Troas
Kreikkalaisen mytologian kenties tunnetuimman, Troijan sotaa käsittelevän kertomuksen mukaan Troija eli Ilion kukistui kreikkalaisten piiritettyä sitä kymmenen vuotta. Perinteisen ajoituksen mukaan kaupunki tuhottiin noin vuonna 1184 eaa. Troijan tasangolla kaupungin ympäristössä sijaitsi mahdollisesti lukuisia muita kaupunkeja tai kyliä jo muinoin, sillä Akhilleus kehuu "Iliaassa" tuhonneensa alueella 11 asutusta. Troijan tuhosta huolimatta on arvioitu, että troijalainen kaupunkivaltio olisi kuitenkin selvinnyt myöhemmille ajoille, ja kukistunut lopullisesti vasta myöhemmin Euroopan puolelta Vähään-Aasiaan tulleiden fryygialaisten hyökkäyksessä.
Troija
Ranskalainen Lechevalier uskoi 1700-luvun lopulla muinaisen Troijan löytyvän Bunarbashin (Bournabashin), "Lähteensilmän" kukkulalta, joka on melko kaukana sisämaassa. Siellä on lähteitä ja linnoitusmainen rakennelma. Vuonna 1822 Charles McLaren löysi roomalaisten Troijan raunioille perustaman "Iliumin" kaupungin ja arveli Troijan sijainneen samalla paikalla. Tämä johtui siitä että Iliumin kaupungin asukkaat väittivät antiikin aikoina kaupunkinsa olevan Troijan perillinen, niin kuin myös hellenistinen maantieteilijä Strabon. Saksalainen liikemies Heinrich Schliemann päätteli Troijan olevan tosiaan Hissarlikin kukkulalla, jonka lähteiden lämpötila vastasi muinaisten kreikkalaisten kuvausta. Hän kaivoi ensimmäisenä Hisarlikia ja löysi muun muassa suuren määrän kultaa, jota kutsui "Priamoksen aarteeksi". Monet vastustivat Schliemannin elinaikana ankarasti ajatusta, että hän olisi löytänyt muinaiskreikkalaisen Troijan. Wilhelm Dörpfeld kaivoi Troijassa 1893–94 niin kuin myös 1932–38 Carl Blegen. Manfred Korfmann tutki paikkaa vuodesta 1988 ja vuodesta 2006 Ernst Pernicka