Pohjois-Amerikan intiaanit
Suurin osa Pohjois-Amerikan alkuperäisistä asukkaista on luokiteltu niin sanotuiksi amerintiaaneiksi, jotka muuttivat mantereelle ensimmäisissä ryhmissä. Luoteis-Kanadassa ja Lounais-Yhdysvalloissa elävät athabascan kieliset "na dene"-kansat kuten apassit ja navajot tulivat Amerikkaan myöhemmin. Pohjoisen eskimot, aleutit ja jupikit on perinteisesti nähty intiaaneihin kuulumattomana kolmantena ryhmänä, joka saapui mantereelle viimeisenä..
Big Bear
1870-luvulla Kanadan parlamentti ryhtyi vaatimaan tasankointiaaneilta sopimuksia, joiden tarkoituksena oli siirtää intiaanit reservaatteihin. Big Bear suhtautui kanadalaisiin epäluuloisesti uskoen näiden ajavan vain uudisasukkaiden etuja, vaikka intiaaneille oli luvattu mahdollisuus vaikuttaa reservaattien sijaintiin. Hän kampanjoi intiaanien keskuudessa kanadalaisia vastaan ja neuvotteli muiden intiaanipäällikköjen kanssa, jotta he vaatisivat yhtenäistä intiaaniterritoriota. Kun Big Bear vuonna 1884 isännöi suurta paikallisten heimojen juhlatapahtumaa Saskatchewanissa, Kanadan ratsupoliisit puuttuivat tilaisuuteen, ja hajottivat kokoontumisen. Big Bear joutui lopulta myöntymään valkoisten vaatimuksiin turvatakseen ruoka-avun kansalleen, joka kärsi nälänhädästä biisonien määrän romahdettua.