Eiffel-torni
Eiffel-torni on televisioantenni mukaan lukien 324 metrin korkuinen – korkeuden vaihdellessa lämpölaajenemisesta johtuen jopa 15 senttimetriä. Tornin takorautainen runko painaa 7 300 tonnia, kun taas tornin kokonaispaino on 10 100 tonnia. Betoniset perustukset on laskettu kahden metrin syvyyteen. Runko on rakennettu kokonaisuudessaan takorautaisena kehärakenteena levyistä ja profiileista. Tornin rakentamiseen käytettiin noin 18 000 metalliosaa, jotka niitattiin yhteen 2,5 miljoonalla niitillä. Suunnittelijoina olivat Eiffelin toimistossa työskentelevät Maurice Koechlin ja Émile Nouguie sekä Stephen Sauvestre, jotka tekivät alkuperäissuunnitelmaan merkittäviä muutoksia.
Valmistuttuaan torni oli 40 vuoden ajan maailman korkein rakennelma, kunnes se menetti tittelin vuonna 1930 New Yorkiin rakennetulle, 319-metriselle Chrysler Buildingille.
Piazza delle Erbe (Verona)
Torre dei Lambertin tuffi- ja tiilikerroksia vuorottelemalla muurattu alin osa on Lamberti-suvun vuonna 1172 rakennuttama. Se heijastaa ajan tapaa rakentaa korkeita asuin- ja puolustustorneja suvun vallan ja mahtavuuden osoittamiseksi ja sen hallitseman reviirin valvomiseksi. Tällaisia torneja oli Veronassa kymmenittäin, ehkä sadoittain. Torni siirtyi seuraavalla vuosikymmenellä uuden kaupunkiyhteisön omistukseen ja liitettiin osaksi kaupunginpalatsia. Alun perin 37 metrin korkuista tornia on useaan otteeseen korotettu. Viimeisen, vuonna 1463 tapahtuneen korotuksen jälkeen sen korkeudeksi tuli 84 m. Tornissa on kaksi tornikelloa, niistä isompi on nimeltään ’’Rengo’’ ja pienempi ’’Maragona’’. Kummallakin on ollut omat tehtävänsä, joista säädetään jo 1200-luvun kaupunkijärjestyksessä. Kellot on valettu uudestaan useamman kerran. Tornissa on vuodesta 1779 ollut myös viisarikello. Torni toimii nykyisin myös näkötornina ja näköalatasanteelle pääsee hissillä.