Edmund Husserl
Husserlin mukaan fenomenologian keskeinen tehtävä on tutkia "noemaa", sitä tiedostettavan kohteen osaa, joka sijaitsee tietoisuudessa. Jos katselemme kukkaa, verkkokalvoillemme syntyy ainoastaan aistimuksia vihreästä pitkulaisesta varresta eri sävyissä ja valkoisesta kukasta. Tällaista tietoisuuden raakamateriaalia Husserl kutsuu "hyleksi". Fenomenologia tutkii sitä, miten visuaalinen havaintoaines ilmenee meille spatiaalisena, kolmiulotteisena esineenä ja miten tietoisuutemme antaa sille nimen "voikukka". Tietoisuus on siis mentaalista tekemistä ja "noema" on työn tulos. Fenomenologisessa filosofiassa korostetaan havainnoijan näkökulmaa todellisuuteen.
Bysanttilainen filosofia
Bysanttilaisen uskonnonfilosofisen ajattelun keskeinen piirre oli Jumalan persoonallisten hypostaasien näkeminen ei pelkästään Jumalan olemuksen vaan myös olemassaolon periaatteina. Jumala on luonut kaikkeuden ja sen olemassaolo kestää rajallisen ajan. Luominen on jatkuva tapahtumasarja. Aineen olemassaolo ei ole ikuista. Aistitodellisuuden ilmiöt ovat hypostaaseja, joille luoja on antanut hetkellisen aineellisen olemassaolon. Aistein havaittava todellisuus on näin ajallinen toteutuma siitä, mikä voidaan havaita vain sielun avulla ja jolla on ikuinen olemassaolo jumalallisessa mielessä ("nous" / "Logos").