Grönlanti
Grönlanti irtosi Euroopan mantereesta noin 54–55 miljoonaa vuotta sitten. Nykyisin Grönlanti on maailman suurin saari, josta valtaosa on maailman toiseksi suurimman jäätikön peitossa. Noin 85 prosenttia Grönlannin alueesta on jäätikön peitossa, jonka keskipaksuus on noin 1,5 kilometriä. Jäätikkö virtaa keskustan harjanteista ja jääkupoleista kiihtyvällä vauhdilla mereen. Toisaalta satelliittimittaukset osoittavat jäätikön paksuuden kasvavan keskimäärin 5,4±0,2 senttiä vuodessa. Nettovaikutus on kuitenkin negatiivinen: Jäätä sulaa enemmän kuin muodostuu, joten jäätikön massa pienenee. Nykyisin jäätikön pinta-ala on 1,8 miljoonaa neliökilometriä ja jäättömän alueen 350 000 neliökilometriä.
Skandinaavien varhaiset Grönlannin siirtokunnat
Norjalaiset saivat aikaan maaperän kulumisen nostamalla turvetta ja tuhoamalla maaperän luonnollisen kasvillisuuden. Keskiajalla eroosio oli pahinta Islannissa, missä maaperä on haurasta ja tuliperäistä. Grönlanninkin maaperä on silti melko eroosioherkkää, koska kasvukausi on viileä ja lyhyt ja ruokamultaa vähän.
Maaperässä on vähän savea ja humusta, jotka kostuttavat maan. Näin maa kuivuu helposti, kun tuulet puhaltavat monesti kovaaDiamond 2005, s. 271.. Kerrostumissa näkyy, miten ihmiset polttivat puut laidunmaaksiDiamond 2005, s. 267.. Pajut ja kuivut harvinaistuivat, heinät, saniaiset ja norjalaisten eläintensä rehuksi tuomat kasvit jne yleistyivät. Ruokamulta alkoi huuhtoutua järven, lopulta myös hiekka. Näin kokonaisten vuonolaaksojen multa ja kasvillisuus hävisi. Maaperä alkoi elpyä siirtokuntien 1400-luvulla tapahtuneen tuhon jälkeen. Kun puut hävisivät, jäi vain pajua, vaivaiskoivua ja katajaa, jotka sopivat vain pienten kotitalousesineiden tekoon. Nyt puuta hankittiin ajopuista, Norjasta ja Marklandiin tehdyistä matkoista.. Silti puusta oli niin paha pula, jotta sitä kierrätettiin, ja suuria puisia paneeleita ei ollut. Kun ihmiset polttivat ja hakkasivat puut ja pensaat ja lampaat söivät heinän, maaperä paljastui.