Ydinvoiman historia
Ensimmäinen sähköntuotantoon tarkoitettu ydinreaktori saavutti kriittisyyden 27. kesäkuuta 1954 kello 17:30 Neuvostoliitossa, Obninskissa lähellä Moskovaa. Neuvostoliitto rakensi seuraavan siviilikäyttöön tarkoitetun ydinvoimalaitoksen vasta kymmen vuotta myöhemmin. Vuonna 1956 Calder Hallissa Englannissa aloitti toimintansa ensimmäinen kaupallinen Magnox-tyyppinen ydinvoimala. Vuonna 1957 aloitti toimintansa ensimmäinen ydinvoimala Yhdysvalloissa Shippingportissa. Yhdysvallat samoin kuin Neuvostoliitto keskittyivät ydinvoiman sotilaalliseen käyttöön. Maailman ensimmäinen ydinsukellusvene Nautilus laskettiin vesille 1955. Calder Hallinkin voimala tuotti alkuun myös ydinasemateriaaleja.
Semipalatinskin ydinkoealue
Semipalatinskin ydinkoealue () oli ensimmäinen Neuvostoliiton ydinaseen testausalue, ja toinen valtion kahdesta tärkeimmästä koealueesta sen historian aikana. Semipalatinskin ydinkoealue sijaitsee itäisessä Kazakstanissa Irtyš-joen eteläpuolella, 130 km Semein kaupungista (ent. Semipalatinsk) länteen. 
Alue on 18 000 km²:n laajuinen, ja siihen sisältyy alueen koillisnurkassa oleva Kurtšatovin kaupunki.