Taivalkoski
Taivalkosken alue kuului vuoteen 1842 Pudasjärven pitäjään. Tuolloin muodostettiin Pudasjärven kuuluva Jokijärven rukoushuonekunta, josta 1885 tuli Pudasjärven kappeli. Ensimmäinen kirkko rakennettiin 1849 Jokijärvelle. Vuonna 1868 perustettiin Jokijärven kunta. Koska Taivalkosken kylästä oli kehittynyt sahan perustamisen jälkeen kasvava asutuskeskus, alettiin kirkon siirtämistä suunnitella entisestä kirkonkylästä Jokijärveltä Taivalkosken kylään. Pitkien riitojen jälkeen kirkko määrättiin siirrettäväksi Taivalkoskelle, jonne se pystytettiin 1879. Tuolloin muodostettiin myös itsenäinen Taivalkosken pitäjä. Jokijärven kunta lakkautettiin vuonna 1884 ja liitettiin Taivalkoskeen. Kirkko oli käytössä vuoteen 1925, jolloin se paloi salamaniskusta. Uusi kirkko valmistui 1933. Hengellisessä elämässä on lestadiolaisuudella ollut Taivalkoskella voimakas vaikutus.
Ahvenkoski
Turun ja Viipurin yhdistänyt Kuninkaantie (myös "Suuri rantatie" tai "Alinen Viipurintie") kulki Ahvenkosken kautta 1200-luvulta lähtien. Vuosina 1741–1743 käydyn Hattujen sodan päättäneen Turun rauhan myötä Venäjän keisarikuntaaan liitetty Vanhan Suomen alue laajeni ja valtakunnanraja siirtyi Kymijokelle. Ahvenkoskesta tuli Ruotsin ja Venäjän välinen rajanylityspaikka, jonka kummallekin puolelle rakennettiin tulli- ja postiasemia sekä erilaisia linnoituslaitteita. Kuninkaantien varrella Lappeen pitäjän Taskulassa sijainnut Ruotsin tulli- ja rajapostiasema siirrettiin Ahvenkoskelle ja myöhemmin 1780-luvulla ruotsalaiset rakensivat kaksi reduttia joen ylityspaikkaan. Vaatimaton tulli- ja postiasema korvattiin saman vuosikymmenen aikana komealla virkatalolla, joka valmistui läntisen redutin viereen. Myös venäläiset linnoitivat Ahvenkoskea lukuisilla rakennelmilla, joista merkittävin oli Kuninkaantietä suojannut Kirmusaaren redutti. Joen itärannalle Suur-Ahvenkoskelle rakennettiin kaksi pienempää patteria vartiotupineen. Oman posti-ja tulliasemansa venäläiset rakensivat ruotsalaisista poiketen useita kilometrejä rajan itäpuolelle Kuninkaantien varrelle.