Kehrääjä
Kehrääjä on jokseenkin räkättirastaan kokoinen. Pitkä pyrstö ja pitkät, leveäpäiset siivet. Pää suuri. Höyhenet pehmeitä, harmaita ja ruosteenruskeita. Naamioväri erittäin hyvä, ei juurikaan liiku päiväsaikaan. Nokka on erittäin pieni mutta aukeaa suureksi. Koiraalla käsisiivellä ja pyrstön kulmissa selkeät valkoiset täplät. 
Kehrääjän soidinääni on omalaatuinen - pitkä monotoninen "rrr...", joka voi jatkua jopa tuntikausia. Normaalisti pitkiä sarjoja jotka koostuvat vain parista äänenkorkeudesta. Koiras läpsyttää siipiään kovaäänisesti soidintaessaan. Kutsuäänenä sammakkomainen "kruik"-kurahdus.
Atlaskehrääjä
Muiden heimon lajien tapaan naaras ei juuri liiku paikasta, jossa se koteloitui. Ollessaan valmis parittelemaan, naaras erittää ilmaan feromonia, jonka tuoksu houkuttelee koiraita paikalle. Parittelun jälkeen naaras munii lehtien alapinnoille ja toukat kuoriutuvat paria viikkoa myöhemmin. Toukka kasvaa 11,5 cm:n pituiseksi. Se on polyfagi, joka syö etupäässä sitruksien sekä muutamien muiden puiden, kuten guavan ja durianin lehtiä. Kotelovaihe kestää noin neljä viikkoa. Toukan kotelokopakseen kehräämää ruskeaa silkkiä hyödynnetään kaupallisesti ja sitä kutsutaan fagara-silkiksi.