Sokrates
Sokrates hylkäsi esisokraatikoiksi kutsuttujen edeltäjiensä luonnonfilosofiset pohdiskelut ja suuntasi tutkimuksensa ihmisten elämäntapoihin. Hän kyseenalaisti ihmisten totunnaiset käsitykset ja pyrki kyselemällä löytämään määritelmiä erilaisille käsitteille, kuten hyve ja oikeudenmukaisuus. Sokrateelle tieto ja hyve liittyivät läheisesti yhteen; hän esimerkiksi katsoi, että jos ihminen tunsi hyveen käsitteen, hän teki automaattisesti sitä, mikä on hyvää.
Platon
"Sokrateen puolustuspuheen" ajatellaan yleensä olevan Platonin varhaisin teos. Se on puhe, jonka Sokrates piti puolustuksekseen omassa oikeudenkäynnissään. Vaikka se ottaa antiikille tyypillisesti joitakin vapauksia taiteellisen vaikutelman nimissä, sen ajatellaan kuvaavan alkuperäisen puheen ytimen hyvin. Pian Sokrateen kuoleman jälkeen Platon kirjoitti myös ensimmäiset, niin sanotut varhaisvaiheen dialoginsa. Niihin lukeutuvat laajempi ja lyhyempi "Hippias", "Ion", "Kriton", "Kharmides", "Lakhes", "Lysis", "Euthydemos", "Euthyfron", "Gorgias" ja "Protagoras" sekä "Valtion" ensimmäinen kirja. Teokset valmistuivat mahdollisesti hyvin pian Sokrateen kuoleman jälkeen. Osa on periaatteessa saattanut valmistua jo Sokrateen eläessä. Tällaisiksi on epäilty erityisesti "Ionia" ja lyhyempää "Hippiasta". Diogenes Laertioksen kertoman tarinan mukaan Platon olisi lukenut dialogiaan "Lysis" Sokrateelle, joka olisi suuttunut, koska Platon oli kirjoittanut siihen sellaista, mitä Sokrates ei ollut koskaan sanonut. "Sokrateen puolustuspuhe" ja "Kriton" ovat sisältönsäkin puolesta syntyneet luonnollisesti vasta Sokrateen kuoleman jälkeen.