Ensimmäinen ristiretki
Ensimmäinen ristiretki koostui oikeastaan kahdesta retkestä. Tavallisten talonpoikien joukko lähti matkaan vuoden 1096 keväällä puoli vuotta ennen varsinaista ristiretkiarmeijaa. Kansan ristiretkeksi kutsuttu tapahtuma päättyi lähes kaikkien talonpoikien kuolemaan. Ristiretkiarmeija onnistui päämääränsä saavuttamisessa paremmin. Ristiretken seurauksena Jerusalem siirtyi kristittyjen hallintaan ja Palestiinan alueelle perustettiin useita ristiretkivaltioita. Lisäksi Pyhälle maalle matkaavia pyhiinvaeltajia suojelemaan perustettiin ritarikuntia. Niistä tunnetuin on Temppeliherrain ritarikunta.
Ristintie
Ristintie on tapahtuma jossa muistellaan Jeesuksen ristintien tapahtumia veistoksen äärellä. Perinne levisi Suomeen keskiajan lopulla. Hattulan Pyhän Ristin kirkko on Suomessa mahdollisesti ollut tällainen erityinen paikka, jonne on tehty pyhän ristin äärelle pyhiinvaelluksia ja järjestetty ristintie-kulkue muistopäivänä 5. toukokuuta. Tapa perustuu siihen, että keskiajalla uskottiin, että Kristuksen taakkaa oli mahdollista keventää rukoilemalla. Siihen liittyi myös oman kiirastulessa vietettävän ajan lyhentäminen. Kulkueessa kannettiin veistoksia, mahdollisesti useita, kuten ristiinnaulitseminen, ristiinnaulittu Jeesus sekä Maria ja Johannes.