Guldhøj
Hautakumpua tutkivat vuonna 1891 V. Boye ja H. Petersen apunaan joukko työmiehiä. Työ tehtiin ripeästi ja paikalle ei palattu enää jatkotutkimuksia varten. Kyseessä oli ensimmäinen tammiarkkuhautaukseen liittyvä arkeologinen kaivaus, joka dokumentoitiin siksi myös valokuvin. Kolmesta tammiarkusta on suoritettu dendrokronologinen analyysi, jonka avulla on arvioitu tammipuiden kaatamisvuodet. Ensimmäinen analyysi tehtiin arkuille B ja C vuonna 1975, ja toisella kertaa se tehtiin arkuille A ja C vuonna 2011.
Skelhøj
Hautakummun hautauksesta ei ole jäännyt mitään tutkittavaksi. Se on tutkijoiden mukaan ryöstetty kahdesti. Ensimmäinen ryöstö tehtiin todennäköisesti heti hautakummun valmistuttua ja toinen vasta 1800-luvulla. Tämän vuoksi ei tammiarkku ole säilynyt nykypäiviin asti. Arkun asento, joka tiedetään hautakummun jäänteiden perusteella, oli itä-länsi-suuntainen. Syy, miksi hautaryöstö tapahtui, liittyi todennäköisesti vainajan varallisuuteen.