Liuos
Jos liuotin on kaasu, siihen voivat yleensä liueta vain toiset kaasut. Esimerkkinä kaasu­maisesta liuoksesta voidaan mainita ilma, jossa happi ja muut kaasut ovat liuenneet typpeen. Koska molekyylien välisillä vuoro­vaikutuksilla ei kaasuissa ole sanottavaa merkitystä, pieninä pitoisuuksina esiintyvät kaasut muodostavat varsin triviaaleja liuoksia. Usein niitä ei edes nimitetä
liuoksiksi vaan kaasu­seoksiksi.
Kylläisyys
Liuos on kylläinen, kun liuotettavaa ainetta ei tietyssä lämpötilassa enää liukene siihen. Se on kuitenkin kylläinen vain yhden aineen suhteen. Tämä määrä riippuu lämpötilasta ja etenkin kaasuilla myös paineesta. Useat nesteet liukenevat toisiinsa kaikissa mahdollisissa suhteissa, näin esimerkiksi vesi ja etanoli, eikä tällöin saada kylläistä liuosta. Sen sijaan kaasun ja kiinteän aineen liukeneminen nesteeseen on aina rajallista. Lisäämällä veteen riittävästi suolaa saadaan aina lopulta kylläinen liuos. Tällöin suolaa liukenee nesteeseen sama määrä kuin liuoksesta erkanee suolaa kiinteäksi ja suolaliuos on näin dynaamisessa tasa­paino­tilassa.