D-vitamiini
D-vitamiinin liikasaannin riskiä ei Suomessa juuri ole, sillä riittävän ja turvallisen saannin alue on melko laaja (aikuisilla 7,5–50 μg/päivä) ja sen saanti luonnollisista lähteistä on Suomessa vähäistä. Ainoastaan samanaikaisesti lisäravinteita runsaasti käyttävät voivat eri lähteistä saada niitä liikaa. Liikasaanti lisää luun hajoamista ja suurentaa liiaksi veren kalsiumpitoisuutta. Kalsiumsuoloja voi saostua kudoksiin ja voi aiheutua sydän- ja hermostoperäisiä oireita. Vaikeimmillaan voi kehittyä munuaisten vajaatoiminta, ja myrkytys voi johtaa jopa kuolemaan. Käytännössä kalsiumin pitoisuuden suureneminen johtuu kuitenkin lähes aina lisäkilpirauhasen hormonitoiminnan muutoksista, tai sarkoidoosista, D-vitamiinimyrkytys on käytännössä Suomessa tuntematon.
Fosfolipaasi D
Rakenteeltaan fosfolipaasi D on monomeeri ja se eristettiin ensimmäisen kerran kasveista. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on noin 105–120 kDa. Fosfolipaasi D hydrolysoi useita fosfolipidejä esimerkiksi fosfatidyylikoliini, fosfatidyyliseriiniä ja fosfatidyylietanoliamiinia. Hydrolyysin lisäksi entsyymi voi katalysoida myös siirtoreaktioita, joissa se siirtää fosfatidyyliryhmän alkoholijohdannaiselta toiselle. Kalsiumionit aktivoivat fosfolipaasi D:n toimintaa. Ihmisen entsyymi on katalyyttisesti aktiivinen niitä ilmankin, mutta esimerkiksi monien kasvien entsyymit tarvitsevat kalsiumioneja ollakseen katalyyttisesti aktiivisia. Ollakseen aktiivinen eukaryoottien fosfolipaasi D tarvitsee toisen proteiinin ADP-ribosylaatiotekijän. Fosfolipaasi D:n katalysoiman reaktion tuotteen fosfatidihappo ja esimerkiksi koliini osallistuvat monien biologisten prosessien säätelyyn.