Nepalin historia
1990-luvulla maassa alettiin vaatia demokratiaa yhä äänekkäämmin. Maa ajautui sisällissotaan, joka kesti kymmenen vuotta. Maan viimeinen kuningas Gyanendra syrjäytettiin vallasta vuonna 2008 ja Nepalin kuningaskunnasta muodostettiin liittovaltio. Samalla sai päätöksensä Nepalia yli 250 vuotta hallinnut Shah-dynastia.
Nepalin historia
Bhimsen Thapan kuolema ei kuitenkaan muuttanut maassa käytyä sisäpoliittista taistelua. Pandet irtisanottiin ja pääministerkisi nimitettiin Fateh Jung Shah, hänen hallintonsa ei myöskään kyennyt hallitsemaan kilpailua Panden ja Thapan klaanien välillä. Pandet esittivät että kuninkaan tulisi luopua kruunusta perillisensä hyväksi, kuningas taas turvautui vaimojensa neuvoihin. Painostuksen alla kuningas ilmoitti hallitsevansa maata vain kuningatar Rajya Lakshmidevin kautta ja käski alaisiaan tottelemaan häntä. Kuningatar etsi tukea oman poikansa valtaistuimelle saattamiseksi, ohi kuninkaan toisen vaimon pojan Surendran. Hän kutsui maanpakoon lähteneen ja armeijan luottamusta nauttineen Mathbar Singh Thapan takaisin. Tämä ryhtyi Kathmanduun saavuttuaan tutkimaan setänsä Bhimsen Thapan kuolemaa, ja joukko heidän Pande-vihollisiaan teloitettiin. Mathbar Singh nimitettiin pääministeriksi vuonna 1843. Hän ei kuitenkaan puuttunut hovijuonitteluihin, toisin kuin hänen edeltäjänsä. Vastoin kuningattaren tahtoa, hän tuki valtaistuimelle laillista perijää Surendraa. Vastoin kuningattaren tahtoa toimiminen koitui hänen kohtalokseen, Mathbar Singh Thapa salamurhattiin vuonna 1845, todennäköisesti kuningattaren käskystä. Todennäköisesti hänet salamurhasi hänen veljenpoikansa Jang Bahadur Kunwar, josta tuli myöhemmin merkittävä henkilö maan johdossa.