Aurinkokunta
Aurinkokunnan planeetat ovat Auringosta poispäin lukien Merkurius, Venus, Maa, Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Aikaisemmin planeettoihin kuulunut Pluto luokiteltiin kääpiöplaneetaksi ja plutoidiksi 2000-vuosikymmenen loppupuolella. Pluton kohtalo ei ole ainutlaatuinen sillä myös ensimmäisinä löydetyt asteroidit Ceres, Pallas, Juno ja Vesta luettiin 1800-luvun alussa planeettojen joukkoon. Aurinkokunnan iäksi on arvioitu noin 4,6 miljardia vuotta. Myös muilla tähdillä on havaittu omia eksoplaneettojen muodostamia planeettakuntia.
Aurinkokunta sijaitsee Auringon vaikutusalueen, heliosfäärin, sisäpuolella. Heliosfääri ulottuu arvioiden mukaan noin 150–200 AU:n etäisyydelle Auringosta. Neptunuksen takaisen Kuiperin vyöhykkeen etäisyys Auringosta on noin 30–55 AU. Oortin pilven etäisyyden arvioidaan olevan noin 5 000–100 000 AU.
Nuoren Maan kreationismi
Nuoren Maan kreationistien mukaan Jumala loi alkuaineet Genesiksessä kerrottuna ensimmäisenä luomispäivänä. He eivät usko niiden olevan peräisin alku­räjähdyksestä ja kehittyneen itsestään miljardien vuosien aikana, kuten evolutionistit esittävät. Kreationistit eivät usko, että olemattomuudesta voisi syntyä alkuräjähdystä. Sen sijaan he uskovat, että Jumala voi luoda olemattomasta olevan sanansa voimalla. Tähtitieteessä kaukaista tähtivaloa pidetään miljardeja vuosia vanhana. Kreationistien mukaan Aurinko, Kuu ja tähdet luotiin neljäntenä päivänä noin 6 000 vuotta sitten, joten tähtivalo ei heidän mukaansa ole tuon vanhempaa vaikka näyttäisikin vanhalta. Institute for Creation Research- ja Creation Research Society -yhdistysten perustajajäsenen, modernin kreationismin isänä pidetyn Henry M. Morrisin mukaan Kuun kraatterit ovat syntyneet arkkienkeli Mikaelin ja Saatanan välisen taistelun tuloksena.