Oolannin sota
Romanian rintamalla etenevä Venäjä oli provosoinut Osmanien valtakunnan julistamaan sodan 4. lokakuuta 1853, ja Britannia sekä Ranska päättivät tukea osmaneja. Oolannin sodan tarkoituksena oli eristää Venäjän huoltoreitit ja ulkomaankauppa ja pakottaa se rauhaan sekä saada Ruotsi mukaan Venäjän vastaiseen sotaan. Saarto oli tarkoitus toteuttaa niin, että Venäjän laivasto Itämerellä tehtäisiin toimintakyvyttömäksi tuhoamalla rannikkopuolustuslinnakkeet, laivastoa ja ulkomaankaupan varastoina toimivia kauppamakasiineja. Vahingosta huomattava osa kohdistui Suomeen, koska suuri osa tuonaikaisesta Venäjän lipun alla purjehtivasta kauppalaivastosta oli Suomessa.
Shelonin taistelu
Moskovan ruhtinaskunnan ja Novogordin tasavallan välillä oli ollut konflikteja jo 1300-luvulta lähtien, mistä viimeisin oli johtanut vuonna 1456 solmittuun Yazhelbitsyn rauhansopimukseen, jota novgorodilaiset sitten rikkoivat pyytämällä Puola-Liettualta tukea. Moskovan ruhtinas Iivana III syyttikin Novgorodia petturuudesta, minkä lisäksi ortodoksinen metropoliitta syytti heitä jopa ortodoksisuuden hylkäämisestä liettualaisten katolilaisten hyväksi. Novgorodin ja Liettuan välille solmittiinkin puolustusliitto, mutta kun Moskova julisti sodan, liettualaiset eivät tulleet apuun. Novgorod palkkasikin Mikhail kiovalaisen johtamaan joukkojaan. Hän kuitenkin hylkäsi novgorodilaiset, kun he eivät suostuneet tukemaan hänen vaatimustaan Kiovan kaupungista. Tasavalta kohtasi Moskovan siis yksin.