Polis
Termiä "polis" käytettiin antiikin Kreikassa kahdessa päämerkityksessä, sekä merkitsemään kaupunkia (kaupunkikeskusta) että valtiota (kaupunkivaltiota). Mogens Herman Hansenin mukaan termiä käytetään kuitenkin antiikin lähteissä maantieteellisessä merkityksessä kaupungeista pääasiassa vain silloin, kun kyseinen kaupunki oli samalla "poliksen" keskus poliittisessa merkityksessä eli kaupunkivaltiona. Toisin sanoen, nämä kaksi merkitystä vaikuttavat lähes aina kulkevan yhdessä silloinkin, kun sanaa käytetään tekstissä ensisijaisesti toisessa sen merkityksistä: lähes kaikki "polis"-kaupungit olivat "polis"-valtioiden keskuksia, ja lähes kaikilla "polis"-valtioilla oli "polis"-kaupunkikeskus. Kolmannessa mutta harvinaisemmassa päämerkityksessä termiä "polis" käytetään antiikin lähteissä maa-alueesta, joka käsitti sekä kaupunkikeskuksen että muun sen vallassa olleen alueen.
Polis
Täysivaltaisia kansalaisia olivat miespuoliset kansalaiset, sillä heillä oli oikeus poliittiseen toimintaan. He olivat myös ainakin periaatteessa tasa-arvoisia lain edessä ja saattoivat vedota oikeuteen. Siinä missä poliittisten oikeuksien määrä riippui poliksen valtiomuodosta ja joskus esimerkiksi varallisuudesta tai muulla perusteella määräytyvästä yhteiskuntaluokasta, ainakin lain suoja oli sama kaikille. Kansalaisuuden omaavat naiset eivät voineet osallistua politiikkaan, mutta olivat muutoin osa kansalaisten yhteisöä, ja saattoivat osallistua siihen muun muassa uskonnon tai muun yhteisöllisen toiminnan kautta, ja myös heillä oli lain suojaa. Kansalaisuus erotti niin rikkaat kuin köyhätkin kansalaiset asemaltaan ja oikeuksiltaan orjista sekä metoikeista eli kaupungissa asuneista muiden polisten kansalaisista.