Teräs
Teräs on yleisnimi kaikille rautavaltaisille metalliseoksille, joita voidaan muokata valssaamalla tai takomalla. Suppeammassa mielessä teräksellä tarkoitetaan rautaseosta, jonka hiilipitoisuus on välillä 0,05–2,11 %. Tällainen teräs voidaan karkaista. Nykyään sanotaan kuitenkin usein teräkseksi kaikkia rautaseoksia, joissa on alle 1,7 % hiiltä ja joita sen vuoksi voidaan takoa. Yli 2,11 % hiiltä sisältävät rautaseokset ovat valurautaa. Varsinkin aikaisemmin erotettiin teräksistä myös alle 0,05 % hiiltä sisältävät seokset omaksi ryhmäkseen, jota sanottiin tako- eli kankiraudaksi tai meltoraudaksi.
Natriumsyanidi
Natriumsyanidia käytetään mm. teräksen pintakarkaisussa. Vähähiilistä terästä pidetään austeniittialueella 900–950 °C hiiletyslämpötilassa sulassa seoksessa, jossa on natriumsyanidin lisäksi 0,7 % hiiltä. Hiili imeytyy raudan atomihilan välisijoihin n. 0,1 mm tunnissa. Kun kappale on hiilettynyt haluttuun syvyyteen, kappale karkaistaan normaalisti kuten seostamaton 0,7 % hiiliteräs. Johtuen suhteellisen ohuesta kovasta pinnasta, terä voidaan jättää erittäin kovaksi (Saavutettava maksimikovuus on noin 59…63 HRC). Tällä menetelmällä valmistetaan mm. ruohonleikkurin teriä. Kun terä teroitetaan vain toiselta sivultaan, sen rakenne tulee hieman vastaavaksi kuin jyrsijän hammas. Terä teroittuu siis itsestään nurmikkoa leikatessa.