Entente cordiale
Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoasiainministeri Henry Petty-Fitzmauricen ja Ranskan Lontoon suurlähettilään Paul Cambonin 8. huhtikuuta 1904 allekirjoittama julistus ei virallisesti sisältänyt muuta kuin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan Marokkoa, Egyptiä, Siamia (Thaimaata), Madagaskaria, Uusia Hebridejä, Länsi- ja Keski-Afrikkaa sekä Newfoundlandia koskevien erimielisyyksien sopimisen, mutta yhteisymmärrys ja imperialistisen kilpailun lopettaminen Ranskan ja Britannian kesken loi kuitenkin edellytyksen ententeä pidemmälle menevälle yhteistyölle. Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska muodostivat sotilassopimuksen 30. huhtikuuta 1905 ja laivastosopimuksen 16. syyskuuta 1912.
Operaatio Catapult
Amiraali Cunningham antoi ranskalaisille tarvittavan ajan tehdä päätöksiä, eikä aloittanut voimatoimien käyttöä vaatimuksista huolimatta 3. heinäkuuta. Ranskalainen osapuoli taas nieli katkeruuden Mers-el-Kébirin tapahtumista. Osapuolet saivat 4. heinäkuuta tehtyä sopimuksen, jonka mukaan: