305 mm/52 -merikanuuna vm. 1907
Vastaitsenäistyneiden Viron ja Suomen välille alkoi kehittyä huomattavaa puolustusyhteistyötä 1920- ja 1930-lukujen kuluessa. Yhteistyön ytimessä oli Suomenlahden tykistösulkuna tunnettu strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli sulkea Neuvostolaivasto Suomenlahden pohjukkaan. Järjestelmän selkärangan muodostivat sen pääaseena toimineet 12 tuuman patterit Viron Aegnassa sekä Suomen Mäkiluodossa ja Kuivasaaressa. Tykistösulun patterit integroitiin myös vahvasti toisiinsa Suomenlahden ylittäneillä yhteyskaapeleilla, jotka mahdollistivat lahden molempien puolten asemien yhdenaikaisen tulenjohdon joko Suomen tai Viron puolelta. Suomi ja Viro eivät missään vaiheessa virallisesti liittoutuneet sotilaallisesti, mutta tykistösulun pitävyyttä harjoiteltiin maiden välisissä yhteisissä sotaharjoituksissa.
Mannerheim-linja
Suomenlahden rannikolla oli kaksi rannikkotykistön linnaketta, jotka tukivat pääasemaa. "Saarenpään linnake" sijaitsi Koivistonsaaren etelä–lounaispäässä. Sen pääaseina olivat kuusi 254- ja kaksi 152-millimetristä kanuunaa. "Humaljoen rannikkolinnake" sijaitsi Karjalankannaksen rannalla Koivistonsaaren vieressä. Sen pääaseina olivat kuusi 152-millimetristä kanuunaa. Linnakkeiden tehtävänä oli estää Neuvostoliiton laivaston pääsy Viipurinlahdelle.