Ludvig Filip I
Ludvig Filip I (; 6. lokakuuta 1773 – 26. elokuuta 1850) oli viimeinen Ranskan kuningas vuosina 1830–1848. Hän oli Louis Philippe d'Orléansin ("Philippe-Égalité") poika Bourbonien Orléansin sukuhaaraa ja Henrik IV:n ja Ludvig XIII:n jälkeläinen. Ludvig Filipin valtakautta kutsutaan Ranskan historiassa heinäkuun monarkiaksi, sillä hän tuli valtaan heinäkuun vallankumouksen seurauksena vuonna 1830. Vuonna 1848 hän joutui vuorostaan helmikuun vallankumouksen syrjäyttämäksi. Ludvig Filipiä kutsuttiin porvarikuninkaaksi.
Ludvig IV (Ranska)
Ludvig IV kuului karolingien hallitsijasukuun, ja hänen isänsä oli Kaarle III "Yksinkertainen". Hänen äitinsä, Englannin Eadgifu, oli kuningas Edvard Vanhemman tytär. Kun Kaarle Yksinkertainen vangittiin vuonna 923, äiti vei Ludvigin Englantiin. Isänsä kuoltua Ludvig kutsuttiin takaisiin Ranskaan ja kruunattiin kuninkaaksi. Herttua Hugo Suuri oli Ludvigin äidin lanko, ja hän toivoi voivansa hallita maata nuoren sukulaiskuninkaansa avulla. Ludvig ei kuitenkaan suostunut nukkehallitsijaksi, vaan pyrki vastustamaan herttuan ja muiden aatelisten pyrkimyksiä.