Markian Popov
Sodan päätyttyä loppukeväästä 1945 hän johti Lvivin sotilaspiiriä vuoteen 1946, jolloin hänet siirrettiin Taurian sotilaspiirin (Krimin alue) komentajaksi. Tehtävässä hän pysyi vuoteen 1954 saakka. Vuosina 1955–1956 hän toimi maavoimien taistelukoulutuksen kehittämislaitoksen päällikkönä ja 1956–1962 maavoimien apulaiskomentajana sekä maavoimien esikuntapäällikkönä. Vuonna 1962 hänestä tuli puolustusministeriön sotilastarkastaja-neuvonantaja. Hän pysyi tehtävässä kuolemaansa saakka. Hän kuoli tapaturmaisesti kotinsa palossa Moskovassa huhtikuussa 1969. Hänen hautansa sijaitsee Novodevitšin hautausmaalla Moskovassa.
Lavrenti Berija
Ždanov kuoli äkillisesti elokuussa 1948 ja Berija ja Malenkov pönkittivät valtaansa Ždanovin tukijoiden puhdistuksella. Yli 2000 teloitetun joukossa olivat Ždanovin varamies Aleksei Kutzenov, talousjohtaja Nikolai Vozneseski, Leningradin puoluejohtaja Pjotr Popkov ja Venäjän SFNT:n pääministeri Mihail Rodionov. Ždanovin kuoleman jälkeen Nikita Hruštšovia alettiin pitää mahdollisena vaihtoehtona Berijan–Malenkovin akselille.