Hannah Arendt
Arendt syntyi maallistuneeseen juutalaisperheeseen Lindenin pikkukaupungissa, joka nykyään on osa Hannoveria. Lapsuutensa hän kuitenkin vietti myöhemmin suuresti ihailemansa Immanuel Kantin kotikaupungissa Königsbergissä ja Berliinissä. Vuonna 1924 Arendt muutti Marburgiin opiskelemaan filosofiaa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Nicolai Hartmann ja Rudolf Bultmann sekä ennen kaikkea Martin Heidegger. Arendtilla oli Heideggerin kanssa myös rakkaussuhde, mikä on aiheuttanut kohua Heideggerin myöhemmän natsimyönteisyyden takia. Jo vuonna 1926 Arendt kuitenkin siirtyi Heidelbergiin opiskelemaan Karl Jaspersin oppilaana. Heidelbergissä hän myös väitteli tohtoriksi Augustinuksen rakkauden käsitettä käsittelevällä tutkielmalla nimeltä "Der Liebesbegriff bei Augustin. Versuch einer philosophischen Interpretation" (1929).
Antti Suviranta
Suviranta valmistui ylioppilaaksi 1941 ja lainopin kandidaatiksi 1948, suoritti LL.M. tutkinnon Harvardin yliopistossa 1952, väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1963 palkkatyön käsitteestä vero-oikeudessa. Suviranta toimi Helsingin yliopiston työoikeuden professorina vuosina 1967–1982. Professuurinsa aikana Suviranta toimi työtuomioistuimen sivutoimisena ja myöhemmin päätoimisena puheenjohtaja 1970–1971 sekä sen presidenttinä 1974–1982. Suviranta oli myös Hämäläis-Osakunnan inspehtori vuosina 1969–1972. Hänet vihittiin oikeustieteen kunniatohtoriksi Tukholman yliopistossa 1984.