H. C. Andersen
Andersen kirjoitti romaaneja, näytelmiä, oopperoita, runoja, matkakertomuksia ja omaelämäkertoja. Hän kirjoitti myös noin 156 satua. Juuri satujensa ansiosta hänestä tuli maailmankuulu kirjailija, kansainvälisesti tunnettu uranuurtaja ja monen satukirjailijan esikuva. Andersen sisällytti satuihinsa kansansatujen motiivi- ja muotoaarteistoa, ja hän myös laajensi sadunkerrontaa fantasialle ominaisiin ulottuvuuksiin. Hän itse korosti satujensa sopivuutta kaikenikäisille, ei vain lapsille.
Norjan kirjallisuus
Norjan kansainvälisesti tunnetuin kirjailija Henrik Ibsen (1828–1906) julkaisi ensimmäisen näytelmänsä, muinaiseen Roomaan sijoittuvan "Catilinan" vuonna 1850 ja hallitsi koko vuosisadan loppupuolen norjalaista draamaa. 1850- ja 1860-luvuilla hän kirjoitti antiikkiin ja Norjan varhaishistoriaan sijoittuvia näytelmiä esikuvinaan muun muassa englantilainen William Shakespeare ja tanskalainen Adam Gottlob Oehlenschläger. Tärkeimpiä kansallisromantiikan ja realismin välimaastoon lukeutuvia näytelmiä ovat "Kongs-Emnerne" (1863, , WSOY 1884), joka liittää 1200-luvulla käydyn kuningas Haakon Haakoninpojan ja Skule-jaarlin valtataistelun 1800-luvun kansakunnan rakentamisen henkeen, ja "Peer Gynt" (1867), joka yhdistää norjalaisia kansallisromanttisia ja myyttisiä aineksia psykologiseen kehityskertomukseen ja identiteetin etsimiseen.