Amalgaami
Hammaspaikoissa sitä käytetään hopea-amalgaamina, joka sisältää tyypillisesti 50 % elohopeaa (Hg), 35 % hopeaa (Ag) sekä pienempiä määriä kuparia (Cu) ja tinaa (Sn). Osittain on siirrytty muovisiin hammaspaikkoihin, jotka ovat valkoisia toisin kuin amalgaamipaikat. Siirtymisen syynä on erityisesti muovipaikkojen esteettisyys ja aiemmin myös pienten metallielohopeamäärien irtoaminen hammaspaikoista.
Hammasproteesi
Kiinteisiin proteeseihin kuuluu kruunut, sillat ja implanttikiinnitteiset rakenteet. Hammas kruunutetaan kun ikenen päällä oleva hammasmateriaali on enää vähäinen esimerkiksi karioitumisen tai juurihoidon jälkeen tai siinä oleva paikka ei kestä purentarasitusta. Ennen kruunutusta hammas hiotaan pilariksi ja sen jälkeen hammaslaboratiossa valmistettu joko metallinen, keraaminen tai metallokeraaminen kruunu sementoidaan hampaaseen. 
Mikäli hammasrivistä puuttuu hammas voidaan se korvata siltarakenteella. Tällöin viereiset hampaat toimivat pilareina, aluksi ne hiotaan kuten kruunutuksessa, mutta laboratoriosta tuleva kappale on yhtenäinen pala, joka sisältää pilarihampaiden kruunut sekä hampaiden väliin ikenen päälle tulevan välihampaan. 
Implantilla voidaan korvata yksittäisen hampaan puutos. Mikäli leukaluuta on tarpeeksi porataan luuhun ruuvi, jonka päälle kruunu liitetään. Implantointi on hyvä vaihtoehto, mikäli viereiset hampaat ovat ehjät, eikä niitä haluta hioa sillan pilarihampaiksi.