Sisä-Mongolia
Sisä-Mongolia voidaan väestöllisesti jakaa neljään osaan. Paimentolaisalue käsittää Mongolian rajan, Hinggavuorten itäosia ja Ordosin ylängön länsiosat. Yhteensä tämä alue käsittää noin 65 % Sisä-Mongolian alueesta, mutta siellä asuu vain noin 18 % sen väestöstä. Mongolit muodostavat 24 % alueen väestöstä, mutta he kuitenkin hallitsevat harvaan asuttua maaseutua han-kiinalaisten asuttaessa kaupunkeja. Itäisessä Sisä-Mongoliassa sijaitseva Khorchin ja sitä ympäröivät alueet kuuluvat paimentolais-maatalousvyöhykkeeseen. Alue on pieni niin pinta-alaltaan (7 %) kuin väestöltäänkin (11 %). Alueella asuu kuitenkin lähes 39 % Sisä-Mongolian mongoleista ja se on myös alueista ainoa, jolla mongolit muodostavat enemmistön, tai 54 % väestöstä. Koillisen metsätalousalue kattaa 14 % Sisä-Mongolian pinta-alasta ja 9 % sen väestöstä. 1950-luvulta lähtien alueelle on muuttanut paljon kiinalaisia, jotka muodostavat nykyisin alueen selvän enemmistön. Mongolit muodostavat väestöstä vain 3,5 % ja muut vähemmistöt, kuten daguurit, evenkit ja oroqinit 8 %. Sisä-Mongolian maatalousalue käsittää Keltaisenjoen varren ja Sisä-Mongolian raja-alueet Shanxin, Hebein, Liaoningin ja Jilinin kanssa. Tällä alueella asuu 61 % koko alueen väestöstä sen kuitenkin kattaessa vain 13 % sen pinta-alasta. Sisä-Mongolian mongoleista tällä alueella asuu 31 %, mutta alueen väestöstä he muodostavat vain 8 %. Sisä-Mongolia on kaupungistunut nopeasti. Kun kaupungeissa asui vain 22 % väestöstä vielä vuonna 1978, oli sama lukema vuonna 1990 jo 36 %.
Asudit
Mongolit kohtasivat osseetteja ensimmäisen kerran Kaukasuksella kun Sübr’etei Ba’ataur ja Jebe nimiset mongolipäälliköt järjestivät sotaretken osseettien alueille Derbentistä käsin vuonna 1223. Vuonna 1239 Güyüg Möngke valloitti osseettien Magas-nimisen linnoituksen piirityksen jälkeen. Mengü-Temür valloitti puolestaan vuonna 1277 muista osseettien linnoja, mutta monet osseettien linnoista säästyivät mongolivalloitukselta. Möngke ja muut osseetteja vastaan taistelleet mongolit toivat osseetteja sotavankeina mongolivaltakunnan itäosiin. Vuonna 1272 Kublai-kaani muodosti osseettisotavangeista 3 000 miehen vahvuisen armeijan osaston ja vuoteen 1309 mennessä osseettisotilaiden lukumäärä oli kasvanut 30 000:n. Tuolloin heidät luettiin Daidun eli nykyisen Pekingin katolilaiseen arkkihiippakuntaan. Osseettisoturit olivat mukana kukistamassa Nayanin kapinaa vuonna 1287 ja taistelivat vallankaappauksessa valtaan vuonna 1323 nousseen Taidingdin puolella. 1400- ja 1500-luvulla osseetit sulautuivat lopulta osaksi Yüngshiyebün mongoliheimoa omana klaaninaan nykyisen Sisä-Mongolian alueella. Osseettien muodostaman klaanin jälkeläisiä elää edelleen Sisä-Mongolian itäosissa.