Konstantine Gamsakhurdia
Konstantine Gamsakhurdia (, 15. toukokuuta 1893 Abaša – 17. heinäkuuta 1975 Tbilisi) oli georgialainen kirjailija ja julkisuuden henkilö, jota pidetään yhdessä Mikheil Džavakhišvilin kanssa 1900-luvun vaikutusvaltaisimpana georgialaisena romaanikirjailijana. Gamsakhurdia sai koulutuksensa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa Saksassa. Parhaissa töissään, kuten "Didostatis mardžvena" ja "Davit Aghmašenebeli", hän yhdistääkin länsieurooppalaisia vaikutteita puhtaasti georgialaisiin teemoihin. Hän suhtautui neuvostovaltaan vihamielisesti, mutta kuului silti niihin harvoihin johtaviin georgialaisiin kirjailijoihin, jotka selvisivät Stalinin kauden sorrosta, vaikka hänet pidätettiinkin useita kertoja ja karkotettiin Vienanmerelle. Hänen teostensa huomattava piirre on henkilöhahmojen oivaltava psykologinen kuvailu. Lisäksi Gamsakhurdia toi georgian kieleen uutta hienovaraisuutta imitoimalla arkaaista kieltä, luodakseen vaikutelman vanhasta tekstistä.
Nicolae Iorga
Iorga opiskeli Iașin, Pariisin, Berliinin ja Leipzigin yliopistoissa, ja valmistui filosofian tohtoriksi 1893. Hänet nimitettiin 1895 keskiajan ja uuden ajan historian professoriksi Bukarestin yliopistoon. Iorga julkaisi seuraavina vuosina lukuisia teoksia Romanian ja romanialaisen kirjallisuuden historiasta. Hänen huomattavimpia teoksiaan olivat kolmiosainen ristiretkiä koskenut tutkimus "Notes et axtraits pour servir à l’histoire des croisades" (1899–1902), kaksiosainen Romanian kansan historia "Geschichte des rumänischen Volkes" (1905) ja viisiosainen Osmanien valtakunnan historia "Geschichte des osmanischen Reiches" (1908–1912). Hän toimitti myös Romanian historiaa koskeneita lähdejulkaisukokoelmia ja julkaisi vuonna 1892 yhden oman runokokoelman. Vuodesta 1905 Iorga toimitti "Neamul Românesc" -nimistä aikakauslehteä ja vuodesta 1909 "Neamul Românesc literar" -nimistä kirjallista kuukausilehteä. Iorgan toiminnan keskus oli Vălenii de Munten kylä Karpaateilla, johon hän oli asettunut asumaan. Hän perusti sinne kansankorkeakoulun vuonna 1908. Hän perusti myös Kaakkois-Euroopan tutkimusinstituutin vuonna 1913. Uransa myöhäisvaiheessa Iorga julkaisi vielä laajan kymmenosaisen Romanian historian "Istoria Românilor" (1936–1939).