Kreikkalainen mytologia
Kreikkalaisella mytologialla tarkoitetaan antiikin Kreikan aikaista tarustoa, joka alun perin syntyi ja levisi suullisesti ja runomuotoisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy paljon jumalia, sankareita ja taruolentoja. Varsinkin jumalaistarut tulivat osaksi antiikin kreikkalaista uskontoa. Mytologia kytkeytyi myös kreikkalaisen filosofian ja historiankirjoituksen varhaisvaiheisiin. Myytit olivat suosittuja aiheita kreikkalaisessa taiteessa, näytelmissä ja kirjallisuudessa, ja tätä kautta niillä on ollut kestävä vaikutus koko länsimaiseen kulttuuriin.
Elikónas
Antiikin aikana Helikonia pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa omistettuna muusille. Sen itäpuolella sijaitsi niin kutsuttu Muusien laakso, johon syntyi muusille omistettu pyhäkköalue. Ensimmäisenä Helikonvuoresta ja sen laaksosta lauloi runoilija Hesiodos teoksessaan "Jumalten synty". Samalla Helikonista tuli myös runollisen inspiraation tunnus, kun Hesiodos kertoi saaneensa inspraationsa muusilta alueella. Kaksi muusien pyhää lähdettä, Aganippe ja Hippokrene, sijaitsivat vuorella. Varsinkin Hippokrenen veden uskottiin antavan runollista innoitusta.