Nepalin sisällissota
Nepalin sisällissota oli Nepalin monarkistisen hallituksen ja kommunististen maolaississien välinen konflikti 13. helmikuuta 1996 – 21. marraskuuta 2006. Hallituksen joukot aloittivatkin aktiiviset toimet kapinallisia vastaan vasta vuonna 2001. Maolaississien tarkoituksena oli kaataa maan nykyinen hallinto ja tehdä maasta kommunistinen. Sodassa kuoli yhteensä yli 16 000 ihmistä.
Nepalin historia
Huolimatta sodan tappioista, Nepal säilytti poliittisen yhtenäisyytensä, vaikka maa oli ollut yhtenäinen vasta neljännesvuosisadan ajan. Maan keskushallinnon menestys perustui osittain sen kykyyn nimetä ja valvoa alueellisia hallintovirkamiehiä, jotka myös olivat korkeassa asemassa maan armeijassa. Toinen syy oli se että paikalliset johtajat pidettiin valloitetuilla alueilla tyytyväisinä, kun heidän sallittiin jatkaa hallintaansa Kathmandun löyhässä valvonnassa. Maan pääministeri Bhimsen Thapa pysyi vallassa sotatappioista huolimatta, läheistä yhteistyötä hän teki kuningatar Tripurasundarin kanssa. Häntä vastustava muiden johtavien sukujen muodostama oppositio pysyi kurissa armeijan tuella. Maan alaikäinen kuningas Rajendra Bikram Shah pidettiin eristyksissä, eikä hänellä ollut edes vapautta poistua palatsistaan ilman lupaa. Merkittäviin virkohin Bhimsen Thapa nimitti omia sukulaisiaan, hänen veljensä Ranbir Singh Thapa kontrolloi maan läntisiä alueita ja hänen veljenpoikansa Mathbar Sing Thapa itäisiä. Muiden merkittävien sukujen edustajat pidettiin ulkona vallasta. Armeijaa kehitettiin, mutta epäilevät britit vakuutettiin siitä että armeijaa ei ollut tarkoitus käyttää. Muuhun kansalliseen kehitykseen ei juuri käytetty voimavaroja.