Suomalainen musiikki
1950-luvulla modernismi rantautui Suomeen toden teolla niin sanotun modernismin toisen aallon myötä, jossa siirryttiin jo kaksitoistasäveljärjestelmään ja muihin uusiin sävellystekniikoihin. Ensimmäisiä suomalaisia kaksitoistasäveljärjestelmää käyttäneitä säveltäjiä oli Erik Bergman. 1950-luvulla käytettiin myös sarjallisuutta ja sointi- ja kenttätekniikoita. 1970-luvulla alkoi suomalaisen oopperan renessanssi Aulis Sallisen ja Joonas Kokkosen sointimaailmaltaan perinteisten, niin sanottujen karvalakkioopperoiden myötä, mutta toisaalta nuoret säveltäjät ja muusikot toivat eurooppalaista radikaalia modernismia Suomeen muun muassa Korvat auki -yhdistyksen piirissä. Monet näistä 1970-luvun nuorista radikaaleista, kuten Kaija Saariaho, Magnus Lindberg ja Esa-Pekka Salonen, nousivat kansainväliseen kuuluisuuteen 1980- ja 1990-lukujen aikana.
Jazztanssi
Baletti-tanssijat alkoivat kehittämään 1920-luvulta alkaen omaa jazz-balettiaan, mikä liittyi vaihtelevasti jazz-musiikkiin. Tämä oli käytännössä modernin jazz-tanssin alku. Moderniin tanssiin liittyvien tanssijoiden tanssia alettiin kutsumaan nimillä 'modern jazz' ja 'modern jazz dance' 1950-luvun puolivälistä alkaen. Moderni jazz-tanssi oli ja on edelleen oma ilmiönsä, mikä ei liity alkuperäisiin jazz-tansseihin. Seuraavassa käsitellään ainoastaan tätä modernia jazz-tanssimista.