Baabilaisuus
Baabilaisuus (kirjoitetaan myös Babilaisuus) on uskonnollinen liike, jonka juuret ovat islaminuskon šiialaisen haaran šaikhilaisessa koulukunnassa. Se kukoisti Persiassa vuodesta 1844 vuoteen 1852. Baabilaisuuden perusti Sayyid Ali Muhammad Shirazi, joka myöhemmin otti nimekseen Bab "(portti)". Hänen kautensa alkoi šaikhilaisuuden johtajan Sayyid Kazimin kuoleman jälkeen vuonna 1844. Bab kehitti šaikhilaisuutta radikaalimman ja šiialaisuuden valtavirran vastaisen liikkeen. Hänen kuolemansa jälkeen Baha’ullah perusti baabilaisuuden pohjalta bahai-uskonnon.
Bahai-uskon kirjoitukset
Bahai-uskon kirjoitukset käsittävät keskeiset bahai-uskon toimijoiden kirjoitukset. "Kanonisoidut tekstit" ovat Babin, Baha’ullahin, Abdulbaha’n, Shoghi Effendin ja Yleismaailmallisen oikeusneuvoston laatimat kirjoitukset sekä Abdulbaha’n puheet. Babin ja Baha’ullahin kirjoitukset katsotaan olevan jumalallista alkuperää. Uskovaisia kannustetaan tutustumaan itsenäisesti pyhiin kirjoituksiin. Monet kirjoista ovat kokoelmia kirjeidenvaihdosta.