Suomen sisällissota
Sisällissota on Suomen historian ristiriitaisin tapahtuma, jonka vaikutukset suomalaisiin ja suomalaiseen yhteiskuntaan ovat olleet poikkeuksellisen pitkäkestoiset. Kuten usein käy kansojen sisäisissä valtataisteluissa, sodan aikana ja sen jälkeen esiintyi laajamittaista terroria. Sotatoimien ollessa käynnissä molemmat osapuolet syyllistyivät poliittiseen terroriin ja raakuuksiin. Sodan kuluessa punaisten käsissä kuoli 1 424 valkoista teloitettuna, 4 kuoli vankileirillä. Valkoisten käsissä kuoli 7 370 punaista teloitettuna, 11 652 kuoli vankileirillä, suurin osa sotatoimien jo päätyttyä, sillä punaisten tai punaisiksi epäiltyjen vangitseminen ja teloittaminen jatkui laajamittaisesti vielä viimeisten taistelijoiden antauduttua. Kaikkiaan sisällissota vaati noin 38 000 uhria. Heistä noin 75 prosenttia oli punaisia, joita kuoli eniten teloituksissa sodan aikana ja sodan päätyttyä vankileireillä nälkään ja tauteihin. Varsinaisissa taistelutoimissa kuoli lähes yhtä paljon sekä punaisia että valkoisia. Terrorin uhreista vähemmistö oli valkoisia, ja myös Venäjän kansalaisia teloitettiin. Sodan muut uhrit olivat lähinnä taisteluissa kaatuneita saksalaisia ja venäläisiä sotilaita.
Pohjois-Pohjanmaan historia
Sisällissodan rintamalinjat ylsivät myös Pohjois-Pohjanmaalle 1918. Rajuimmat taistelut käytiin Oulussa, jossa punaiset ja valkoiset iskivät yhteen helmikuun alussa 1918. Rautatieläinen Yrjö Kallinen koetti estää verenvuodatuksen, mutta epäonnistui. Punaisten tappiot olivat 26 kuollutta ja saman verran haavoittuneita. Valkoisten tappiot olivat puolestaan 33 kuollutta ja 34 haavoittunutta. Siviiliuhreja oli kahdeksan ja haavoittuneita 11. Taisteluun osallistuneiden venäläisten tappiot olivat puolestaan yksi kaatunut ja neljä haavoittunutta. Noin 700 punaista joutui Oulussa vangiksi. Muualla maakunnassa valkoiset ottivat tilanteen nopeasti haltuunsa. Epäyhtenäisesti esiintyneet punaiset joko antautuivat tai pakenivat Kainuuseen ja sitä kautta Venäjälle.