Lavrenti Berija
Berija tuomittiin erityistuomioistuimessa, eikä hänelle sallittu edustajaa eikä valitusoikeutta. Kun kuolemantuomio julistettiin, Berija anoi Moskalenkon mukaan armoa polvillaan, mutta hänet ja hänen alaisensa teloitettiin välittömästi. Hänen vaimonsa ja poikansa lähetettiin työleirille. Berijan kuoleman jälkeen MVD hajotettiin ja salainen poliisi alennettiin ministeriöstä komiteaksi (nimellä KGB), eikä kukaan tiedustelujohtaja enää saanut samanlaista valta-asemaa kuin Berija.
Lavrenti Berija
Berijan nimi yhdistetään läheisesti puhdistuksiin, vaikka hän vapauttikin leireiltä 100 000 syyttömänä vangittua, ja syy vieritettiin Ježovin niskoille. Pidätykset ja teloitukset jatkuivat kuitenkin lähes entiseen tapaan, ja 1940 niiden tahti kiihtyi taas. Berija valvoi myös väestön pakkosiirtoja Puolan itäosasta ja Baltian maista. Maaliskuussa 1940 järjestettiin 25 700 puolalaisen teloitus.