Vesuvius
1700-luvulla oli kuusi purkausta ja 1800-luvulla kahdeksan, joista tunnetuin oli 1872. 1900-luvulla on Vesuvius purkautunut vuosina 1906, 1929 ja 1944. Vuoden 1944 purkaus tuhosi kylät San Sebastiano al Vesuvio, Massa di Somma ja osan San Giorgio a Cremanon kylästä. Vuoden 1944 jälkeen Vesuvius ei ole purkautunut. Aktiivisina kausina purkausten välit ovat vaihdelleet 18 kuukaudesta 7,5 vuoteen, joten meneillään on pisin hiljainen kausi 500 vuoteen.
Kataklysminen muuttuja
Spektroskooppiset mittaukset ovat osoittaneet massavirran koostuvan pääasiassa vedystä ja heliumista mutta myös hiilestä, typestä, hapesta, neonista ja magnesiumista. Jos mm. putoavan kaasun aiheuttama valkoisen kääpiön luminositeetti ylittää 100 000 aurinkoa, putoavan kaasun säteilynpaine estää lisäkaasun putoamisen. Lopulta saavutetaan se kaasun tiheys ja lämpötila, jossa vetyfuusio alkaa. Fuusio tapahtuu räjähdysmäisen nopeasti ja näkyy novapurkauksena. Massavirta jatkuu pian purkauksen jälkeen. Valkoisen kääpiön pinnalle ehtii kertyä ainetta yleensä noin 1/1 000-1/10 000 Auringon massaa ennen uutta novapurkausta. Valkoinen kääpiö on kuluttanut loppuun kaiken vetynsä elämänsä aikaisemmissa vaiheissa. Niin sanottujen kääpiönovien purkaukset eivät tapahdu valkean kääpiön pinnassa vaan silloin, kun niiden materiakiekon tiheys ylittää tietyn rajan. Erään teorian mukaan kääpiönova purkautuu, kun sen ympärillä oleva materiakiekko osuu valkean kääpiön pintaan. Novan tapauksessa massavirta on noin 1e-8 Auringon massaa ja toistuvalle novalle 1E-7 Auringon massaa.