Kim Jong-il
Kim Jong-il (; hanja: 金正日; neuvostoliittolaislähteiden mukaan 16. helmikuuta 1941, virallisen elämäkerran mukaan 16. helmikuuta 1942 – 17. joulukuuta 2011) oli Pohjois-Korean Korean työväenpuolueen pääsihteeri ja kansallisen puolustuskomitean puheenjohtaja, toisin sanoen Pohjois-Korean johtaja vuosina 1994–2011. Pohjois-Koreassa hänet tunnettiin nimillä ”"Rakas Johtaja"” ja ”"Suuri Marsalkka"”. Hänen isänsä Kim Il-sung oli Pohjois-Korean johtaja kuolemaansa saakka 1994. Pohjois-Korean hallitus ilmoitti Kim Jong-ilin kuolemasta joulukuussa 2011. Pohjois-Korean ilmoituksen mukaan hän menehtyi sairaskohtaukseen yksityisjunassaan. Etelä-Korean tiedusteluviranomaisten mukaan Kimin juna ei kuitenkaan ollut tuohon aikaan liikkeellä.
Kim Hyun Hee
Tiedustelupalvelussa Kim siirrettiin ohjelmaan, jossa hänet piti kouluttaa vakoojaksi. Hänelle annettiin salanimi "Ok Hwa". Kim eli seuraavat seitsemän vuotta tiedustelupalvelun koulutuskeskuksessa pääkaupungin Pjongjangin lähistöllä. Koulutukseen kuului kolme vuotta japanin kielen kursseja kouluttajanaan Japanin kansalainen Yaeko Taguichi, jonka Pohjois-Korean hallitus oli siepannut maahan vuonna 1978. Koulutuskeskuksen oppilaat, mukaan lukien Kim, indoktrinoitiin ehdottoman uskollisiksi Pohjois-Korean hallitukselle ja jucheaatteelle propagandaelokuvilla. Kimin viimeiset harjoitukset huipentuivat dokumenttien varastamiseen suurlähetystön jäljitelmästä. Kim matkusti Kiinaan ja myöhemmin Eurooppaan Pohjois-Korean tiedustelupalvelun vanhemman vakoojan Kim Seung-iln kanssa.