Kampakeraaminen kulttuuri
Kampakeraaminen kulttuuri on Koillis-Euroopan havumetsävyöhykkeellä noin 5000–2000 eaa. vallinnut kivikautinen kulttuuripiiri. Se ulottui laajimillaan Pohjanlahdelta ja Itämereltä Uralille ja Veikselin suulta Jäämerelle. Kampakeraaminen kulttuurin astiat ovat koko kulttuurin ilmenemisalueella yhdenmuotoisia, mutta niiden koristeluissa on eroja. Kampakeraamisen kulttuurin ilmenemisalue on jotakuinkin sama kuin myöhempien suomalais-ugrilaisia kieliä puhuneiden kansojen, joten on mahdollista että kampakeraaminen kulttuuri on kuulunut tähän kielikuntaan.
Kaman keramiikka
Kaman keramiikka (, , ) on ensimmäisiä Koillis-Venäjällä käyttöön otettuja kivikautisia keramiikan traditioita. Sen pioneerikäyttäjiä olivat todennäköisesti mesoliittiset ryhmät, jotka siirtyivät alueelle Uralin itäpuolelta omaksuen määränpäässä tai tuoden mukanaan keraamisen tradition. Mesoliittisten ryhmien keraamista vaihetta kutsutaan Kaman kulttuuriksi. Riippumatta syntytavastaan se luetaan kampakeramiikan itäiseen ryhmään pääasiassa kampakoristelunsa vuoksi. Keraaminen traditio aloitti seudulla uuden kivikautisen kulttuurivaiheen, jota kutsutaan venäläisessä kirjallisuudessa neoliittiseksi ja suomalaisessa kirjallisuudessa subneoliittiseksi kivikaudeksi. Kaman keramiikkaa valmistettiin 5300−3300 eaa..