Kansallisen Kokoomuksen historia
Juha Rihtniemi valittiin vuonna 1965, vasta 37-vuotiaana, kokoomuksen puheenjohtajaksi. Aiemmin hän oli toiminut puoluesihteerinä vuosina 1959–1960. Rihtniemi oli nuorempi kuin samanaikainen Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtaja, kansanedustaja Mauri Seppä. Puheenjohtajana hän toimi yllättävään kuolemaansa, vuoteen 1971 asti. Puoluesihteerinä vuodesta 1965 toiminut Harri Holkeri valittiin Rihtniemen seuraajaksi kokoomuksen puheenjohtajana vuonna 1971 poikkeuksellisen nuorena.
Kataisen hallitus
Ensimmäinen ministerivaihdos tapahtui 5. heinäkuuta 2012, kun Stefan Wallin luopui RKP:n puheenjohtajuudesta ja samalla puolustusministerin tehtävistä. Häntä tehtävissään seurasi europarlamentaarikko Carl Haglund. Ennen eroilmoitusta oli noussut kohu hänen antamastaan poliittisesta ohjauksesta Dragsvikin varuskuntaa koskevassa asiassa. 16. marraskuuta 2012 elinkeinoministeri Jyri Häkämies erosi tehtävistään siirryttyään Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtajaksi. Hänen tilalle valittiin kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Jan Vapaavuori. Vaalikauden puolessavälissä vuonna 2013, SDP kierrätti ministereitään nostaen Pia Viitasen asunto- ja viestintäministeriksi ja Susanna Huovisen peruspalveluministeriksi. Asunto- ja viestintäministerinä toiminut Krista Kiuru nimitettiin opetusministeriksi.