Dreyfusin tapaus
Dreyfusin tapaus () oli Ranskaa vuosina 1894–1906 kuohuttanut oikeustapaus. Sen keskushenkilönä oli Ranskan armeijan yleisesikunnassa palvellut kapteeni Alfred Dreyfus, jonka väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia.Kari 2001, s. 342. Dreyfusin tuomitseminen elinkautiseen vankeusrangaistukseen jakoi ranskalaisen yhteiskunnan voimakkaasti tuomion tukijoihin ja Dreyfusin syyttömyyteen uskoviin. Lopulta Dreyfus armahdettiin ja julistettiin syyttömäksi ja oikeaksi vakoojaksi paljastui majuri Marie Charles Ferdinand Walsin-Esterházy.
Melampus
Proitoksen, Tirynsin kuninkaan, tyttäriin iski mielenvikaisuus, koska he olivat käyttäytyneet epäkunnioittavasti joko Dionysos-kulttia tai toisen version mukaan Heran kuvaa kohtaan. Toisten lähteiden mukaan tämä tapahtui Anaksagoraan hallituskauden aikana. Siten nämä kolme tytärtä Ifinoe, Ifianassa ja Lysippe riehuivat pitkin Argolista ja koko Peloponnesosta. Melampus tarjoutui parantamaan heidät, mutta vaati palkkiokseen kolmasosaa valtakunnasta. Proitos kieltäytyi, mutta kun tauti paheni ja levisi muihinkin Argoksen naisiin, kuningas suostui Melampuksen tarjoukseen, vaikka tämä nyt pyysi kolmannesta myös veljelleen Biakselle.