Kolmikymmenvuotinen sota
Heilbronnin liiton toivottiin 1633–1634 kääntävän sodan protestanteille voitolliseksi. Keisarillisten joukkojen voitto Nördlingenin taistelussa 6. syyskuuta 1634 päättyi kuitenkin protestanttien kannalta katastrofiin. Ruotsin komentaja Kustaa Horn jäi vangiksi, ja Ruotsin armeija vetäytyi Itämeren rannikolle. Uudeksi ylipäälliköksi nimitettiin Johan Banér.
Banja Lukan taistelu
Nostoväestä koostunut kirjava puolustusarmeija onnistui heti alkuun väijyttämään ja tuhoamaan yhden viidestä prinssi Hildburghausenin marssirivistöstä Ostravican kylän lähellä 22. heinäkuuta. Samaan aikaan Hildburghausenin pääjoukot olivat tavoittaneet Banja Lukan ja järjestäytyivät piirittämään kaupunkia. Piirittäjät olivat huolettomia ja luottivat määrälliseen ylivoimaansa. 24. heinäkuuta Ostravicasta palaava puolustusarmeija teki uhkarohkean iskun piiritysleiriin. Nostoväki onnistui lyömään piiritysjoukot hajalle sekä kaappaamaan suurimman osan itävaltalaisten tykistöstä. Yllätetty itävaltalaisarmeija aloitti vetäytymisen kohti Vrbas-jokea, jonne Hekimoğlu Ali pašša oli järjestänyt väijytyksen. Hän toi paikalle 20 000 miehen vahvuisen osaston ja hyökkäsi itävaltalaisten kimppuun. Hildburghausenin armeija luhistui menetettyään määrällisen ylivoimansa. Ne, jotka pystyivät pakenivat uimalla Vrbasin yli, kun loput kaatuivat taistelussa tai jäivät vangiksi. Taistelussa Itävalta menetti tuhansia sotilaita sekä suuren osan aloitekyvystään Bosniassa. Ylivoimaisesta vastustajasta saavutettu voitto inspiroi osmaneita ja sota Itävaltaa vastaan jatkui heille menestyksekkäänä.