Hollanti (maakunta)
Vuonna 1806 Napoleon muodosti Alankomaiden alueelle Hollannin kuningaskunnan. Hollannin kuninkaaksi hän nimitti veljensä Louis Bonaparten, ja kuningaskunnan oli tarkoitus olla Ranskan vasallivaltio. Louis Bonaparte yritti kuitenkin ajaa itse alankomaalaisten etua veljensä sijaan, ja Napoleon hajotti kuningaskunnan vuonna 1810 ja liitti alueen Ranskaan. Napoleonin vallan aikana Hollanti oli jaettuna Zuyderzéen ja Bouches-de-la-Meusen departementteihin.
Alankomaiden historia
Lothar II kuoli kuitenkin vuonna 869 lapsettomana, ja hänen setänsä, länsifrankkien hallitsija Kaarle Kaljupää sekä itäfrankkien hallitsija Ludvig Saksalainen, jakoivat Lothringenin kuningaskunnan keskenään. Alankomaat (Scheldejoelle asti) tulivat osaksi itäfrankkien valtakuntaa, josta tuli myöhemmin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta. Tärkeänä kaupankäynnin keskuksena toimi tuona aikana friisien Dorestad. Dorestad menetti kuitenkin asemansa viikinkien hyökkäyksien seurauksena. Vuosina 866 ja 882 viikingit hyökkäsivät IJsseljoelle ryöstäen kauppapaikkana ja kirkollisena keskuksena toimineen Deventerin sekä Zutphenin.