D-vitamiini
D-vitamiinin liikasaannin riskiä ei Suomessa juuri ole, sillä riittävän ja turvallisen saannin alue on melko laaja (aikuisilla 7,5–50 μg/päivä) ja sen saanti luonnollisista lähteistä on Suomessa vähäistä. Ainoastaan samanaikaisesti lisäravinteita runsaasti käyttävät voivat eri lähteistä saada niitä liikaa. Liikasaanti lisää luun hajoamista ja suurentaa liiaksi veren kalsiumpitoisuutta. Kalsiumsuoloja voi saostua kudoksiin ja voi aiheutua sydän- ja hermostoperäisiä oireita. Vaikeimmillaan voi kehittyä munuaisten vajaatoiminta, ja myrkytys voi johtaa jopa kuolemaan. Käytännössä kalsiumin pitoisuuden suureneminen johtuu kuitenkin lähes aina lisäkilpirauhasen hormonitoiminnan muutoksista, tai sarkoidoosista, D-vitamiinimyrkytys on käytännössä Suomessa tuntematon.
D-vitamiini
Jotkin elintarvikkeet, kuten silakka, lohi, makrilli ja muut rasvaiset kalat sekä kananmunat sisältävät luontaisesti merkittäviä määriä D-vitamiinia. Ympäristömyrkyt rajoittavat kuitenkin suuresti silakkafileiden ja itämerestä pyydettyjen rasvaisten kalojen käyttöä ravinnoksi. Osa väestöstä kuuluu lisäksi ihmisryhmään, jonka haitallisen kolesterolin pitoisuudet nousevat herkästi kananmunien sisältämän kolesterolin vuoksi. Auringonpaisteessa kasvaneet ja säilytetyt sienet sisältävät runsaasti D-vitamiinia, mutta kyseessä on D-vitamiinia huonommin imeytyvä D-vitamiini eli kalsiferoli. Suomessa kasvatetut herkkusienet eivät sisällä D-vitamiinia, koska ne viljellään tehtaissa.