Uusiutuva energia
Uusiutuva energia on energiaa, jota saadaan uusiutuvista lähteistä. Uusiutuvan energian tuotantomuodoissa hyödynnetään jatkuvia luonnollisia prosesseja kuten auringonpaistetta, tuulta, virtaavaa vettä ja ilman ja maan lämpöä – tai käytetään biologisesti syntyviä varantoja, kuten puuta. Uusiutuvat energianlähteet saavat energiansa auringon säteilystä geotermistä energiaa ja vuorovesivoimaa lukuun ottamatta.
Uusiutuva energia Suomessa
Puun polton osuus oli miltei vakio noin 20 % energiankulutuksesta vuosina 2000-2006. Puupoltto on 82-86 % Suomen uusiutuvasta kokonaisenergiasta riippuen vesivoiman määrästä. Vuonna 2006 puunkäytöstä oli 48 % metsäteollisuuden jäteliemiä, 35 % teollisuuden puunkäyttöä ja 17 % puun pienpolttoa. Paperiteollisuudessa jätteenä syntyvän mustalipeän poltolla soodakattilassa voidaan tuottaa selluprosessin ja merkittävä osa paperinvalmistuksen tarvitsemasta lämmöstä. EU ja IPCC luokittelevat turpeen fossiiliseksi polttoaineeksi.
Puun käyttö kokonaisenergiasta oli 15 % v. 1990 ja 20,7 % v. 2006, josta 17,4 % teollisuudessa ja 3,3 % pienpoltossa. Vuonna 2006 puunkäyttö sisälsi jäteliemen 53TWh, teollisuuden puutähteet 29 TWh ja puun pienpolton 13 TWh. Puun pienpoltto oli lähes vakio 1997-2006. Vuosina 1990-1998 jäteliemen energiakäyttö kasvoi 13 TWh ja v. 1998-2006 se oli melko vakio. Teollisuuden puutähteiden käyttö kasvoi kahtena hyppäyksenä vuosina 1994 ja 1999. Suomen energiakeskustelussa vuonna 2008 teollisuus on valittanut puupulaa ja valtion energiapolitiikka on perustunut puun energiakäytön lisäämiseen. Puupula ei kuitenkaan ole toteutunut vuoteen 2013 mennessä, jos tilannetta katsotaan tilastojen valossa.