Monarkia Suomessa
Joulukuussa 1917 Suomi julistautui itsenäiseksi Venäjästä, mikä oli reaktio lokakuun vallankumoukseen Venäjällä. Sisäiset levottomuudet Suomessa pian purkautuivat sisällissodaksi, jonka voitti valkoinen puoli. Sodan aikana valkoiset saivat tukea Saksalta. Eduskunta, josta puuttuivat vasemmistolaiset kansanedustajat, yritti saada liiton Saksan kanssa ja valitsi Friedrich Karlin Suomen kuninkaaksi arvonimellä ”Suomen ja Karjalan kuningas, Ahvenanmaan herttua, Lapinmaan suuriruhtinas, Kalevan ja Pohjolan isäntä”. Ennen kuin Friedrich Karl ehti saapua Suomeen, keskusvaltojen häviäminen ensimmäisessä maailmansodassa teki ajatuksen saksalaisesta Suomen kuninkaasta kestämättömäksi, ja ​​hän luopui Suomen kruunusta. Uusien vaalien jälkeen eduskunta, jossa oli nyt kaikkien puolueiden edustajia, hyväksyi vuoden 1919 hallitusmuodon. Suomi on ollut tasavalta siitä lähtien.
Eugen Wolff
Wolff oli mukana myös suomalaisessa lähetystössä, joka kävi vuosina 1917–1918 Englannin, Ranskan, Belgian, Espanjan ja Italian hallitusten sekä Pyhän istuimen luona pyytämässä näiltä valtioilta Suomen itsenäisyyden tunnustamista. Vuonna 1919 hän toimi lyhyen aikaa Suomen väliaikaisena diplomaattisena edustajana Tukholmassa. Tässä yhteydessä Wolff erosi Tornatorin toimitusjohtajan paikalta, koska molempien tehtävien yhtäaikainen hoitaminen oli hankalaa. Hän myi samana vuonna Tornatorin osake-enemmistön Suomen valtiolle, mutta jatkoi vielä johtokunnan jäsenenä.