Tapio Wirkkala
Wirkkala suunnitteli käyttöesineitä muun muassa Ahlström Oy:lle, Airamille, Kultakeskus Oy:lle, Lapin puukolle ja Orakselle. Hän suunnitteli muun muassa vuonna 1951 Milanon IX triennaalin Suomen osaston, joka palkittiin grand prix’llä. Wirkkala toimi useiden muidenkin taideteollisuusnäyttelyiden näyttelyarkkitehtina. Vuonna 1956 hän suunnitteli Suomen lasiteollisuuden 275-vuosinäyttelyn, vuonna 1961 Ornamon 50-vuotisnäyttelyn ja vuonna 1979 Suomen Käsityön Ystävien 100-vuotisnäyttelyn. Suomen lasimuseon tilat hän suunnitteli vuonna 1981.
Wirkkala oli monipuolinen taiteilija, joka käytti materiaaleinaan lasia, puuta, posliinia, metallia ja muovia. Hänen varhaiset veistoksensa olivat muun muassa sotien jälkeisiä kaatuneiden muistomerkkejä. Vaikka Wirkkala tunnettiin erityisesti muotoilijana, hän tutustui jo 1940-luvun lopulla lentokonevaneriin, josta tuli hänen veistostensa päämateriaali. Hän oli myös tunnettu näyttelyarkkitehti ja graafinen suunnittelija.
Suomen kansallismaisemat
Tapiola on päässyt listalle, koska se on sodan jälkeen uudella puutarhakaupunki-periaatteella rakennettu vireä kaupunginosa. Tapiolan ideoi käytännössä Väestöliiton toiminnanjohtaja Heikki von Hertzen. Tapiolan kansallismaiseman loivat Otto-Iivari Meurmanin Hagalund-suunnitelman (1945, 1952) pohjalla arkkitehdit Aarne Ervi, Markus Tavio, Viljo Revell ja Aulis Blomstedt. Tapiolan monumentaalikeskus (Ervi 1954) valmistui 1960-luvulla. Viereisessä kuvassa Ervin keskustorni (1961) ja Arto Sipisen kulttuurikeskus (1989). Muita arkkitehteja Tapiolassa ovat muun muassa Alvar Aalto jonka työt kuitenkin sijaitsevat etupäässä Tapiolan naapurissa Otaniemessä sekä Suvikummun alueen suunnitelleet Raili ja Reima Pietilä. Tällä hetkellä Tapiolan kansallismaisemaa uhkaa metron mukanaan tuoma liikekeskuksen voimakas lisärakentaminen .