Lech Wałęsa
Solidaarisuus-ammattiyhdistyksen johtajana Wałęsa aloitti sarjan neuvotteluja maailman johtajien kanssa. Marraskuussa 1989 hän sai harvinaisen tilaisuuden puhua Yhdysvaltain kongressissa. Huhtikuussa 1990 Solidaarisuuden toisissa kansallisen parlamentin vaaleissa hänet valittiin parlamentin puhemieheksi. Joulukuussa 1990 presidentinvaaleissa hänet valittiin Puolan tasavallan presidentiksi. Hän oli presidenttinä vuoteen 1995. Hän oli menettänyt kansansuosiotaan Puolan heikon taloudellisen kehittymisen vuoksi ja häntä syyttivät entiset kommunistit yksinvaltaisuudesta. Wałęsa kärsi vaalitappion presidentinvaaleissa vasemmiston Kwaśniewskille vuonna 1995. Sen jälkeen Wałęsa on luennoinut ympäri maailmaa. Hän asettui ehdolle vielä vuoden 2000 presidentinvaaliin vuonna 1998 perustamansa "Chrześcijańska Demokracja III Rzeczypospolitej Polskiej" (Kolmannen tasavallan kristillisdemokratia) ehdokkaana, mutta sai vain prosentin äänistä.
Tadeusz Mazowiecki
Vuonna 1987 Mazowiecki vietti vuoden ulkomailla, minä aikana hän oli yhteydessä poliitikkojen ja ammattiyhdistysten edustajien kanssa. Puolaan palattuaan hän oli aktiivinen kommunistisen Puolan hallituksen ja Solidaarisuus-liikkeen välillä sovitun ns. Puolan pyöreän pöydän sopimuksen järjestelyissä. Tämän sopimuksen myötä suurimmalta osin vapaat vaalit pystyttiin järjestämään 4. kesäkuuta 1989, joissa Solidaarisuus-liike nousi historialliseen voittoon. 17. elokuuta 1989 Puolan valtionpäämies Wojciech Jaruzelski suostui Lech Wałęsan pyyntöön nimittää Puolan seuraava pääministeri Solidaarisuus-liikkeen piiristä. Wałęsa valitsi kandidaatiksi Mazowieckin ja 21. elokuuta 1989 Jaruzelski nimitti hänet pääministerikandidaatiksi. Kolme päivää myöhemmin Sejmin äänestettyä Mazowieckistä tuli Puolan ensimmäinen ei-kommunistinen pääministeri moniin vuosikymmeniin.