Sveitsin vanha valaliitto
Sveitsin vanha valaliitto () oli nykyisen Sveitsin valtion edeltäjä. Se oli kantoneiksi kutsuttujen varsin itsenäisten pikkuvaltioiden liitto, joka kesti lähes viidensadan vuoden ajan 1200-luvun loppupuolelta aina vuoteen 1798 asti.
Valaliiton ytimenä oli Alppien laaksojen yhdyskuntien sopimus, joka mahdollisti vapaakaupan niiden välillä ja suojasi elintärkeitä kulku- ja kauppareittejä. Ensimmäinen liittoa kuvaava asiakirja on vuodelle 1291 päivätty liittosopimus, jonka allekirjoittivat Uri, Schwyz ja Unterwalden.
Sveitsin historia
Roomalaiset kutsuivat nykyistä Sveitsin aluetta nimellä Helvetia. Siellä asuivat kaksi kelttiheimoa, helvetialaiset ja raetialaiset. Roomalaiset valloittivat alueen gallialaissodissa 15 eaa ja hallitsivat sitä 400-luvulle asti. Rooman vallan luhistuttua alueen itäosan valtasivat alemannit, länsiosan burgundit. Myöhemmin sen valloittivat frankit, ja vuonna 800 siitä tuli osa Kaarle Suuren valtakuntaa. Kun hänen pojanpoikansa vuonna 843 jakoivat valtakunnan Verdunin sopimuksella, Sveitsin itäosa joutui Saksalle, länsiosa aluksi Lotharille, mutta myöhemmin sekin tuli osaksi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa. Sen keisarit alkoivat kiinnittää alueeseen huomiota 1200-luvulla, kun Alppien poikki kulkeva reitti avattiin.