Kriketti
Kentällä on samaan aikaan kaksi lyöjää. Lyöjän tarkoituksena on estää syöttäjää osumasta hiloihin lyömällä palloa. Lyönti voi olla luonteeltaan puolustava tai hyökkäävä. Puolustavan lyönnin tarkoituksena on suojata vain hilaa siten, ettei hila/portti mene rikki (eli palikat putoavat keppien päältä), jolloin lyöjä palaisi. Mikäli lyönti on hyökkäävä ja se onnistuu, hän ja toinen lyöjä ("nonstriker") juoksevat vastakkaisille hiloille, mistä seuraa yksi juoksu ("run"). Lyöjät voivat jatkaa juoksemista niin pitkään kuin pystyvät. Mikäli lyöjä onnistuu lyömään pallon ilmassa kentän rajojen ulkopuolelle, saa joukkue kuusi juoksua. Kentän pintaan osuneesta mutta rajojen yli menevästä lyönnistä saa neljä juoksua. Enemmän juoksuja tehnyt joukkue voittaa ottelun. Mikäli joukkueet eivät ehdi pelata vuoroparejaan määräaikaan mennessä, tuomitaan ottelu tasapeliksi. Yli sadan menevät pistemäärät ovat kriketissä yleisiä.
Beachfutis
Joukkueella saa olla kentällä kerrallaan viisi pelaajaa (4 kenttäpelaajaa ja 1 maalivahti). Joukkueet saavat tehdä vaihtoja koska tahansa, ja niiden määrää ei olla rajoitettu. Kun pallo menee kentän sivurajojen yli, annetaan vapaavalintaisesti sivurajapotku tai sivurajaheitto. Jos taas pallo menee päätyrajan yli, seuraa kulmapotku tai maaliheitto riippuen siitä, kumman joukkueen pelaajasta pallo meni rajan yli. Jokainen rike johtaa vapaapotkuun, jossa ei saa olla muuria, poikkeuksena se, jos rike tapahtuu rangaistusalueen sisällä. Tässä tapauksessa ammutaan rangaistuspotku. Vapaa- tai rangaistuspotkun laukoo aina pelaaja, jota rikottiin. Erotuomareilla on käytössään sininen kortti, joka tarkoittaa sitä, että pelaaja joutuu jäähylle kahdeksi minuutiksi. Tämän ajan joukkue pelaa alivoimalla.