Neuvostoliitto
Neuvostoliiton talous oli suunnitelmatalous, jossa toteutettiin marxilais-leniniläistä sosialismia. Neuvostoliiton perustuslaissa talousjärjestelmän ja koko yhteiskunnan tavoitteeksi sanottiin kommunismi eli luokaton, sosiaalisesti tasa-arvoinen, tuotantovälineiden yhteisomistukselle perustuva yhteiskunta. Kommunismia ei katsottu saavutetun Neuvostoliitossa, vaan ideologisesti vallitsevaa tilannetta pidettiin eräänlaisena siirtymävaiheena uuteen yhteiskuntaan. Virallisesti Neuvostoliitto eli proletariaatin diktatuurin vaihetta siirtymisessä kommunismiin. Laajalle levinneen käsityksen mukaan kysymyksessä oli kuitenkin pikemmin puolue-eliitin diktatuuri, millä saattoi olla merkitystä koko järjestelmän romahdukseen.
Neuvostojen kommunismi
Neuvostojen kommunismin pääperiaatteita ovat sen vastakohtaisuus leninististen aatteiden mukaisen demokraattisen sentralismin ja puolueen käsittämisen vallankumouksen etujoukkona ja sen väite, että työpaikoilla syntyvät demokraattiset työläisten neuvostot ovat työväenluokan luonnollinen järjestäytymis- ja hallinnoimistapa. Neuvostojen kommunismi on myös vastakohtaista sosiaalidemokratialle, koska se ei kannata reformismia eikä parlamentarismia. Jotkin neuvostojen kommunismin ajatukset ovat saaneet vaikutteita anarkosyndikalismilta.