Irlannin historia
Kesällä 1921 britit ja irlantilaiset pääsivät sopimukseen aselevosta, ja joulukuussa allekirjoitettiin rauhansopimus. Sopimus teki Irlannista itsehallinnollisen vapaavaltion brittiläisenä dominiona, mutta jätti Pohjois-Irlannin kuusi kreivikuntaa vapaavaltion ulkopuolelle osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jonka virallinen nimi tästä lähtien onkin ollut "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Sopimuksen allekirjoitti uuden valtion pääministeri Michael Collins, mutta sen vastustajat nousivat sisällissotaan Eamon de Valeran johdolla.
Jayn sopimus
Jayn sopimus (, "The British Treaty" tai "the Treaty of London of 1794") oli Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välinen sopimus. Sopimuksessa sovittiin, että Yhdysvallat lisäisi kaupankäyntiään Britannian kanssa samalla kun britit vetävät joukkonsa Suurien järvien luota. Sopimuksen solmi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Jay. Sopimusta kritisoitiin Yhdysvalloissa ankarasti, ja presidentti George Washington joutui tekemään kaikkensa, jotta kongressi hyväksyi sen.