Tammiarkkuhauta
Vuonna 1823 sai Kuninkaallinen komissio () Kööpenhaminassa tiedon oudosta hautakummusta, jonka sisällä sijaitsi vettä täynnä oleva kivilatomus ja sen alla hyvin säilynyt tammiarkku. Tienrakentajat olivat olleet kaivamassa kumpua saadakseen tienpohjaa varten lisämaata. Seuraavien vuosikymmenien aikana paljastui muitakin tammiarkkuhautauksia, jossa samat ilmiöt toistuivat eri tavoilla. Tutkijat olivat useissa tapauksissa valveutuneita ja tunnistivat löytöjen arvon. Konservointi ja kaivauksien tarkka raportointi on säilyttänyt runsaasti tietoa ja löydettyjä esineitä tieteen tutkittavaksi.
Tammi
Juhana-herttua määräsi 1500-luvulla Suomen tammet rauhoitettaviksi, mikä johti tammen taimien hävittämiseen. Talonpojat eivät halunneet kasvattaa maillaan kuninkaan puita. Kruununpuuksi tammi määrättiin vuoden 1608 maanlaissa. Vuoden 1734 metsäasetuksessa oli muun muassa säädöksiä, jotka kielsivät sikojen laiduntamisen terhometsässä. Jokainen, joka kaatoi tammen tai hedelmäpuun, oli velvoitettu istuttamaan uusi. Tammi on Ruotsin valtakunnan asetuksissa yleisimmin mainittu puu. Sitä tarvittiin laivanrakennukseen. Isonvihan aikana 1700-1721 venäläiset kaatoivat rannikon tammet rakennuspuikseen.