Appalakit
Appalakkien korkein kohta on 2 040 metrin korkeuteen kohoava Mount Mitchell Pohjois-Carolinassa. Se on samalla Yhdysvaltojen korkein kohta Mississippijoen itäpuolella ja Pohjois-Amerikan itäosan toiseksi korkein kohta.
Muita korkeita huippuja
Yhdysvaltain maantiede
Yhdysvaltain sisäosia halkoo lisäksi laaja Mississippijoen vesistö, joka on merkittävä liikenneväylä. Mississippi on purjehduskelpoinen Minneapolisiin asti, ja lisäksi jokijärjestelmästä on kanavayhteys Illinoisjoen kautta Suuriin järviin. Mississippin itäiset sivujoet, kuten Ohio ja Tennessee, ovat myös purjehduskelpoisia. Sen sijaan monet läntiset sivujoet ovat kausittaisia ja niissä on runsaasti hiekkasärkkiä, mitkä vaikeuttavat liikennöintiä. Esimerkiksi Missouri, joka on Mississippiä pidempi, saatiin liikennöintikuntoon vasta 1900-luvun puolivälissä patojen ja sulkujen avulla. Suuret järvet Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla muodostavat maailman suurimman makeavetisen vesistön. Järviin kuuluvat Yläjärvi, Huronjärvi, Michiganjärvi, Eriejärvi ja Ontariojärvi.
Appalakit erottavat itärannikon sisämaan tasangosta rannikon suuntaisina lähes koko Yhdysvaltojen pituisina. Ne ulottuvat Alabaman pohjoisosista Kanadan rajalle asti. Appalakit ovat jäänne vanhasta, paljon korkeammasta vuoristosta. Se jaetaan edelleen eri osiin, ja Blue Ridge Mountainsin alueella on sen korkein huippu, vähän yli 2 000 metriä korkea Mount Mitchell. Appalakien itäpuolelle jää Atlantin rannikkotasanko, joka ulottuu Cape Codista Meksikon rajalle. Cape Codista koilliseen rannikko on Appalakien vaikutuspiirissä. New Yorkista etelään tasanko levenee, ja sitä täplittävät monet estuaarit, joista suurin on Chesapeakenlahti.