Friedrich Schiller
Helmikuussa 1805 Schiller sairastui vakavasti. 1. toukokuuta hän tapasi Goethen viimeisen kerran matkalla teatteriin. 9. toukokuuta Schiller menehtyi Weimarissa ilmeisesti tuberkuloosin aiheuttamaan akuuttiin keuhkokuumeeseen.
Vaeltaja sumumeren yllä
Maalaus esittää takaapäin kuvattua vaellussauvaan nojaavaa miestä katselemassa kallionkielekkeeltä sumun peittämää laaksoa. Kuvakulman ansiosta katsoja voi nähdä saman maiseman ikään kuin taiteilijan silmin. Sumuisen maiseman voi ajatella kuvastavan tiettyä mielentilaa. "Vaeltaja sumumeren yllä" edustaa romantiikalle ja varsinkin Friedrichille tyypillistä ajatusta, että tavoittaakseen ja ilmaistakseen todelliset tunteensa taiteilijan oli tavoiteltava henkilökohtaista kosketusta ja yhteyttä luontoon etäällä sivistyksestä. Friedrichin maisemamaalaukset olivatkin enemmän kuvauksia yksilöllisen luonnon kohtaamisen kokemuksista kuin vain pelkkää maiseman taltiointia. Vuonna 1840 kuollut Friedrich oli pitkään unohduksissa, kunnes Alfred Lichtwark nosti hänet uudelleen arvostukseen.