Elafónisos
Elafónisos (, suom. ”Peurasaari”) on Kreikan saari, joka sijaitsee Välimeressä Peloponnesoksen niemimaan etelärannikon edustalla. Se oli vuoden 365 maanjäristykseen saakka kapealla kannaksella yhteydessä Peloponnesokseen. Saaren pinta-ala on 18 neliökilometriä ja asukasluku 1 024 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Elafónisoksen kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Elafónisos
Merirosvot käyttivät saarta tukikohtanaan 1500- ja 1600-luvuilla, sillä tuohonkin aikaan alukset käyttivät Elafónisoksen ja Kytheran saaren välistä salmea matkallaan itäiselle Välimerelle. Sarakínikonlahdella ja saaren eteläpuolisella merialueella käytiin 7.–10. elokuuta 1572 meritaistelu, jossa ottivat yhteen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Kaarle V:n pojan Espanjan prinssin Juhana Itävaltalaisen komentamat venetsialaisjoukot sekä algerialaisen, osmanien amiraaliksi ylentämän, merirosvon Ulutzalin osmanijoukot. Taistelu päättyi siihen, kun Juhana Itävaltalaisen joukot ajoivat osmanit Mánin niemimaalle. Karlowitzin rauhassa vuonna 1699 osmanien valtakunta tunnusti Venetsian oikeudet Elafónisokseen, mutta vuonna 1715 osmanit miehittivät saaren. Toinen Venetsian ja osmanien välinen meritaistelu Elafónisoksen edustalla käytiin vuonna 1717, kun venetsialaisamiraali Pizanis lähti hyökkäämään 33 aluksen laivastolla osmanien laivaston kimppuun, joka oli ankkuroituneena Sarakínikonlahdella. Laivastot kohtasivat Elafónisoksen länsirannikon edustan pienten Panagían saarten tuntumassa, jossa alkoi kahdeksan tuntia kestänyt ja venetsialaisten voittoon päättynyt taistelu. Seuraava meritaistelu venetsialaisten ja osmanien välillä saaren edustalla käytiin 20.–22. heinäkuuta 1718, kun Markantónis Diedoksen johtama 26 aluksesta muodostunut laivasto otti yhteen Souleiman Kotzan johtaman 36 aluksen osmanilaivaston kanssa. Tämäkin taistelu päättyi Venetsian voittoon.