Banaanikärpäsen nykyinen tutkimus
Banaanikärpäsen nykyistä tutkimusta tehdään lähes kaikilla biologian ja lääketieteen osa-alueilla. Nykyään banaanikärpänen onkin yksi yleisimmin biologiassa käytetyistä malliorganismeista, jota käytetään sadoissa laboratorioissa ja josta on eristetty kasvatuksiin tuhansia genotyypiltään erilaisia mutanttikantoja. Myös lajin koko genomin emäsjärjestys on selvitetty jo vuonna 2000, vuotta ennen ihmisen genomia. Erityisesti banaanikärpäsiä käytetään geneettisissä ja fysiologisissa tutkimuksissa, sekä lääketieteessä erilaisten sairauksien tautimallina. Koska ihmisen ja banaanikärpäsen geenitoimintojen on havaittu olevan pohjimmiltaan melko samanlaisia, voidaan kärpäsellä saatuja tuloksia soveltaa usein myös ihmisellä.
Panamantauti
Panamantauti on kasvitauti, joka leviää banaanikasvien juuriin, juuri on oireeton ja siitä kasvavat varret pilaantuvat ja mätänevät. Tämä on taudin uusin, neljäs muunnos (TR4 eli Tropical Race 4). Sen aiheuttaa "Fusarium oxysporum" f. sp. "cubense" -sieni, joka on immuuni sienimyrkyille eli sitä ei voi kontrolloida kemiallisesti. 1950-luvulla panamantauti tuhosi siihen aikaan markkinoita hallinneen "Gros Michael" -banaanilajin tuotannon, minkä seurauksena banaanintuottajat siirtyivät täysin tuottamaan Cavendish-banaania. Itiöt säilyvät hengissä lepotilassa maaperässä joskus jopa 30 vuotta, ja leviävät helposti vesipisaroiden, mullan ja koneiden välityksellä.