Banaanikärpäsen nykyinen tutkimus
Banaanikärpäsen nykyistä tutkimusta tehdään lähes kaikilla biologian ja lääketieteen osa-alueilla. Nykyään banaanikärpänen onkin yksi yleisimmin biologiassa käytetyistä malliorganismeista, jota käytetään sadoissa laboratorioissa ja josta on eristetty kasvatuksiin tuhansia genotyypiltään erilaisia mutanttikantoja. Myös lajin koko genomin emäsjärjestys on selvitetty jo vuonna 2000, vuotta ennen ihmisen genomia. Erityisesti banaanikärpäsiä käytetään geneettisissä ja fysiologisissa tutkimuksissa, sekä lääketieteessä erilaisten sairauksien tautimallina. Koska ihmisen ja banaanikärpäsen geenitoimintojen on havaittu olevan pohjimmiltaan melko samanlaisia, voidaan kärpäsellä saatuja tuloksia soveltaa usein myös ihmisellä.
Banaaniliitin
Banaaniliitin on yksijohtiminen sähköinen liitin, jota käytetään yleisesti väliaikaisissa kytkennöissä. Se on tavallisimmin halkaisijaltaan 4 mm ja noin 25 mm pitkä, vaikkakin käytössä on erikokoisia versioita erikoistarkoituksiin.
Liittimessä on yleensä yksi tai useampia pitkittäissuuntaisia kontaktipintoja, jotka parantavat liitoksen johtavuutta ja estävät liitintä irtoamasta. Varsinkin vanhemman malliset liittimet muistuttavat banaania kontaktiliuskojen kuperuuden ja niiden välisten rakojen ansiosta, joten nimi on todennäköisesti peräisin tästä. Saksalaisen Richard Hirschmann Company:n patentti vuonna 1926.
Usein liittimet ovat myös ketjutettavissa ja saatavana on myös suojaeristettyjä liittimiä.
Yleisimpiä käyttökohteita ovat elektroniikan mittalaitteet, laboratoriolaitteet ja esimerkiksi kaiutinliitännät.