Kiinan historia
Kun tasavaltalainen vallankumous lopulta alkoi, Sun Yat-sen oli varainkeruumatkalla Yhdysvalloissa, eikä Tongmenghui -järjestöllä ollut aluksi osaa vallankumouksessa. Vallankumous alkoi Wuhanin kaupungista, missä kapinalllisten ruutivaraston räjähdettyä paikallispoliisi sai käsiinsä kapinallisjärjestön jäsenluettelot. Paljastuneita uhkasi kuolemantuomio, minkä johdosta he ryhtyivät kapinaan heti. Kapina levisi nopeasti muihin kaupunkeihin, missä se sai tukea myös aiemmin rauhallisina pysyneiltä ylemmiltä yhteiskuntaluokilta. Tilanne oli pian karannut Qing-dynastian hallinnasta ja 15 maakuntaa ilmoitti itsenäistyneensä Qing-vallan alaisuudesta puolentoista kuukauden sisällä. Sun Yat-Sen palasi joulukuussa 1911 Kiinaan ja hänet valittiin Kiinan tasavallan ensimmäiseksi väliaikaiseksi presidentiksi.
Mongolien Jin-dynastian valloitus
Vuoden 1215 jälkeen Jin-dynastiasta oli jäljellä enää pieni puskurivaltio mongolien ja Song-dynastian välillä. Maan lopullinen tuho lykkääntyi mongolien käydessä sotaa Xi- ja Xia-dynastioiden kanssa vuosina 1226-1227 ja Tšingis-kaanin kuollessa vuonna 1227. Mongolien Jin-dynastian valloitus jatkui vuonna 1230 ja tällä kertaa he olivat liittoutuneet Song-dynastian kanssa, joka tavoitteli takaisin džurtšenien heiltä aikanaan valtaamia alueita. Mongolit piirittivät Bianjingin vuonna 1232 ja seuraavana vuonna Jin-keisari Aizong pakeni piiritetystä kaupungista juuri ennen sen kukistumista. Aizong asettui tämän jälkeen Henanin alueella sijaitsevaan Cain prefektuuriin, mutta teki itsemurhan epätoivoisen tilanteen johdosta vuonna 1234 lopettaen näin jin-dynastian vastarinnan mongoleja vastaan.