Solomon (500-luku)
Solomon (; s. noin 480/490 – k. 544) oli itäroomalainen sotapäällikkö. Hän oli eunukki ja palveli vandaalisodan aikana (533–534) Pohjois-Afrikassa sotapäällikkö Belisariusta. Sodan päätyttyä vuonna 534 hänet nimitettiin vastaperustetun African pretoriaaniprefektuurin maaherraksi (nykyinen Tunisian, Pohjois-Algerian ja Pohjois-Libyan alue). Tässä virassa hän joutui taistelemaan kapinaan nousseita maureja vastaan. Solomon kukisti maurit kahdesti Tunisiassa, mutta keväällä 536 syttynyt armeijan kapina pakotti hänet pakenemaan Pohjois-Afrikasta. Hän kuitenkin palasi vuonna 539, kun kapina oli kukistettu. Toisen kautensa aikana Solomon kukisti maurit, ja karkotti loputkin vandaalit provinssista. Hän myös rakennutti Pohjois-Afrikkaan useita linnoituksia ja ympäröi monia kaupunkeja muureilla. Provinssi sai nauttia muutaman vuoden ajan rauhasta ja kukoistuksesta, mutta vuonna 543 maurit nousivat jälleen kapinaan, ja Solomonin oli taas lähdettävä heitä vastaan. Roomalaiset kuitenkin lyötiin Numidian ja Byzaciumin rajalla vuonna 544 käydyssä Cilliumin taistelussa, jossa Solomon sai surmansa.
Sananlaskujen kirja
Sananlaskujen kirjan on synyt Israelin kuningasajalla. Kirja alkaa sanoilla "Salomon, Daavidin pojan, Israelin kuninkaan, sananlaskut", ja perinteisen käsityksen mukaan kuningas Salomo on kirjan kirjoittaja. Ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa sanotaan, että Salomo "sepitti kolmetuhatta viisasta lausumaa", ja kirjan sananlaskujen on katsottu olleen valikoima näistä lausumista. Tämä näkemys on kuitenkin kyseenalaistettu kriittisten tutkijoiden toimesta. Juutalainen traditio laittaa koko kirjan "Hiskian miesten" nimiin, sillä luku 25 alkaa sanoilla "nämä"kin" ovat Salomon sananlaskuja. Juudan kuninkaan Hiskian miehet ovat ne koonneet".. Kuningas Hiskia oli Juudan kuningas 300 vuotta kuningas Salomon jälkeen. Myös luvussa 30 on nimetty myös kolmas kirjoittaja kuningas Lemuel, jonka oletetaan olevan kuningas Salomonin salanimi.