Kirjallisuuden laji
Kirjallisuuden laji on ryhmä kirjallisia teoksia, joita yhdistävät kirjallisuushistorialliset, tyylilliset tai rakenteelliset piirteet. Kirjallisuus jaetaan pohjimmiltaan kaunokirjallisuuteen ja tietokirjallisuuteen. Kaunokirjallisuus jaetaan edelleen proosaan, runouteen ja draamaan. Jaottelu periytyy Aristoteleen "Runousoppi"-teoksesta, jossa hän tosin jakaa kirjallisuuden lyriikkaan, epiikkaan ja draamaan, sillä proosan lajityyppi ei ollut vielä kehittynyt.
Suomen kirjallisuus
Puhtaasti kirjallisia teoksia Suomessa on keskiajalta vain vähän. Näihin kuuluu joitain latinankielisiä hymnejä, uskonnollisia runoja, "Piispa Henrikin liturgia" ja muita piispa Henrikin palvontaan liittyneitä tekstejä, Paulus Juustenin 1500-luvulla kokoama "Suomen piispainkronikka", messukirja "Missale Aboense", kirkkokäsikirja "Manuale Aboense", lakikirja "Codex Aboensis" ja "Mustakirja". Pyhimyslegendoja ja yksittäisiä Raamatun kirjoja ruotsinsi erityisesti 1400-luvun lopulla Naantalin luostarin munkki Jöns Budde. Hän on suomalaisen kirjallisuuden ensimmäinen nimeltä tunnettu henkilö. Suomen kielellä keskiajalla kirjoitetut tekstit rajoittuvat joidenkin rukousten suomennoksiin sekä yksittäisiin sanoihin ja lauseparsiin, joita tavataan joissakin yksittäisissä asiakirjoissa.