Saksanpaimenkoira
Rodun jalosti dresdeniläinen ratsuväen upseeri Max von Stephanitz vanhoista saksalaisista paimenkoiraroduista. Ensimmäiset saksanpaimenkoirat olivat pitkäkarvaisia, ja niitä oli mukana Hannoverin koiranäyttelyssä 1882. Lyhytkarvainen saksanpaimenkoira esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1889 Berliinissä.
Amerikanpaimenkoira
Rotu on kotoisin Etelä-Amerikan Andeilta ja Pohjois-Amerikan korkeista vuoristoista, ja se polveutuu leireiltä paenneista villiintyneistä koirista ja harmaasudesta. Ensimmäisen havainnon siitä tekivät vuonna 1890 Ecuadorin Andeilla amerikkalaiset vuorikiipeilijät, jotka kiinnittivät huomiota sen karvapeitteen yhtäläisyyteen valkoisenpaimenkoiran kanssa. He ottivat sen edustajia mukaansa kotimaahansa, jossa he kohtasivat toisen, tummempivärisen mutta erittäin samankaltaisen muunnoksen. He päättelivät molempien kuuluvan käytännössä samaan rotuun, jonka yksi erityispiirteistä on se, että pennut selviytyvät alhaisissa lämpötiloissa karvapeitteensä ansiosta, joka alkaa 3 vuoden iästä lähtien harventua merkittävästi.