Jaroslav Hašek
Jaroslav Hašek (30. huhtikuuta 1883 Praha, Itävalta-Unkari – 3. tammikuuta 1923 Lipnice nad Sázavou, Tšekkoslovakia) oli kuuluisa tšekkiläinen humoristi ja satiirikko, joka tuli tunnetuksi maailmanlaajuista suosiota saavuttaneesta romaanistaan Kunnon sotamies Švejk. Kirja kertoo sotamies Švejkin farssinomaisista seikkailuista ensimmäisessä maailmansodassa. Hašek ehti kuolla ennen Kunnon sotamies Švejkin valmistumista, mutta keskeneräinen kirja käännettiin yli kuudellekymmenelle kielelle ja siitä tuli välittömästi menestys. Pääteoksensa lisäksi Hašek ehti kirjoittaa noin 1 500 lyhyttä novellia. Luonteeltaan Hašek tunnettiin boheemina ja hauskana. Hän kuoli vain 39-vuotiaana tuberkuloosiin.
Karel Havlíček Borovský
Havlíček opiskeli Prahassa ja pääsi 1843 Šafárikin avulla erään professorin kotiopettajaksi Moskovaan, missä hän tutustui johtaviin venäläisiin slavofiileihin. Hän kuvaili myöhemmin kokemuksiaan Venäjällä teoksessa "Obrazy z Rus" (1845). Havlíček toimi 1840-luvulla aktiivisesti Tšekin kansallisessa liikkeessä ja kirjoitti runsaasti artikkeleita, joissa vaati poliittisia reformeja. Hän kirjoitti ensin "Pražské Novinyyn" ja perusti 1848 "Národní noviny" (”kansalliset uutiset”) -nimisen oman lehden, joka lakkautettiin jo seuraavana vuonna. Hän perusti sen seuraajaksi Kutná Horassa ilmestyneen "Slovan"-nimisen uuden lehden, joka lakkautettiin myös vuonna 1851 ja hänet vangittiin. Oikeus vapautti Havlíčekin, mutta joulukuussa 1851 hänet karkotettiin Brixeniin, jossa hän joutui asumaan vuoteen 1855 vartioinnin alaisena. Vapautuessaan hän oli vankeusajan jäljiltä henkisesti ja fyysisesti hyvin heikossa kunnossa, ja kuoli pian ennenaikaisesti.