Kirjallisuuden henkilöhahmo
1900-luvun kirjallinen suuntaus, modernismi, alkoi horjuttaa realismin perinteen asemaa. Modernismin on kuitenkin yleensä katsottu jatkavan samaa perinnettä kuin realismikin ja ainoastaan vievän sitä hiukan pidemmälle. Modernismiin kuuluu vahvasti henkilöhahmon mielen liikkeiden kuvailu toiminnan sijasta. Tajunnanvirtatekniikka tai sisäinen monologi ovat modernismille tyypillisiä kerronnan tapoja, joissa henkilöhahmon ja kertojan tekstit saattavat sekoittua ja henkilöhahmon rajat hämärtyä. Tämä ei kuitenkaan kumoa oletusta, että kerronta pyrkii kuvaamaan henkilön yksilöllisenä toimijana ja sisäisesti ristiriitaisena kokijana.
William Faulkner
Vangin palattua vapaaehtoisesti vankilaan käy ilmi, että hänet on ehditty armahtaa kuolleena, joten hänelle täytyy keksiä juridisista syistä uusi syyte vankilatuomion jatkamiseksi (vaikkapa syyte toisesta junaryöstöstä). Sitten johtaja vain ilmoittaa vangille: "Teillä oli huono tuuri, vai mitä? [...] On täytynyt antaa teille kymmenen vuotta lisää." Vanki vastaa: "Hyvä on. [...] Jos se kerran on sääntö." Absurdismi modernismin isminä syntyi varsinaisesti vasta myöhemmin, mutta kohtauksessa on nähtävissä sen tunnusmerkit: ihmiset puhuvat toistensa ohi, eivät ymmärrä toisiaan, ovat menettäneet oman käsityksen tapahtumisen logiikasta.