Kalevala
Niin sanottu "Uusi Kalevala", jota useimmiten kutsutaan pelkäksi "Kalevalaksi", valmistui vuonna 1849. Se sisältää 50 runoa ja 22 795 säettä. Se oli vielä aiempia versioita enemmän Lönnrotin oma luomus. Lönnrot ei enää "Uutta Kalevalaa" rakentaessaan uskonut, että runoja voitaisiin palauttaa alkuperäiseen muotoonsa. Hän tunsi tässä vaiheessa osaavansa runot paremmin kuin runonlaulajat, joten hän yhdisteli runoja ja niiden aiheita oman näkemyksensä mukaan.
Kalevalaseuran vuosikirja
Teoksiin on koottu vertaisarvioituja artikkeleita perinteen- ja kulttuurintutkimuksen alalta. Numeroon 95 mennessä niissä on julkaistu pari tuhatta tutkijoiden ja muiden asiantuntijoiden kirjoittamaa artikkelia suullisesta perinteestä, kansanrunoista, runolaulajista, perinteentutkijoista, Kalevalasta, Kalevalan kääntäjistä ja taiteilijoista, Lönnrotista ja muista merkittävistä runonkerääjistämme. Teoksen toimitusneuvostona on Kalevalaseuran hallitus, ja sen vastaava toimittaja on seuran toiminnanjohtaja, filosofian tohtori Ulla Piela.