Hannah Arendt
Arendt syntyi maallistuneeseen juutalaisperheeseen Lindenin pikkukaupungissa, joka nykyään on osa Hannoveria. Lapsuutensa hän kuitenkin vietti myöhemmin suuresti ihailemansa Immanuel Kantin kotikaupungissa Königsbergissä ja Berliinissä. Vuonna 1924 Arendt muutti Marburgiin opiskelemaan filosofiaa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Nicolai Hartmann ja Rudolf Bultmann sekä ennen kaikkea Martin Heidegger. Arendtilla oli Heideggerin kanssa myös rakkaussuhde, mikä on aiheuttanut kohua Heideggerin myöhemmän natsimyönteisyyden takia. Jo vuonna 1926 Arendt kuitenkin siirtyi Heidelbergiin opiskelemaan Karl Jaspersin oppilaana. Heidelbergissä hän myös väitteli tohtoriksi Augustinuksen rakkauden käsitettä käsittelevällä tutkielmalla nimeltä "Der Liebesbegriff bei Augustin. Versuch einer philosophischen Interpretation" (1929).
Sirkka Ahonen
Uransa alkuvaiheessa Ahonen työskenteli historian opettajana muun muassa walesilaisessa United World College of the Atlantic -⁠lukiossa 1977–1980, minkä jälkeen hän toimi Helsingin yliopistossa historian ja yhteiskuntaopin didaktiikan lehtorina (1980–2000), ja oli Suomen Akatemian tutkijana vuosina 1991 ja 1998. Hän oli vierailevana tutkijana Lontoon yliopistossa vuosina 1986–1987. Hän suoritti kasvatustieteiden tohtorin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1990 aiheenaan historiallisen tiedon luonne ja nuorten sitä koskevat käsitykset. Vuonna 1993 Helsingin yliopisto nimitti hänet historian didaktiikan dosentiksi. Samoihin aikoihin hän toimi valtioneuvoston asettaman humanistis-yhteiskuntatiedollisen yleissivistyksenkomitean pääsihteerinä ja vuonna 1998 Suomen Akatemian varttuneena tutkijana. 1990-luvulla Ahonen osallistui myös yhteiseurooppalaiseen historiatietoisuutta empiirisesti vertailevaan "Youth and History" -⁠tutkimushankkeeseen ja 2000-luvulla yhteispohjoismaiseen koulutuksellista tasa-arvoa arvioivaan hankkeeseen.