Bolivian historia
Vuosien 1879–1884 Tyynenmeren sodassa Bolivia menetti Chilelle Tyynenmeren rannikkonsa ja yhteytensä merelle, mikä hiertää maiden välejä edelleen. Vuosina 1932–1935 Chacon sodassa Bolivia menetti 3/4 Gran Chacosta Paraguaylle. Sodan tappion aiheuttaman tyytymättömyyden vuoksi vuonna 1952 vasemmistolainen Movimiento Nacionalista Revolucionario johti kansallista vallankumousta, joka syöksi vallasta entisen oligarkian. Tuolloin maassa laajennettiin äänioikeus myös naisille ja alkuperäisväestölle, tehtiin maauudistus ja kansallistettiin kaivokset. MNR:n syöksivät vallasta vuoden 1964 sotilasvallankaappauksessa varapresidentti René Barrientos ja asevoimien komentaja Alfredo Ovando.
Chacon sota
Bolivialaiset suunnittelivat uutta hyökkäystä uutena kohteena paraguaylaisten päämaja Isla Poylla. Hyökkäyksen oli tarkoitus alkaa 11. syyskuuta, mutta paraguaylaisten komentaja José Félix Estigarribia teki vastahyökkäyksen 9. syyskuuta bolivialaisten valtaamaa Boquerónin linnaketta vastaan. Paraguaylaiset hyökkäsivät linnaketta vastaan epäonnistuen monta kertaa, mutta kukistivat sen kuitenkin kahden viikon taistelun jälkeen. Estigarribiasta tehtiin voiton jälkeen Paraguayn armeijan ylipäällikkö. Hyökkäys jatkui lokakuussa ja kuun 10. päivä paraguaylaiset olivat vallanneet takaisin Toledon ja Corralesin. Arcen luona paraguaylaiset joutuivat kiivaampaan taisteluun bolivialaisten kanssa, jotka vetäytyivät vasta kun heitä uhkasi saarto. Edelleen vallattiin myös Alihuati. Etelämpänä paraguaylaisten hyökkäys pysähtyi Saavedrassa bolivialaisten kiivaaseen puolustukseen. Estigarribia valtasi hyökkäyksellään 15 bolivialaisten tukikohtaa ja erotti Bolivian kaksi armeijakuntaa toisistaan. Talvisateet lopettivat kaikki suuremmat sotatoimet alueella.