Permikauden joukkotuho
Edeltävällä kivihiilikaudella vallitsi maapallolla suuri jääkausi. Nykyisen Texasin seuduilla jääkausi päättyi permikauden alussa, ja ilmasto lämpeni siellä noin 10 °C hiilikauden loppuun nähden. Lämpötila jatkoi nousuaan tämän jälkeen. Erään lämpötilakäyrän mukaan maapallo olisi alkanut lämmetä permikauden puolivälin 12 °C:sta permi-triasin rajan noin 23 °C:een, jossa oli jonkinasteinen lämpöpiikki. Maan nykyinen keskilämpötila on noin 15 °C. Toisten lähteiden mukaan lämpötila nousi ja ilmasto kuivui permikauden aikana, muttei yhtä rajusti kuin kauden alussa jääkauden päätyttyä. Löytöjen ja tietokonesimulaatioiden mukaan Pangaiassa olisi ollut laaja aavikko, joka ulottui 30. leveyasteelle asti. Maalla viittaa lämpenemiseen viileän ilmanalan "Glossopteris"-kasvillisuuden häviäminen ja alempien leveysasteiden kasvillisuuden saapuminen. Wordian- ja Capitanian-kausilla syntyi kuivuudesta kieliviä "evaporiitteja".
Permikausi
Permikauden lopulla tapahtui maapallon elämän historian suurin tunnettu joukkotuho, jossa suurin osa merieläimistöstä ja maaselkärankaisista hävisi. Joukkotuhon syytä ei tarkkaan tiedetä, se saattoi johtua suurestaasteroiditörmäyksestä, Siperian valtavista tulivuorenpurkauksista, mannerliikuntojen aiheuttamista ilmaston muutoksista tai ehkä näiden yhdistelmästä. Tulivuorten hiilidioksidin aiheuttama ilmaston lämpeneminen saattoi vapauttaa syvämeren metaaniklatraattien metaanin. Tämäkin kuumensi Maata ja muutti merien kierron niin että syvämeristä tuli hapettomia. Metaanin hapettuminen hiilidioksidiksi maan ilmakehässä imi Maan ilmakehästä happea. Syvämerien hapettomuus suosi rikkibakteereja, joiden tuottama rikkivety myrkytti osaltaan ilmaa. Näin Maa muuttui lyhyeksi aikaa hyvin epäystävälliseksi paikaksi elämälle.