Dōjō
Budōn peruskirjan neljäs artikla määrittelee dōjōn suraavasti:
ZNKR jōdō
Koska jōdō on budō-laji, opiskelu on sekä kehon että mielen, taidon ja asenteen harjoittamista. Tarkoitus ei ole vahingoittaa vastustajaa, vaan osoittaa aseen monipuolisuus eri tekniikoita hyödyntämällä. Jō on erittäin muuntautumiskykyinen ase. Kaikkien budō-taitojen perusolemuksen sanotaan yhdistyvän jōdōssa.Tengu 2/2006 s. 7 Keppi on yhtä aikaa kuin iskevä miekka "tachi", pistävä keihäs "yari" tai pyyhkäisevä salkoase "naginata". Jōdō perustuu Musō Gonnosuke Katsuyoshi-nimisen samurain 1600-luvun alkupuolella kehittämään taistelutaitoon, Shindō Musō-ryū jōjutsuun, jonka nimi sittemmin muutettiin Shindō Musō-ryū jōdōksi.