Itävallan historia 1918–1945
Itävallan valtiota, jota joskus kutsutaan ensimmäiseksi tasavallaksi, luotaessa ympärysvaltojen ongelmana oli luoda kansallisvaltioita monikulttuurisesta valtakunnasta, jossa kansallisuusryhmät eivät eläneet tarkkojen rajojen erottamina. Itävalta sai yhtenäiset saksankieliset tai valtaosaltaan saksalaiset Ylä-Itävallan, Ala-Itävallan, Steiermarkin, Kärntenin, Tirolin Brennerin solan pohjoispuolelta, Vorarlbergin ja siivun Länsi-Unkarista, josta tuli Burgenlandin maakunta. Keisarikunnassa näillä ei ollut ennen ollut mitään yhteistä identiteettiä tai nationalismia. Yhteinen kieli ja historialliset siteet Habsburgien valtakuntaan pitivät maan koossa ympärysvaltojen painostuksen lisäksi.
Romanian saksalaiset
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Kaakkois-Euroopan valtiolliset rajat muodostettiin uudestaan. Romaniaan liitettiin Itävallasta entinen kruununmaa Bukovina, Unkarista nykyinen Transilvania ja itäinen Baanaatti, Bulgariasta Dobrogea sekä Venäjästä Moldovan itäiset osat eli Bessarabia. Vuoden 1930 väestönlaskennan mukaan näillä alueilla asui noin 9,25 miljoonaa ihmistä. Saksankielinen väestö oli noin 760 000 ihmistä, suurin ei-romanialainen väestöryhmä unkarilaisten jälkeen.