Salamasota
Salamasota (, ) tarkoittaa nopeaa puolustuslinjojen läpi suunnattavaa hyökkäystä vihollisen taistelevien yksikköjen lamauttamiseksi. Hyökkäystä kuvaa sen raivokkuus, yllätyksellisyys ja aselajien saumaton yhteistyö. Salamasodan periaatteen esitti ensimmäisenä englantilainen kenraali J.F.C. Fuller, ja sitä sovellettiin ensimmäisen kerran Amiensin taistelussa 1918. Salamasodan teorian kehittivät lopulliseen muotoonsa saksalaiset sotateoreetikot ja sodanjohtajat ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1900-luvun alkupuolella. Teoria pohjautui kuuluisan sotateoreetikon Carl von Clausewitzin teoksessaan "Sodankäynnistä" ("Vom Kriege") 1800-luvun puolivälissä esittämiin ”vallankumouksellisiin” käsityksiin esimerkiksi ratsuväen käytöstä. Panssarivaunuja voidaan pitää 1900-luvun vastineena ratsuväelle niin käyttötarkoitukseltaan kuin toimenkuvaltaankin. Myöhemmin osan nopean iskukyvyn voimasta ovat korvanneet toisessa maailmansodassa maataistelukoneet ja toisen maailmansodan jälkeen lisäksi myös taisteluhelikopterit.
Howard Zinn
Zinn osallistui toiseen maailmansotaan USA:n ilmavoimien pommikonemiehistössä 1943–1945. Zinn oli mukana pommituslennolla, jossa Yhdysvallat käytti ensimmäisen kerran napalmia. Zinn kertoi laivueensa pommittaneen saksalaisia, jotka olivat ranskalaisessa kaupungissa odottamassa sodan loppua. Pommituksessa kuoli saksalaisten lisäksi ranskalaisia siviilejä. Myöhemmin Zinn kertoi pommituslentojen panneen alulle hänen pasifisminsa, sillä myöhemmin hän näki, mitä tuhoa pommit tekivät saksalaisissa kaupungeissa. Tuosta kokemuksesta kumpusi hänen näkemyksensä ”että ei ole olemassa oikeutettua sotaa”.