Konservatismi
Konservatismi (uuslat. "conservatismus", latinan sanasta "conservare" ’säilyttää’) on poliittinen aatesuuntaus, joka puolustaa perinteitä ja perinteisiä arvoja, vastustaa kumouksellisuutta ja radikalismia ja pyrkii uudistusten maltillisuuteen. Konservatismi syntyi Ranskan suuren vallankumouksen vastavaikutuksena 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa ja asettui vastustamaan valistusaikana kehittyneitä liberalismia ja sosialismia. Konservatismi korostaa historiallisen kehityksen tietä syntyneiden yhteiskuntamuotojen arvoa. Jatkuvuuden turvaajina ovat yhteiskunnassa sellaiset laitokset kuin perhe, uskonto ja armeija, jotka takaavat moraalisen järjestyksen. 
Poliittista kirjoa kuvaavavassa vasemmisto-oikeisto-vastakkainasettelussa konservatismi on perinteisesti sijoitettu oikeistoon. Oltuaan alun perin liberalismin ja demokratian oppeja vastustavaa, konservatismi muuttui myöhemmin kapitalismin kannattajaksi. Konservatiivit omaksuivat nationalismin ja kansakunta muodostui konservatismin keskeiseksi yhteisöksi. Taloudellisissa käsityksissään konservatismi korostaa liberalismin tavoin yksityisomistuksen ja vapaan markkinatalouden merkitystä. Konservatiivinen politiikka on hyväksynyt myös maltillisesti toteutetun sosiaalipolitiikan.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 1964
Ennen vaaleja konservatiivipuolue oli hallinnut Isoa-Britanniaa 13 vuoden ajan vuoden 1951 vaaleista lähtien. Kuluneella vaalikaudella konservatiivinen hallitus oli kuitenkin kärsinyt puolustusministeri John Profumoon kohdistuneesta skandaalista sekä useista ministerinvaihdoksista. Myös konservatiivipuolueen johtaja oli vaihtunut, kun Alec Douglas-Home oli valittu Harold Macmillanin seuraajaksi. Douglas-Home ei ollut henkilökohtaisesti yhtä suosittu kuin työväenpuolueen eli Labourin johtaja Harold Wilson. Koska Labourin vaalivoitto vaikutti todennäköiseltä, konservatiivinen hallitus jätti parlamenttivaalien järjestämisen mahdollisimman myöhäiseen ajankohtaan.