Turun rauha
Turun rauha on Turussa 7. elokuuta 1743 solmittu Venäjän ja Ruotsin välinen rauhansopimus, joka päätti vuosina 1741–1743 käydyn hattujen sodan ja sen aiheuttaman pikkuvihana tunnetun venäläismiehityksen Suomessa. Samaan aikaan Ruotsin oli valittava itselleen kuningas vuonna 1741 menehtyneen Ulriika Eleonooran seuraajaksi.
Turun–Ahvenanmaan vahvistettu asema
Suunnitelma käsitti 18 rannikkopatteria, jotka sijoitettiin pääasiassa Krimin sodan päätteeksi 30. maaliskuuta 1856 Venäjän keisarikunnan ja sodan voittaneiden Osmanien valtakunnan, Ranskan keisarikunnan sekä Yhdistyneen kuningaskunnan kesken Pariisin rauhassa demilitarisoimalle Ahvenanmaalle. Mustanmeren osalta Venäjä oli ilmoittanut jo 1870, ettei se katso demilitarisoinnin koskevan Mustanmeren aluetta Pariisin rauhan mukaisesti. Ahvenanmaan osalta ei tiettävästi tuonkaltaista julistautumista irti rauhansopimuksen määräyksistä tehty ensimmäiseen maailmansotaan mennessä, jossa Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat ententenä ja ympärysvaltoina Venäjän keisarikunnan liittolaisia, kun taas Osmanien valtakunta oli Saksan puolelle menneenä ja keskusvaltoihin liittyneenä Venäjänkin vihollinen.