Sisä-Mongolia
Sisä-Mongolia voidaan väestöllisesti jakaa neljään osaan. Paimentolaisalue käsittää Mongolian rajan, Hinggavuorten itäosia ja Ordosin ylängön länsiosat. Yhteensä tämä alue käsittää noin 65 % Sisä-Mongolian alueesta, mutta siellä asuu vain noin 18 % sen väestöstä. Mongolit muodostavat 24 % alueen väestöstä, mutta he kuitenkin hallitsevat harvaan asuttua maaseutua han-kiinalaisten asuttaessa kaupunkeja. Itäisessä Sisä-Mongoliassa sijaitseva Khorchin ja sitä ympäröivät alueet kuuluvat paimentolais-maatalousvyöhykkeeseen. Alue on pieni niin pinta-alaltaan (7 %) kuin väestöltäänkin (11 %). Alueella asuu kuitenkin lähes 39 % Sisä-Mongolian mongoleista ja se on myös alueista ainoa, jolla mongolit muodostavat enemmistön, tai 54 % väestöstä. Koillisen metsätalousalue kattaa 14 % Sisä-Mongolian pinta-alasta ja 9 % sen väestöstä. 1950-luvulta lähtien alueelle on muuttanut paljon kiinalaisia, jotka muodostavat nykyisin alueen selvän enemmistön. Mongolit muodostavat väestöstä vain 3,5 % ja muut vähemmistöt, kuten daguurit, evenkit ja oroqinit 8 %. Sisä-Mongolian maatalousalue käsittää Keltaisenjoen varren ja Sisä-Mongolian raja-alueet Shanxin, Hebein, Liaoningin ja Jilinin kanssa. Tällä alueella asuu 61 % koko alueen väestöstä sen kuitenkin kattaessa vain 13 % sen pinta-alasta. Sisä-Mongolian mongoleista tällä alueella asuu 31 %, mutta alueen väestöstä he muodostavat vain 8 %. Sisä-Mongolia on kaupungistunut nopeasti. Kun kaupungeissa asui vain 22 % väestöstä vielä vuonna 1978, oli sama lukema vuonna 1990 jo 36 %.
Mordvalaiset
Mordvalaiset asuvat nykyisin hajallaan hyvin laajalla alueella Keski- ja Itä-Venäjällä Volgan ympäristössä ja Uralin alueella. Mordvalaisia muutti 1800-luvulla myös Siperiaan, varsinkin Tomskin kuvernementtiin ja Keski-Aasiaan. Nykyinen hajanainen asuinalue on seurausta venäläisten 1500-luvulla aloittamista vainoista ja kristinuskoon käännyttämisestä, joita pakoon mordvalaiset siirtyivät etelään ja itään. Yli 80 prosenttia mordvalaisista asuu maaseudulla.