Kiina
Kiina on jaettu 22 maakuntaan (省, pinyin: "shěng"), mutta viralliset tahot laskevat lisäksi usein Taiwanin 23. maakunnaksi, vaikkei se olekaan Kiinan hallituksen alaisuudessa. Taiwanille on tarjottu erityishallintoalueen asemaa, mutta se ei ole sitä hyväksynyt. Maakuntien lisäksi Kiinassa on viisi autonomista aluetta (自治区), joissa suuri osa väestöstä kuuluu vähemmistökansallisuuksiin; neljä itsehallinnollista kaupunkia (直辖市) ja kaksi erityishallintoaluetta (特别行政区).
Kiinan maantiede
Vaikka Kiinan asukasluku on valtaisa, väestö on jakautunut epätasaisesti ympäri maata. Isoja osia maasta on täysin asumattomana tai todella harvaan asuttuna. Pääsääntöisesti asukastiheys pienenee idästä länteen mentäessä. Erityisen suuri asukastiheys on Pekingin ja Shanghain välisellä käytävällä. Kiinan kaupunkiväestö ylitti ensimmäisen kerran maaseutuväestön määrän vuonna 2011, jolloin kaupungeissa asui 51,27 prosenttia maan noin 1,35 miljardista asukkaasta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Kiinan suurimmat kaupungit olivat Shanghai (20 217 748 asukasta), Peking (16 446 857), Kanton (10 641 408), Shenzhen (10 358 381), Tianjin (9 920 263), Wuhan (7 541 527), Dongguan (7 271 322), Foshan (6 771 895), Chengdu (6 316 922) ja Chongqing (6 263 790). Kiinan kaupunkien väkiluvun määrittäminen on kuitenkin jossain tapauksissa melko vaikeata, koska Kiinan kaupunkien hallintoalueet ovat paljon suurempia kuin varsinainen kaupunkialue. Esimerkiksi Chongqingiä kutsutaan useassa yhteydessä Kiinan suurimmaksi kaupungiksi, koska sen kunnallishallinnollisen alueen asukasluku on noin 28,8 miljoonaa. Se on kuitenkin noin Itävallan kokoinen alue, jonka väestöstä kaksi kolmasosaa asuu maaseudulla.