Satelliittipuhelin
Satelliittipuhelin on puhelin, joka käyttää maanpäällisten tukiasemien sijasta satelliittiyhteyttä. Tavallisen matkapuhelintekniikan rinnalle on noussut satelliittipuhelintekniikka, jolla on maapallon täysi kattavuus ja siis takaa verkon syrjäseuduille, merialuille ja muualle minne GSM-verkot eivät vielä yllä. Matkapuhelinverkkojen peitto on vain noin 15% maapallon maa-alueista. Satelliittipuhelimien käyttäjiä ovat laivat, retkeilijät, veneilijät, lentäjät, teollisuus ja myös syrjäseuduilla asuvat.
Arthur C. Clarke
Clarke oli ensimmäisiä, jotka esittivät tietoliikennesatelliittien perusajatuksen. Tämän hän teki toisen maailmansodan jälkeen, työskenneltyään sodan ajan Britannian tutkavalvonnassa. Clarke esitti, että kolme sopivaan kohtaan kiertoradalle sijoitettua satelliittia riittää maailmanlaajuiseen viestintään. Artikkelissaan "Wireless World" -lehdessä vuonna 1945. Clarke osoitti miten 3 satelliitilla joiden kiertoaika olisi sama kuin maapallon (24 h) saataisiin katettua suuri osa Maan pinnasta pysyvällä yhteydellä. Vaikka Clarke ei ollut ensimmäinen geostationaarisen radan esittäjä, hän oli ensimmäinen joka osoitti sen käytännöllisen merkityksen. Vasta vuonna 1963 satelliittitekniikka oli kehittynyt niin pitkälle että riittävän tehokas satelliitti kyettiin laukaisemaan vaadittavalle 35 786 kilometrin korkeudelle merenpinnasta. Ensimmäinen geostationaarinen satelliitti Syncom-2 kiersi vielä päiväntasaajan suhteen viistolla radalla joten se liikkui vuorokauden aikana leveysasteen suhteen.