Suomen historia
Suomen senaatti antoi itsenäisyysjulistuksen 6. joulukuuta 1917 Venäjän toisen, eli vuoden 1917 Lokakuun vallankumouksen jälkeen. Leninin johtama Neuvosto-Venäjän kansankomissaarien neuvosto tunnusti Suomen itsenäisyyden 31. joulukuuta 1917, ja pian sen jälkeen moni muu valtio. 28. tammikuuta 1918 alkoi sisällissota, joka päättyi Saksan tukemien valkoisten voittoon bolševikkien tukemia punaisia vastaan. Samana vuonna vapaaehtoiset tekivät joitakin aseellisia retkiä Neuvosto-Venäjälle muun muassa Aunukseen, Vienaan ja myös Viroon. Rauha Neuvosto-Venäjän kanssa solmittiin Tartossa 14. marraskuuta 1920. Toisessa maailmansodassa Suomi taisteli Neuvostoliittoa vastaan talvisodassa 1939–1940 ja jatkosodassa 1941–1944. Aselevon jälkeen 4. syyskuuta 1944 aseet jouduttiin kääntämään Neuvostoliiton vaatimuksesta Saksaa vastaan Lapin sodassa 1944–1945.
Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystö
Yhdysvallat tunnusti Suomen itsenäisyyden vuonna 1919 ja perusti lähetystön Helsinkiin maaliskuussa 1920. Yhdysvaltain kongressi myönsi määrärahan oman lähetystötalon rakentamiseksi Helsinkiin vuonna 1935, kun kongressiedustaja Frank E. Hook oli puheessaan valittanut, että Helsingin-lähetystö joutui toimimaan häpeällisen vaatimattomissa tiloissa erään osuuskaupan yläkerrassa. Lähetystörakennuksen suunnitteli vuonna 1938 niin sanottu Bristolin arkkitehtiryhmä ja suunnittelua johti yhdysvaltalainen arkkitehti Harrie T. Lindeberg. Rakennus valmistui 1940-luvun vaihteessa. Punatiilisen rakennuksen esikuvana käytettiin 1700-luvulla Yrjöjen ajan tyyliin rakennettua Westoverin kartanoa Virginiassa. Rakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin arkkitehti F. W. Mieritzin itselleen 1870-luvulla suunnittelema huvila, jossa toimi viimeksi leskirouva Lindbergin ylläpitämä täysihoitola Riviera.