Chaconpekari
Chaconpekarin ruumiinpituus on noin 95–110 senttiä. Häntä on keskimäärin kuuden sentin pituinen ja eläin painaa 30–40 kiloa. Säkäkorkeus on 52–69 senttiä, ja pää on hyvin suuri. Naaras on hiukan urosta pienempi. Chaconpekarien harjaksikas turkki on väritykseltään ruskehtavanharmaa. Selässä kulkee musta selkäjuova ja kauluksesta hartioille on vaalea kaulus. Harjakset ovat takapuolessa ja niskassa pidempiä kuin muualla ruumiissa. Nuoret yksilöt ovat mustahkoja tai kellertävänruskeita. Chaconpekari on pekareista suurin ja se eroaa sukulaisistaan myös pidemmillä jaloillaan, kuonollaan ja hännällään sekä suun ympärillä olevilla valkoisilla karvoilla. Chaconpekareilla on kolme astumiseen käytettävää takavarvasta, kun muilla pekarilajeilla niitä on kaksi ja kolmas on surkastunut. Chaconpekarin korvat ovat pitkät ja aasimaiset sekä vähäkarvaiset. Sorkat ovat kapeat, mikä helpottaa liikkumista piikikkäässä kasvillisuudessa. Niillä on myös kuivaan ja pölyisään ympäristöön hyvin sopeutunut nenäontelo.
Kanarianpodenco
Keskikokoinen, pitkähkölinjainen, hoikka, kevytrakenteinen ja erittäin vastustuskykyinen. Luusto on hyvin kehittynyt. Rasvakerroksen puuttumisen johdosta kylkiluut, selkäranka ja sarvennaiset ovat näkyvissä. Lihaksisto on erittäin hyvin kehittynyt ja kuiva, lihasten supistuminen näkyy ihon alla. Kanarianpodencon säkäkorkeus on urokset 55–64cm, nartut 53-60cm. Koska koirat elävät ja metsästävät erilaisissa maasto-olosuhteissa, nämä keskiarvot voivat vaihdella. Siten 2 cm:n ylitykset tai alitukset voidaan hyväksyä, kunhan rodunomainen tyyppi säilyy. Se on hieman pitkänomainen ja erittäin lihaksikas. Väriltään se on puna-valkoinen, punainen sävy voi olla voimakas, vaihdellen oranssista tummanpunaiseen (mahonki). Näiden värien kaikki yhdistelmät ovat sallittuja. Sen karvapeite on yleensä lyhyttä.