Konsta Jylhä
Yleisö liikuttui usein kuunnellessaan Konsta Jylhän musiikkia. Hän itsekin pyyhki kerran kyyneliään suorassa televisiolähetyksessä soitettuaan Purppuripelimannien kanssa "Vaienneen viulun". Sen soittaminen oli hänelle aina voimanponnistus, joka vaati keskittymistä. "Vaiennut viulu" oli soitettava aina hyvin.
Konsta Jylhä oli ottanut elämäntehtäväkseen kansanmusiikin edistämisen ja tunnetuksi tekemisen. Hän oli päättänyt soittaa niin kauan kuin jaksaa ja niin kauan kuin yleisö jaksaa häntä kuunnella. Hän esiintyi viimeisen kerran julkisesti vuonna 1978. Viimeisinä vuosinaan hän joutui sydänsairautensa takia käymään usein sairaalassa ja esiintyi harvoin julkisuudessa. Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla hän kävi vielä ainakin kesällä 1983. Maaliskuussa 1984 hän sai uuden vakavan sydänkohtauksen ja kuoli syyskuussa 1984 Vetelin sairaalassa 74-vuotiaana.
Nuorena nukkunut
Tarinaan on löydetty yhtymäkohtia Sillanpään omasta elämästä. Silja Salmeluksella on todellinen esikuva, eli Sillanpään tuttava palvelustyttö Silja Ihantola. Todellisen Siljan isän nimi oli myös Kustaa, ja heidän tarinassaan on samanlaisia piirteitä kuin romaanissa. Esikuva sairasti keuhkotaudin nuorena tyttönä ja taudin uusiutuessa hän kuoli 41-vuotiaana. Lisäksi kirjailija oli perheensä ainoa lapsi ja hänen kaksi vanhempaa sisarustaan olivat kuolleet kulkutautiin kuten Silja. Sillanpää tosin kasvoi äitinsä kanssa ja pystyi "suvun viimeisenä vihantana" jatkamaan sukua.