Ydinvoiman historia
1940 alkoi Yhdysvaltain hallituksen Manhattan-projekti, jonka tavoitteena oli ydinaseen kehittäminen. 1942 Enrico Fermin johdolla rakennettiin ensimmäisen kokeellinen ydinreaktori Chicagon yliopistoon. Tämä oli ensimmäinen kerta maailmanhistoriassa kun ihminen toteutti hallitun fissioiden ketjureaktion. Vuotta myöhemmin Oak Ridgessä kokeiltiin plutoniumin tuotantoon tarkoitettua reaktoria ja vuoteen 1945 mennessä Hanfordissa oli käynnissä kolme täysimittaista reaktoria. Ensimmäistä ydinpommia testattiin Alamogordon lentotukikohdassa Uudessa Meksikossa heinäkuussa 1945. Tähän mennessä Saksa oli jo antautunut, mutta sota Japanin kanssa jatkui. Seurauksena oli Hiroshiman ja Nagasakin kaupunkien tuhoaminen ydinpommeilla sodan viimeisinä viikkoina.
Yhdysvaltain energiapolitiikka
Ydinvoimalaitokset tuottivat vuonna 2007 reilut 19 % sähköenergiasta, joka vastaa yli 806 terawattituntia sähköä. Ydinvoimalaitoksia oli toiminnassa 104 kappaletta vuonna 2007, joiden yhteinen sähköteho oli 101 gigawattia. Käyttökertoimet ovat myös nousseet tasaisesti ja ydinvoiman tuottaman sähkön määrä on kasvanut, vaikka vanhoja laitoksia onkin suljettu. Yhdysvalloissa on alettu panostaa huomattavasti viime aikoina ydinvoimaan, joka näkyy muun muassa vanhojen yksiköiden modernisointina ja kiinnostuksena uusien yksiköiden rakentamiseen. Yhdysvaltain hallinto tukee voimakkaasti ydinvoiman lisärakentamista "Nuclear Power 2010"-ohjelmansa kautta. Uusia ydinvoimalaitoshankkeita on vireillä kymmeniä ja lokakuussa 2008 NRC:llä oli käsiteltävänään jo 24 rakentamislupahakemusta. Ydinvoiman huomattavan lisärakentamisen seurauksena monet ydinvoimalaitoksia valmistavat yritykset ovat lisensoineet tai pyrkivät lisensoimaan NRC:llä omat laitoskonseptinsa, jotta niitä voidaan rakentaa.