Gibraltarin valtaus
Hyökkääjien tappiot olivat olleet kohtalaisen suuret; kuolleina menetettiin kaksi upseeria ja 57 sotilasta, sekä haavoittuneina kahdeksan upseeria ja 217 sotilasta. HesseDarmstadin ruhtinas nimitettiin Gibraltarin kuvernööriksi ja hänelle jätettiin kaikki liikenevät sotilaat. Paikalliset siviilit saivat päättää joko lähtevänsä tai jäävänsä, jääville taattiin samat oikeudet kuin heillä oli ollut Kaarle II:n kaudella. Lähtevät saivat ottaa mukaansa omistuksensa. Espanjalaiset yrittivät vielä myöhemmin epäonnistuneesti vallata alueen takaisin. Viimeinen hyökkäys tehtiin vuoden 1705 maaliskuussa. Vuonna 1713 solmittu Utrechtin sopimus tunnusti Felipen Espanjan kuninkaaksi, mutta toisaalta Espanja joutui luovuttamaan Gibraltarin ja Minorcan. Espanja yritti vielä myöhemmin vallata epäonnistuneesti Gibraltarin niin sanotun suuren piirityksen avulla, mutta tämäkin yritys epäonnistui ja jäi viimeiseksi Espanjan sotilaallisista yrityksistä vallata Gibraltar.
Cliftonin taistelu
Jakobiitit olivat menettäneet taistelun aikana vain 12 miestä. Englantilaisten tappiot olivat suuremmat,mutta kokonaisuudessaan silti pienet, 35 kuollutta ja useita haavoittuneita. Suurin osa englantilaisten tappioista oli tulosta MacDonaldien yhteislaukauksesta. Cumberlandille yhteenotto oli ensimmäinen kosketus jakobiittien kanssa ja päättäväinen puolustus teki häneen vaikutuksen. Hän ei enää ottanut suoraan yhteen skottien kanssa, vaan tyytyi seuraamaan näitä. Murray pääsi puolestaan tavoitteeseensa pitää englantilaiset kauempana perääntyvistä skoteista. Skottien palattua Skotlantiin Cumberlandkin pysähtyi odottamaan uusia käskyjä.