Federico Fellini
Yhdysvaltalaisjoukkojen vapauttaessa Rooman toisen maailmansodan lopulla 1944 Fellini ei aluksi löytänyt enää mediatöitä, sillä Italian elokuvateollisuus oli pysähdyksissä ja lehdistö joutunut yhdysvaltalaisten käsiin. Hän avasi ystäviensä kanssa karikatyyrimyymälän. Pian hän sai työn Roberto Rossellinin elokuvan "Rooma – avoin kaupunki" (1945) yhtenä käsikirjoittajana. Fellini oli kirjoittamassa myös Rossellinin seuraavaa elokuvaa "Paisa – vapauden tuli" (1946) ja ohjasi siitä osan Rossellinin sairastuttua. Miesten yhteistyö kesti useita vuosia, joiden aikana Fellini oli mukana käsikirjoittamassa useita muidenkin italialaisohjaajien elokuvia.
Giuseppe Amato
Napolin elokuvayhtiöissä työskennellyt Amato kokeilu onneaan Hollywoodissa, mutta palasi vuonna 1932 Italiaan, jossa hän tuotti Mario Bonnardin ohjaustyöt "Cinque a zero" ja "Varastettu ääni" ("Tre uomini in frac") sekä joukon muita suosittuja komedioita. 1930- ja 1940-lukujen vaihteessa hän tuotti muun muassa Mario Camerinin komedian "I grandi magazzini" (1939) ja Alessandro Blasettiin elokuvan "Quattro passi fra le nuvole" (1942). Toisen maailmansodan jälkeen Amato tuli tunnetuksi erityisesti Vittorio De Sican neorealististen klassikkojen tuottajana. Hänen viimeinen suuri tuotantonsa oli Federico Fellinin "Ihana elämä" vuonna 1960. Amato myös ohjasi joukon elokuvia.