Richard Wagner
Wagnerin mestariteoksia ovat hänen myöhäiskauden oopperansa, jotka veivät koko taidesuunnan kehitystä eteenpäin. Jotkut pitävät "Tristan ja Isoldea" (1857–59) Wagnerin suurimpana yksittäisenä oopperana. "Nürnbergin mestarilaulajat" (1861–67) on Wagnerin ainoa komedia (lukuun ottamatta unohdettua "Liebesverbotia"). "Nibelungin sormus" -tetralogia (1852–74) on neljän oopperan germaaniseen mytologiaan perustuva teossarja. Sen säveltäminen vei 26 vuotta, ja esitykset kestävät yhteensä noin 15 tuntia. Sormussarjaa on kutsuttu musiikinhistorian kunnianhimoisimmaksi hankkeeksi. Wagnerin viimeinen ooppera "Parsifal" (1877-1882), joka tehtiin Bayreuthin avajaisia silmällä pitäen, on syvämietteinen ja uskonnollissävytteinen Graalin maljan legendaan perustuva työ.
Karl Freund
1930-luvulla Freund siirtyi työskentelemään MGM:lle, jolle kuvasi mm. elokuvat "Ziegfeld, naisten kuningas" (1936) ja "Hyvä maa" (1937), josta hän voitti myös Oscarin. Oscar-gaalassa 1942 Freund oli ehdokkaana parhaasta kuvauksesta sekä "Suklaasotilaasta" että elokuvasta "Kukkia varjosta". Hän siirtyi Warnerille 1940-luvun lopussa. Hänen Warnerin ajan elokuvauksia olivat mm. "Myrskyvaroitus" (1948) ja "Palavaa kultaa" (1950). Freundin viimeiseksi elokuvaksi jäi 1950 ilmestynyt "Montana".