Mongolit
Mongolit ovat itäaasialainen kansa, jonka jäsenet puhuvat mongolikieliä. Heitä asuu Mongoliassa, Venäjällä ja Kiinassa, etenkin Sisä-Mongolian autonomisella alueella. Mongoleita on noin 10 miljoonaa, joista 5,8 miljoonaa Sisä-Mongoliassa ja 2,4 miljoonaa Mongoliassa. Lisäksi 500 000 mongolia asuu Venäjällä. Mongolit olivat yksi Mongolivaltakunnan perustaneista heimoista. Ennen Mongolivaltakuntaa tiedot mongoliheimosta ovat vähäiset. Muut merkittävät heimot olivat tataarit (ei nykytataarit), merkiitit, keraiitit ja naimaanit, jotka Temüjinin, myöhemmin Tšingis-kaanin, johtamat mongolit alistivat. Muut heimot eivät välttämättä puhuneet mongolikieliä ja laajentuessaan valtakunnasta tuli yhä monikansallisempi. Mongolivaltakunnan asukkaista ja sotilaista onkin käytetty nimitystä ”mongolit” lähinnä symbolisessa merkityksessä, kuvaamassa valtakunnan yläluokkaa.
Khotongit
Khotongit polveutuvat džungaarien sotavangeiksi ottamista Keski-Aasian asukkaista. Vangeiksi jäi Ošin ja Buharan kaupunkien asukkaita, sekä kazakkeja ja kirgiisejä. He kuuluivat orjina mongoliprinssille, joka antautuessaan Qing-dynastialle vuonna 1753 sai maa-alueita Uvsin provinssista nykyisen Ulaangomin kaupungin lähistöltä. Khotongit oli sittemmin velvoitettu luovuttamaan ruhtinaalle 40 säkillistä viljaa vuosittain, sekä 11 työntekijää kesätöihin ruhtinaan palatsille. Heidät oltiin kuitenkin vapautettu muista julkisista velvoitteista. 1900-luvulle tultaessa khotongit asuivat mongolien tapaan jurtissa ja he puhuivat oiraatin kieltä. He kuitenkin välttelivät sekoittumista mongolien kanssa ja esimerkiksi mongolijurtissa pidettyjen buddhalaisten patsaiden sijaan khotongit pitivät esillä otteita Koraanista.