Högryggenin jätinkirkko
Jätinkirkko on pitkänomainen ja suorakulmaisen muotoinen. Sen sammaloituneet kivivallit ovat 22 metriä pitkät ja 10 metriä leveät. Jätinkirkolle on myös saatu toisenlaiset mitat, jotka ovat 36 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Kivivallit ovat 1–2 metriä leveät ja noin metrin korkuiset. Jätinkirkon pituusakselin suuntaus on 5° vastapäivään eli pohjoinen. Vaikka mäen ympäristö on kivikkoista, ei jätinkirkon sisäpiha ole sitä. Sisäosan kivetön leveys on kuusi metriä. Jätinkirkolla on sekä pohjois- että etelävallissa matalammat kulkuaukot eli portit. Porttien kautta kulkee nykyään polku. Portit aukeavat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 5° pohjoisesta länteenpäin ja 5° etelästä itäänpäin.
Jäknabackenin jätinkirkko
Alueella sijaitsee 13 kiviröykkiötä, joista osa on kivivallien sisäpuolella tai vallilla ja osa vallialueen ulkopuolella. Vuonna 1930 tutki Jacob Tegengren yhden röykkiön, jonka halkaisija oli viisi metriä ja korkeus puoli metriä. Itse röykkiö oli löydötön, mutta sen alta maanpinnasta ja maaperästä löytyi runsaasti hiiltä. Vuonna 1989 tutkittiin toinen röykkiö Päivi Kankkusen johdolla. Röykkiö sijaitsi kivivallin kaakkoispäässä ja se oli muodoltaan pitkänomainen tai soikea. Röykkiö oli 19 metriä pitkä, 7 metriä leveä ja 0,3 metriä korkea. Se tutkittiin vain osittain. Kummallakaan kerralla ei havaittu mitään hautaamiseen viittaavaa. Kankkusen mukaan röykkiössä ei ollut myöskään mitään rakenteita. Röykkiön kaivauksessa tehdyt löydöt liittyivät maaperän jäänteisiin, jotka kuuluivat asuinpaikan eivätkä röykkiön jäänteisiin. Röykkiöt oli Kankkusen mukaan rakennettu myöhemmin kuin mitä asuinpaikalla oli asuttu.