Monarkia Suomessa
Joulukuussa 1917 Suomi julistautui itsenäiseksi Venäjästä, mikä oli reaktio lokakuun vallankumoukseen Venäjällä. Sisäiset levottomuudet Suomessa pian purkautuivat sisällissodaksi, jonka voitti valkoinen puoli. Sodan aikana valkoiset saivat tukea Saksalta. Eduskunta, josta puuttuivat vasemmistolaiset kansanedustajat, yritti saada liiton Saksan kanssa ja valitsi Friedrich Karlin Suomen kuninkaaksi arvonimellä ”Suomen ja Karjalan kuningas, Ahvenanmaan herttua, Lapinmaan suuriruhtinas, Kalevan ja Pohjolan isäntä”. Ennen kuin Friedrich Karl ehti saapua Suomeen, keskusvaltojen häviäminen ensimmäisessä maailmansodassa teki ajatuksen saksalaisesta Suomen kuninkaasta kestämättömäksi, ja ​​hän luopui Suomen kruunusta. Uusien vaalien jälkeen eduskunta, jossa oli nyt kaikkien puolueiden edustajia, hyväksyi vuoden 1919 hallitusmuodon. Suomi on ollut tasavalta siitä lähtien.
Suomen sisällissodan nimet
Sisällissota-nimi korostaa myös kansallisen yhtenäisyyden arvoa ja toisaalta sisäisen jakautumisen haitallista vaikutusta erityisesti pienten valtioiden selviytymisessä kansainvälisissä konflikteissa. Suomi itsenäistyi joulukuussa 1917 suurvalta- ja sisäpoliittisesti sopivassa tilanteessa ja ennen vuoden 1918 sotaa maan riippumattomuuden tunnustivat useat merkittävät valtiot. Sisällissodan molemmat osapuolet kutsuivat tuekseen ulkomaisia joukkoja. Siten ne heikensivät Suomen itsenäisyyttä ja vaaransivat maan vapauden. Sisäisesti jakautunut Suomi tarjosi sen alueesta kiinnostuneille valtioille, Ruotsille, Saksalle ja Venäjälle, helpon tien valtapoliittisten etujen ajamiseen maassa.