Kim Jong-un
Virallisen tiedon mukaan Kim Jong-unin isä Kim Jong-il kuoli 17. joulukuuta 2011 sydänkohtaukseen junassa Pohjois-Koreassa. Valta siirtyi Kim Jong-unille, joskin siinä vaiheessa eräiden analyytikoiden mukaan Kim Jong-un oli vielä liian kokematon hallitsemaan Pohjois-Koreaa. Vallan arveltiin tilapäisesti siirtyvän Kim Jong-ilin langolle Jang Sung-taekille. Nimetön lähde, jolla on läheiset suhteet sekä Pjongjangiin että Pekingiin, vahvisti 21. joulukuuta 2011 Reutersille, että Kim Jong-un joutuisi toistaiseksi jakamaan valtansa Jang Sung-taekin ja armeijan kanssa. Lähteen mukaan sotilasjohto on kuitenkin vakuuttanut olevansa uskollinen Kim Jong-unille. Kim nimettiin virallisesti Kim Jong-ilin seuraajaksi suureksi johtajaksi 29. joulukuuta 2011, kun Kim Jong-ilin kuoleman takia pidetty suruaika oli päättynyt.
Kim Dae-jung
Kim lähti politiikkaan 1954 vastustamaan Syngman Rheeta. Hänet valittiin kansalliskokoukseen 1961, mutta Park Chung-heen vallankaappaus mitätöi vaalit. Hänet valittiin uudelleen 1962 ja 1967 vaaleissa ja hän pyrki presidentiksikin 1971. Korean keskustiedustelupalvelun (KCIA) agentit kaappasivat Kim'in hotellista Tokiosta elokuussa 1973, ja häntä oltiin kuljettamassa sidottuna merelle, mutta Japanin merivoimat ilmeisesti havaitsi veneen ja hänet vapautettiin Soulissa viiden päivän kuluttua. Hänet kuitenkin tuomittiin 1976 viiden vuodeksi vankilaan, joka muutettiin kotiarestiksi 1978. Hänet vapautettiin Parkin salamurhan jälkeen 1979. Hänet kuitenkin pidätettiin uudelleen Chun Doo-hwanin valtaannousun ja Gwangjun tapahtumien jälkeen ja tuomittiin kuolemaan. Yhdysvaltain painostuksesta tuomio muutettiin vankeudeksi ja Kim pääsi maanpakoon. Hän asettui Bostoniin ja opetti Harvardin yliopistolla, kunnes palasi Koreaan 1985, jossa hänet jälleen asetettiin kotiarestiin.