Dōjō
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Shōjoai
Shōjoai (), kirjaimellisesti ”tyttörakkaus”, on termi, joka tarkoittaa animessa ja mangassa esiintyvää naispuolisten hahmojen välistä romantiikkaa ja homoseksuaalisuutta. Sitä pidetään yleisesti yhtenä mangan ja animen kategorioista. Sitä ei tule sekoittaa termiin yuri, joka tarkoittaa shōjoain tapaan naispuolisten hahmojen välistä homoseksuaalisuutta, mutta pornografisessa merkityksessä. Niin kutsuttu miesvastine shōjoaille on shōnen’ai. Shōjoai on useimmiten tytöille suunnattua, mutta myös pojille suunnattua shōjoaita on olemassa. Näiden välillä on kuitenkin oleellisia eroja: tytöille suunnatut julkaisut keskittyvät lähinnä draamaan ja hahmojen välisiin suhteisiin, kun taas pojille suunnattu shōjoai on yleensä eroottisempaa ja paljastavampaa, joskus jopa yuria muistuttavaa.