Ydinvoima Suomessa
Vuonna 1961 Imatran Voima käynnisti kansainvälisen tarjouskilpailun ydinvoimalasta avaimet käteen -periaatteella. Yhtiö halusi 1967 tilata joko saksalaisen AEG:n tai amerikkalaisen Westinghousen reaktorin. Neuvostoliiton tarjousta pidettiin puutteellisena. Valtioneuvosto päätti kuitenkin luopua tilauksesta tarjousten perusteella. Teollisuusministeri Väinö Leskinen allekirjoitti Moskovassa 1969 tavaranvaihtosopimuksen, joka sisälsi ydinvoimalan tilauksen Neuvostoliitosta. Loviisaan rakennettua Novo Voronesh -painevesireaktoria täydennettiin suomalaisella insinööritaidolla. Turvatekniikka, automaatio ja mittaristot suunniteltiin Suomessa ja hankittiin lännestä. Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon .
Pakistanin joukkotuhoaseet
Pakistanin johto alkoi kiinnostua ydinaseesta vuonna 1972, ja hallitsija Zulfikar Ali Bhutto kutsui maan insinöörejä ja tutkijoita keskustelemaan aiheesta Multaniin. Intia räjäytti ydinaseensa Tharin autiomaassa Pokhranin alueella 1974, mikä ei ainakaan hillinnyt Pakistanin halua saada ydinase haltuunsa. Pakistanin johto tunsi maan uhatuksi, olihan se käynyt kolme sotaa Intian kanssa. Alussa ydinohjelmaa johti Munir Ahmad Khan, joka lienee ollut Pakistanin ydinohjelman todellinen perustaja. Vuonna 1974 metallurgian insinööri Abdul Khadeer Khan onnistui varastamaan Belgiasta uraanin rikastamiseen sopivan ultrasentrifugin piirustukset, minkä jälkeen käynnistettiin Ohjelma-706 eli uraanin rikastamisohjelma. Toisaalta Pakistan pyrki moneen otteeseen 1970-luvulla saamaan Intian kanssa alueelle ydinaseettoman vyöhykkeen, mutta sopuun siitä ei päästy.