Kemal Atatürk
Vuonna 1931 hallitseva Tasavaltalainen kansanpuolue (CHP) julisti hallituksen virallisen ideologian, ns. kemalismin, jonka Atatürk määritteli. Kemalismin periaatteita ovat tasavaltalaisuus, nationalismi, populismi, valtiojohtoisuus, sekularismi ja vallankumouksellisuus (tai uudistusmielisyys, reformismi). Vuonna 1930 hän oli määrännyt Fethi Okyar Beyn perustamaan oppositiopuolueen demokratian nimissä. Vapaan tasavaltalaispuolueen ideologia oli sama, lukuun ottamatta etatismia. CHP:tä vastustava oppositio kerääntyi pian uuden puolueen ympärille, ja seurauksena oli että puoluejohtaja Fethi Okyar lakkautti puolueen.
Atatürk antoi Turkille uutta arvovaltaa kansainvälisellä kentällä sotilaallisilla ja poliittisilla saavutuksilla. Merkittävin ulkopoliittinen voitto oli Bosporinsalmen hallinta, jonka Turkki sai heinäkuun 1936 Montreux'n yleissopimuksella. Atatürk oli vielä suosittu turkkilaisten keskuudessa kuollessaan 1938 maksakirroosiin Dolmabahçen palatsissa, Istanbulissa.
Akmeismi
Akmeismi (kreikan sanasta akme = kärki, huipentuma) on runouden koulukunta, joka syntyi Venäjän avantgarden kaudella 1900-luvun alussa. Venäläiset runoilijat Sergei Gorodetski, Nikolai Gumilov, Anna Ahmatova ja Osip Mandelstam perustivat suuntauksen symbolismin vastapainoksi Pietarissa. Akmeismin esiinnousun merkkipaaluina voidaan pitää Gorodetskin ja Gumilovin vuonna 1911 perustamaa "akmeistista" runoilijakiltaa ja Mandelstamin vuonna 1913 julkaisemaa manifestia "Akmeismin aamu". Koulukunnan syntyä oli kuitenkin enteillyt jo runoilija ja säveltäjä Mihail Kuzminin vuonna 1910 kirjoittama kirjallisuusesteettinen essee (). Akmeismin perustajiin ja keskeisiin edustajiin luetaankin tavallisesti myös Kuzmin.