Rainbow (yhtye)
Ritchie Blackmoren erottua Deep Purplesta vuoden 1975 kevät-kiertueen jälkeen, hän päätti panostaa Rainbow-yhtyeeseen (nimen inspiraationa oli tiettävästi Los Angelesissa sijaitseva kuuluisa rock-baari) ja alkoi suunnitella levyn julkaisun myötä livekiertuetta. Ensilevyllä soittaneesta yhtyeestä Blackmore kelpuutti mukaan vain laulaja Ronnie James Dion ja halusi mukaan musikaalisesti kehittyneempiä muusikoita. Basistiksi tuli skotlantilainen Harlet -yhtyeessä soittanut Jimmy Bain, jonka Blackmore oli nähnyt esiintymässä Lontoossa The Marquee Club-illa ja kosketinsoittajaksi otettiin nuori amerikkalainen Tony Carey. Carey ja Blackmore olivat tavanneet Los Angelesissa levytysstudiossa jossa Careyn Blessings-yhtye oli ollut levyttämässä. Rumpaliksi yhtyeeseen tuli Jeff Beckin yhtyeessä soittanut rumpalitaituri Cozy Powell, jota Blackmore arvosti. Yhtye rakennutti lavasteeksi jättimäisen elektronisen sateenkaaren, jonka tuhansia valolamppuja ohjattiin tietokoneella. Ensimmäisellä, vuoden 1975 lopulla tehdyllä Yhdysvaltain kiertueella sateenkaari aiheutti lukuisia teknisiä häiriöitä vahvistimiin ja PA-laitteisiin.
Rainbow (yhtye)
Vuoden 1977 alkupuolella Blackmore alkoi järjestellä yhtyettään uudelleen. Jimmy Bain ja Tony Carey saivat yllättäen potkut yhtyeestä. Potkujen syyksi sanottiin erimielisyydet Blackmoren kanssa. Uudeksi basistiksi otettiin muun muassa Colosseumissa ja Uriah Heepissa soittanut Mark Clarke. Kun uutta kosketinsoittajaa ei löytynyt, otettiin Carey takaisin. Muutokset kuitenkin jatkuivat kun Mark Clarke ei ollutkaan sopiva mies yhtyeeseen. Hänen sanottiin haluavan vaikuttaa enemmän kappaleiden sävellykseen. Bainia pyydettiin takaisin mutta tämä ei suostunut ja niin jäljelle jäänyt nelikko (Blackmore, Dio, Powell, Carey) nauhoitti tulevaa albumia Ranskassa Blackmoren hoitaessa myös basson soiton. Kesällä 1977 Tony Carey sai lopullisesti tarpeekseen Blackmoren jatkuvasta kiusanteosta häntä kohtaan ja lähti ovet paukkuen yhtyeestä.