Pakko-oireinen häiriö
Pakko-oireinen häiriö (myös OCD, lyhenteenä sanoista obsessive-compulsive disorder) on psykiatrinen häiriö, joka luokitellaan ICD-10 tautiluokituksessa ahdistuneisuushäiriöihin. Pakko-oireita voi liittyä myös muihin psyykkisiin häiriöihin kuten masennukseen. Pakko-oireinen häiriö ilmenee monissa muodoissa, mutta useimmiten se esiintyy potilaan pakonomaisina ajatusmalleina ja/tai tapana tehdä joitakin rituaalinomaisia tehtäviä eli pakkotoimintoja, joiden tarkoituksena on suojella ihmistä oletetulta uhkalta tai katastrofilta. Potilas yrittää varmistaa, ettei itse aiheuta muille tai itselle peruuttamatonta vahinkoa. Useimmilla ihmisillä on pakonomaisia tai ahdistavia ajatuksia ja impulsseja. Pakko-oireesta kärsivä ahdistuu näistä ajatuksista, ja pakkotoimintojen avulla hän yrittää poistaa tai vähentää huolta ja siitä seuraavaa puutetta.
Pakkotoisto
Lihasta voidaan kuorman ja harjoitusmäärän lisäämisen lisäksi ylikuormittaa myös erilaisin harjoituksen tehokeinoin. Yksi tällainen menetelmä on pakkotoistot, joissa avustaja avustaa harjoittelijan uuvuttua vielä muutaman lisätoiston. Tällöin lihas pakotetaan jatkamaan voimantuottoa, kun se on osittain väsynyt. Menetelmän tehokkuuden arvellaan perustuvan useamman motorisen yksikön aktivoitumiseen kuin mitä tavallisella harjoitussarjalla olisi mahdollista ja siten riittävän harjoitusvaikutuksen saavuttamiseen. Pakkotoistomenetelmä aiheuttaa myös merkittävää lihasarkuutta. Tutkimusten mukaan pakkotoistojen käyttö stimuloi hormonitoimintaa, erityisesti kortisolin ja kasvuhormonin osalta ja lisää hermo-lihasjärjestelmän kuormittumista.