Ernst Haas
Ernst Haas ei nuorena ollut kiinnostunut valokuvauksesta,[3] toisin kuin isänsä. Kun isä kuoli 1940, Haas otti kuitenkin haltuunsa isältä jääneen pimiön ja alkoi harjoitella vedostusta perhekuvien negatiivien avulla. Myös kuvaaminen alkoi pian kiinnostaa.
André Kertész
Kertész muutti etunimensä muotoon André ja käytti sitä nimeä koko loppuelämänsä. Dadaismi alkoi tuohon aikaan kiinnostaa monia valokuvaajia, ja siitä oli tulossa merkittävä suuntaus taiteilijoiden keskuudessa etenkin Ranskassa. Kertész tutustui pian suuntauksen jäseniin, ja yksi heistä, Paul Dermée, antoi hänelle nimeksi "Veli Näkijä" ja "Veli Näkevä silmä" hänen ensimmäisen yksityisnäyttelynsä aikana 1927. Se oli viittaus keskiaikaiseen luostariin, joissa kaikki munkit yhtä lukuun ottamatta olivat sokeita. Kertész jatkoi koko Pariisin-aikansa yhteyksien pitämistä muihin unkarilaisiin valokuvaajiin ja taiteilijoihin, ja myöhemmin hänestä tuli tähti heidän kanssaan pitämissään näyttelyissä. Hän vieraili useiden kuvanveistäjäystäviensä luona, ja kubismi teki häneen syvän vaikutuksen. Hän teki vapaa-aikaan muotokuvia muun muassa Piet Mondrianista ja Marc Chagallista, kirjailija Colettesta ja elokuvaohjaaja Sergei Eisensteinista. Vuonna 1928 Kertész lakkasi käyttämästä levykameroita ja siirtyi Leicaan, johon hän tottui varsin nopeasti. Tämän kauden aikana hän oli epäilemättä tuotteliaimmillaan, sillä hän otti kuvia päivittäin ja sai niitä julkaistuksi lehdissä koko 1920-luvun lopun, jolloin hän jakoi aikansa hyvin tarkkaan tilaustöiden ja oman valokuvaustyönsä kesken. 1930-luvulla Kertész sai hopeamitalin palveluksistaan valokuvauksen hyväksi Exposition Coloniale -näyttelyssä Pariisissa, johon hän osallistui.