Éamon de Valera
Éamon de Valera (synt. "George de Valero", joskus ; 14. lokakuuta 1882, New York, Yhdysvallat – 29. elokuuta 1975 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen valtiomies ja pitkään maansa politiikan hallitseva hahmo. Hän toimi Irlannin hallituksen johtajana vuosina 1919–1922, pääministerinä 1932–1948, 1951–1954 ja 1957–1959, samanaikaisesti ulkoministerinä 1932–1948 sekä presidenttinä 1959–1973. De Valeralla oli merkittävä rooli Irlannin itsenäistymisessä ja täyden suvereniteetin saavuttamisessa sekä nykyisen perustuslain säätämisessä vuonna 1937. Hän perusti Fianna Fáil -puolueen ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana 1926–1959.
Michel Aflaq
Tilanne Baath-puolueessa kiristyi myös Syyriassa. Puolueen sotilallinen- ja siviiliosasto kävivät valtakamppailua ja Aflaqin siviiliosasto hävisi kamppailun. Hafez al-Assadin kaapattua Syyriassa vallan 23. helmikuuta 1966 oli Aflaqin pakko lähteä maanpakoon. Tämä merkitsi myös Baath- puolueen hajoamista Irakin puolueeseen ja Syyrian uus-Baathilaiseen puolueeseen. Aflaq ei enää koskaan palannut syntymämaahansa. 
Libanonissa ja Brasiliassa vietetyn maanpakolaisuuden jälkeen Aflaq muutti vuonna 1968 Irakiin. Siellä hän syytti sikäläistä Baath- puoluetta siitä, että he eivät tukeneet palestinalaisia heidän kamppailussaan. Irakin johto ei halunnut avointa konfliktia Israelin kanssa ja Aflaq siirtyi vapaaehtoisesti Libanoniin vuonna 1971 välttääkseen suuremmat riidat Irakin johdon kanssa. Samana vuonna Syyrian johtaja Hafez al-Assad ilmoitti, että Aflaq on tuomittu poissaolevana kuolemaan. Aflaq palasi Irakiin jälleen vuonna 1974.