Oolannin sota
Romanian rintamalla etenevä Venäjä oli provosoinut Osmanien valtakunnan julistamaan sodan 4. lokakuuta 1853, ja Britannia sekä Ranska päättivät tukea osmaneja. Oolannin sodan tarkoituksena oli eristää Venäjän huoltoreitit ja ulkomaankauppa ja pakottaa se rauhaan sekä saada Ruotsi mukaan Venäjän vastaiseen sotaan. Saarto oli tarkoitus toteuttaa niin, että Venäjän laivasto Itämerellä tehtäisiin toimintakyvyttömäksi tuhoamalla rannikkopuolustuslinnakkeet, laivastoa ja ulkomaankaupan varastoina toimivia kauppamakasiineja. Vahingosta huomattava osa kohdistui Suomeen, koska suuri osa tuonaikaisesta Venäjän lipun alla purjehtivasta kauppalaivastosta oli Suomessa.
Astrahanin sotaretki
Osmanien valtakunta ja Venäjä sotivat seuraavan kerran keskenään hieman yli sata vuotta myöhemmin. Vuonna 1676 syttyneen Venäjän–Turkin sodan syynä oli tällä kertaa Osmanivaltakunnan laajeneminen Ukrainan alueelle lähelle Venäjää, ja sota käytiin lähinnä Mustanmeren länsipuolella. Maiden jonkin verran toisistaan eroavassa historiankirjoituksessa Astrahanin sotaretkeä seurannut rauhan jakso saatetaan selittää eri syistä johtuvaksi. Aleksandr Filjuškinin mukaan turkkilaisilta kesti sata vuotta, ennen kuin he uskalsivat aloittaa toisen sotaretken Venäjää vastaan hävittyään tälle ilman merkittäviä sotilaallisia yhteenottoja. Akdes Nimet Kuratin mukaan Iivana ja hänen seuraajansa varoivat visusti hermostuttamasta turkkilaisia ennen 1600-luvun puoliväliä, sillä sotaretki onnistuessaan olisi merkinnyt suurta iskua Venäjälle nousevana mahtivaltiona.