Kiinan historia
Kun tasavaltalainen vallankumous lopulta alkoi, Sun Yat-sen oli varainkeruumatkalla Yhdysvalloissa, eikä Tongmenghui -järjestöllä ollut aluksi osaa vallankumouksessa. Vallankumous alkoi Wuhanin kaupungista, missä kapinalllisten ruutivaraston räjähdettyä paikallispoliisi sai käsiinsä kapinallisjärjestön jäsenluettelot. Paljastuneita uhkasi kuolemantuomio, minkä johdosta he ryhtyivät kapinaan heti. Kapina levisi nopeasti muihin kaupunkeihin, missä se sai tukea myös aiemmin rauhallisina pysyneiltä ylemmiltä yhteiskuntaluokilta. Tilanne oli pian karannut Qing-dynastian hallinnasta ja 15 maakuntaa ilmoitti itsenäistyneensä Qing-vallan alaisuudesta puolentoista kuukauden sisällä. Sun Yat-Sen palasi joulukuussa 1911 Kiinaan ja hänet valittiin Kiinan tasavallan ensimmäiseksi väliaikaiseksi presidentiksi.
Dorgon
Vuoden 1646 lopulla Kantonin maakunnassa ilmaantui vielä kaksi Eteläiseen Ming-dynastiaan kuuluvaa monarkkia, jotka hallitsivat nimillä Shaowu ja Yongli. Koska hovi­puvuista oli puutetta, Shaowun hovin oli hankittava niitä teattereista. Nämä kaksi Ming-hallitusta taistelivat toisiaan vastaan tammikuun 20. päivään 1647 saakka, jolloin LI Chendongin johtama pieni Qing-armeijan osasto valtasi Kantonin, surmasi Shaowun ja karkotti Yonglin hovin Nanningiin Guangxiin. Toukokuussa 1648 Li kuitenkin jälleen kapinoi Qingiä vastaan, ja ja samanaikainen toisen Ming-kenraalin kapina auttoi Yonglia saamaan jälleen hallintaansa suurimman osan Etelä-Kiinaa. Nämä lojalistien hankkeet loppuivat kuitenkin lyhyeen. Uudet Qing-armeijat saivat pian vallatuksi takaisin Huguangin (nykyisen Hubein ja Hunanin), Jiangxin ja Quandongin maakunnat vuosina 1649 ja 1650. Keisari Yonglin oli jälleen paettava. Lopulta 24. marraskuuta 1650 Shang Kexin johtamat Qing-sotavoimat valloittivat Kantonin ja surmasivat suuren osan kaupungin asukkaista, kaikkiaan 70 000 henkeä.