Bobby Moore
Robert Frederick Chelsea ”Bobby” Moore (12. huhtikuuta 1941 – 24. helmikuuta 1993) oli englantilainen jalkapalloilija. Hän oli Englannin vuoden 1966 maailmanmestarijoukkueen kapteeni.
Gary Moore
Sooloalbumin julkaisun jälkeen Moore hyväksyi Lynottin pyynnön tulla auttamaan Thin Lizzyä, jonka kitaristi Eric Bell oli jättänyt. Mooren aika Thin Lizzyssa kesti kuitenkin vain pari kuukautta. Tämän jälkeen hän soitti jonkun aikaa Jon Hisemanin perustamassa fuusiojazzyhtyeessä Colosseum II. Moore levytti yhtyeen kanssa kolme albumia. Thin Lizzyyn hän palasi 1978, kun hän korvasi loukkaantuneen Brian Robertsonin Queenin kanssa tehdyllä Yhdysvaltain-kiertueella. Moore soitti kitaraa Thin Lizzyssä myös sen menestysalbumilla "" (1979).
Thin Lizzysta Moore palasi soolouralleen ja julkaisi albumin "Back On The Streets", joka sisälsi Mooren tunnetuimman soolohitin, ”Parisienne Walkwaysin”, joka nousi huhtikuussa 1979 Britannian listan kymmenen parhaan joukkoon. Yhdysvaltain-kiertueen aikana Moore ja Lynott riitautuivat. Moore palasi Britanniaan ja muodosti lyhytaikaisen G-Force-nimisen yhtyeen. Se teki vain yhden, flopanneen albumin. Lynott houkutteli tämän jälkeen Mooren jälleen takaisin Thin Lizzyyn. Hän soitti Thin Lizzyn konserttitallenteella "Life" ja jätti jälleen yhtyeen. Samoihin aikoihin hän julkaisi sooloalbumit "Corridors of Power" (1982), "Victims of the Future" (1983) ja "Run for Cover" (1985). Viimeksi mainittu sisälsi ”Out in the Fields” -nimisen kappaleen, joka oli Mooren ja Lynottin viimeinen yhteistyö ennen Lynottin tammikuussa 1986 tapahtunutta kuolemaa.