Pimeä sumu
Pimeä sumu on tähtienvälisessä avaruudessa oleva pölypilvi. Toisin kuin heijastussumut ja emissiosumut, pimeä sumu ei säteile eikä heijasta valoa merkittävästi, joten se on nimensä mukaisesti pimeä. Pimeät sumut voidaan havaita vain välillisesti, eli ne ovat esimerkiksi jonkin kirkkaan sumun tai emissiosumun edessä. Toiset sumut näkyvät tiheätähtistä taustaa vasten. Ehkäpä tunnetuin pimeä sumu on Hevosenpääsumu IC 434. Eteläisellä pallonpuoliskolla on havaittavissa myös Hiilisäkki-niminen pimeä sumu, joka heijastaa kuitenkin valoa 10 %. Se on 550 valovuoden päässä ja siinä on 40 000 Auringon massaa.
Monia pimeitä sumuja on Barnardin luetteloissa merkittynä kirjaimilla B1, B2 ... Laajimmat pimeät sumut ovat jättiläismolekyylipilviä. Nämä näkyvät paljain silmin Linnunradan maitomaisia tähtitihentymiä vasten tummina juovina. Hyvin suppeat pimeät sumut ovat globuleja, pilvestä muodostuvia tähtiä.
Pimeät sumut näkyvät kirkkaina pitkäaaltoisessa infrapunassa.
Pohjois-Amerikka-sumu
Pohjois-Amerikka-sumu on laaja, ja sen näennäinen läpimitta on noin kuusi astetta, huomattavasti suurempi kuin täydenkuun, mutta sen kirkkaus on niin vähäinen, ettei sitä yleensä voi nähdä paljain silmin. Taivaan ollessa tarpeeksi pimeä se näkyy hyvin kiikarilla tai kaukoputkella, jossa on tarpeeksi laaja näkökulma (noin 3°), ja tällöin se näkyy sumuisena taustaansa valoisampana alueena. UHC-suodattimen avulla, joka suodattaa pois tiettyjä näkyvän valon aallonpituuksia, sen voi nähdä ilman kaukoputkeakin. Sumun ominainen muutos ja varsinkin sen vedyn Hα-emissioviivan aiheuttama punertava väri ovat havaittavissa vain sitä esittävissä valokuvissa.