Mongolit
Mongolit ovat itäaasialainen kansa, jonka jäsenet puhuvat mongolikieliä. Heitä asuu Mongoliassa, Venäjällä ja Kiinassa, etenkin Sisä-Mongolian autonomisella alueella. Mongoleita on noin 10 miljoonaa, joista 5,8 miljoonaa Sisä-Mongoliassa ja 2,4 miljoonaa Mongoliassa. Lisäksi 500 000 mongolia asuu Venäjällä. Mongolit olivat yksi Mongolivaltakunnan perustaneista heimoista. Ennen Mongolivaltakuntaa tiedot mongoliheimosta ovat vähäiset. Muut merkittävät heimot olivat tataarit (ei nykytataarit), merkiitit, keraiitit ja naimaanit, jotka Temüjinin, myöhemmin Tšingis-kaanin, johtamat mongolit alistivat. Muut heimot eivät välttämättä puhuneet mongolikieliä ja laajentuessaan valtakunnasta tuli yhä monikansallisempi. Mongolivaltakunnan asukkaista ja sotilaista onkin käytetty nimitystä ”mongolit” lähinnä symbolisessa merkityksessä, kuvaamassa valtakunnan yläluokkaa.
Mongosmaki
Mongosmakit elävät pieninä perheryhminä, joihin kuuluvat koiras, naaras ja niiden jälkeläiset. Lauman koko on tällöin noin 3–4 yksilöä. Mohelinsaarella on myös havaittu suurempia ryhmiä, jotka ovat todennäköisesti väliaikaisesti yhdistyneet. Naaraat ovat yleensä uroksia ylemmässä asemassa ja saavat siten paremmin ravintoa, mutta arvojärjestys ei ole yhtä jyrkkä kuin muilla makeilla. Lauman jäsenten suhteet eivät ole kovin kiinteät. Vastavuoroista sukimista mongosmakit harrastavat vain harvoin. Ne korvaavat sen päästelemällä yhteysääniä. Perheryhmä elää melko pienikokoisella reviirillä, joka menee osittain päällekkäin naapuriryhmien kanssa ja sitä puolustetaan melko laiskasti. Rajoja merkitään hajumerkein ja äännähdyksin. Nuoret yksilöt jättävät usein lauman 2,5–3,5-vuotiaina. Mongosmakit liikkuvat öisin ja palaavat lepopaikoilleen auringonnousun aikaan. Ne etsivät ruokaa myös auringonlaskun ja -nousun aikoihin. Ne lepäävät pari kolme tuntia, tavallisesti kello kymmenen ja kolmen välillä. Vain Anjouanin viileillä ja kosteilla ylätasangoilla on nähty päivällä liikkuvia yksilöitä, mikä saattaa olla sopeutuma alueen ilmastoon. Makit oleskelevat mielellään puuston keski- ja latvaosissa 10–15 metrin korkeudessa eivätkä yleensä laskeudu maahan. Elinikää luonnossa ei tiedetä, mutta ne voivat elää vankeudessa 36-vuotiaiksi. Mongosmakien luonnollisia vihollisia ovat etenkin fossa ja petolinnut.