Työoikeus
Työoikeus on yksityisoikeuteen kuuluva oikeudenala, jonka tehtävänä on määrittää ja täsmentää työsuhteeseen liittyviä oikeudellisia kysymyksiä. Näitä ovat muun muassa työsuhteen aloittaminen; kysymykset työajoista ja vuosilomista; työntekijän ja työnantajan oikeuksista ja velvollisuuksista; työsuhteen lopettamisesta sekä yt-menettelystä. Työoikeus on eriytynyt sopimusoikeudesta omaksi oikeuden haarakseen, koska lainsäätäjä on halunnut antaa työsuhteessa erityistä painoarvoa työntekijän oikeusturvalle. Työoikeuden rinnalla on oma oikeudenalansa virkamiesoikeus, joka käsittelee kunnan ja valtion virkamiesten julkisoikeudellisia palvelussuhteita. 1990-luvulta lähtien nämä kaksi oikeudenalaa ovat lähestyneet ja suurin osa määräyksistä on erittäin lähellä toisiaan.
Tekijänoikeus Suomessa
Tekijänoikeus on kansainvälinen oikeudenala, joka niveltyy tietoyhteiskunnan maailmanlaajuiseen kehittymiseen. Vuonna 1996 WIPOn tekijänoikeussopimuksella ja WIPOn esitys- ja äänitesopimuksella luotiin ensimmäiset kansainväliset säännöt digitaaliajan tekijänoikeuksille ja teosten käyttämiselle tietoverkoissa. EU:n tietoyhteiskunnan tekijänoikeusdirektiivillä (2001/29/EY) luotiin oikeudelliset kehykset jäsenvaltioiden tekijänoikeuslaeille tietoyhteiskunnan edistämiseksi ja EU:n sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi. Suomen kansallisen tekijänoikeuslainsäädännön kehittäminen liittyy kiinteästi Euroopan unionissa tehtävään lainsäädäntötyöhön. Tekijänoikeutta normittavia direktiivejä on tähän mennessä yhdeksän. Maailman henkisen omaisuuden järjestö WIPO hallinnoi myös vanhempia kansainvälisiä tekijänoikeussopimuksia.
Suomessa tekijänoikeuksista muutoksineen on säädetty muun muassa nykyään voimassa olevaan vuoden 1961 tekijänoikeuslakiin. Laissa säädetään muun muassa tekijänoikeuden kohteista ja sisällöstä, teosten käytöstä, jälleenmyyntikorvauksesta, tekijänoikeuden siirtymisestä, voimassaoloajasta, tekijänoikeuden lähioikeuksista sekä lain soveltamisesta.