Videopelikulttuuri
Pelaamisen eri ilmiöt ovat vahvasti aikakausiin sidoksissa olevia aikansa massailmiöitä. Teknologian kehittyessä peliteollisuus on kehittynyt ja sitä myötä luonnollisesti myös pelikulttuuri on muuttunut. Kaikenlaiseen pelaamiseen liittyviä kulttuurillisia ilmiöitä itse pelaamisen lisäksi ovat esimerkiksi oheistuotteet, pelitutkimus ja pelijournalismi. Pelaaminen on suosittua ja pelibisneksessä liikkuu paljon rahaa: pelkästään amerikkalaiset käyttivät videopeleihin vuonna 2010 13,9 miljardia euroa.
Kolikoilla toimivat videopelit, arcade-pelit, saivat alkunsa Atarin vuonna 1972 julkaisemasta "Pong"-kolikkopelistä. Tästä sai alkunsa arcade-pelien ympärille rakentunut kolikkopeliteollisuus ja kolikkopelikulttuuri. 1970-luvun lopulla videopelejä ilmeistyi julkisille paikoille, esim. pelihalleihin yhä enemmän josta muodostui kolikkopelien kulta-aika. Suoranaisia ilmiöitä olivat tunnetuimmat pelit "Space Invaders" (1978) ja "Pac-Man" (1980). Esimerkiksi "Space Invaders" pian julkaisunsa jälkeen aiheutti hetkittäisen puutostilan Japanissa 100 yenin kolikoista ja se on tuottanut pelin valmistaneelle Taito Corporationille yli 500 miljoonaa yhdysvaltain dollaria.
Korttipeli
Parlett jakaa pelien mekaniikan neljään perusryhmään, tyhjiin peleihin, vaihtamispeleihin, täsmäyspeleihin ja kilpailullisiin peleihin. Suomalainen peleistä kirjoittanut Mikko Saari puolestaan kutsuu täsmäyspelejä ja kilpailullisia pelejä yhteisnimikkeellä pelaamispelit. Tyhjissä peleissä pelikortit eivät varsinaisesti ole peliväline. Tällaisia pelejä ovat esimerkiksi uhkapeli, kuten pokeri. Vaihtamispeleissä pelaajat luopuvat vuorollaan tietyistä korteistaan ja saavat yhtä monta tilalle. Tällaisia pelejä ovat esimerkiksi rommipelit ja musta pekka. Täsmyspeleissä pelataan kortteja, jotka sopivat edellisiin kortteihin. Niiden tavoitteena voi olla sarjan jatkaminen tai pöydällä olevien korttien vangitseminen. Tällainen peli on esimerkiksi kasino. Kilpailullisilla peleillä tarkoitetaan tikkipelejä.