Positiivinen psykologia
Suomessa positiivisen psykologian pioneereja ovat mm. emeritusprofessori Markku Ojanen Tampereen yliopistosta sekä filosofi, professori Esa Saarinen Aalto-yliopistosta. Positiivista työpsykologiaa ja työn imua tutkitaan yliopistojen ohella myös esimerkiksi Työterveyslaitoksella. Suomen positiivisen psykologian yhdistys on perustettu syksyllä 2015.
Suomen Antimilitaristinen liitto
Suomen Antimilitaristinen liitto perustettiin 31. maaliskuuta 1923 Aarne Selinheimon kotonaan Helsingin Kruununhaassa järjestämässä kokouksessa. Taustalla oli hänen tyytymättömyytensä kolme vuotta aiemmin perustettuun Suomen Rauhanliittoon, joka toimintansa alkuvuosina korosti puolueettomuuttaan ja jossa antimilitaristiset ajatukset eivät siksi päässeet tarpeeksi esiin. Rauhanliitosta poiketen Suomen Antimilitaristinen liitto tähtäsi kaiken sodan ja militarismin hävittämiseen ja suuntasi vasemmistolaisesti värittyneen sanomansa erityisesti työväestölle. Liitto liittyi pian jäseneksi Kansainväliseen Antimilitaristiseen toimistoon IAMB:hen. IAMB tunnettiin maailmalla selvästi WRI:a radikaalimpana järjestönä ja se oli ohjelmassaan sitoutunut myös vallankumoukseen. Selinheimo vastusti sitkeästi antimilitaristisen liiton rekisteröimistä, koska halusi pitää sen luonteen anarkistisena. Rekisteröitymisajatuksesta luovuttiin sosiaalihallituksen hylättyä hakemuksen liian radikaalin ohjelman vuoksi, mutta vuoden 1924 lopussa järjestö haki sen sijaan Suomen Rauhanliiton jäsenyyttä. Myös tämä jäsenhakemus hylättiin, sillä rauhanliiton porvarillinen puheenjohtaja Arvi Grotenfelt ei halunnut yhdistää rauhanliittoon näin radikaalia järjestöä, joka lisäksi pyrki lainvastaiseen tavoitteeseen eli kaikkien aseiden hävittämiseen. Etsivä Keskuspoliisi (EK) piti Suomen Antimilitaristista liittoa maan turvallisuudelle vaarallisena ja solutti jo syksyllä 1924 myyränsä sen johtokuntaan. EK:n näkökulmasta Liiton toiminta oli vaarallisuudessaan rinnastettavissa kommunismiiin, vaikka liitto olikin avoimesti eri linjoilla kommunistien kanssa. Myös oikeiston lehdet yhdistivät sen useasti kommunisteihin, sillä Selinheimo esiintyi eräissä kommunistien tilaisuuksissa ja hänen kirjoituksiaan julkaistiin runsaasti heidän lehdissään.