Skitsofrenia
Nykyisen tietämyksen mukaan geeniperimä tai keskushermoston varhaiskehityksen häiriö luovat skitsofrenian sairastumisalttiuden, ja sisäiset tai ulkoiset stressitekijät, kuten stressi, elämänkriisi, trauma tai päihteiden käyttö, laukaisevat sairastumisen. Toiset näkemykset korostavatkin häiriön biologista ja toiset psykososiaalista ulottuvuutta. Vaikka nykyinen valtavirtapsykiatria korostaa häiriön ruumiillista puolta, esimerkiksi psykoosien hoidossa tehokkaaksi osoittautuneessa avoimen dialogin mallissa psykoottisten oireiden ymmärretään juontuvan lähtökohtaisesti sosiaalisen vuorovaikutuksen ongelmista. Alueella jossa avoimen dialogin hoitomallia on käytetty, skitsofrenian esiintyvyys onkin laskenut kymmenesosaan 20 vuodessa. Tätä on selitetty hoitokulttuurilla, joka estää psykoosioireiden kroonistumisen.
Skitsofrenian historia
Psykiatrialla oli merkittävä rooli "geneettisesti alempiarvoisten" ihmisten pakkosterilisointia ja massamurhaa oikeuttavien eugenististen teorioiden kehittämisessä. Esimerkiksi Saksassa kaksi kolmasosaa lääkäreistä kuului Saksan kansallissosialistiseen puolueeseen, ja psykiatrit olivat heistä kaikkein aktiivisimpia. Myös varhaisdementian keksijä Kraepel että skitsofrenian keksijä Bleuer olivat osa länsimaissa 1900-luvulla suosituksi tullutta eugenistista liikettä ja he kannattivat skitsofreniadiagnoosin saaneiden ihmisten sterilisointia sekä massamurhaamista rodullisen hygienian edistämiseksi. Esimerkiksi Bleuer kirjoitti vuonna 1924: "Kaikkein raskaimman taakan saaneiden ei tulisi lisääntyä...Jos emme tee mitään muuta kuin edistämme henkisesti ja fyysisesti rampojen ihmisten mahdollisuuksia lisääntyä, ja terveen väestön tulee vähentää lisääntymistään elättääkseen kaikki muut, jos yleensä ottaen luonnonvalinnan mekanismien toimintaa estetään, emmekä me tee mitään, meidän rotumme tulee nopeasti taantumaan."