Marie Curie
Uransa aikana Marie Curie löysi aviomiehensä Pierre Curien kanssa kaksi radioaktiivista alkuainetta: poloniumin ja radiumin. Lisäksi hän havaitsi toriumin olevan radioaktiivista. Pierre ja Marie Curie saivat jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1903 – Curiet saivat sen radioaktiivisuuden tutkimuksesta ja Henri Becquerel radioaktiivisuuden löytämisestä. Marie Curie sai uransa aikana toisenkin Nobelin, vuonna 1911 Nobelin kemianpalkinnon, koska oli onnistunut ensimmäisenä eristämään puhdasta radiumia ja oli löytänyt kaksi uutta alkuainetta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Curie omistautui lähes yksinomaan röntgenkuvausmenetelmien kehittämiseen.
Otto Heinrich Warburg
Warburg väitteli kemiasta Berliinin yliopistossa vuonna 1906 ja lääketieteestä Heidelbergin yliopistossa 1916. Hän tuli tunnetuksi tutkiessan merieläinten aineenvaihduntaa Napolissa. Nobelilla palkittu tutkimus kohdistui soluhengitykseen liittyviin entsyymeihin. Vuodesta 1931 hän johti solubiologian Kaiser Wilhelm -instituuttia Berliinissä. Warburgille ehdotettiin toista Nobelia 1944, mutta saksalaisia oli kielletty ottamasta Nobeleita vastaan Hitlerin hallinnon aikana.