Monte Cassinon taistelu
Puolalaisten hyökkäys lopetti viisi kuukautta kestäneen taistelun. Ainakin 45 000 liittoutuneiden sotilasta sai surmansa. 15. tammikuuta, jolloin taistelun Monte Cassinosta alkoi, Rooman valtaukseen asti 4. kesäkuuta asti, liittoutuneiden kaikki tappiot taistelussa, olivat yhteensä 115 000 kaatunutta, haavoittunutta ja kadonnutta. Saksalaisten tappioista ei ole luotettavia arvioita, mutta kaupungin pohjoispuolella on 20 027 kaatuneen saksalaisen sotilaan hautausmaa. Cassinon murruttua saksalaiset vetäytyivät Gustav-linjalta ja liittoutuneet saattoivat keskittyä Rooman valtaamiseen. Liittoutuneet valloittivat Rooman 4. kesäkuuta 1944.
Mons Lactariuksen taistelu
Itä-Rooman valtakunta oli vuodesta 535 lähtien käynyt sotaa Italian ostrogootteja vastaan. Roomalaiset olivat sotapäällikkö Belisariuksen johdolla vallanneet suuren osan Italiasta vuoteen 540 mennessä, mutta vuonna 541 goottien kuninkaaksi valittu Totila onnistui valtaamaan melkein kaikki menetetyt alueet takaisin. Kesällä 552 itäroomalainen sotapäällikkö Narses kukisti Totilan Taginaen taistelussa, jossa tämä haavoittui kuolettavasti. Henkiinjääneet gootit valitsivat uudeksi kuninkaakseen Totilan lähimmän miehen Tejan, joka kohtasi Narseksen armeijan uudelleen saman vuoden lokakuussa Mons Lactarius -vuorella (nykyinen Monti Lattari, lähellä Vesuviusta) Campaniassa, Etelä-Italiassa. Taistelu kesti kaksi päivää ja sen aikana Teja sai surmansa. Lopulta gootit antautuivat ja Narses antoi heidän lähteä Italiasta.