Panssarilaiva Ilmarinen
Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.
Robert Ballard
Vuonna 1989 Ballard sai eteensä valtavan tehtävän, kun hän alkoi ryhmänsä kanssa etsiä saksalaista taistelualus "Bismarckia." Heidän oli tarkoitus myös selvittää, olivatko laivan upottaneet britit vai laivan oma miehistö. Tehtävä oli vaikea, koska vesi oli "Bismarckin" uppoamisalueella 1 200 metriä syvempää kuin "Titanicin" uppoamispaikalla. Sen lisäksi kolme viikkoa retken alkamisesta Ballardin 21-vuotias Todd-poika, joka oli myös auttanut häntä etsinnöissä, kuoli auto-onnettomuudessa. Laivan hyvin säilynyt hylky löytyi kuitenkin 8. kesäkuuta 1989.