Fonologia
Fonologia, eli äänneoppi (kreikan sanoista φωνή /phōnḗ/ 'ääni' ja λόγος /lógos/ 'puhe; järki') on luonnollisen kielen rakennetutkimuksen osa-alue (katso myös kielitiede). Kun fonetiikassa tutkitaan ihmisen kykyä tuottaa kaikenlaisia äänteitä puhe-elimillään ja puhetta konkreettisella tasolla, fonologia käsittelee sitä, miten äänne-eroja hyödynnetään eri kielijärjestelmissä merkitysten erottamiseen. Fonetiikka ja fonologia ovat kuitenkin kiinteässä yhteydessä toisiinsa, mutta niiden näkökulmat ovat erilaiset: fonetiikan näkökulma on universaali eli kaikkia kieliä koskeva, kun taas fonologia on kieli(systeemi)kohtaista.
Fasettiluokitus
Fasettiluokitus on luokittelujärjestelmä, jossa tiedonalaa kuvaillaan eri näkökulmista . Fasetit ovat toisistaan riippumattomia, toisensa poissulkevia kategorioita , esimerkiksi luokittelu muodon, värin, materiaalin ja iän perusteella. Fasettiluokitusta sovelletaan käytännössä esimerkiksi verkkosivustojen sisällön järjestämisessä. Sivuston eri alasivut ovat fasetteja. Fasettiluokituksen teoreettisempi käyttötarkoitus on tiedon luokittaminen ja erikoisalojen tesaurusten rakentaminen. Fasettiluokituksen fasetit muodostetaan fasettianalyysin avulla (katso alla).
Hyvä esimerkki fasettiluokituksesta on intialaisen S. R. Ranganathanin (1892-1972) vuonna 1933 kehittämä Kaksoispisteluokitus (Colon Classification). Ranganathanin luomista faseteista eli käsitekategorioista käytetään lyhennettä PMEST, jossa P (Personality) tarkoittaa henkilöä, toimijaa tai aihetta, M (Matter) materiaalia tai ominaisuutta, E (Energy) toimintaa, S (Space) paikkaa ja T (Time) aikaa. 
Esimerkki fasettiluokituksesta: