Kaliiperi
Kaliiperia käytetään yleisesti raskaiden aseiden, kuten tykkien tai raskaiden sinkojen putken pituusmittana. Myös tykkien ammusten pituus saatetaan ilmoittaa kaliipereina. Esimerkiksi 155 K 83 -kanuunahaupitsin putken pituus kaliipereina voidaan laskea jakamalla putken pituus (6 045 mm) putken halkaisijalla (155 mm). Lopputulokseksi saadaan siten kaliiperipituus 39. Putken pituus kaliipereina merkitään L-kirjaimella, esimerkiksi 155 K 83 -tykin ollessa kyseessä: L/39. Käytännöt kuitenkin vaihtelevat putken pituuden ilmoittamisessa. Putken pituus voidaan ilmoittaa esimerkiksi seuraavien periaatteiden mukaan, joista ensimmäinen lienee yleisin:
Kalium
Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositusten mukaan kaliumia tulisi saada 350 mg/vrk ravinnosta energiana saatua megajoulea kohti eli naisilla noin 3 100 mg/vrk ja miehillä 3 500 mg/vrk. Ravintoainevalmisteista tai täydennetyistä elintarvikkeista saatavaksi suurimmaksi hyväksyttäväksi päiväsaanniksi on määritelty aikuiselle 3 700 mg/vrk. Suomalaisnaiset saavat kaliumia keskimäärin 3 400 mg/vrk ja miehet 4 200 mg/vrk eli suosituksiin verrattuna keskimääräinen suomalainen saa sitä riittävästi. Toisaalta Amerikkalainen Institute of Medicine suosittelee päiväsaanniksi 4 700 mg/vrk. Meta-analyysi vuodelta 2011 yhdisti 1 640 mgn lisäyksen kaliumin päiväsaannissa 21% pienempään riskiin sairastua Aivoverenkiertohäiriöön. Britannian julkinen terveydenhuolto suosittaa päiväsaanniksi 3 500 mg. Suomalaisten kalium on pääosin peräisin kasviksista, hedelmistä ja marjoista sekä niistä valmistetuista ruoista, vilja- ja leivontatuotteista, maitovalmisteista ja kahvista.