Akustinen kitara
Kitarassa on yleensä kuusi kieltä (joskus 12), joista jokainen on eripaksuinen ja eri vireessä. Mitä paksumpi kieli, sitä matalampi ääni. Kaksi korkeimmalle viritettyä kieltä ovat punomattomia, ja matalimmat neljä kieltä ovat punottuja. Punotussa kielessä nailonisen tai teräksisen ytimen ympärille kiedotaan metallilankaa, joka voidaan valmistaa monenlaisesta metallista tai sekoitteesta. Kaikkein yleisimpiä ovat lankapunotut hiomattomat kielet. Niissä ytimen ympärille kiedotaan pitkä, pyöreä ja yhtämittainen teräslanka. Tällöin saadaan kirkas sointi. Nauhapunotuissa hiotuissa kielissä sen sijaan on tasainen pinta, sillä punos tehdään litteästä metallinauhasta tai suikaleesta. Tällaisissa kielissä ei kitaristin käden liikkeestä syntyvä sipaisuääni kuulu kovin voimakkaasti. Kolmas tyyppi on puolihiotut kielet, jotka hiotaan kietomisen jälkeen pinnaltaan tasaiseksi, jolloin tuloksena on edellisten kielityyppien välimuoto. Teräsytimen ja metallipunoksen väliin voidaan kietoa myös silkkikuitua, jolloin saatava ääni on teräksen ja nailonin väliltä.
Warr-kitara
Soitin voidaan virittää monin eri tavoin. Sen kielimäärä ei ole vakiintunut, ja voi käsittää 7-15 kieltä. Otelauta voi olla nauhallinen, nauhaton tai näiden kahden yhdistelmä. Instrumentissä käytetään erikoissuunniteltuja Bartolinin magneettimikrofoneja ja piezomikrofoneja, tai näiden kahden yhdistelmiä. Mikäli käytetään piezo-mikrofoneja, soittimeen voidaan myös rakentaa MIDI-ulostulo, joka muuntaa kitaran signaalin esimerkiksi syntetisaattoreiden ymmärtämään muotoon. Soittimen kaula on rakennettu poikkisahatusta laminaatista, jonka paksuus vaihtelee. Yli kymmenellä kielellä varustettujen kitaroiden kaulassa on kaksi kaularautaa tavanomaisen yhden sijaan, sekä kaksi 1/4-tuuman ulostuloa.