Sosiaalipsykologia
Sosiaalipsykologiassa voidaan hahmottaa kolme erillistä suuntausta: psykologinen sosiaalipsykologia, sosiologinen sosiaalipsykologia ja sosiaalisen kognition tutkimus. Ensimmäinen keskittyy tarkastelemaan yksilöä sosiaalisessa ympäristössään. Toinen näkökulma keskittyy pikemminkin ihmiseen sosiaalisissa rakenteissa ja sosiaalisten rakenteiden vaikutuksiin suhteessa ihmisten kulttuurisiin käytänteisiin. Sosiaalisen kognition tutkimuksessa tutkitaan vuorovaikutukseen liittyvän tiedon käsittelyn rakennetta ja kehitystä. Sosiaalisen kognition tutkimukseen lasketaan muun muassa sosiaalinen havaitseminen, skriptit, skeemat, vääristymät ja stereotypiat. Psykologista sosiaalipsykologiaa voidaan tehdä useasta viitekehyksestä käsin, joista kaikki eivät ole kognitiivisia, vaikka ovatkin psykologista sosiaalipsykologiaa, joista esimerkkinä voidaan pitää esim. George Homansin sosiaalisen vaihdon teoriaa tai terveyskäyttäytymiseen liittyvää sosiaalipsykologiaa. Sosiaalipsykologinen arvotutkimus (esim. Shalom Schwartz) sijoittuu näiden välimaastoon
Karl Mager
Magerin sosiaalipedagogiikka merkitsi lähinnä kasvatuksen yhteiskunnallisia kytkentöjä tutkivaa pedagogiikan aluetta. Mager käsitti kasvatuksella "kasvatusta yhteiskunnassa, yhteiskunnan kautta ja yhteiskuntaa varten." Hänelle individuaali- ja kollektiivipedagogiikka olivat teesi ja antiteesi; synteesiä hän kutsui sosiaalipedagogiikaksi. Hän jakoi kasvatustieteen kolmeen osa-alueeseen: yleiseen kasvatusoppiin, koulukasvatusoppiin ja sosiaalipedagogiikkaan. Sosiaalipedagogiikan käsitteen lähtökohta oli kasvatuksen yhteiskunnallisessa luonteessa. Sosiaalipedagogiikka merkitsi kasvatuksen tutkimusta ja opetusta olemassa olevassa yhteiskunnassa. Magerin sosiaalipedagogiikkaan sisältyi myös pyrkimys kehittää yleisen siveellisen rappion lievittämiseen suuntautuvaa pedagogiikkaa. Sosiaalipedagogiikan käytännöllisenä tehtävänä oli siveellisen yhteiskuntaelämän edistäminen ja kontrollointi.