Laeista
Cicero aloitti teoksen kirjoittamisen vuonna 52 eaa. Hänen pyrkimyksensä oli kirjoittaa lait sille ihannevaltiolle, jonka hän oli aiemmin hahmotellut teoksessaan "Valtiosta" ("De re publica"). Suurimman osa siitä, minkä Cicero ehti kirjoittaa teosta varten, oletetaan olleen valmiina kevääseen 51 eaa. mennessä. Poliittisten käänteiden vuoksi hän joutui tuolloin epäsuosioon ja pois Roomasta Kilikian maaherraksi. Cicero sai palata takaisin Roomaan ja Tusculumiin vuonna 47 eaa. Näin hän pääsi elämänsä neljän viimeisen vuoden ajaksi, vuosiksi 47–43 eaa., takaisin kirjoitustyön pariin. On kuitenkin epäselvää, jatkoiko hän tuolloin "Laeista"-teosta, koska se ei esimerkiksi viittaa mitenkään Julius Caesariin.
Kahdentoista taulun lait
Vuonna 451 eaa. päätettiin lopulta asettaa kymmenmiehinen toimikunta ("Decemviri legibus scribundis") laatimaan virallisen lakikokoelman Roomalle. Ns. sotaväen kokouksen (comitia centuriata) päätöksellä toimikunta sai tehtävänsä suorittamista varten poikkeusvaltuudet valtion johtamiseen, eikä sinä vuonna valittu lainkaan konsuleita. Kuten Livius kertoo, toimikunta koostui aloitteen tehneestä edellisvuoden konsulista, niistä kahdesta miehestä, jotka oli oikeastaan jo valittu konsuliksi kyseistä vuotta varten; kolmesta Kreikassa käyneestä lähettiläästä sekä neljästä muusta miehestä, joita tosin tarvittiin vain siihen, että päästiin symboliseen lukuun kymmenen. He kaikki olivat patriiseja, mutta kansanryhmien välistä tasapuolisuutta synnytti se, että kun toimikunta oli saanut valmiiksi kymmenen lakitaulua, ne asetettiin julkisen keskustelun alaiseksi. Liviuksen mukaan kansalaisten toivottiin "harkitsevan mielessään kaikkia kohtia, sitten keskustelevan niistä ystäviensä kanssa ja lopuksi tuovan julkisuuteen mielipiteensä mahdollisista poistoista tai lisäyksistä". Kun lakeja oli riittävästi parannettu, sotaväenkokous vahvisti niiden lainvoiman ja toimikunta hajotettiin.