Urho Saariaho
Urho Saariaho meni talvisodan alussa 1939 naimisiin niin ikään raahelaisen Rauha Kaarina Pekurin (1917-2008) kanssa. Lapsia heille syntyi vuosina 1941–51 seitsemän: Elmi-Kaarina, Elina, alle vuoden ikäisenä kuollut Hannu, Olli, Jaakko, Mirja ja Elsi. Sotien jälkeen Saariaho nimitettiin yhtiön sosiaalipäälliköksi 1948. Yhtyneiden Paperitehtaiden jaossa vuonna 1951 jäi silloinen kansanedustaja Urho Saariaho Myllykosken paperitehdas Oy:n palvelukseen. Kansanedustajana hän oli 21 vuotta vuosina 1945–66. Sosiaalineuvoksen arvo hänelle myönnettiin vuonna 1963.
Urho Saariaho
Vuonna 1960 perustettu Rautaruukki ankkuroitiin muuhun yhteiskuntaan siten, että osakasyhtiöiden lisäksi sen hallintoneuvostossa olivat edustettuina myös ammattiyhdistysliike ja poliittiset puolueet. Toisin kuin useimmissa muissa valtionyhtiöissä 60-luvulla Rautaruukissa pidettiin hallintoneuvosto hyvin informoituna ja sillä oli todellista merkitystä asioiden hoitamisessa. Eduskunnan tuen turvaaminen oli tarpeen alkuvaiheen rahoituspanoksen hankkimiseksi valtiolta. Kokkola jäi kohtuuttomankin paljon julkisuutta saaneessa sijaintikysymyksessä lopulta toiseksi, ja Rautaruukki päätettiin rakentaa Raaheen sittemmin liitetyn Saloisten kunnan Rojuniemeen. (Unto Luukko: Rautaruukki 1960 – 90, Oy Kaleva – Oulu – 1990) Näin aikanaan merkittävä, mutta ajan mittaan taantunut, pieni ja köyhä sekä työttömyyden vaivaama merenkulkukaupunki koki toisen tulemisensa teollisuuspaikkakuntana. Urho Saariaho toimi Rautaruukki Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä vuosina 1963 – 71. Myös Kansaneläkelaitoksen (Kela) tilintarkastajana hän toimi pitkään. Myllykosken Liikemiesyhdistyksen perustamiseen Urho Saariaho vaikutti ratkaisevalla tavalla. Kymen Yrittäjät ry:n perustavassa kokouksessa vuonna 1967 valittiin sosiaalineuvos Urho Saariaho hallituksen puheenjohtajaksi.