Kehitysbiologia
Selkärangattomista yksilönkehityksen tutkimuksiin on valjastettu malliorganismien 'grand old man' "Drosophila melanogaster" eli banaanikärpänen. Banaanikärpäsestä on massiivisesti tutkimusdataa, sen genomi on sekvensoitu ja eliötä on helppo kasvattaa ja tutkia. Monet muilla eliöillä tehtävät tutkimukset pohjautuvat banaanikärpäsellä saatuihin tuloksiin. Yllättävän monet selkärangattomien geenit löytävät homologinsa myös selkärankaisilta. Toinen selkärangaton suosikki on sukkulamato "Caenorhabditis elegans". "C. elegansin" kehossa on vain 959 solua, joten siitä on kasvanut tärkeä tutkimusobjekti.
Marshall Nirenberg
Nirenberg teki myös Nobel-palkintonsa jälkeen merkittäviä tieteellisiä löytöjä genetiikan ja neurobiologian aloilta. Hän teki pioneerityötä hermosolujen viljelyssä ja tutki geenien ilmenemistä, kantasolujen erilaistumista ja hermojärjestelmän kehittymistä. 1980-luvulla Nirenberg löysi banaanikärpäsen geenin, joka on merkittävä sydämen kehittymiselle. Löytö auttaa synnynnäisten sydänsairauksien ymmärtämisessä.