Suuri harppaus
Suurta harppausta alettiin suunnitella Kiinan kommunistisen puolueen johdossa vuoden 1957 lopussa ja vuoden 1958 keväällä. Mao oli rohkaistunut Neuvostoliiton johtajan Nikita Hruštšovin esittämistä kunnianhimoisista taloussuunnitelmista ja Kiinan ja Neuvostoliiton huononevien välien vuoksi hän halusi panna paremmaksi. Maon mukaan maata oli mahdollista kehittää joko hitaasti ja huonosti tai nopeasti ja hyvin. Hän uskoi, että Kiinan valtavan työvoimareservin ja tarpeeksi suuren innostuksen avulla voitaisiin saada hyvin nopeita tuloksia. Mao otti vuoden 1958 alussa Kiinan talouspolitiikan omaan johtoonsa ja julisti, ettei talouden suunnitteluun tarvittu asiantuntemusta. Suuri harppaus oli nimenomaan Maon ja kommunistisen puolueen projekti, ja valtion keskushallinnon taloussuunnittelijat syrjäytettiin päätöksenteossa. Nimi ”suuri harppaus eteenpäin” esiintyi ensi kerran helmikuussa 1958 annetussa kommunistisen puolueen keskuskomitean ohjeistuksessa.
Suuri harppaus
Suuren harppauksen aloittaminen maataloustuotannosta vaikutti vuonna 1958 edulliselta, koska tuolle vuodelle oli ennustettu ennätyssatoa. Elokuussa 1958 tehdyllä päätöksellä Kiinan maaseudun kyläyksiköt yhdistettiin suuriksi 20 000 – 30 000 asukkaan maatalouskollektiiveiksi, joita kutsuttiin kansankommuuneiksi. Maaseudun asukkaiden omaisuus asuinrakennuksia ja työkaluja myöten kollektivisoitiin kommuunien omaisuudeksi, mikä herätti paljon paikallistason vastarintaa. Ihmiset määrättiin syömään yhteisruokaloissa ja ruoanlaitto kotona kiellettiin. Tämä antoi myös puolueelle mahdollisuuden kontrolloida ihmisiä ruoka-annosten avulla. Kansankommuunien uskottiin toimivan tärkeänä askeleena kohti lopulliseen kommunismiin siirtymistä. Myös kaupungit oli määrä muuttaa maataloutta muiden elinkeinojen rinnalla harjoittaviksi omavaraisiksi kansankommuuneiksi, mikä olisi edellyttänyt niiden täydellistä uudelleenrakentamista. Kaupunkien osalta suunnitelma kuitenkin pantiin jäihin jo lokakuussa 1958 ennen kuin paljoakaan oli ehditty tehdä sen hyväksi.