Metafysiikka
Metafysiikka on kuitenkin perinteisesti ollut ontologiaa laajempi käsite, ja ontologiset väitteet muodostavat tällöin metafysiikan ytimen, niin sanotun "yleisen metafysiikan". Lisäksi on erotettu "erityinen metafysiikka", joka tutkii perinteisen metafysiikan erityiskysymyksiä ja eri filosofian aloista nousevia metafyysisiä kysymyksiä, kuten ajan luonnetta; mielen luonnetta ja mielen ja aineen dualismia; tahdonvapautta tai Jumalan olemassaoloa. Useita perinteisen erityisen metafysiikan kysymyksiä tutkitaan nykyisin omilla tieteenaloilla – esimerkkinä kosmologia eli tutkimus kaikkeuden kehityksestä ja rakenteesta, josta on tullut osa fysiikkaa.
Wienin piiri
Mikä sitten on metafysiikan rooli? Carnapin mukaan sillä on silti sisältöä, vaikkakaan ei teoreettista sisältöä: metafyysiset väitteet ilmaisevat ihmisten asenteita elämää kohtaan. Metafysiikka on taidetta samoin kuin lyyrinen runous. Metafyysikko käyttää välineenään teoretisointia taiteen keinojen sijaan: hän sekoittaa taiteen ja tieteen, elämää koskevan asenteen ja tiedon, ja saa siten aikaan epätyydyttäviä ja riittämättömiä tuloksia. Kuten Carnap kirjoitti, "”Metafyysikot ovat muusikoita ilman musikaalisia kykyjä”".