Harju
Suurin yhtenäinen soraharjujono (vetäytymissuuntaisia) Suomessa ulottuu Etelä-Pohjanmaalta Lahden seudulle. Pohjoispäässä harjujaksoa on Etelä-Pohjanmaalla Pohjankangas, sen jälkeen Hämeenkangas. Pyynikinharju jatkuu länteen päin Tahmelana tunnettuna kallioisena harjuna ja itään päin harju nousee Tampereen kaupunkiasutuksen jälkeen Kalevankankaaksi. Kangasalla harjujakso jatkuu Kirkkoharjuna ja Keisarinharjuna. Harjujono päättyy Salpausselkään.
Jurakausi
Kautta sanotaan käpypalmujen aikakaudeksi. Yleensä pienet puut ja pensaat olivat niitä. Kukkakasvit ilmestyivät, mutta eivät vielä olleet kovin yleisiä. Suuret saniaiset olivat hallitsevia ja havupuut olivat tavallisia. Oli mammuttipetäjien, mäntyjen ja araukaarioiden sukuisia puita. Neidonhiuspuut olivat yleisiä. Jurakautinen rehevä metsä koostuikin usein erilaisista neidonhiuspuu-lajeista, joita oli erityyppisiä pensaista mahtaviin puujättiläisiin, reheväkasvuisista lämpimän ilmaston havupuista kuten punapuista ja varsinaisen puuston alla kasvaneesta puusaniais- ja käpypalmukerroksesta. Kortteet, sammalet, lieot, sanikat ja saniaiset olivat tavallisimpia aluskasveja. Lisäksi aluskasvillisuudessa saattoi olla kasviryhmiä, joita nykyään ei enää tavata.