Hämähäkit
Fobioista eli kammoista yleisimpiin lukeutuu araknofobia eli hämähäkkikammo. Pitkäraajaisille, karvaisille ja pimeissä kosteissa nurkissa lymyäville hämähäkeille ei useimmilta heru sympatiaa. Kuitenkin vain muutama hämähäkkilaji on ihmiselle vaarallinen ja osa lajeista on hyvin hyödyllisiä. Hämähäkit ovat biologisia torjujia niin pelloilla kuin myös puutarhoissa. Ihminen on hämähäkin suurin uhka, sillä ihmiset hävittävät sen elinympäristöjä ja keräävät harvinaisia hämähäkkejä kokoelmiensa koristuksiksi tai lemmikeiksi.
Juoksuhämähäkit
Monista muista hämähäkkiheimoista poiketen juoksuhämähäkeillä on hyvä näkö. Se onkin välttämätön aktiivisesti liikkuvalle saalistajalle. Silmät ovat asettuneet kahteen riviin joista alempi muodostuu neljästä pienestä ja ylempi kahdesta suuresta eteenpäin ja kahdesta sivuille suuntautuneesta silmästä. Saalistustekniikka muodostuu väijymisestä ja sopivan saaliin nähdessään hämähäkki rynnistää sen kimppuun. Maastossa liikkuvina juoksuhämähäkit ovat väritykseltään yleensä vaihtelevan harmaita tai ruskeita. Juoksuhämähäkkien tapa hoitaa poikasiaan on erikoinen ja tarjoaa maastossa helpon tuntomerkin. Naaras rakentaa munille seitistä kotelon, jota se kuljettaa takaruumiin alapuolella. Munien kuoriuduttua poikaset kiipeävät naaraan selkään ja matkustavat sen mukana ainakin ensimmäiseen nahanluontiin asti.