Federico Fellini
Yhdysvaltalaisjoukkojen vapauttaessa Rooman toisen maailmansodan lopulla 1944 Fellini ei aluksi löytänyt enää mediatöitä, sillä Italian elokuvateollisuus oli pysähdyksissä ja lehdistö joutunut yhdysvaltalaisten käsiin. Hän avasi ystäviensä kanssa karikatyyrimyymälän. Pian hän sai työn Roberto Rossellinin elokuvan "Rooma – avoin kaupunki" (1945) yhtenä käsikirjoittajana. Fellini oli kirjoittamassa myös Rossellinin seuraavaa elokuvaa "Paisa – vapauden tuli" (1946) ja ohjasi siitä osan Rossellinin sairastuttua. Miesten yhteistyö kesti useita vuosia, joiden aikana Fellini oli mukana käsikirjoittamassa useita muidenkin italialaisohjaajien elokuvia.
Fernando Birri
Birri opiskeli elokuva-alaa Roomassa Centro sperimentale di cinematografiassa 1950–1953. Hän palasi Santa Fehen 1956 ja perusti Universidad Nacional del Litoral -yliopistoon elokuvainstituutin. Seuraavana vuonna hän ryhtyi kuvaamaan Santa Fen köyhälistön kurjuutta. Hanke kesti kolme vuotta ja päättyi 1958. Vuonna 1966 sai ensi-iltansa hänen 33-minuuttinen dokumenttinsa "Tire Dié", joka sai kriitikkojen kiitokset. Hän jatkoi siksi samalla linjalla, ja 1960 valmistui "Buenos Aires, Buenos Aires" ja sen jälkeen 1961 "Los Inudados", josta hänelle myönnettiin Venetsian elokuvajuhlien palkinto parhaasta esikoisohjauksesta.