Suomen sisällissota
Suomen sisällissota käytiin Suomen senaatin eli hallituksen ja sitä vastaan kapinoineen Suomen kansanvaltuuskunnan johtamien joukkojen välillä 27. tammikuuta – 15. toukokuuta 1918. Senaatin asevoimina olivat valkoiset joukot ja kansanvaltuuskunnan joukkoina Suomen Punainen Kaarti eli punaiset. Saksan keisarikunnan armeija tuki valkoisia valtaamalla Helsingin, Lahden ja muita eteläsuomalaisia kaupunkeja. Neuvosto-Venäjä tuki punaisia lahjoittamalla heille aseita.
Jämsän ryhmä
Jämsän ryhmä oli Suomen sisällissodan valkoisen armeijan sotilasryhmittymä, jonka komentajana oli Karl Fredrik Wilkman myöh. Wilkama. Ryhmästä käytettiin myös nimeä Wilkmanin osasto. Jämsän ryhmä perustettiin ylipäällikön käskystä 18. helmikuuta 1918, jossa hän antoi tehtävän Jyväskylän piiripäällikölle, että hänen tuli koota Jämsään suojeluskuntalaisista 1500 miehen ryhmittymä. Käskyn mukaan joukot tuli jakaa pataljooniin, joissa kussakin oli kolme komppaniaa ja lisäksi oli perustettava kolme konekiväärikomppaniaa, joissa kussakin oli kaksi konekivääriä. Eversti Wilkman saapui 2. maaliskuuta 1918 esikuntineen Jämsään ja 4. maaliskuuta ilmoitti päämajoitusmestari eversti Hannes Ignatius päämajasta, että Jämsä ryhmän vahvuus oli määrätty 2300 mieheen ja konekiväärien määräksi 10 ja lisäksi ryhmä saisi 4 tykkiä. Jotta tähän miesmäärään päästäisiin oli Jämsän ryhmään liitettävä jo olemassa olevien joukkojen lisäksi Uudenmaan rakuunat ja pataljoonat Seinäjoelta, Vaasasta ja Perä-Pohjolasta sekä kenttälennätin osasto. Maaliskuun 13. päivänä eversti Wilkman sai tiedon kapteeni Ingelbergiltä, että Pohjois-Hämeen tykmentti oli tullut muodostetuksi Jyväskylän piirin miehistä ja Lapuan komppanioista sekä hämäläisistä pakolaisista. Rykmentti käsitti kolme pataljoonaan, joissa oli kahdeksan komppaniaa. Kyseisen uuden rykmentin komentajaksi Wilkman määräsi väliaikaisesti everstiluutnantti L. Bergströmin.