Barbadoksenakerola
Hedelmä on kirkkaanpunainen luumarja. Se on halkaisijaltaan 1–3 senttimetriä ja painaa 3–5 grammaa. Luumarjat kasvavat pareittain tai kolmen ryhmissä, ja jokainen marja sisältää kolme kolmiomaista siementä. Marjat ovat mehukkaita ja sisältävät runsaasti C-vitamiinia ja muita ravintoaineita. Marjat jakautuvat kolmeen osioon ja ovat tavallisesti happamia tai hapahkoja, minkä vuoksi myös niiden maku on hapan. Viljellyn kasvin marjojen maku voi kuitenkin olla myös makea. Barbadoksenakerolan kemiallinen koostumus vaihtelee lajikkeen ja ympäristöolosuhteiden mukaan, mutta tavallisimmin koostumus on seuraavanlainen: proteiineja (2,1–8 g), lipidejä (2,3–8 g), hiilihydraatteja (35,7–78 g), kalsiumia (117 mg), fosforia (171 mg), rautaa (2,4 mg), pyridoksiinia (87 mg), riboflaviinia (0,7 mg), tiamiinia (0,2 mg), vettä (906–920 g) ja ravintokuitua (30 g)
Salohapero
Salohapero ("Russula graminea") on Ruotsissa, Suomessa ja Norjassa sekä epäilemättä Venäjälläkin kasvava suurikokoinen vihreälakkinen haperolaji. Se on keskittynyt kosteihin vanhoihin kuusikkoihin. Suomessa laji vaikuttaa pohjoispainotteiselta, Ruotsissa havaitut esiintymät ovat Pohjanlahden rannikolla erityisesti Ångermanlandissa ja Norjassa sitä on ainakin Oslon ja Trondheimin seuduilla. Se muistuttaa väriltään paljon koivuhaperoa, muilta ominaisuuksiltaan isohaperoa. Laji on julkaistu tieteelle uutena vasta vuonna 2012. Museonäytteitä on kuitenkin kymmeniä, ja lajin olemassaolo on varmistettu mikroskooppitutkimuksin sekä DNA-analyysein ja kermanväristen itiöiden mykologisella värivertailulla. Kyseessä on ilmeisesti kuusen juurisieni. Laji on määritelty uhanalaisuusluokituksessa silmälläpidettäväksi (NT). Myrkylliseksi sitä ei ole havaittu.