Fundamentaaliontologia
Heidegger katsoi, että fenomenologian (ja kaiken filosofian) ainoa ja varsinainen teema on oleminen. Tämän vuoksi hän pyrki selvittämään olemisen itsensä merkityksen, jonka hän katsoi hautautuneen traditionaalisen kielen alle. Heideggerin mukaan fenomenologinen näkemys olioiden maailmasta tulee ohittaa ymmärtämällä olemassaolo itsessään kaiken olemassa olevan taustalla. Tällaisen fenomenologian tuloksena on ontologia, tiede olemisesta. Heidegger esitteli näkemystään pääteoksessaan "Oleminen ja aika", jonka hän ei kuitenkaan katsonut olevan vielä ontologiaa, vaan fundamentaaliontologiaa — eli ontologiaa edeltävää fundamentaalia tutkimusta. Fundamentaaliontologian tarkoituksena oli toimia johdantona kaikkeen ontologiaan.
Uskontofenomenologia
Uskontofenomenologia on yksi uskontotieteen pääala. Alun perin uskontofenomenologinen tutkimus vertaili eri uskontoja, jolloin sen avulla uskontoilmiölle voitiin tunnistaa maailmanlaajuisesti yhteisiä piirteitä. Kuitenkin myöhemmin uskontofenomenologisen tutkimuksen aiheet ovat siirtyneet tutkimaan uskonnon merkitystä uskovalle henkilölle itselleen. Uskontofenomenologisessa tutkimuksessa korostetaan uskontoa kulttuuri-, aika- ja paikkasidonnaisena ilmiönä.