Sävellaji
Sävellaji on sävelasteikkoon perustuva säveljärjestelmä, jonka perussäveleksi on valittu jokin 12-sävelasteikon sävel. Tietyssä sävellajissa olevassa musiikkiteoksessa käytetään pääosin kyseiseen sävellajiin kuuluvia säveliä. Sävellajeihin perustuvaa musiikkia sanotaan tonaaliseksi vastakohtana atonaaliselle ja modaaliselle musiikille. Sävellaji voi vaihtua kesken musiikkiteoksen, mitä kutsutaan modulaatioksi tai sävellajinvaihdokseksi.
Heinz Holliger
”Puhuvan musiikin” ajatus on keskeinen jo barokin ajan musiikissa, eikä ole sattumaa että tämä teema seuraa Holligeria läpi hänen tuotantonsa. Holliger sijoittaa sävellyksensä usein perinteiseen viitekehykseen, ja esimerkiksi hänen keskeisimpiin teoksiinsa kuuluvasta, liki kolmituntisesta orkesteri- ja kuoroteos Scardanelli-Zykluksesta (1975–1991) löytyy kosolti yksinkertaiseen hahmoon puettuja homofonisia koraaleita ja erilaisia kontrapunktisia tekniikoita hyödyntäviä sävellysmuotoja, kuten kaanoneita. Traditiolla on siten tärkeä merkitys Holligerin musiikille, josta kuulijalle välittyy syvä historian tuntemus ja kunnioitus. Sisällön tasolla Holliger kuitenkin koettelee vakiintuneiden sävellysmuotojen rajoja ja uudistaa niiden tarjoamia mahdollisuuksia. Historiallisten sävellysmuotojen ja -tekniikoiden käyttö tarjoaa Holligerille lähtökohdan musiikilliselle ilmaisulle, joka on mahdollisimman kaukana anakronismista tai menneen kierrättämisestä ja jossa on alati läsnä modernismin hengen mukainen, uutta kohti suuntautumisen tendenssi.