Kiinan historia
Kun tasavaltalainen vallankumous lopulta alkoi, Sun Yat-sen oli varainkeruumatkalla Yhdysvalloissa, eikä Tongmenghui -järjestöllä ollut aluksi osaa vallankumouksessa. Vallankumous alkoi Wuhanin kaupungista, missä kapinalllisten ruutivaraston räjähdettyä paikallispoliisi sai käsiinsä kapinallisjärjestön jäsenluettelot. Paljastuneita uhkasi kuolemantuomio, minkä johdosta he ryhtyivät kapinaan heti. Kapina levisi nopeasti muihin kaupunkeihin, missä se sai tukea myös aiemmin rauhallisina pysyneiltä ylemmiltä yhteiskuntaluokilta. Tilanne oli pian karannut Qing-dynastian hallinnasta ja 15 maakuntaa ilmoitti itsenäistyneensä Qing-vallan alaisuudesta puolentoista kuukauden sisällä. Sun Yat-Sen palasi joulukuussa 1911 Kiinaan ja hänet valittiin Kiinan tasavallan ensimmäiseksi väliaikaiseksi presidentiksi.
Shanhaiguanin taistelu
Wulla ei ollut toivoa apujoukoista, eikä hänellä ollut pakoreittiä. Hänen setänsä ja monet serkkunsa olivat jo aiemmin kääntyneet mantšujen puoleen ja Wu joutui nyt seuraamaan näiden esimerkkiä. Tällä välin mantšut olivat päättäneet siirtyä ajoittaisista ryöstöretkistään Kiinan valtausyritykseen. Mantšuhallitsija Abahai oli edeltäjistään poiketen omaksunut kiinalaisen hallitsijanimen ja ottanut vu8onna 1636 dynastiansa nimeksi Qing. Kapinallisten kukistaminen toimisi hyödyllisenä tekosyynä Kiinaan tunkeutumiselle ja mantšujen armeija oli lähtenyt kohti etelää jo 14. maaliskuuta, eli jo ennen Wun lähettiläiden saapumista. Heidän saatuaan tiedon keisarin kuolemasta ja Wun avunpyynnön usko valtauksen onnistumisesta vahvistui. Mantšut muuttivat marssireittiään ja etenivät nyt kohti Shanhaiguania.