William Johnson (baronetti)
Heinäkuussa 1774 Johnson menehtyi kartanossaan Johnson Hallissa todennäköiseen aivoinfarktiin kesken irokeesien liittokunnan neuvottelun. Tuhannet ihmiset kerääntyivät hänen hautajaisiinsa. Arkunkantajina toimivat New Jerseyn kuvernööri William Franklin ja New Yorkin korkeimman oikeuden tuomarit. Johnson haudattiin hänen itse perustamansa St. Johnin Anglikaanisen kirkon alttarin alle. Hautajaisten jälkeisenä päivänä irokeesien liittokunnan edustajat kokoontuivat Johnsonin haudalle viettämään omaa muistotilaisuuttaan.
James Bruce
Kun Bruce kertoi Lontoossa kokemuksistaan, häntä ei uskottu, sillä hänen eksoottisten tarinoidensa arveltiin olevan vain yksi monista tutkimusmatkahuijauksista, joita oli aiemmin jo nähty paljon. Englantilaiset suhtautuivat Bruceen nihkeästi myös siksi, että hän oli skotti ja lisäksi kertonut löydöistään ensin Ranskan hoville. Hän myös kuvasi Etiopian barbaarimaisena ja julmana maana, mihin ei haluttu uskoa. Muun muassa Samuel Johnson ja James Boswell pilkkasivat häntä julkisesti. Bruce vetäytyi asumaan tiluksilleen Skotlannissa ja ryhtyi vuonna 1780 kirjoittamaan matkakuvausta, joka ilmestyi kymmenen vuotta myöhemmin viisiosaisena nimellä "Travels to Discover the Source of the Nile". Siihen sisältyi myös kuvaus Etiopian varhemmasta historiasta. Teoksesta tuli heti myyntimenestys, mutta kriitikot pitivät edelleen Brucen kertomusta sepitteenä. Se liitettiin jopa samaan sarjaan paroni von Münchhausenin kuvitteellisten seikkailujen kanssa. Bruce kuoli vuonna 1794 kompastuttuaan ja kaaduttuaan portaissa. Myöhempien tutkimusmatkailijoiden kertomukset vahvistivat hänen kuvauksensa Afrikasta todeksi ja hän sai näin kuolemansa jälkeen maineensa takaisin. Nykyisin hänen matkakirjaansa pidetään Afrikkaan sijoittuvan seikkailukirjallisuuden klassikkona.