Gibraltarin valtaus
Hyökkääjien tappiot olivat olleet kohtalaisen suuret; kuolleina menetettiin kaksi upseeria ja 57 sotilasta, sekä haavoittuneina kahdeksan upseeria ja 217 sotilasta. HesseDarmstadin ruhtinas nimitettiin Gibraltarin kuvernööriksi ja hänelle jätettiin kaikki liikenevät sotilaat. Paikalliset siviilit saivat päättää joko lähtevänsä tai jäävänsä, jääville taattiin samat oikeudet kuin heillä oli ollut Kaarle II:n kaudella. Lähtevät saivat ottaa mukaansa omistuksensa. Espanjalaiset yrittivät vielä myöhemmin epäonnistuneesti vallata alueen takaisin. Viimeinen hyökkäys tehtiin vuoden 1705 maaliskuussa. Vuonna 1713 solmittu Utrechtin sopimus tunnusti Felipen Espanjan kuninkaaksi, mutta toisaalta Espanja joutui luovuttamaan Gibraltarin ja Minorcan. Espanja yritti vielä myöhemmin vallata epäonnistuneesti Gibraltarin niin sanotun suuren piirityksen avulla, mutta tämäkin yritys epäonnistui ja jäi viimeiseksi Espanjan sotilaallisista yrityksistä vallata Gibraltar.
Gallipolin taistelu
Kun hyökkäys jumiutui, jouduttiin asemasotaan. Hamilton halusi vetäytyä, koska yllätysetu oli menetetty, mutta Britannian hallitus ei kuitenkaan halunnut lopettaa taistelua, olihan maihinnousuun käytetty suuret määrät resursseja, ja jo tässä vaiheessa tappiot olivat suuret. Gallipoliin toimitettiin yli 20 000 ammusta täydennykseksi ja elokuussa Gallipoliin tuotiin täydennysmiehinä kolme divisioonaa. Sari Bairissa päätettiin koittaa tyrmäysiskua, sillä jos siellä saataisiin aikaan läpimurto, eteläinen niemimaa saataisiin saarrettua. Läpimurto epäonnistui ja brittien voimat loppuivat. Myöhemmin marraskuussa 1915 turkkilaiset olivat romahtamaisillaan, mutta briteillä meni vielä huonommin. Näännytyssota alkoi.