Gunnar von Hertzen
Gunnar Emil von Hertzen (11. maaliskuuta 1893 Halikko – 16. heinäkuuta 1973) oli suomalainen jääkäriupseeri ja Aunuksen retken (1919) suunnittelijoita. Ammatiltaan hän oli lääkäri ja palveli lääkärinä talvi- ja jatkosodan aikana yleten jääkärilääkintäeverstiluutnantiksi. 
Hertzenin vanhemmat olivat tuomiorovasti Emil von Hertzen ja Eugenie Krook. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Verna Margareta von Hertzenin kanssa ja hänen kuoltua vuonna 1937 toisen kerran vuonna 1943 Ingrid von Herzenin kanssa. Herzenille syntyi kolme lasta hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Gunnar von Hertzen
Hertzen kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän suoritti lääketieteen alkututkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1912 ja jatkoi opintojaan lääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti lääketieteen kandidaatin-tutkinnon vuonna 1915 sekä Lääketieteen lisensiaatti-tutkinnon vuonna 1927. Laillistetuksi lääkäriksi hänet julistettiin 5. lokakuuta 1927. Lääkäriopintojaan hän täydensi tekemällä opintomatkan Itävaltaan ja Unkariin vuonna 1928.