Suhteellisuusteoria
Erityinen suhteellisuusteoria, joka tunnetaan myös suppeana tai erikoisena suhteellisuusteoriana, on nykyisen fysiikan vallitseva käsitys tilasta, ajasta ja sähkö­magnetismista. Albert Einstein julkaisi erityisen suhteellisuusteorian 1905. Se pätee vain inertiaalikoordinaatistoissa eikä kykene käsittelemään kiihtyvää (tai hidastuvaa) liikettä. Erityinen suhteellisuusteoria on yksi tarkimmin verifioiduista fysiikan teorioista. Siihen liittyvät ilmiöt ovat jokapäiväisiä muun muassa hiukkas- ja astrofysiikan tutkimuksessa. Erityisen suhteellisuusteorian matematiikka on helposti omaksuttavissa, ja joitakin sen tuloksia esitellään jo lukion fysiikassa. Se on myös yhteensopiva kvanttimekaniikan kanssa.
Max von Laue
Uransa alkupuolella von Laue oli hyvin inspiroitunut Albert Einsteinin suhteellisuusteoriasta ja julkaisi monta tieteellistä artikkelia aiheesta vuosina 1907–1911. Hän myös julkaisi aiheesta kaksi kirjaa: yhden erityisestä suhteellisuusteoriasta 1912 ja toisen yleisestä suhteellisuusteoriasta 1921.