H. P. Lovecraft
Vuoden 1917 kesäkuussa Lovecraft palasi kertomakirjallisuuden pariin. Tuohon aikaan syntyivät novellit ”The Tomb” ja ”Dagon”, joista viimeksi mainittu oli Lovecraftin ensimmäinen julkaistu teos. Novelli julkaistiin "Weird Tales" -lehdessä vuonna 1923. Samoihin aikoihin Lovecraft alkoi kirjeenvaihdon muun muassa Forrest J. Ackermanin, Robert Blochin ja Robert E. Howardin kanssa. Hän kirjoitti kuudessa ja puolessa vuodessa 29 lyhyttä novellia, joiden joukossa olivat hänen oma suosikkinsa ”Erich Zannin musiikki” ja ensimmäinen menestyksensä ”Rotat seinissä”.
H. P. Lovecraft
Isän kuoleman jälkeen Lovecraftia kasvattivat hänen äitinsä, hänen tätinsä Lillian Delora Phillips ja Annie Emeline Phillips sekä hänen isoisänsä Whipple Van Buren Phillips, jonka luona he asuivat. Lovecraftia pidettiin lapsinerona. Lovecraftin äiti puolestaan oli epärealistinen, neuroottinen taiteilijaluonne, joka kasvatti poikaansa kuin tyttöä. Lovecraft siteerasi runoja kahden vanhana ja kirjoitti kokonaisia runoja kuuden ikäisenä. Hänen isoisänsä kannusti häntä antamalla hänelle klassikkoja kuten "Tuhat ja yksi yötä", Thomas Bulfinchin "Age of Fable" -kirjan ja lasten versiot "Iliaasta" ja "Odysseiasta". Lovecraft oli kuuden vanha kirjoittaessaan tarinansa ”The Little Glass Bottle”, kertomuksen pullopostista. Kahdeksanvuotiaana Lovecraft tutustui Edgar Allan Poen tuotantoon. Lovecraft sitoi käsikirjoituksensa yhteen vihkosiksi, jotka hän hävitti tehdessään 18-vuotiaana kirjallisen suursiivouksen. Hänen äitinsä pelasti joitakin tarinoita, niiden joukossa olivat ”Luolan peto” (1905) ja ”Alkemisti” (1908). ”Alkemistin” jälkeen Lovecraft ei kirjoittanut fiktiota ennen vuotta 1917, mitä hän myöhemmin katui, sillä häneltä oli mennyt hukkaan lähes vuosikymmen.