Entente cordiale
Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoasiainministeri Henry Petty-Fitzmauricen ja Ranskan Lontoon suurlähettilään Paul Cambonin 8. huhtikuuta 1904 allekirjoittama julistus ei virallisesti sisältänyt muuta kuin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan Marokkoa, Egyptiä, Siamia (Thaimaata), Madagaskaria, Uusia Hebridejä, Länsi- ja Keski-Afrikkaa sekä Newfoundlandia koskevien erimielisyyksien sopimisen, mutta yhteisymmärrys ja imperialistisen kilpailun lopettaminen Ranskan ja Britannian kesken loi kuitenkin edellytyksen ententeä pidemmälle menevälle yhteistyölle. Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska muodostivat sotilassopimuksen 30. huhtikuuta 1905 ja laivastosopimuksen 16. syyskuuta 1912.
Lee Kuan Yew
Maalle luotiin asevoimat, ennen kuin brittijoukot vetäytyivät 31. lokakuuta 1971. Vuonna 1967 määrättiin asevelvollisuus ja hankittiin Ranskasta AMX-13-panssarivaunuja. Lee sai Britannian Harold Wilsonin suostumaan puolustusinfastuktuurin (ml. telakan) muuntamisesta siviilikäyttöön niiden tuhoamisen sijasta, kuten Britannian laki määräsi.