Postmodernismi
Postmodernia taidetta alkoi muodostua 1960-luvulta alkaen. Sille on tyypillistä sekatyylisyys eli lainaukset ja pastissit sekä ironia, huumori ja leikkisyys. Erilaisille tulkinnoille jätetään tilaa. Taiteen prosessi ja uusien työskentelytapojen kokeilu korostuu. Yleistä on myös taiteiden välisten rajojen rikkominen. Installaatioon voi yhdistyä esimerkiksi performanssia, käsitetaidetta ja mediataidetta. Aiheet vaihtelevat suuresti, mutta yhtenä suuntauksena ovat olleet arkiset aiheet ja pinnallisuus. Tähän liittyen arkiesineitä on työstetty niin, että ne muuttuvat yleviksi, tai on huonomaalattu arkisia aiheita.
Ruotsin kulttuuri
Modernismi alkoi vaikuttaa ruotsalaiseen taiteeseen niin kutsuttujen ”vuoden 1909 miehien” myötä. Heillä oli Matisse-vaikutteinen ryhmä, johon kuuluivat esimerkiksi Isaac Grünewald ja Sigrid Hjertén. Muita abstrakteja muotoja edustivat Nils von Dardel ja Gösta Adrian Nilsson. 1920-luvun puolivälistä pari vuosikymmentä eteenpäin olivat ruotsalaiselle taiteelle ominaista surrealismi ja ekspressionismi. Ekspressionismin edustajia olivat Göteborgin koloristit, esimerkiksi Sven X. Erixson ja kuvanveistäjä Bror Hjorth. Formalistisempi, abstrakti minimalismi kehittyi myöhemmin Olle Bærtlingin johdolla.