Nepalin historia
Kuningas Gyanendra sotkeutui demokraattisesti valittujen edustajien työhön ja otti enemmän valtaa itselleen. Vuonna 2005 hän julisti maahan poikkeustilan, erotti pääministerin ja palautti absoluuttisen monarkian. Gyanendra perusteli poikkeustilaa pitkittyneellä sisällissodalla, jota maan poliitikot eivät olleet kyenneet lopettamaan. Sisällissodan taistelut jatkuivat taukoamatta maan maaseudulla vuosina 2001-2005. Intia, joka pelkäsi kapinan leviämistä rajan yli, oli ollut Nepalin hallituksen tärkein tukija. Myös Yhdysvallat ja Iso-Britannia avustivat Nepalin hallitusta, mutta liittolaisten tuki väheni Gyanendran toimien myötä, ja hän joutui kansainvälisen painostuksen kohteeksi.
Tribhuvan
Kiista oli osa Nepalin pitempiaikaista poliittista kehitystä. Ranat olivat nousseet ehdottomaan valta-asemaan jo varhain 1800-luvulla ja Shahin kuningasperhe oli siten jo pitkään ollut pelkkiä nukkehallitsijoita. Ranojen tavoitteena oli pitää kaikki valta itsellään ja estää yhteiskunnan kehitys. He olivat vankkumattomia brittien tukijoita, pääasiassa siksi, että nämä eivät puuttuneet riittävän luotettavan liittolaisen sisäisiin asioihin. Pääministerisuku vei Nepalin mukaan maailmansotaan ympärysvaltojen Britannian, Ranskan ja Venäjän liittolaisiksi, ja sodan päätyttyä britit tunnustivatkin maan riippumattomuuden. Nepalin kansa puolestaan kaipasi demokratiaa ja uudistuksia, joita hallitsijat eivät sille suoneet; niinpä toivottiin kaltoin kohdellusta kuninkaasta saatavan johtohahmo uudistuksille.