Frederik Willem de Klerk
Frederik Willem de Klerk tunnetaan nimellä F. W. de Klerk (s. 18. maaliskuuta 1936 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi maansa valtiollisena presidenttinä vuosina 1989–1994 ja Kansallispuolueen johtajana 1989–1997. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä seuraajansa Nelson Mandelan kanssa apartheid-politiikan lopettamisesta. De Klerk oli Etelä-Afrikan viimeinen vähemmistövallalla valittu presidentti.
Fredrik Kaarle (Preussin prinssi)
Fredrik Kaarlen vanhemmat olivat prinssi Kaarle, kuningas Vilhelm I:n veli sekä Saksi-Weimarin Maria. Hän sai lapsesta alkaen sotilaallisen koulutuksen ja osallistui kenraali Friedrich von Wrangelin päämajassa ensimmäiseen Tanskan–Preussin sotaan vuonna 1848 sekä Badenin sotaretkeen vuonna 1849. Fredrik Kaarle ylennettiin 1852 everstiksi, 1854 kenraalimajuriksi ja 1861 ratsuväenkenraaliksi, ja hän toimi vuodesta 1860 kolmannen armeijakunnan komentajana. Hän julkaisi samana vuonna myös huomiota herättäneen sotatieteellisen teoksen "Eine militärische denkschrift von P. F. C.". Vuonna 1864 käydyssä toisessa Tanskan–Preussin sodassa prinssi toimi ensin armeijakunnan ja toukokuusta 1864 alkaen koko sotaretken komentajana. Kaksi vuotta myöhemmin käydyssä Preussin–Itävallan sodassa hän komensi ensimmäistä armeijaa, joka yhdessä Elben armeijan ja toisen armeijan kanssa saavutti voiton ratkaisevassa Königgrätzin taistelussa 3. heinäkuuta 1866.