Käärmeimuri
"Käärmeimuri" tarjoaa runsaasti aineksia dystooppiseen luentaan niin kielellisesti kuin sisällöllisesti. Teoksen yleistunnelma on arvaamattomine väkivallantekoineen kaoottinen ja painajaismainen, mitä vahvistaa Radovin tyylillisesti tempoileva ja räiskähtelevä kieli. Julmistakin teoista kirjoitetaan lyhyesti ja kliinisesti todeten, dynaamista toimintaa kuvataan hitaasti ja absurdin yksityiskohtaisesti, asiohin viitataan kasvottomalla, byrokraattisella käsitteistöllä ja kerrontaan pudotellaan silkan absurdeja ilmauksia. Tyylin ja sisällön ristiriitaisuus tekee teoksessa näkyväksi kielen roolin vallankäytön välineenä, mikä on dystopioille tyypillistä.
Wulffmorgenthaler
Sarjakuvan sisältö vaihtelee vastavirran poliittisista kannanotoista absurdiin huumoriin, ja se tasapainoilee älykköhuumorin ja alapäähuumorin välillä. Myös veren paljoutta, seksuaalisia ilmauksia ja groteskia kuvitusta käytetään sanoman perille saattamiseksi. Wulffmorgenthalerin lukeminen on usein kuin ajatteluharjoitusta, sillä sille on ominaista tapa asettaa äärimmäisen tavallisia ihmisiä äärimmäisen epätavallisiin tilanteisiin tai päinvastoin. Tarinan huipentuma ilmentyy dialogin tai one-liner -sutkauksien muodossa kuvan alapuolelle kirjoitettuna. Wulffmorgenthalerin poikkeavan toteutuksen vuoksi se nojaa kirjalliseen ilmaisuun itseensä poiketen tavanomaisesta sarjakuvastripin viimeisen kehyksen huipentumasta. Mikään aihe ei ole tabu Wulffmorgenthalerin maailmassa. Sarjakuvassa on esiintynyt esimerkiksi Paavi, laiton seksi sekä abortoitujen sikiöiden syöminen päivälliseksi.