Edmund Husserl
Husserlin fenomenologian lähtökohta kiteytyy hänen iskulauseeseensa "zu den Sachen Selbst" eli "asioihin itseensä". Tämän mukaan fenomenologisessa tutkimuksessa suoritetaan ensin "epokhe" eli sulkeistetaan kaikki ennakko-oletukset, jotka kohdistuvat tutkittavaan objektiin. Tällaisia ovat kaikki ennakkotietomme ja ennakkoasenteemme, jotka ilmiöön liittyvät. Husserl pyrki siis filosofiassa eroon luonnollisesta asenteesta samantapaiseen puhtaaseen lähtökohtaan kuin René Descartes vuosisatoja häntä ennen. Taustalla on varman eli "apodiktisen" perustan löytäminen tiedolle. Husserlin mukaan ei-filosofinen luonnollinen asenne on teoreettinen asenne, joka ylittää apodiktisen tiedon rajan ja on nähtävissä myös tieteissä. Tähän ajatukseen perustuu hänen fenomenologinen tiedekritiikkinsä.
Uskontofenomenologia
Uskontofenomenologia on yksi uskontotieteen pääala. Alun perin uskontofenomenologinen tutkimus vertaili eri uskontoja, jolloin sen avulla uskontoilmiölle voitiin tunnistaa maailmanlaajuisesti yhteisiä piirteitä. Kuitenkin myöhemmin uskontofenomenologisen tutkimuksen aiheet ovat siirtyneet tutkimaan uskonnon merkitystä uskovalle henkilölle itselleen. Uskontofenomenologisessa tutkimuksessa korostetaan uskontoa kulttuuri-, aika- ja paikkasidonnaisena ilmiönä.