Qumran
Qumran ("Khirbet Qumran") on asutusraunioista, hautausmaasta sekä luolastoista koostuva arkeologinen kohde, joka sijaitsee kuivalla ylängöllä Kuolleenmeren luoteisrannikolla Israelissa. Se tunnetaan parhaiten Kuolleenmeren kääröinä tunnetuksi tulleen tekstikokoelman löytöpaikkana. Alueella tehtiin arkeologisia kaivauksia ensimmäisen kerran 1950-luvulla. Luolien käsikirjoituslöytöjen myötä tutkijoiden mielenkiinto kohdistui lähellä sijaitseviin raunioihin.
Iranin ihmisaaltohyökkäykset
Tyypillisessä Iranin tekemässä ihmisaaltohyökkäyksessä hyökkäsivät ensin Basijin lapsisotilaat vihollisen tuleen polkemaan miinakenttiä, sitten vallankumouskaarti Pasdaran monena aaltona ja lopuksi vakinainen armeija miehitti jo vallatun alueen. Eräässä vuoden 1982 operaatio Ramadaniin liittyvässä taistelussa Khorramshahrin lohkolla neljäs Pasdaranin aalto pääsi puolustuksen läpi. Lapsisotilaat ja vallankumouskaarti motivoituivat kuolettaviin hyökkäyksiin virallisesti marttyyri-ideologian avulla. Koraani lupaa paratiisipaikan jokaiselle, joka kuolee pyhässä sodassa marttyyrinä. Marttyyrius on keskeinen osa šiiamuslimeille tärkeässä "Ashura"-seremoniassa, joka muistuttaa jossain määrin kristittyjen pitkääperjantaita. Ashuraan liitty valittamista ja itsensäruoskimista. Ashurassa muistellaan Muhammedin tyttärenpojan, eli Alin pojan Husainin ja hänen läheistensä vuonna 680 tapahtunutta joukkomurhaa, jonka syy oli islamin sisäinen valtataistelu. Husainin surmasivat Kerbalassa sunnimuslimit. Niinpä shiialaisuuden perustajat Ali ja Husain olivat marttyyrejä. Tällöin he toimivat esikuvina shiialaisille. Ashura-seremoniat ja politiikka ovat usein kytkeytyneet Iranissa yhteen, ja islamilaisen vallankumouksen aikana hallitus järjestää Ashura-seremoniat, ei kansa niin kuin aiemmin. Ashura-seremoniat ovat politiikan väline, jolla mullahien johto ohjaili iranilaisia. 15-vuotiaat lapsisotilaat olivat mukana itsensäruoskinnassa ennen lähtöään miinakentille. Virallisesti iranilaiset uskoivat vapauttavansa taisteluillaan Karbalan, Najafin ja Jerusalemin pahan vallasta. Osaltaan tämä selittää, miksi iranilaiset hyökkäsivät tappioista piittaamamatta vaikka aseitta miinakentille ja konekivääritulta vastaan.