Film noir
Film noir liitettiin alun perin vain amerikkalaistuotantoihin, mutta termiä käytetään nykyään kuvaamaan myös muissa maissa tehtyjä elokuvia. Lukuisat elokuvat 1960-luvulta alkaen sisältävät piirteitä klassisen kauden film noirista; näitä teoksia kutsutaan usein neo-noiriksi ("uus-noir"). Noirin usein toistuvat elementit ovat synnyttäneet parodioita 1940-luvun puolivälistä asti.
Film noir
Raymond Borde ja Etienne Chaumeton nimeävät vuoden 1955 alkuperäisessä kaanonissaan 22 vuosien 1941 ja 1952 välillä julkaistua elokuvaa pääesimerkkeinä film noirista; tämän lisäksi he nimeävät 59 muuta aikakauden amerikkalaiselokuvaa oleellisesti film noiriin liittyvinä. Puoli vuosisataa myöhemmin elokuvahistorioitsijat ja -kriitikot olivat saaneet kokoon noin kolmesataa vuosien 1940–1958 elokuvaa sisältävän kaanonin. Tästä huolimatta muiden aikakauden elokuvien osalta esiintyy edelleen erimielisyyttä siitä, kuuluvatko ne film noiriin vai eivät. Esimerkiksi "Räsynukke" (1955), pääosassa kiitetyn näyttelijäsuorituksen tehnyt Robert Mitchum, on joidenkin kriitikoiden mukaan film noiria, toisten mielestä ei. Alfred Hitchcockin elokuva "Vaarallisia valheita" (1941) on joidenkin kriitikoiden noir-katalogeissa, toiset jättävät sen huomiotta. Yhteisymmärrys on vielä harvinaisempaa ennen tai jälkeen klassisen kauden tehtyjen tai Yhdysvaltain ulkopuolella tuotettujen elokuvien kohdalla.