Pakko-oireinen häiriö
Pakko-oireiset ovat usein peloissaan siitä, että he olisivat hulluja tai tulossa hulluksi. He ovat usein erittäin sairaudentuntoisia oireidensa suhteen ja saattavat hävetä oireitaan siinä määrin, etteivät kerro niistä kenellekään. Monelle pakko-oireista kärsivälle on helpottavaa saada tietää, ettei hän ole ainoa, joka kärsii, ja että "tavallisilla" ihmisilläkin on pakko-oireita, joihin he eivät kuitenkaan kiinnitä erityistä huomiota.
Tsiprasidoni
Yhdellä 1000 − 10 000 käyttäjästä ilmenee halvaantumista, sokeutumista yhdestä silmästä osittain tai kokonaan, ajattelun hidastumista, tunteiden puutetta, masennusta, paniikkikohtauksia, leukalukko (kyvyttömyys avata suuta), muutoksia maksassa, veriarvoissa tai sydämen toiminnassa, levottomia jalkoja, pään poikkeavaa asentoa (jäykistyminen sivulle, kierokaula), virtsanpidätyskyvyttömyys, kipua virtsatessa tai virtsaamisvaikeutta, veren alentunut kalsiumpitoisuus, kutinaa silmässä, kuivia silmiä, näköhäiriöitä, vuotavaa nenää, korvakipua, hikkaa, hapon nousemista ruokatorveen, löysiä ulosteita, hiusten tippumista, ihon turpoamista, ihoärsytystä, heikentynyttä tai voimistunutta erektiota, heikentynyttä orgasmia, poikkeavaa äidinmaidonmuodostusta, rintojen kasvua sekä miehillä (gynekomastia) että naisilla, kuumotusta, kuumetta, vähentynyttä tai lisääntynyttä valkosolujen määrää, korkeaa verenpainetta ja ihon hilsetystautia.