Viro
Viron suurin etninen ryhmä ovat virolaiset, joita oli vuoden 2015 alussa 69,1 prosenttia väestöstä. Suurin vähemmistöryhmä ovat venäläiset, joita oli vuonna 2015 noin 330 000 eli 25,1 prosenttia. Seuraavaksi suurimmat vähemmistöryhmät ovat ukrainalaiset (1,7 prosenttia), valkovenäläiset (0,9 prosenttia), suomalaiset (7 321 henkilöä eli 0,6 prosenttia) sekä juutalaiset (0,2 prosenttia) ja tataarit (0,2 prosenttia). Joskus virolaisiin luettava vähemmistö ovat setukaiset Viron kaakkoisosassa. Uskonnoltaan he ovat ortodokseja ja he ovat säilyttäneet joitakin vanhoja kansanperinteitä. Historiallisia vähemmistöjä ovat muun muassa vironruotsalaiset ja baltiansaksalaiset, joista vain rippeet säilyivät Virossa toisen maailmansodan jälkeen.
Virolaiset
Venäjän vallankumouksen ja Viron itsenäistymisen jälkeen muutto Venäjälle hiipui. Länsi-Eurooppaan, Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan sekä Australiaankin siirtyi jonkin verran muuttajia, osa tosin vain väliaikaisesti; 1930-luvun lopulla länsimaissa lienee asunut noin 30 000 ulkovirolaista. Tilanne muuttui ratkaisevasti toisen maailmansodan ja neuvostomiehityksen myötä. Maastamuutto alkoi 1939, kun Saksaan tai sen miehittämille alueille asutettujen baltiansaksalaisten mukana lähti noin 4000 virolaista, ja huipentui vuonna 1944 saksalaismiehityksen päättyessä ja Puna-armeijan palatessa. Arviolta kaikkiaan 70 000–80 000 virolaista pakeni sodan yhteydessä länteen; näistä 6–9% sai surmansa matkalla, yli 40 000 päätyi Saksaan, 27 000 Ruotsiin. Sodanjälkeisessä Saksassa länsiliittoutuneiden miehitysalueilla pakolaiset sijoitettiin aluksi ns. "displaced persons" -leireihin. Kun kävi ilmi, että suurin osa heistä ei halunnut palata neuvostovallan alaiseen kotimaahansa, leirien asukkaista suuri osa asutettiin edelleen muualle läntiseen maailmaan, esimerkiksi Britanniaan, Amerikkaan tai Australiaan. Virolaisissa pakolaisissa oli runsaasti älymystöä ja kulttuuriväkeä, ja heidän yhteisöissään vaalittiin virolaista kulttuuria mm. koulujen, kustantamojen ja aikakauslehtien muodossa.