Hannah Arendt
Arendt syntyi maallistuneeseen juutalaisperheeseen Lindenin pikkukaupungissa, joka nykyään on osa Hannoveria. Lapsuutensa hän kuitenkin vietti myöhemmin suuresti ihailemansa Immanuel Kantin kotikaupungissa Königsbergissä ja Berliinissä. Vuonna 1924 Arendt muutti Marburgiin opiskelemaan filosofiaa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Nicolai Hartmann ja Rudolf Bultmann sekä ennen kaikkea Martin Heidegger. Arendtilla oli Heideggerin kanssa myös rakkaussuhde, mikä on aiheuttanut kohua Heideggerin myöhemmän natsimyönteisyyden takia. Jo vuonna 1926 Arendt kuitenkin siirtyi Heidelbergiin opiskelemaan Karl Jaspersin oppilaana. Heidelbergissä hän myös väitteli tohtoriksi Augustinuksen rakkauden käsitettä käsittelevällä tutkielmalla nimeltä "Der Liebesbegriff bei Augustin. Versuch einer philosophischen Interpretation" (1929).
Martin Heidegger
1920-luvun alussa Heideggerin oppilaisiin kuului juutalaissyntyinen Hannah Arendt, josta Yhdysvaltoihin muutettuaan tuli merkittävä itsenäinen filosofi. Huolimatta natsismin aiheuttamasta pitkästä välirikosta erityisesti Heideggerin tulkinnat antiikin filosofiasta vaikuttivat ratkaisevasti Arendtin omaan työhön, jossa hän tosin arvostelee Heideggerin ajattelua. Ranskan vastarintaliike sai jo toisen maailmansodan aikana vaikutteita Heideggerilta. Heideggerin työn tärkeimpiä jatkajia ranskalaisessa filosofiassa oli Jean-Paul Sartre, jonka edustamasta eksistentialismista Heidegger tosin irtisanoutui Jean Beaufret'lle osoittamassaan ”Kirjeessä ’humanismista’” ("Brief über den ”Humanismus”", 1946). Heideggerilta ovat ammentaneet vaikutteita niin postmodernistit kuin jälkistrukturalistitkin. Emmanuel Levinas, Jacques Derrida ja monet muut fenomenologista filosofiaa hyödyntäneet ajattelijat ovat velkaa Heideggerille, vaikka heidän suhteensa Heideggeriin onkin ollut myös arvosteleva. Wienin piiri ja sen työhön pohjautuva angloamerikkalainen analyyttinen filosofia suhtautui Heideggeriin jyrkän torjuvasti, mutta varsinkin viime vuosikymmeninä Heideggerin vaikutus Yhdysvalloissa on ollut huomattava, vaikka Heidegger itse katsoi ajattelemisen kotiutuneen parhaiten omaan kotikieleensä, saksan kieleen.