Temppeli (mormonismi)
1839 myöhempien aikojen pyhät alkoivat rakentaa "uutta Siionin kaupunkia" Illinoisin Nauvoohon. Kaupunkiin rakennettavasta temppelistä oli määrä tulla entistäkin laajempi ja suurenmoisempi rakennus. Rakennuksen peruskivi muurattiin 6. huhtikuuta 1841. Tämä temppeli oli määrä varustaa tällä välin kehitettyjä pyhiä toimituksia, kuten endaumenttia ja sijaiskasteita varten. Temppelin rakennustyöt jatkuivat, vaikka vaino kirkon jäseniä kohtaan kiihtyikin. Edes profeetta Joseph Smithin murha 27. kesäkuuta 1844 ei pysäyttänyt rakennustöitä. Temppelin valmistuneessa kellarikerroksessa alettiin suorittaa kasteita kuolleiden puolesta kesällä 1845, ja talvella 1845–1846 temppelin valmistuneissa osissa toimitettiin ensimmäiset endaumentit. Vaikka suurin osa mormoneista oli paennut Illinoisista, temppeli vihittiin käyttöön 30. huhtikuuta ja 1. toukokuuta 1846 pidetyissä toimituksissa. Pian tämän jälkeen mormonit karkotettiin Illinoisista, ja kiihtynyt väkijoukko häpäisi temppelin ja turmeli sitä. Osittain tuhoutuneeseen rakennukseen aiottiin perustaa koulu, mutta 1848 tuhopolttaja sytytti rakennuksen tuleen, ja myöhemmin tornado tuhosi rakennuksen perin pohjin. 1999 MAP-kirkko ilmoitti rakentavansa Nauvoon temppelin uudelleen, ja 27. kesäkuuta 2002 MAP-kirkon presidentti Gordon B. Hinckley vihki käyttöön entiselle paikalleen uudelleen rakennetun Nauvoon temppelin. Temppeli on ulkoisesti edellisen kopio, mutta sen sisätilat on osittain järjestetty uudelleen.
Vantaan Pyhän Laurin kirkko
Tulipalon myötä kirkon holveista paljastui maalauksia, jotka oli uskonpuhdistuksen jälkeen peitetty kalkkimaalilla. Kuvia ei kuitenkaan voitu säästää, sillä tulipalon kuumuus oli haurastuttanut holvien rappausta niin, että ne oli rapattava ja maalattava uudelleen. Muinaistieteellisen toimikunnan määräyksestä taidehistorioitsija Emil Nervanderin johdolla tehtiin maalauksista jäljennökset, joita säilytetään Museovirastossa, ja uudet koristemaalaukset ideoitiin osin niiden pohjalta. Maalausten tarkkaa ikää ei ole pystytty selvittämään. Ne koostuivat yksinkertaisista ihmis- ja eläinaiheista sekä koristekuvioista, jotka oli toteutettu ns. primitiiviseen tyyliin, eivätkä aikalaiset antaneet niille suurtakaan arvoa. Nervander totesi loppulausunnossaan että maalauksilla ei ollut suurta taiteellista arvoa. Monien asiantuntijoiden mukaan Nervanderin menetelmällä on pilattu merkittäviä suomalaisia kuvakirkkoja.