Kiinan historia
Kiinan kansantasavallan alkuhetkeksi mielletään Mao Zedongin juhlallinen julistus Pekingin Taivaallisen rauhan aukiolla, lokakuussa 1949. Tätä edeltänyt sisällissota johti Kiinan jakautumiseen mantereella sijainneeseen kansantasavaltaan ja Taiwanin saarella toimineeseen Kiinan tasavaltaan. Rauhaa osapuolten välille ei ole koskaan solmittu. Keskeisin selitys kommunistisen vallankumouksen onnistumiselle on Kiinan ja Japanin välinen sota, joka loi pohjan kommunismin kasvavalle suosiolle. Länsimainen historiankirjoitus pitää sodan aiheuttamaa sekasortoa, joka raunioitti tasavallan talouden ja hyvän hallinnon elementit, suurimpana syynä kommunistien valtaannousulle. Kiinan kommunistinen puolue taas katsoo, että kommunistisessa vallankumouksessa kyse oli vapautuksesta, jolla Kiinan kansa kukisti kolonialismin.
Bank of China
Bank of Chinan juuret ulottuvat Qing-dynastian aikana vuonna 1905 perustettuun pankkiin. Pankki painoi rahaa vuonna 1908, mutta sen kansallinen vaikutus jäi pieneksi. Virallisesti Bank of China perustettiin Kiinan tasavallan aikana Sun Yat-senin valtakaudella vuonna 1912. Pankki toimi Kiinan pääasiallisena fiskaali- ja finanssialan auktoriteettina vuodesta 1912 vuoteen 1949. Kiinan sisällissodan jälkeen kommunistit perustivat vuonna 1949 Kiinan kansanpankin ja Bank of Chinan asema muuttui toissijaiseksi. Pankki kansallistettiin ja sen vastuulle jäi vain kansainvälinen kauppa.