Kabbala
Kabbala (hepr. קַבָּלָה) on juutalaisen mystiikan valtavirtaus, jonka syntyyn vaikuttivat sitä edeltäneet mystiset ja filosofiset koulukunnat ja jonka oppeja omaksuivat myöhemmin kehittyneet suuntaukset.
Tietoisuustaito
Tietoisuustaidon käsitteen historia johtaa muinaiseen Intiaan, missä Indus-laakson korkeakulttuuriin liittyi jo yli 3 000 vuotta sitten kontemplatiivisen kulttuurin piirteitä. Varhaiseen intialaiseen filosofiaan kuuluivat keholliset harjoitukset, joiden avulla voitiin perehtyä kehon ja mielen yhteyteen. Joogassa kehittyneessä "pranayama"-harjoituksessa mieli pyrittiin rauhoittamaan hengitystä säätelemällä. Buddhalaisuuden perustaja Siddhartha Gautama keksi oman kehon ja mielen tarkkailun ilman pyrkimystä muuttaa kokemuksia ja havaintoja (paliksi "sati"). Buddhan kahdeksanosaisen polun seitsemäs askel, "samma sati", ’oikeanlainen tarkkaavaisuus’, merkitsee huomion palauttamista siihen, minkä henkilö on kehossaan valinnut huomion kohteeksi. Satin asema on säilynyt vahvana theravadabuddhalaisessa "vipassana"-meditaatiossa.