Nelitahtimoottori
Nelitahtimoottorin periaatteen kuvasi ensimmäisenä Alphonse Beau de Rochas ranskalaisessa vuonna 1862 myönnetyssä patentissa. Beau de Rochas ei kuitenkaan hyödyntänyt keksintöään, eikä patenttia julkaistu. Saksalainen Nikolaus Otto kehitti ilmeisesti de Rochasista riippumattomasti nelitahtimoottoria ja rakensi prototyypin, joka kävi ensimmäisen kerran vuonna 1876. Beau de Rochasin patentti löydettiin vuonna 1884, ja Otton saksalainen patentti mitätöitiin. Ottoa pidetään kuitenkin yleisesti nelitahtimoottorin keksijänä, koska hänen työnsä osoitti uuden moottoritekniikan mahdollisuudet.
Société Neuchâteloise d’Automobiles
Ensimmäinen malli oli "flat twin" -moottorilla varustettu "6/8 HP". Moottori oli sijoitettu auton keulalle ja voiman siirto neliportaiselta vaihteistolta vetävälle taka-akselille tapahtui kardaaniakselin välityksellä. Tämä malli, samoin kuin kaikki seuraajansa, oli ilmajäähdytteinen. Vuonna 1905 tarjontaa kasvatettiin "10/12 HP-" ja "18/20 HP" -malleilla. Uusista malleista "10/12 HP" oli varustettu kaksi- ja "18/20 HP" nelisylinterisellä moottorilla. Pienimmän mallin hinta oli 6000 silloista Sveitsin frangia, keskimmäisen 8000 ja suurimman 12 500 frangia. Vuonna 1907 esiteltiin nelisylinterinen "25/30 HP". Mallin moottorin poraus oli 110 mm ja iskunpituus 130 mm, iskutilavuuden ollessa 4942 cm³. Moottorin hengityksessä imu oli sivuventtiili- ja pako kansiventtiili (OHV) -rakenteella toteutettu. ns. sekaventtiilimoottori. Mallipalettiin kuului myös ketjuvetoinen kuorma-auto.