Nepal
Nykyisin Nepal on yksi Etelä-Aasian avoimimmista talouksista, ja se on erittäin vahvasti riippuvainen kaupasta. Kaupan ja bruttokansantuotteen suhde on noin 38 prosenttia. Tullimaksut ovat noin 11 prosentissa ja määriin liittyvät tullirajoitukset on poistettu lähes kokonaan. Nepal liittyi Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseneksi vuonna 2004 ja oli siten ensimmäinen vähiten kehittyneiden maiden (LDC) luetteloon kuuluva valtio WTO:ssa.
Talouden selkäranka on maatalous joka tarjoaa elinkeinon yli 71 % väestöstä ja tuottaa 32 % bruttokansantuotteesta. Vain neljännes maan pinta-alasta sopii viljelyyn, lisäksi kolmannes alasta on metsää ja loput vuoristoa. Tietyillä alueilla, kuten Kathmandun laaksossa, liikakansoitus on alkanut aiheuttaa ympäristöongelmia, ja metsien raivaus laitumiksi ja viljelymaaksi on johtanut eroosioon ja tulviin.
Nepalin historia
Nepal koki 1980-luvulla pientä talouskehitystä, mutta siitä huolimatta se oli edelleen yksi maailman köyhimmistä maista. Kommunismi alkoi nostaa suosiotaan maan opiskelijoiden keskuudessa väkivaltaisten yhteenottojen jälkeen. Tilanne vain huononi vuosikymmenen lopulla, kun kauppasopimuksia Intian kanssa ei uusittu ja maiden välinen raja suljettiin, mikä pysäytti suurimman osan maan ulkomaankaupasta. Kongressipuolue ja kommunistiset vasemmistolaisryhmät vaativat demokratiaan siirtymistä yhä äänekkäämmin ja järjestivät väkivallattomaksi tarkoitetun mielenosoituskampanjan. Protestit aiheuttivat kuolonuhreja poliisin armeijan tukahduttaessa mielenosoitukset. Yleinen mielipide kääntyi yhä vahvemmin kuninkaan hallitusta vastaan. Painostuksen alla kuningas Birendra taipui ja suostui uuteen demokraattiseen perustuslakiin. Maassa palattiin monipuoluejärjestelmään ja poliittisten puolueiden kielto peruttiin. Kuninkaan julistus rauhoitti puoluejohtajat ja mielenosoitukset päättyivät.