Kalevala
Niin sanottu "Uusi Kalevala", jota useimmiten kutsutaan pelkäksi "Kalevalaksi", valmistui vuonna 1849. Se sisältää 50 runoa ja 22 795 säettä. Se oli vielä aiempia versioita enemmän Lönnrotin oma luomus. Lönnrot ei enää "Uutta Kalevalaa" rakentaessaan uskonut, että runoja voitaisiin palauttaa alkuperäiseen muotoonsa. Hän tunsi tässä vaiheessa osaavansa runot paremmin kuin runonlaulajat, joten hän yhdisteli runoja ja niiden aiheita oman näkemyksensä mukaan.
Kalevala-muistomerkki
Kalevala-muistomerkin suunnittelusta julkistettiin vuonna 1968 valtakunnallinen kilpailu, jonka voitti kuvanveistäjä Terho Sakki luonnoksellaan ”Ensimmäinen runo”. Sakki sai ajatuksen veistoksensa ulkonäköön sen vieressä kohoavasta kirkosta. Kuvanveistäjä halusi luoda veistoksessaan vastakohdan kirkon suorille pinnoille. Ulkonäkönsä vastakohtaisuuden lisäksi Kalevan kirkossa ja Kalevala-muistomerkissä kohtaavat suomalainen muinaisusko ja luterilainen kristinusko. Teoksen lähtökohtana oli Kalevalan luomiskertomus, jossa maailma syntyy särkyneen sotkan munan kappaleista. Kuvanveistäjän suunnitelmissa oli myös Kalevalan ensimmäiseen runoon olennaisesti liittyvä vesielementti, mutta sitä kuvastava vesiallas jätettiin jo alkuvaiheessa toteutuksen ulkopuolelle.