Vesuvius
1700-luvulla oli kuusi purkausta ja 1800-luvulla kahdeksan, joista tunnetuin oli 1872. 1900-luvulla on Vesuvius purkautunut vuosina 1906, 1929 ja 1944. Vuoden 1944 purkaus tuhosi kylät San Sebastiano al Vesuvio, Massa di Somma ja osan San Giorgio a Cremanon kylästä. Vuoden 1944 jälkeen Vesuvius ei ole purkautunut. Aktiivisina kausina purkausten välit ovat vaihdelleet 18 kuukaudesta 7,5 vuoteen, joten meneillään on pisin hiljainen kausi 500 vuoteen.
Kuun geologinen ajanlasku
Kuuhun on osunut sen olemassaolon aikana useita meteoriittejä, varsinkin sen historian alussa. Kuusta puuttuvat Maassa toimivat seleografiset voimat eli eroosio käytännössä kokonaan. Nykyään Kuun pintaa muokkaavat enää kuunjäristykset ja mikrometeoriittien osumat. Koska pinta on näin muuttumaton, voidaan siitä löytää kaukaistenkin aikojen merkkejä. Esimerkiksi Claviuksen ja Gassendin kraatterit syntyivät 4,4–3,8 miljardia vuotta sitten.
Kuun meret syntyivät basaltin peittäessä tuolloin syntyneet suurimmat kraatterit eli törmäysaltaat noin 3,8–3,2 miljardia vuotta sitten Kuun geologisesti aktiivisella kaudella. Kuun merten reunavuoret, esimerkiksi Montes Apenninus, ovat siis näiden muinaisten kraattereiden törmäyksissä kohonneita reunoja. Kuussa on ollut tulivuoritoimintaa pienemmssä määrin myöhemminkin, mutta se on nykyään päättynyt.