Suomen sisällissota
Suomen sisällissota käytiin Suomen senaatin eli hallituksen ja sitä vastaan kapinoineen Suomen kansanvaltuuskunnan johtamien joukkojen välillä 27. tammikuuta – 15. toukokuuta 1918. Senaatin asevoimina olivat valkoiset joukot ja kansanvaltuuskunnan joukkoina Suomen Punainen Kaarti eli punaiset. Saksan keisarikunnan armeija tuki valkoisia valtaamalla Helsingin, Lahden ja muita eteläsuomalaisia kaupunkeja. Neuvosto-Venäjä tuki punaisia lahjoittamalla heille aseita.
Espanjan sisällissota
Portugalin pääministerin António de Oliveira Salazarin johtama Estado Novo -hallitus asettui välittömästi sodan sytyttyä tukemaan Francon kansallismielisiä. Taustalla oli ideologisten syiden lisäksi myös se, että Salazar pelkäsi tasavaltalaisten voiton vaarantavan hänen oman totalitäärisen hallintonsa aseman. Maa oli mukana puuttumattomuussopimuksessa, mutta salli Saksan kuljettaa Portugalin kautta aseita ja miehiä kansallismielisille. Salazar myös pidätti maassa asuneita Espanjan tasavaltalaisia sekä perusti sodan aikana oman salaisen poliisin, joka vangitsi Portugalin toisinajattelijoita. Portugalin joukot eivät virallisesti osallistuneet sotaan, mutta maasta lähti Espanjaan hallituksen ja armeijan tukemana 8 000–12 000 sotilaan Viriatos-osasto, joka koostui vapaaehtoisista fasisteista. Mukana oli jalkaväen lisäksi myös lentäjiä.