Konservatismi
Konservatismi (uuslat. "conservatismus", latinan sanasta "conservare" ’säilyttää’) on poliittinen aatesuuntaus, joka puolustaa perinteitä ja perinteisiä arvoja, vastustaa kumouksellisuutta ja radikalismia ja pyrkii uudistusten maltillisuuteen. Konservatismi syntyi Ranskan suuren vallankumouksen vastavaikutuksena 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa ja asettui vastustamaan valistusaikana kehittyneitä liberalismia ja sosialismia. Konservatismi korostaa historiallisen kehityksen tietä syntyneiden yhteiskuntamuotojen arvoa. Jatkuvuuden turvaajina ovat yhteiskunnassa sellaiset laitokset kuin perhe, uskonto ja armeija, jotka takaavat moraalisen järjestyksen. 
Poliittista kirjoa kuvaavavassa vasemmisto-oikeisto-vastakkainasettelussa konservatismi on perinteisesti sijoitettu oikeistoon. Oltuaan alun perin liberalismin ja demokratian oppeja vastustavaa, konservatismi muuttui myöhemmin kapitalismin kannattajaksi. Konservatiivit omaksuivat nationalismin ja kansakunta muodostui konservatismin keskeiseksi yhteisöksi. Taloudellisissa käsityksissään konservatismi korostaa liberalismin tavoin yksityisomistuksen ja vapaan markkinatalouden merkitystä. Konservatiivinen politiikka on hyväksynyt myös maltillisesti toteutetun sosiaalipolitiikan.
Filip Jalomielinen
Filip kääntyi vuonna 1524 protestanttiseen uskoon. Koska katoliset valtiot valmistautuivat kukistamaan uskonpuhdistuksen heti alkuunsa, Filip päätti ensimmäisenä koota pohjoisen Saksan protestanttiset ruhtinaat ja kaupungit liitoksi, joka suojelisi uutta uskoa. Hän muodosti Saksin vaaliruhtinas Juhana Horjumattoman kanssa ensin niin sanotun Gothan liiton ja toukokuussa 1526 Torgaun liittona tunnetun puolustusliiton, johon muut protestanttiset valtiot pian liittyivät. Speyerin valtiopäivien elokuussa 1526 tekemän uskonvapauspäätöksen jälkeen Filip määräsi lopulta toteuttamaan protestanttisen uskonpuhdistuksen Hessenissä. Hän valitsi Saksin esimerkin mukaisesti viralliseksi uskontulkinnaksi Martti Lutherin luterilaisen opin, vaikka myötäilikin henkilökohtaisissa näkemyksissän sveitsiläisen Ulrich Zwinglin radikaalimpaa zwingliläisyyttä. Vuonna 1527 Filip lakkautti luostarilaitoksen, loi perustan valtionkirkolle ja perusti Marburgin yliopiston, maailman ensimmäisen protestanttisen yliopiston. Sovitellakseen protestanttisten suuntausten opillisia erimielisyyksiä hän järjesti vuonna 1529 Marburgin uskontokeskustelun, jossa Luther ja Zwingli eivät kuitenkaan päässet yksimielisyyteen ehtoollisesta. Filipin tukema teologi Martin Bucer otti vuonna 1539 Hessenissä käyttöön konfirmaatiorituaalin, joka muodostui kaikkien protestanttisten kirkkojen esikuvaksi.