Alkaliteetti (limnologia)
Yleisesti Kemiassa alkaliteetti tarkoittaa liuoksen sisältämien emästen kykyä neutraloida siihen liuenneita happoja. Veden alkaliteetti riippuu veteen liuenneiden emästen vahvuuksista, pitoisuuksista ja laadusta.
Yleensä enemmistö luonnonveden emäksistä ovat karbonaattien johdannaisia, mutta kaikilla emäksillä on oma puskurikykynsä. Asiditeetti ilmaisee liuoksen happojen kykyä neutraloida siihen liuenneet emäkset. Alkaliteetti ilmaistaan yksikkönä millimoolina litrassa vettä eli "mmol/l".
Happamuus
Søren Peder Lauritz Sørensen (1868–1939) esitti vuonna 1909, että happamuuden määrää kuvaisi oksoniumkonsentraatiota paremmin sen logaritmin vastaluku, jonka hän merkitsi p. Tämä "happamuustaso" eli lyhyemmin myös happamuus merkitään nykyään lyhenteellä pH. Merkinnän pH etukirjain "p" eli potenz on saksaa ja tarkoittaa vahvuutta ja kirjain "H" tarkoittaa vetyionia (H). Toisinaan lyhenteen sanotaan tulevan latinan sanoista "pondus hydrogenii" eli "vedyn potentiaali".