Käärmeimuri
"Käärmeimuri" tarjoaa runsaasti aineksia dystooppiseen luentaan niin kielellisesti kuin sisällöllisesti. Teoksen yleistunnelma on arvaamattomine väkivallantekoineen kaoottinen ja painajaismainen, mitä vahvistaa Radovin tyylillisesti tempoileva ja räiskähtelevä kieli. Julmistakin teoista kirjoitetaan lyhyesti ja kliinisesti todeten, dynaamista toimintaa kuvataan hitaasti ja absurdin yksityiskohtaisesti, asiohin viitataan kasvottomalla, byrokraattisella käsitteistöllä ja kerrontaan pudotellaan silkan absurdeja ilmauksia. Tyylin ja sisällön ristiriitaisuus tekee teoksessa näkyväksi kielen roolin vallankäytön välineenä, mikä on dystopioille tyypillistä.
Lohikäärmemies
Vaikka Lohikäärmemies on hidasjärkinen, eikä kykene puhumaan, olento ymmärtää Diablon tälle antamia käskyjä ja on useasti hyökännyt Ihmenelosten kimppuun (Lohikäärmemies omaa kuitenkin jonkinlaisen kiintymyssuhteen Susan Richardsiin ja tiedetään Lohikäärmemiehen usein hämmentyneen naisten osoittaessa olentoa kohtaan lempeyttä). Lohikäärmemies ei kuitenkaan itsessään ole pahansuopa, olento on vain helppo manipuloida väkivaltaisiin tekoihin. Esimerkiksi suuryritys Roxxon Oil vapautti Lohikäärmemiehen vankilasta luodakseen olennosta supersotilaita, joilla olisi Lohikäärmemiehen uskomattomat voimat. Ben Reilly kuitenkin vapautti olennon. Samaten Uudet Suostuttelijat saivat Lohikäärmemiehen liittymään heihin ja taistelemaan Veriruusua ja Hämähäkkimiestä vastaan. Veriruusun onnistui kuitenkin kääntämään ryhmään kuuluneen Superadaptoidin ohjelmoinnin muita Suostuttelijoita vastaan ja seuranneessa taistelussa Lohikäärmemies sammui ja siirrettiin poliisin huostaan.