St. John Commandaria
Viinin alkuperä ulottuu kuitenkin aikaan 2000 vuotta ennen ristiretkeläisen suorittamaa uudelleen nimeämistä. Aiemmin viini tunnettiin "Mana-"nimellä, joka tarkoittaa kreikaksi äitiä. Nimi johtui viinin valmistusprosessista. Viini kypsytettiin isoissa keraamisissa astioissa. Kun viini oli kypsää, jätettiin pohjalle kuitenkin osa vanhaa viiniä ja uusi kypsytettevä kaadettiin vanhan päälle. Tällä keinolla parannettiin kypsymisprosessia, ja vanhasta viinistä tuli ns. "äitiviini". Viini tehdään nykyäänkin samalla metodilla.
Viinintuotanto Kreikassa
Antiikin ajan päätyttyä ja bysanttilaiselle ajalle tultaessa viininviljely ja -tuotanto taantuivat. Dionysoksen palvonta kiellettiin. Usein levottomien olojen keskellä luostarit ja munkit ylläpitivät viinikulttuuria, samoin kuin Länsi-Euroopassa, sillä viiniä tarvittiin eukaristiassa. Keskiajalla Kreikka tunnettiin erityisesti Malvázia (Malvasia) -viinistä, joka sai nimensä läntisellä Peloponnesoksella sijaitsevasta Monemvasiásta. Viinin suojelyspyhäksi ortodoksisessa kirkossa tuli Tryfon Lampsakoslainen (myös Campsadalainen). Osmanivallan aika ei suosinut viininviljelyä, ja viljelmiä hävitettiin tai ne rappeutuivat. Jäljelle jäänyttä viinintuotantoa verotettiin raskaasti.
Kreikan vapaussota, joka alkoi vuonna 1821, aiheutti jälleen viininviljelyn taantumisen. Viljely alkoi uudestaan olojen rauhoituttua, ensimmäisenä Peloponnesoksella. Kreikka säästyi pääosin muun Euroopan viinisatoja 1800-luvun lopulla hävittäneeltä viinikirva-epidemialta, minkä seurauksena kreikkalaiset viinit saivat uutta huomiota. Viininviljelyyn käytetty maa-ala kasvoi edelleen 1900-luvulle tultaessa samalla, kun Kreeta, Thessalia ja Makedonia liitettiin Kreikkaan. 1900-luvun alkupuolella kreikkalaisten viinien maine oli kuitenkin vielä enimmäkseen huono tai olematon, ja vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla sodat aiheuttivat jälleen takapakkia tuotantoon.