Kamppi
Ruotsin vallan aikana Helsingin kaupunki loppui lännessä Kluuvin­lahteen, joka ulottui nykyiseltä Töölönlahdelta Esplanadin puiston tienoille. Lahden länsipuolella sijainnut Kampin alue oli lähes asumatonta. Nimi "Kamppi" tulee ruotsin sanasta "Kampen", jolla on tarkoitettu alueella, nykyisen Kampin kauppakeskuksen ja Narinkkatorin paikkeilla 1600-luvulta 1900-luvun alkuun asti sijainnutta sotaväen harjoituskenttää (ruotsin sanasta "kamp" on johdettu suomen kielen "kamppailu"). Venäjän keisarillinen armeija käytti kenttää harjoituksiinsa 1820-luvun lopulta alkaen, ja sen ympärille perustettiin varuskunta. Alueen reunaan, nykyisen Lasipalatsin paikalle silloisen Läntisen Henrikinkadun varteen, rakennettiin vuonna 1833 C. L. Engelin suunnittelema Turun kasarmi, joka tuolloin oli Helsingin suurimpia rakennuksia. Myöhemmin rakennettiin joukko puisia ja tiilisiä kasarmirakennuksia myös harjoituskentän toiselle puolelle, nykyisten Tennispalatsin ja Autotalon paikkeille Fredrikinkadun molemmin puolin.
Urho Kekkosen katu
Urho Kekkosen katu, alkuperäiseltä nimeltään Kampinkatu, syntyi 1800-luvun lopulla, kun Kampin kaupunginosan asemakaavaa laajennettiin pohjoiseen. Katu toimi pitkään Helsingin kaavoitetun ja kaupunkimaisesti rakennetun alueen rajana: sen pohjoispuolella levisi laaja Kampin kenttä, Ruotsin vallan ajalta periytynyt armeijan harjoituskenttä, jonka itäreunassa sijaitsi Turun kasarmi. Maaston kallioisuudesta johtuen katu ja sen eteläsivua reunustaneet talot olivat huomattavasti ylempänä kuin Kampin kenttä. Samasta syystä Kampinkatu päättyi itäpäässään kalliojyrkänteen reunalle, jossa se kääntyi jyrkästi etelään ja liittyi Annankatuun. 1920-luvulla Turun kasarmista tehtiin Helsingin linja-autoasema ja vanhan harjoituskentän valtasivat vähitellen linja-autot. Laiturialueen ja Kampinkadun väliin jäi kuitenkin kapeahko, osittain kallioinen nurmikkovyöhyke.