Suomen sisällissota
Punaisten puolella nostettiin punainen lyhty Helsingin työväentalon torniin vallankumouksen alkamisen merkiksi 26. tammikuuta 1918 illalla klo 23. Siltasaarelle keskitetyt punakaartilaiset marssivat Pitkänsillan kautta keskustaan ja miehittivät puhelinkeskuksen, rautatieaseman ja lennättimen. Punakaarti otti Helsingin haltuunsa aamulla 28. tammikuuta. Kaikkiaan kuusi senaatin jäsentä siirtyi pääkaupungista Vaasaan, missä he jatkoivat hallituksen työskentelyä Vaasan senaattina. Senaatin puheenjohtaja (nyk. pääministeri) Pehr Evind Svinhufvud yritti matkustaa Helsingistä Vaasaan Venäjän laivaston lentokoneella, mutta suomalainen lentäjä ei saanut konetta toimimaan. Svinhufvud pääsi lopulta jäänmurtaja Tarmolla Tallinnaan ja sieltä Saksan ja Ruotsin kautta Pohjois-Suomeen. Osa senaattoreista ja porvarillisista poliitikoista, muun muassa K. J. Ståhlberg, Lauri Ingman ja Kyösti Kallio jäivät piileskelemään punaiseen Helsinkiin ”maan alle” aina saksalaisten saapumiseen saakka.
August Dufva
Pietarin suomalainen punakaarti perustettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen marraskuussa 1917, jolloin Dufva valittiin sen ensimmäiseksi päälliköksi. Sisällissodan sytyttyä 27. tammikuuta 1918, punakaarti lähetettiin Suomeen, missä se osallistui Hämeen rintamalla käytyihin taisteluihin. Tampereen taistelun aikana maalis–huhtikuussa punaiset jakoivat kaupungin kolmeen puolustusvyöhykkeeseen. Dufva sai komennettavakseen eteläisen rintamalohkon, johon kuului myös pääradan varsi. Läntisen päälliköksi nimitettiin Aatto Koivunen ja itäisen Jaakko Meriö.