Espanja
Vanhimmat merkit nykyihmisestä Espanjassa ovat 35 000 vuoden takaa. Espanjan varhaisimpia nimeltä tunnettuja asukkaita olivat iberit, joiden puhuma kieli ei ollut indoeurooppalainen. Ajanlaskun alkua edeltävällä vuosituhannella foinikialaiset, kreikkalaiset ja karthagolaiset perustivat Espanjaan kauppatukikohtia. Roomalaiset valtasivat Espanjan Karthagolta toisessa puunilaissodassa 200-luvulla eaa. ja seuraavalla vuosisadalla käytiin ns. keltiberisodat keltiberiheimojen ja roomalaisten välillä. Roomalaisten käyttämästä latinasta periytyy espanjan kieli. Länsi-Rooman hajoamisvaiheessa 400-luvulta alkaen germaaniheimot kuten gootit ja vandaalit perustivat Espanjan alueelle lyhytikäisiä valtakuntia. 700-luvulla islaminuskoiset maurit valloittivat Espanjan nopeasti. Islamilaisen Espanjan pääkaupunki Córdoba oli vaurain ja sivistynein keskus sen ajan Euroopassa.
Lingua franca
Alun perin nimitys lingua franca tarkoitti Välimeren alueen merikaupassa laajalti käytettyä kauppakieltä, joka oli syntynyt pääasiassa italian ja oksitaanin pohjalta, mutta johon olivat vaikuttaneet muutkin alueen kielet. Sanasto oli sekoitus alueen kieliä ja siinä oli vain yksi verbimuoto. Kieltä ei ole sanottavasti käytetty kirjakielenä. Kieli on muotoutunut 1200-luvulla ja se katosi 1900-luvun alkuun mennessä. Sana lingua franca tulee latinasta ja tarkoittaa "frankkien kieltä". Sana juontuu siitä, että frankki tarkoitti ristiretkiajan arabeille ja muslimeille ketä tahansa kristittyä. Myöhemmin kieli tunnettiin myös nimillä "sabir" ja "petit mauresque".