Waka
Waka () on japanilaisen runouden muoto. Erityisesti termi viittaa 500–1300-lukujen hovirunouteen erotuksena myöhemmistä runomuodoista, kuten "renga", "haikai" ja "haiku". Waka on myös Japanille kotoperäistä runoutta erotuksena maassa kirjoitetusta kiinalaisesta runoudesta ("kanshi") ja perustuu viiden ja seitsemän tavun vuorotteluun. Muinoin wakarunous käsitti useita erilaisia runomuotoja, kuten "chōka", "tanka", "sedōka" ja "bussokusekika", mutta Heian-kauden jälkeen tanka nousi vallitsevaksi muodoksi, eikä muita muotoja juuri enää käytetä.
Wabi-sabi
Wabi-sabi () on japanilaisen estetiikan käsite. Se yhdistetään läheisesti zenbuddhalaisuuteen, ja kehityksensä alkuaikoina wabi-sabiin yhdistetyt henkilöt olivatkin jossain muodossa zenin harjoittajia. Käsitettä kuvataan monesti epätäydellisyydessä, keskeneräisyydessä ja häviävyydessä olevaksi kauneudeksi sekä yksinkertaisuuden ja vaatimattomuuden ihannoimiseksi. Käsite muodostuu kahdesta erillisestä sanasta, "sabi" ja "wabi", joilla molemmilla on omat merkityksensä. Sanoja voidaan käyttää myös erillään, mutta nykyisin japanilaiset tarkoittavat sanojen muodostamaan kokonaisuutta myös puhuessaan vain toisesta.