Deismi
Varsinkin ranskalaiseen valistukseen liittyi usein deismi suhteessa uskonnollisiin kysymyksiin. Deismin mukaan järkiperustein on syytä uskoa, että todellisuuden on luonut jokin jumala, mutta tästä jumalasta on mahdotonta saada tarkempaa tietoa. Keskeinen askel uskonnosta deismiin on luopuminen uskomisesta pyhien kirjojen totuudellisuuteen. Deistit yleensä ajattelivat, että koska Raamattu on väärässä monien luonnontieteellisten seikkojen suhteen, jumala ei ole voinut kirjoittaa sitä. Deistien mukaan heidän oppinsa ei vaadi uskoa, vaan perustuu yksinomaan järjen käyttöön. Deismin kannattajien mukaan deismi ei siis ole uskonto. Usein deismi luetaan teismin alalajiksi.
Uskonnonfilosofia (Hick)
Hick toteaa, että käsitettä teismi, usko Jumalaan yleensä, käytetään usein monoteismin eli yksijumalisuuden vastineena – teismillä tarkoitetaan tavallisesti uskoa persoonalliseen Jumalaan. Monoteismin mukaan on olemassa yksi persoonallinen jumala. Juutalainen ja kristillinen jumalakäsitys on ehdottoman yksijumalinen. Muita jumalaa koskevia ajattelutapoja ovat ateismi (jonka mukaan jumalaa ei ole), agnostismi (sananmukaisesti tietämättömyysoppi, jumalan olemassaolosta ei ole tietoa), deismi, polyteismi eli monijumalisuus, henoteismi ja panteismi eli kaikkijumalisuus.