Moniälykkyysteoria
Gardner määrittelee älykkyyden toisaalta ihmisen hermojärjestelmän tiedonkäsittelykapasiteetin, toisaalta kulloistenkin kulttuuristen käytänteiden ja arvostusten kautta. Älykkyys on biopsykologinen informaation käsittelyn kyky, jota voi käyttää kyseisessä kulttuurissa arvostetuilla tavoilla ongelmien ratkomiseksi ja tuotteiden luomiseksi. Gardner nimesi kahdeksan kriteeriä sen arvioimiseksi, mitä voi kutsua moniälykkyysteorian mukaiseksi älykkyydeksi. Näitä ovat mm. aivovauriotapauksissa ja psykometrisissä mittauksissa ilmenevät ihmisen hermojärjestelmästä johtuvat ilmiöt sekä kulttuuriset symbolijärjestelmät. Vaikka älykkyydet näin liittyvätkin kulttuurisiin käytänteisiin, ne ovat eri asia kuin kulttuurin ala. Niinpä esimerkiksi musiikkialalla työskennellessä tarvitaan muitakin älykkyyksiä kuin musiikillista älykkyyttä.
Musiikin vaikutukset
Gandnerin luoma moniälykkyysteoria syntyi muun muassa sen pohjalta, kun hän huomasi aivovauriopotilaalla laulu- ja soittotaidon säilyneen, vaikka tämä oli menettänyt kielelliset kykynsä. 1990-luvulta lähtien onkin musiikillinen aivotutkimus kiihtynyt, sillä on alettu ajatella, että jos ymmärretään aivojen tapaa prosessoida musiikkia, voi se olla avain jopa eräiden sairauksien ymmärtämiseen.