Kauvatsan kahakka
Kokemälle palanneet suojeluskuntalaiset päättivät välittömästi vetäytyä Pohjois-Satakuntaan Kankaanpäähän, jonne Huittisten suojeluskuntalaiset ja mukana olleet varsinaissuomaiset seurasivat 3.–4. helmikuuta. Tämän jälkeen Porin ja Tampereen punakaartit ottivat seudun haltuunsa, kun Satakunnan venäläinen sotaväki siirrettiin Tampereen ympäristöön. Kauvatsalla majailleet joukot poistuivat Lempäälään jo 3. helmikuuta. Kahakan lopputuloksella oli suuri merkitys sotatilanteen kehittymiselle Satakunnassa. Maakunnan eteläosat sekä Kokemäenjoen laakso jäivät nyt punaisten haltuun, ja suojeluskuntalaisten vetäytymisen myötä alueella vältyttiin enimmiltä taisteluilta. Toisaalta Pohjois-Satakuntaan vetäytyminen vahvisti siellä olleita valkoisten joukkoja, ja näin osaltaan esti punaisten etenemisen Satakunnan rintamalla Porin pohjoispuolelle.
Taavetin kahakka
Järjestyskaartia kuljettanut juna saapui Taavettiin noin kello 4 aikaan aamuyöllä. Pysähtyneestä junasta rataa korjaamaan laskeutuneet järjestyskaartin miehet saivat vastaansa suojeluskuntalaisten tulitusta, jolloin kaksi kaartilaista haavoittui. Työväenkaarti jatkoi nyt matkaansa Taavetin asemalta kohti kylää, jossa heidän tarkoituksenaan oli saada haavoittuneensa lääkärin hoidettavaksi. Noin kilometrin päässä asemalta he kuitenkin kohtasivat asemissaan olleita suojeluskuntalaisia. Syntyi uusi tulitaistelu, jonka aikana jääkäri Pelkonen sai surmansa. Tämän jälkeen johtajansa menettäneet suojeluskuntalaiset vetäytyivät Taavetista Savitaipaleelle. Illansuussa järjestyskaartilaiset kuulivat huhun Taavettiin saapuvista vihollisen lisäjoukoista ja päättivät lähteä Lappeenrantaan. Paikalle saapui Kouvolasta noin 40 suojeluskuntalaisen ryhmä, joka kuitenkin palasi pian takaisin, huomattuaan punaisten poistuneen kylästä.