Sotateollinen kompleksi
Sotateollinen kompleksi tarkoittaa taloudellisista toimijoista, poliitikoista ja sotilashenkilöistä koostuvaa verkostoa, jonka yhteinen etu on tavaroiden ja palveluiden tuottaminen sotilaallisiin tarkoituksiin ja jonka poliittinen ja taloudellinen vaikutusvalta on suuri. Sotateollisen kompleksin käsite yhdistetään erityisesti Yhdysvaltoihin ja muihin asevarusteluun panostaviin suurvaltoihin. Ensimmäisten sotateollisten kompleksien sanotaan muodostuneen Ranskassa ja Britanniassa 1870- ja 1880-luvuilla. Japanin zaibatsut vaikuttivat voimakkaasti Japanin joutumiseen sotaan Kiinan, Neuvostoliiton ja länsivaltojen kanssa.
Lautapeli
Sotapeleissä johdetaan omia sotajoukkoja. Pelinäyttämönä on usein jokin todellinen sotanäyttämö, kuten ensimmäinen tai toinen maailmansota. Joissain sotapeleissä pelaajat näkevät vastapelaajien armeijat, mutta joissakin peleissä ne on piilotettu muilta pelaajilta. Peleihin saattaa liittyä neuvottelua toisten pelaajien kanssa, kuten "Diplomacyssa". Sotapelien kukoistuskausi oli 1970-luvulla.
Abstrakteissa peleissä ei ole teemaa, ja nappulat ovat abstrakteja muotoja. Perinteisiä abstrakteja lautapelejä ovat esimerkiksi shakki ja backgammon. Kombinatoriaaliset pelit, kuten shakki, ovat puhtaita strategiapelejä, sillä niissä sattumalla ei ole sijaa, vaan pelaajat tekevät vuorotellen siirtonsa nähden koko ajan kaiken informaation. Monet strategialautapeleistä ovat tuhansia vuosia vanhoja. Shakin ja gon ohella afrikkalaista gebetaa on sanottu maailman vanhimmaksi peliksi. Iranista on löydetty 5 000 vuotta vanha backgammon-pelilauta. Muita perinteisiä kahden hengen strategiapelejä ovat esimerkiksi tammi, mylly, kiinalainen xiangqi, japanilainen shōgi sekä mancala. Nykyaikaisia kahden pelaajan puhtaita strategialautapelejä ovat esimerkiksi Othello, Pentago ja Kris Burmin kehittämät Gipf-sarjan pelit. Maailman suosituin nykyaikainen kahden pelaajan peli on Twilight Struggle.