Kreikkalainen mytologia
Myyttien avulla pyrittiin muun muassa selittämään erilaisia ilmiöitä, tapahtumia ja tapoja, joilla ei näyttänyt olevan luonnollista selitystä. Monilla kreikkalaisilla myyteillä oli yhteyksiä Lähi-idän vanhojen kulttuurien myytteihin. Osalla myyteistä on mahdollisesti jonkinlainen historiallinen pohja ja niitä voidaan pitää suullisessa muodossa kerrottuna historiana ennen historiankirjoitusta, mutta monilla myyteillä ei ole yhteyttä historiallisiin tapahtumiin. Kreikkalaisen mytologian ja todellisuuden suhteen selvittäminen on jokseenkin mahdotonta, koska tosi ja taru kietoutuvat niissä usein yhteen. Troijaa pidettiin pitkään taruna, kunnes Heinrich Schliemann löysi kaupungin rauniot 1870. Aleksanteri Suuren sanottiin olleen Zeuksen poika. Olympos-vuorelle kiivettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1913. Edes kirjailija Homeroksen olemassaolosta tai roolista hänen nimellään kulkevien teosten synnyssä ei olla yksimielisiä.
Kreikkalainen mytologia
Mytologian kertomukset olivat usein keskenään ristiriitaisia ja paikallisia. Samasta jumalasta tai heeroksesta saatettiin kertoa useita erilaisia, keskenään ristiriitaisia myyttejä; esimerkiksi sekä Afroditen että Dionysoksen synnystä kerrottiin kahta täysin erilaista tarinaa. Toisaalta taas sama myytti saatettiin liittää useisiin hahmoihin; esimerkiksi korybantit tanssivat sekä vastasyntyneen Zeuksen että Dionysoksen ympärillä.