Panavision
Panavisionin perustivat Robert Gottschalk ja John Richard Moore vuonna 1953 Westwoodissa, Kaliforniassa. Gottschalk oli aiemmin keksinyt vahingossa anamorfisen linssin uudelleen testatessaan elokuvakameralle kehitettyä laatikkoa, jolla voi kuvata veden alla. Gottschalk ja Moore kuvasivat tämän jälkeen anamorfista testimateriaalia 16-millimetrisellä kameralla, joka päätyi elokuvateattereiden valkokankaita valmistaman Radiant Manufacturing Corporationin toimitusjohtaja Harry Ellerin nähtäväksi. Eller tarjosi Gottschalkille ja Moorelle mahdollisuutta valmistaa anamorfisia projektiolinssejä CinemaScope-esityksiä varten, koska Bausch & Lomb, CinemaScope-optiikan alkuperäinen valmistaja ei voinut toimittaa tarpeeksi esityslinssejä teattereille. Panavisionin ensimmäiseksi myyntiartikkeliksi päätyi näin Super Panatar -linssit, jotka olivat tavallisen projektiolinssin eteen asennettavia prismoja, jotka muuttivat CinemaScope-filmin kuvan oikeaan kokoonsa. Panavision sai myytyä Super Panatareja 300 paria (linssejä myytiin pareittain koska jokaisessa elokuvasalissa on kaksi projektoria) vuoden 1954 alussa, johon vaikutti suuresti linssien halpa hinta. Super Panatarien etuihin kuului myös sen säädettävyys, jolloin niillä voitiin esittää myös esimerkiksi Superscope-elokuvia. Panavision päivitti projektiolinssinsä vielä seuraavana vuonna julkaistuaan Ultra Panatarin. Uusi linssi oli huomattavasti kevyempi, niin sanottu oikea linssi, joka asennettiin fyysisesti projektiolinssiin kiinni, eikä vain sen eteen.
Panoraamakuva
Elokuvassa kokeiltiin erilaisia panoraamatekniikkoja 1920-luvulta lähtien. Tunnetuimpia tekniikkoja ovat Polyvision, jolla kuvattiin Abel Gancen elokuva "Napoléon" (1927), ja Cinerama, joka kehitettiin 1950-luvulla, kun televisio alkoi verottaa elokuvateattereiden kävijämääriä. Molemmissa tekniikoissa käytettiin kolmea elokuvakameraa ja kolmea projektoria, ja Cinerama-teattereissa valkokangas oli kaareutuva (146 asteen kaari). Tunnetuimpia Cinerama-elokuvia olivat "This is Cinerama" (1952) ja "Näin valloitettiin villi länsi" (1962). Cineramaan liittyi myös seitsenkanavainen tilaääni. Nykyaikaiset laajakangaselokuvat ja surround-äänentoisto ovat Cineraman perillisiä.