Nepal
Nykyisin Nepal on yksi Etelä-Aasian avoimimmista talouksista, ja se on erittäin vahvasti riippuvainen kaupasta. Kaupan ja bruttokansantuotteen suhde on noin 38 prosenttia. Tullimaksut ovat noin 11 prosentissa ja määriin liittyvät tullirajoitukset on poistettu lähes kokonaan. Nepal liittyi Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseneksi vuonna 2004 ja oli siten ensimmäinen vähiten kehittyneiden maiden (LDC) luetteloon kuuluva valtio WTO:ssa.
Talouden selkäranka on maatalous joka tarjoaa elinkeinon yli 71 % väestöstä ja tuottaa 32 % bruttokansantuotteesta. Vain neljännes maan pinta-alasta sopii viljelyyn, lisäksi kolmannes alasta on metsää ja loput vuoristoa. Tietyillä alueilla, kuten Kathmandun laaksossa, liikakansoitus on alkanut aiheuttaa ympäristöongelmia, ja metsien raivaus laitumiksi ja viljelymaaksi on johtanut eroosioon ja tulviin.
Nepalin kehitysalueet
Nepal ja sen kehitysalueet jaetaan tilastoissa usein kolmeen ekologiseen osaan etelästä pohjoiseen: Terai eli tasanko, kumpu ja vuoristo. Näissä ekologisissa tai luonnonoloiltaan poikkeavissa osissa esimerkiksi maatalouden tuotantomahdollisuudet (ilmaston suotuisuus, maaston korkeus) ja väestön elinolot poikkeavat keskeisesti toisistaan. Kullekin kehitysalueelle saadaan ekologisten alueiden pohjalta muodostettua kolme osaa. Itäselle kehitysalueelle jako on esimerkiksi Itäisen kehitysalueen Terai (lyhyesti: Itäinen Terai), Itäinen kumpu ja Itäinen vuoristo.