Suomi-Filmi
Suomi-Filmin pääohjaaja ja tuotantopäällikkö Risto Orko ohjasi "Siltalan pehtoorin" vuonna 1934, ja elokuvan suuren yleisönsuosion ansiosta yhtiön toimintaa voitiin jatkaa. Seuraavana vuonna yhtiöön palkattiin toiseksi ohjaajaksi venäläissyntyinen Valentin Vaala, joka ohjasi yhtiössä vuosina 1935–1963 yhteensä 39 pitkää elokuvaa. Muita Suomi-Filmin kuukausipalkalla
olleita ohjaajia olivat muun muassa Orvo Saarikivi, Ilmari Unho ja Hannu Leminen. Viimeisin yhtiön valmistama elokuva on neuvostoliittolaisten kanssa tehty "Tulitikkuja lainaamassa" vuodelta 1980. Sen jälkeen Suomi-Filmi on toiminut lähinnä laboratorio- ja teatteritoiminnassa. Suomi-Filmin elokuvat ovat saatavissa VHS:llä ja DVD:llä.
Ville Hänninen (lavastaja)
Hänninen toimi lavastajana viipurilaisissa teattereissa vuodesta 1923 lähtien. Vuonna 1941 hän meni Suomi-Filmi Oy:n palvelukseen lavastajaksi. Hänninen toimi vuosina 1942–1956 lavastajana yhteensä 22 pitkässä näytelmäelokuvassa ja lisäksi lavastajan apulaisena neljässä elokuvassa. Hännisen lavastustöitä olivat muun muassa elokuvat Varaventtiili (1942), Yli rajan (1942), Loviisa - Niskavuoren nuori emäntä (1946), Maaret - tunturien tyttö (1947), Pimeänpirtin hävitys (1947), Ihmiset suviyössä (1948) ja Härmästä poikia kymmenen (1950). Viimeksi hän oli lavastajana elokuvassa Muuan sulhasmies (1956).