Maria de’ Medici
Maria de’ Medicin loppu on surullinen. Vuosien ajan hän matkusti eurooppalaisesta hovista toiseen, Saksassa ja Englannissa, mutta hän ei voinut koskaan palata Ranskaan. Hän kuoli pakolaisena Rubensin synnyinkodissa vuonna 1642 muutama kuukausi ennen Richelieuta.
Lorenzo de’ Medici
Lorenzon ensimmäisinä hallitsijanvuosina Firenzessä vallitsi rauha ja Medicien suhteet Kirkkovaltioon olivat hyvät. Medicit jatkoivat paavin rahoittajina. Paavi Sixtus IV halusi kuitenkin ostaa Imolan kaupungin läheltä Firenzen tasavallan rajaa. Lorenzo kieltäytyi antamasta paaville tähän lainaa, joten paavi haki lainan Medicien kilpailijoilta Pazzi-suvulta. Paavi myös naitti veljenpoikansa Urbinon herttuan vanhimmalle tyttärelle, mikä loukkasi Medici-sukua. Medicit ja paavinvalta olivat ajautuneet vihanpitoon, mutta avointa sotaa ei syttynyt. Pazzit johtivat salajuonta Lorenzon murhaamiseksi. Huhtikuussa 1478 kaksi pappia surmasivat Lorenzon veljen Giulianon ja haavoittivat Lorenzoa Firenzen tuomiokirkossa. Salajuonen epäonnistuttua Lorenzon surmaamisessa useimmat salaliittolaiset, kuten arkkipiispa, teloitettiin, yhteensä yli 70 ihmistä hirtettiin ja Pazzien omaisuus takavarikoitiin. Tapahtuman jälkeen paavi julisti koko Medici-suvun kirkon ulkopuolelle. Medicit olivat kuitenkin samalla Firenzessä poliittisesti vahvempia kuin koskaan ja kansan parissa hyvin suosittuja. Paavi liittoutui Napolin kuninkaan kanssa ja julisti Firenzelle sodan. Vihamielisyydet lopetettiin kuitenkin pian Lorenzon käytyä Napolissa neuvottelemassa.