Vesikauhu
Alkujaan Pasteur käytti rokotteen raaka-aineena kaniinin selkäydintä, jonka käyttöön liittyy monenlaisia riskejä kuten muiden virustautien tarttuminen. Vesikauhurokotteet ovat sittemmin kehittyneet, mutta vielä 1970-luvulla vesikauhurokotekuuri oli käytettyjen menetelmien ja niihin liittyneiden komplikaatioiden vuoksi niin rankka kokemus, että sen läpi käytyään potilas todella tunsi selvinneensä tappavasta taudista. Vesikauhurokotetta ei kuitenkaan tuolloinkaan ollut koskaan syytä jättää antamatta, sillä kyseessä oli – ja on edelleenkin – varsin selkeä valinta kuoleman ja elämän välillä: Jos tauti puhkeaa, se on melkein aina kuolemaksi, mutta ajoissa annettu rokote auttaa aina.
BCG-rokote
Rokote pyritään antamaan mahdollisimman varhaisessa iässä, ihanteellisesti jo vastasyntyneille, sillä vanhempien kohdalla suojateho on merkittävästi pienempi. Suomen THL:n suosituksen mukaan rokote annetaan vain alle 7-vuotiaille. Britanniassa tehdyssä seurantatutkimuksessa rokotteen suoja 15 seuraavan vuoden aikana oli 78 % kaikkia tuberkuloosin muotoja ja täydellinen eli 100 % yleistynyttä tuberkuloosia vastaan.