Suomi-Filmi
Suomi-Filmin pääohjaaja ja tuotantopäällikkö Risto Orko ohjasi "Siltalan pehtoorin" vuonna 1934, ja elokuvan suuren yleisönsuosion ansiosta yhtiön toimintaa voitiin jatkaa. Seuraavana vuonna yhtiöön palkattiin toiseksi ohjaajaksi venäläissyntyinen Valentin Vaala, joka ohjasi yhtiössä vuosina 1935–1963 yhteensä 39 pitkää elokuvaa. Muita Suomi-Filmin kuukausipalkalla
olleita ohjaajia olivat muun muassa Orvo Saarikivi, Ilmari Unho ja Hannu Leminen. Viimeisin yhtiön valmistama elokuva on neuvostoliittolaisten kanssa tehty "Tulitikkuja lainaamassa" vuodelta 1980. Sen jälkeen Suomi-Filmi on toiminut lähinnä laboratorio- ja teatteritoiminnassa. Suomi-Filmin elokuvat ovat saatavissa VHS:llä ja DVD:llä.
Valentin Vaala
Nuori Valentin Ivanoff valitsi taiteilijanimekseen Valentin Vaalan. Oy Fennica Ab toimi Vaalan viiden ensimmäisen elokuvan tuotantoyhtiönä, ja hän osti vuonna 1932 vähemmistöosakkuuden yhtiöstä. Ensimmäinen elokuvan laimea vastaanotto ei sammuttanut Vaalan ja Tugain intoa. He aloittivat samana kesänä uuden elokuvan "Mustalaishurmaajan" (1929) kuvaukset. Aihealue liittyi edellisen elokuvan tapaan romaneihin, ja naispääosaa esitti tuolloin 18-vuotias Hanna Taini. "Mustalaishurmaaja" oli sen vuoden neljänneksi katsotuin suomalainen elokuva.