voida kuvata, ja sanoihin tulee ”ylimääräisiä” vokaaleita. Sanan lopussa olevat konsonantit jätetään usein pois. Lisäksi kirjoituksesta puuttui joitakin merkkejä, jotka olivat kreikan kannalta periaatteessa tarpeen; kirjoituksessa ei tehty eroa [k]-, [kh]-, ja [g]-äänteiden, [r]- ja [l]-äänteiden, [t]- ja [th]-äänteiden eikä [p]-, [b]- ja [f]- ([ph]-) äänteiden välillä. Näitä ilmaisevat tavumerkit, jotka alkavat k:lla, r:llä, t:llä ja p:llä. Äänteet [kw] ja [gw] ilmaistin q:lla. Kirjoituksella ei myöskään kyetä ilmaisemaan sanojen taivutusta kokonaisuudessaan. Lopputuloksena syntyvät sanat ovat usein monitulkintaisia.