Vesikauris
Vesikauriilla ei ole sarvia ja se on siten ainoa hirvieläinlaji, jonka uroksilla ei ole sarvia aseinaan. Niiden sijasta uroksen yläkulmahampaat ovat kehittyneet noin seitsemän senttimetrin pituisiksi torahampaiksi, joita se käyttää tappeluissa muita uroksia vastaan. Hirvieläimistä vesikauriin lisäksi vain muntjakeilla ja tupsuhirvellä on vastaavanlaiset torahampaat. Vesikauriin turkki on väriltään kesällä punaruskea ja talvella himmeän ruskea. Vasoilla on kyljissään vaaleita täpliä. Vahvat takaraajat ovat eturaajoja pidemmät. Korvat ovat lyhyet ja pyöreähköt.
Hirvikärpänen
Hirvikärpäsnaaras kantaa sisällään munia, joista kuoriutuvat toukat elävät naaraan sisällä ja koteloituvat valmiina pudotettavaksi maahan esimerkiksi hirven makuupaikoille. Kotelot talvehtivat maassa kunnes niistä kuoriutuu aikuisia yksilöitä elo–syyskuussa. Tarkalleen ei tiedetä, montako jälkeläistä hirvikärpäsnaaras ehtii elämänsä aikana tuottaa, mutta luvun arvellaan olevan korkeintaan muutamia kymmeniä. Hirvikärpänen on varsin poikkeuksellinen, sillä useimmat muut hyönteiset munivat elämänsä aikana jopa useita satoja munia. Sen sijaan yhdessä hirvessä voi olla jopa yli 10 000 hirvikärpäsyksilöä. Aikuiset yksilöt eivät tunnu selviävän kunnolla pakkasesta ilman isäntäeläintä. Hirvikärpäsen pariutumista ja varsinaista suvunjatkomekanismia ei tunneta tarkoin vähäisen tutkimuksen vuoksi.