Vety
Vety on jaksollisen järjestelmän ensimmäinen alkuaine. Sen kemiallinen merkki on H (). Vety on epämetalli, mutta jaksollisessa järjestelmässä se on sijoitettu ensimmäiseen pääryhmään yhdessä alkalimetallien kanssa. Vedyn elektronit nimittäin jakautuvat energiatasoille samalla tavoin kuin alkalimetalleillakin yleensä: sillä on vain yksi elektroni, joka on siis sen valenssielektroni. Normaalissa ilmanpaineessa huoneenlämmössä vety on väritön, hajuton ja mauton, tulenarka, ilmaa huomattavasti kevyempi kaasu, joka esiintyy luonnossa kaksiatomisina molekyyleinä (H). Vedyn sulamispiste on −259 °C ja kiehumispiste on −253 °C (n. 14 ja 20 K). Vedyn moolimassa IUPACin standardin mukaisesti on [1,00784; 1,00811] g/mol .
Vetysulfidi
Vetysulfidin ja muiden tiolaattien sulfanidyyli­osa (–S) voi vastaan­ottaa protonin seuraavasti:
Täten vetysulfidi-ioni on Brønstedin esittämän määritelmän mukaan emäs. Vesi­luoksissa sen ensimmäinen emäsvakio p"K" on 6,9. Sen konjugoitu happo on divetysulfidi eli rikkivety (HS). Vesi­liuoksessa se käyttäytyy emäksenä myös Arrheniuksen tarkoittamassa mielessä, eli liuos sisältää hydroksidi-ioneja (OH). Vesi­luoksissa suurin osa siitä reagoi veden kanssa: 
Jos liuoksessa olevat kationit eivät osallistu reaktioon, kuten on laita esimerkiksi natrium- ja kalium­vety­sulfideissa, liuos onkin selvästi emäksinen eli sen pH on suurempi kuin 7.