Kauvatsan kahakka
Kokemälle palanneet suojeluskuntalaiset päättivät välittömästi vetäytyä Pohjois-Satakuntaan Kankaanpäähän, jonne Huittisten suojeluskuntalaiset ja mukana olleet varsinaissuomaiset seurasivat 3.–4. helmikuuta. Tämän jälkeen Porin ja Tampereen punakaartit ottivat seudun haltuunsa, kun Satakunnan venäläinen sotaväki siirrettiin Tampereen ympäristöön. Kauvatsalla majailleet joukot poistuivat Lempäälään jo 3. helmikuuta. Kahakan lopputuloksella oli suuri merkitys sotatilanteen kehittymiselle Satakunnassa. Maakunnan eteläosat sekä Kokemäenjoen laakso jäivät nyt punaisten haltuun, ja suojeluskuntalaisten vetäytymisen myötä alueella vältyttiin enimmiltä taisteluilta. Toisaalta Pohjois-Satakuntaan vetäytyminen vahvisti siellä olleita valkoisten joukkoja, ja näin osaltaan esti punaisten etenemisen Satakunnan rintamalla Porin pohjoispuolelle.
Kaukaan sellu- ja paperitehdas
Maaliskuussa vuonna 1897 valmistui yhtiön puuhaketehdas, joka käytti raaka-aineenaan lankarullien valmistuksessa syntyvää jätepuuta. Kaukaan ensimmäinen sulfiittiselluloosatehdas rakennettiin 1898 ja toinen vuonna 1905. Uutta tehdasta laajennettiin vuonna 1912, jonka jälkeen Kaukas oli jonkin aikaa Suomen suurin sulfiittiselluloosan tuottaja. Kaukaan valmistamasta selluloosasta meni aluksi noin puolet Venäjälle ja loput kotimaahan, mutta myöhemmin vienti laajeni Saksaan ja Yhdysvaltoihin. Kaukaan lankarullaviennin tärkeitä kohdemaita olivat Venäjä, Saksa, Itävalta, Ranska, Englanti ja Belgia.