Yleinen suhteellisuusteoria
Yleinen suhteellisuusteoria () on useimpien fyysikkojen nykyään kannattama, painovoimaa kuvaava teoria, jonka kehitti teoreettinen fyysikko Albert Einstein vuosina 1907–1915. Se on todeksi osoitetun erityisen eli suppean suhteellisuusteorian laajennus. Yleisen suhteellisuusteorian mukaan kahden kappaleen välillä havaittu painovoima johtuu siitä, että kappaleiden massat kaareuttavat aika-avaruutta. Yleisessä suhteellisuusteoriassa gravitaatio siis tulkitaan avaruuden "kaareutumiseksi", toisin sanoen avaruuden geometrian muuttumiseksi. Einsteinin teoria käyttää geometrianaan Riemannin epäeuklidista geometriaa. Teoria korvaa Sir Isaac Newtonin vuonna 1686 julkaiseman teorian painovoimasta voimana massallisten kappaleiden välillä. Kokeiden mukaan Einsteinin teoria on tarkempi ja on näin syrjäyttänyt Newtonin teorian modernissa fysiikassa. Yleinen suhteellisuusteoria ennusti myös gravitaatioaaltojen olemassaolon.
Suhdeasteikko
Suhdeasteikko eli relatiiviasteikko on mitta-asteikkotyyppi, joka mittaa ilmiöitä siten, että alkiot voidaan ryhmitellä valitun ominaisuutensa perusteella jatkumolle järjestykseen ominaisuuden voimakkuuden perusteella siten, että tiedetään tarkkaan, miten paljon mitattavaa ominaisuutta kussakin alkiossa kaiken kaikkiaan on. Jotta asteikko olisi relatiivinen, siihen tulee sisältyä absoluuttinen nollapiste, jossa mitattavaa ominaisuutta ei esiinny lainkaan. Vain silloin voidaan päätellä varmasti, kuinka moninkertaisesti tai kuinka pieni osa yhdessä alkiossa on ominaisuutta toiseen verrattuna. Lämpötilan mittaamisen osalta tämä tämä edellytys täyttyi, kun löydettiin lämpötilan absoluuttinen nollapiste, minkä seurauksena lämpötilaa alettiin mitata myös kelvineinä.