Rappiotaide
”Rappiotaide” oli osa kansallissosialistien kulttuuripolitiikkaa. Tuomittuja olivat kaikki modernismin synnyttämät suuntaukset, kuten impressionismi, ekspressionismi, dada, uusasiallisuus, surrealismi, kubismi ja fauvismi. Esimerkiksi vuosisadan alun saksalaisen maalaustaiteen mestarit, kuten Oskar Schlemmer, Ernst Barlach, Charles Crodel, Otto Dix, Erich Heckel, Oskar Kokoschka, Franz Marc, Emil Nolde ja Karl Schmidt-Rottluff tuomittiin ”epäsaksalaisina”. Lisäksi tuomittiin joko Saksassa tai ulkomailla asuvia taiteilijoita, jotka eivät olleet Saksan kansalaisia, kuten Wassily Kandinsky, Marc Chagall tai Piet Mondrian.
Anni Rapinoja
Rapinojan osallistui Nuorten näyttelyyn 1979. Hän on pitänyt vuodesta 1980 alkaen yksityisnäyttelyjä Suomessa ja myöhemmin myös ulkomailla ja on osallistunut runsaasti yhteisnäyttelyihin. Kesällä 2008 hänen installaatioitaan oli suomalaista taidetta esittelevässä näyttelyssä MoMAn osastona toimivassa P.S.1-nykytaidekeskuksessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Ruotsin valtioiden taidekokoelmissa, Wihurin ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa, Oulun taidemuseossa ja lukuisien kuntien kokoelmissa. Taiteen keskustoimikunta myönsi hänelle viisivuotisen taiteilija-apurahan vuodesta 2009 alkaen. Vuonna 2014 Rapinojalle myönnettiin taiteilijaeläke.