Unkarin historia
Työläisten liikehdinnän ja maailmansodan voittajavaltojen paineessa sosiaalidemokraatit päättivät liittoutua vastaperustetun kommunistipuolueen kanssa ja nostivat sen johtajan Béla Kunin suoraan vankilasta valtion johtoon. Yhdistyneet sosiaalidemokraatit ja kommunistit julistivat Unkarin neuvostotasavallaksi 21. maaliskuuta 1919. Tuore neuvostotasavalta joutui kuitenkin pian sotaan Romanian, Serbian, Tšekkoslovakian ja amiraali Horthyn johtamien porvarillisten voimien kanssa. Romanialaiset ja Horthyn joukot marssivat lopulta Budapestiin ja kukistivat neuvostotasavallan 6. elokuuta 1919. Valtionhoitajaksi noussut konservatiivis-aristokraattinen Miklós Horthy hallitsi Unkaria vuoteen 1944.
József Mindszenty
Mindszenty oli natsien vankina Toisen maailmansodan aikana . Hän oli vapaana Unkarin kansannousun aikana vuonna 1956. Kansannousun aikana Mindszenty arvosteli Neuvostoliiton väliintuloa ja kansannousun kukistamista. 
Mindszentystä tuli näin ollen neuvostomiehittäjän etsityimmistä ihmisistä joten hän päätti anoa turvapaikkaa Yhdysvaltain suurlähetystöstä Budapestista jossa vietti seuraavat 15 vuotta. Suurlähetystössä Mindszenty kirjoitti muistelmansa. 
Unkarin turvallisuuspoliisi AVO eristi suurlähetystö alueen jotta Mindszenty ei pystyisi poistumaan suurlähetystö alueelta. Mindszenty jätti maansa lopullisesti vuonna 1971 ja lähti maanpakoon Itävaltaan, Vatikaanin ja Unkarin hallituksen yhteissopimuksen nojalla. Mindszenty kuoli Wienissä, Itävallassa vuonna 1975.