Le Mansin onnettomuus 1955
Moninkertainen F1-maailmanmestari Juan Manuel Fangio oli saavuttamassa Leveghiä nopeasti juuri ennen onnettomuutta, mutta onnistui täpärästi ja onnekkaastikin väistämään sekä hänelle varoitusmerkin ennen törmäystään antaneen Leveghin (kiitollinen Fangio kertoi Leveghin näin toimiessaan pelastaneen hänen henkensä), vaurioituneella autollaan hallitsemattomasti radalla luisuvan Macklinin, että varikkoalueella köröttelevän Hawthornin autot. Macklinin romuttunut Austin-Healey (auto on kunnostettuna yhä olemassa) luisui törmäyksen jälkeen radan suuntaisesti, muutti sitten Fangion sujahdettua ohi suuntaa oikealle kohti varikkoaluetta jossa se osui kolmeen henkilöön (mm. lehtimies ja santarmi), ja Austin-Healeyn kimmotessa varikkomuurista takaisin radan yli se surmasi holtittoman luisunsa päätteeksi erään katsojan radan vasemmassa laidassa. Macklin selvisi onnettomuudesta kuin ihmeen kaupalla ilman vakavia fyysisiä vammoja, pystyi nousemaan autonromustaan omin voimin, mutta lopetti pian moottoriurheilu-uransa. ARTE-dokumentin mukaan koko tapahtumasarja vei noin neljä sekuntia ajan ja vajaan 200 metrin matkan.
Juanito (jalkapalloilija, 1954)
Juanito käänsi pian Real Madridin huomion puoleensa ja hän liittyikin seuraan vuonna 1977. Hänestä tuli tärkeä osa Real Madridin menestystä 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa yhdessä Santillanan, Uli Stieliken, Vicente del Bosquen ja José Antonio Camachon kanssa. Juanito voitti Real Madridissa pääsarjamestaruuden viidesti, Copa del Reyn kahdesti ja UEFA Cupin kahdesti. Kymmenen kautensa aikana Real Madridissa hän pelasi 284 Espanjan pääsarjaottelua tehden 85 maalia ja Euroopan kilpailuissa 55 ottelua tehden 17 maalia. Kaudella 1983–1984 hän jakoi 17 maalillaan Espanjan pääsarjan maalipörssin kärkipaikan uruguaylaisen Jorge da Silvan kanssa.