Pohjois-Amerikan intiaanit
Suurin osa Pohjois-Amerikan alkuperäisistä asukkaista on luokiteltu niin sanotuiksi amerintiaaneiksi, jotka muuttivat mantereelle ensimmäisissä ryhmissä. Luoteis-Kanadassa ja Lounais-Yhdysvalloissa elävät athabascan kieliset "na dene"-kansat kuten apassit ja navajot tulivat Amerikkaan myöhemmin. Pohjoisen eskimot, aleutit ja jupikit on perinteisesti nähty intiaaneihin kuulumattomana kolmantena ryhmänä, joka saapui mantereelle viimeisenä..
Pohjois-Amerikan intiaanit
Erityisen tiheästi asuttuja seutuja olivat Kalifornia, Luoteisrannikko, jotkut lounaan maanviljelysalueet ja itäinen metsäalue. Harvinta asutus oli subarktisilla ja arktisilla alueella sekä Suurilla tasangoilla ja Great Basinissa.. Esimerkiksi Columbiajoen ylätasangolla väestötiheys oli keskimääräinen 0,01–1 as/100 km2. Intiaanien määrä oli alimmillaan juuri intiaanisotien päätyttyä vuosina 1890–1910, jolloin lukema oli alta 250 000. Vuonna 1980 tehdyn väestönlaskennan mukaan Yhdysvaltain ja Kanadan intiaaneja ja valkoisten ja intiaanien jälkeläisiä oli vähintään 1,5 miljoonaa ja vuoden 2010 väestönlaskenta kertoo intiaanien määräksi lähes kolme miljoonaa.