Taavetti Laatikainen
Laatikainen kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta vuonna 1906 ja liittyi Hämäläis-Osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla vuosina 1906–1911 ja suoritti filosofian kandidaatti-tutkinnon vuonna 1911. Laatikainen auskultoi syyslukukauden vuonna 1911 ja 1913 Helsingin Suomalaisessa Normaalilyseossa ja toimi nuorempana lehtorina Porin klassillisessa lyseossa 1. tammikuuta 1912 – 31. toukokuuta 1913 välisen ajan. Laatikainen kävi Sotakorkeakoulun komentajakurssin vuonna 1927 ja teki opintomatkan Ruotsin sotakouluihin vuonna 1928 sekä suoritti Taistelukoulun orientoivan kurssin vuonna 1928. Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän suoritti vuosina 1931–1932.
Eero Valjakka
Valjakka kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1955 ja opiskeli sen jälkeen Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1966. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli arkkitehtina ensin Helsingin kaupunginsuunnitteluviraston palveluksessa vuosina 1967–1968, minkä jälkeen hän perusti kollegansa Simo Järvisen kanssa yhteisen arkkitehtitoimiston. Valjakka ja Järvinen hahmottelivat yhdessä Espooseen uutta asemakaavaa ja asuntoalueita Olarin ja Kuitinmäen alueille. Olarin aluetta he suunnittelivat pääosin vuosina 1968–1973 (niin sanottu "Vanha Olari") ja Kuitinmäen aluetta sen jälkeen 1980-luvun alkupuolelle saakka. Valjakan ja Järvisen suunnitelmissa nousevat esiin muun muassa alueiden läpi kulkevien kävelyteiden keskeinen asema sekä uudisrakennuksia hallitseva tiiliarkkitehtuuri. Kuitinmäkeen he suunnittelivat asuintalojen lisäksi ostoskeskuksen ja toimistorakennuksia. Olarin–Kuitinmäen aluetta on myöhemmin luonnehdittu Suomen laajimmaksi ja eheimmäksi yhtenäiseksi moduulikonstruktivistiseksi kaupunkikokonaisuudeksi.