Mongolit
Mongolit ovat itäaasialainen kansa, jonka jäsenet puhuvat mongolikieliä. Heitä asuu Mongoliassa, Venäjällä ja Kiinassa, etenkin Sisä-Mongolian autonomisella alueella. Mongoleita on noin 10 miljoonaa, joista 5,8 miljoonaa Sisä-Mongoliassa ja 2,4 miljoonaa Mongoliassa. Lisäksi 500 000 mongolia asuu Venäjällä. Mongolit olivat yksi Mongolivaltakunnan perustaneista heimoista. Ennen Mongolivaltakuntaa tiedot mongoliheimosta ovat vähäiset. Muut merkittävät heimot olivat tataarit (ei nykytataarit), merkiitit, keraiitit ja naimaanit, jotka Temüjinin, myöhemmin Tšingis-kaanin, johtamat mongolit alistivat. Muut heimot eivät välttämättä puhuneet mongolikieliä ja laajentuessaan valtakunnasta tuli yhä monikansallisempi. Mongolivaltakunnan asukkaista ja sotilaista onkin käytetty nimitystä ”mongolit” lähinnä symbolisessa merkityksessä, kuvaamassa valtakunnan yläluokkaa.
Ylämongolit
Nykyisen Qinghain eli Kökenuurin alueelle oli päätynyt mongoleja jo Kiinaa hallinneen mongolien johtaman Yuan-dynastian aikakaudella. Nämä mongolit muodostivat monguorien ja juguurien esi-isät, mutta ylämongolit polveutuvat alueelle 1500-luvulla muuttaneista mongoleista ja oiraateista. Ensimmäiset heistä tulivat vuonna 1509 pakolaisina Mongoliasta ja vuosien 1559-1586 välillä mongolit alistivat paikalliset tiibetiläiset paimentolaiset oman valtansa alle. Heidän valtansa ulottui myös varsinaiseen Tiibetiin viidennen Dalai-lama Lobsang Gyatson pyydettyä Güüshi-kaanin johtamilta Džungarian oiraateilta apua poliittisten vastustajiensa kukistamiseen. Palkkioksi avusta Dalai-lama kruunasi Güüshi-kaanin Tiibetin kaaniksi. Güüshi-kaani asettui asumaan Damxungiin lähelle nykyistä Lhasaa. Valta Kökenuurin mongolien keskuudessa jaettiin hänen poikiensa kesken.