Quentin Tarantino
Lopetettuaan työt pornoteatterissa Tarantino teki jonkin aikaa sekalaisia hanttihommia. Lopulta hän aloitti työt Manhattan Beachissä sijaitsevassa videovuokraamossa. Liikkeessä hän sai katsella elokuvia ilmaiseksi, ja hänen laajasta elokuvatuntemuksestaan oli asiakkaille paljon hyötyä. Tarantino työskenteli siellä viiden vuoden ajan. Videovuokraamossa työskentelynsä ohessa Tarantino teki vuosina 1984–1987 viikonloppuisin lainakameralla mustavalkoista lyhytelokuvaansa "My Best Friend’s Birthday". Elokuvan tekoon meni häneltä kolme ja puoli vuotta sekä 5 000 dollaria. Se jäi silti keskeneräiseksi ja Tarantinon mukaan osittain tuhoutui tulipalossa. Tarantino itse piti elokuvaansa huonona, mutta siinä oli jo nähtävillä myöhemmin Tarantinon tavaramerkeiksi nousseita elementtejä, kuten elämänmakuista dialogia.
Harvey Keitel
Quentin Tarantinon projektit "Reservoir Dogs" ja "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta" auttoivat Keiteliä elvyttämään uransa. Muutamasta mielenkiintoisesta teoksesta huolimatta hän oli suurimmaksi osaksi tuntematon 1980-luvun ajan ja esiintyi erikoisissa eurooppalaistuotannoissa, mutta vain harvoissa laadukkaissa elokuvissa. Keitel palasi takaisin huipulle 1990-luvulla esiintymällä pääosassa muun muassa Abel Ferraran elokuvassa "Paha poliisi". Kyseinen vuosikymmen oli Keitelille muutenkin tuottelias, sillä hän esiintyi monissa arvostetuissa elokuvissa kuten "Thelma & Louise" (1991), "Nunnia ja konnia" (1992), "Piano" (1993), "Nouseva aurinko" (1993), "Clockers" (1995), "Hämärästä aamunkoittoon" (1996), "Cop Land" (1997) sekä elokuvassa "Bugsy" (1991), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta.