Galitsia
Itsenäinen Länsi-Ukrainan kansantasavalta julistettiin perustetuksi 1. marraskuuta 1918 Lvivissä. Se käsitti Galitsian lisäksi myös Transkarpatian ja Bukovinan. Se joutui välittömästi sotaan ententen kannattamia puolalaisia vastaan Galitsiasta sekä Romaniaa vastaan Bukovinasta. Asemiensa vahvistamiseksi Länsi-Ukrainan kansantasavalta solmi 1919 liiton Ukrainan kansantasavallan kanssa, joka kuitenkin pyrki rauhaan Puolan kanssa luovuttamalla Galitsian ja muun Länsi-Ukrainan Puolalle käydäkseen paremmin länsiliittoutuneiden tuella sotaa Neuvosto-Venäjää ja Etelä-Venäjän valkoista armeijaa vastaan. Neuvosto-Venäjän ja Puolan vuonna 1921 solmiman Riian rauhansopimuksen mukaisesti koko Galitsia tuli kuulumaan Puolaan.
Galitsia
Keisari Frans Joosef alkoi vuodesta 1909 hallita valtakuntaa valtiopäivistä riippumatta hallitsijan asetuksin. Vuonna 1914 hän lakkautti Reichsratin kokonaan. Noihin aikoihin, ensimmäisen maailmansodan edellä ja sen aikana, Venäjä pyrki edistämään panslavistista ideologiaa, joka suuntautui etenkin Itävalta-Unkaria vastaan. Galitsiassa se vetosi erityisesti ukrainalaisiin, mutta ei maakunnan puolalaisiin, joka Puolan jakojen vuoksi suhtautui kielteisesti myös Venäjään ja Preussiin. Vuonna 1914 Itävallan keisari Franz-Josef antoi hajottaa Reichsratin.