Terveyden biodiversiteettihypoteesi
Biodiversiteettihypoteesin ydinajatuksen mukaan immuunijärjestelmämme kehittymiselle on oleellista, että altistumme riittävästi monimuotoisille ympäristöille ja etenkin niiden mikrobeille. Elinympäristön mikrobit vaikuttavat omaan mikrobistoomme, joka taas on vuorovaikutuksessa immuunijärjestelmämme kanssa. Immuunijärjestelmän häiriöt taas ovat perimmältään syynä tulehduksellisiin sairauksiin. Mikrobit ikään kuin kouluttavat kehittyvää immuunivastetta tunnistamaan todelliset uhat harmittomista allergeeneista, mutta täyttä yksimielisyyttä mekanismista ei ole saavutettu. Biologisen evoluution aikana olemme ikään kuin ulkoistaneet monia toimintojamme kehon mikrobiomille. Mikrobiomi koulii immuniteettia koko elämän ajan: elimistö käsittelee jatkuvasti vieraita biohiukkasia ja valkuaisaineita. Tasapainoinen immuunijärjestelmä erottaa vaaralliset hiukkaset vaarattomista ja omien solujen tuotteet vieraista. Nykyisillä kaupunkiväestöillä on viitteitä lievästä, pitkäaikaisesta tulehdustilasta suojatekijöiden heikentymisen seurauksena.
Vanheneminen
Vanhenemisen alussa aineenvaihdunta ja elintoiminnot rupeavat hiljalleen hidastumaan ja munuaisten, keuhkojen sekä sydämen toimintakyky alkavat hiljalleen heikentyä. Samaan aikaan ihon kimmoisuus alkaa vähitellen vähetä. Miesten testosteronitasot alkavat hiljalleen laskea maksimistaan ja naisilla hedelmällisyys laskea. Kasvojen pehmeät kudokset alkavat oheta, ja kasvojen piirteet terävöityvät. Noin kolmekymmentävuotiaan iho ei uusiudu enää yhtä voimakkaasti kuin kymmenen vuotta nuoremmalla, minkä takia esimerkiksi vanhemmiten aknesta jää pysyvämpiä jälkiä ihoon. Vanheneminen on ensimmäisinä vuosina äärimmäisen hidasta. Aivan ensimmäiset vanhenemisen merkit tulevat ilmi noin 28-34-vuotiaana, riippuen henkilöstä. Tällöin ensimmäisiä havaittavia merkkejä ovat lievä vähentynyt ihon kimmoisuus kummallakin sukupuolella, ja tämän johdosta yleensä silmien ympärysten alun perinkin ohuelle iholle ilmaantuvat ilmejuonteet, jotka ovat aluksi hyvin epäselviä. Lisäksi kehon palautuminen voimakkaista rasitustiloista, kuten humalasta pitkittyy. Kolmenkymmenenviiden ikävuoden jälkeen juonteita ja ryppyjä alkaa ilmaantua myös silmien alle ohuelle iholle ja iho alkaa vähitellen kaikkialla kasvoissa muuttua väsyneemmän näköiseksi. Varsinkin vanhenemisen alkuvuosina, 25-40-vuotiaana, suuri vaikutus prosessin nopeuteen on ihmisen elintavoilla. Tupakointi, vähäinen kehon rasitus ja epäterveellinen ruokavalio todistettavasti hidastavat entisestään kehon omaa korjausjärjestelmää, ja kiihdyttävät happiradikaalien aiheuttamia tuhoja. Naisen hedelmällisyys kokee jyrkän laskun heti noin kolmenkymmenenviiden ikävuoden jälkeen. 40-vuotiaana naisen todennäkösyys tulla raskaaksi on enää 25 %.