Totuus ja oikeus
Totuus ja oikeus on virolaisen A. H. Tammsaaren vuosina 1926–1933 julkaisema viisiosainen romaanisarja, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä virolaisen kirjallisuuden klassikoista. Se on virolaisten perusteksti, jonka tapahtumat ja henkilöt on tunnettava. Sarjan osat ovat "Maan lupaus" (1926), "Koulutie" (1929), "Surmatulet" (1931), "Kuolemantanssi" (1932) ja "Kotiinpaluu" (1933). Tammsaare itse kuvaili, että "Totuuden ja oikeuden" ensimmäinen osa kuvaa ihmisen kamppailua maan, toinen osa Jumalan, kolmas osa yhteiskunnan, neljäs oman itsen ja elämänonnen hankinnan kanssa, viides ja viimeinen alistumista. Tammsaare tähdensi, että romaanisarja yrittää tavoittaa ihmiskunnan yleisen kehitystarinan.
Emmanuil Kazakevitš
Romaanit "Kevät Oderilla" ("Vesna na Odere", 1949) ja "Talo aukiolla" ("Dom na ploštšadi", 1956) kertovat yksinkertaistaen ja silotellusti sodan loppuvaiheesta ja neuvostomiehityksestä Saksassa. Niistä ensimmäinen sai toisen asteen Stalinin palkinnon. Novellin "Ystävän sydän" ("Serdtse druga", 1953) teemana on inhimillisyys sodassa. Leninistä kertovan "Sinisen vihkon" ("Sinjaja tetrad", 1960) jälkeen Kazakevitš palasi sota-aiheeseen psykologisessa kertomuksessa "Pri svete dnja" (”Päivän valossa”, 1961). Kirjailijan suurteos "Novaja zemlja" (”Uusi maa”) ja monet muut suunnitelmat jäivät keskeneräisiksi.