Rainbow (yhtye)
Ritchie Blackmoren erottua Deep Purplesta vuoden 1975 kevät-kiertueen jälkeen, hän päätti panostaa Rainbow-yhtyeeseen (nimen inspiraationa oli tiettävästi Los Angelesissa sijaitseva kuuluisa rock-baari) ja alkoi suunnitella levyn julkaisun myötä livekiertuetta. Ensilevyllä soittaneesta yhtyeestä Blackmore kelpuutti mukaan vain laulaja Ronnie James Dion ja halusi mukaan musikaalisesti kehittyneempiä muusikoita. Basistiksi tuli skotlantilainen Harlet -yhtyeessä soittanut Jimmy Bain, jonka Blackmore oli nähnyt esiintymässä Lontoossa The Marquee Club-illa ja kosketinsoittajaksi otettiin nuori amerikkalainen Tony Carey. Carey ja Blackmore olivat tavanneet Los Angelesissa levytysstudiossa jossa Careyn Blessings-yhtye oli ollut levyttämässä. Rumpaliksi yhtyeeseen tuli Jeff Beckin yhtyeessä soittanut rumpalitaituri Cozy Powell, jota Blackmore arvosti. Yhtye rakennutti lavasteeksi jättimäisen elektronisen sateenkaaren, jonka tuhansia valolamppuja ohjattiin tietokoneella. Ensimmäisellä, vuoden 1975 lopulla tehdyllä Yhdysvaltain kiertueella sateenkaari aiheutti lukuisia teknisiä häiriöitä vahvistimiin ja PA-laitteisiin.
Vivian Campbell
Kun Campbell liittyi Dioon, yhtyeeseen kuuluivat laulaja Ronnie James Dio ja rumpali Vinny Appice. Myös entinen Rainbow- basisti Jimmy Bain liittyi yhtyeeseen ja tällä kokoonpanolla syntyi albumi "Holy Diver", joka sisälsi yhtyeen kuuluisimmat kappaleet "Holy Diver", "Rainbow In The Dark" ja "Don't Talk To Strangers". Ronnie James Dio ja Jimmy Bain soittivat levyllä koskettimia ja koska se olisi ollut keikoilla hankalaa, yhtyeeseen liittyi kosketinsoittajaksi Claude Schnell.
Yhtye palasi levytysstudioon ja tuloksena oli kesällä 1984 julkaistu "The Last in Line", jonka nimikappale on myös hyvin tunnettu. Sen jälkeen yhtye lähti kiertueelle ja julkaisi kiertuevideon "A Special From The Spectrum". Samalla kokoonpanolla julkaistiin vuonna 1985 vielä albumi "Sacred Heart". Albumin jälkeisen kiertueen jälkeen Campbell erosi yhtyeestä ja hänet korvasi Craig Goldy.