Federico Fellini
Yhdysvaltalaisjoukkojen vapauttaessa Rooman toisen maailmansodan lopulla 1944 Fellini ei aluksi löytänyt enää mediatöitä, sillä Italian elokuvateollisuus oli pysähdyksissä ja lehdistö joutunut yhdysvaltalaisten käsiin. Hän avasi ystäviensä kanssa karikatyyrimyymälän. Pian hän sai työn Roberto Rossellinin elokuvan "Rooma – avoin kaupunki" (1945) yhtenä käsikirjoittajana. Fellini oli kirjoittamassa myös Rossellinin seuraavaa elokuvaa "Paisa – vapauden tuli" (1946) ja ohjasi siitä osan Rossellinin sairastuttua. Miesten yhteistyö kesti useita vuosia, joiden aikana Fellini oli mukana käsikirjoittamassa useita muidenkin italialaisohjaajien elokuvia.
8½
Elokuvan ensi-ilta Italiassa oli 14. helmikuuta 1963, ja "Otto e mezzo" sai lähes yksimielistä ylistystä arvosteluissa, joissa Felliniä nimitettiin ”neroksi jolla on taianomainen kosketus ja hämmästyttävä tyyli”. Italialainen kirjailija ja kriitikko Alberto Moravia luonnehti elokuvan päähenkilöä Guido Anselmia ”erotiikan vangitsemaksi sadistiksi, masokistiksi, myytinrakentajaksi, avionrikkojaksi, klovniksi, valehtelijaksi ja huijariksi. Hän pelkää elämää ja haluaa siksi palata äitinsä kohtuun. – – Hän muistuttaa jossain suhteessa James Joycen "Odysseuksen" sankaria Leopold Bloomia, ja syntyy vaikutelma, että Fellini on lukenut kirjan ja miettinyt sitä. Elokuva on sisäänpäin kääntynyt, jonkinlainen yksityinen monologi, johon sekoittuu välähdyksiä todellisuudesta… Fellinin unet ovat aina yllättäviä ja kuvaannollisesti omaperäisiä, mutta hänen muistojaan läpäisee syvällisempi, herkempi näkemys. Siksi kaksi kohtausta, joissa käsitellään sankarin lapsuutta vanhassa maalaistalossa Romagnassa ja hänen tapaamistaan naisen kanssa Riminin rannalla, ovat elokuvan parhaita ja parhaita Fellinin tähänastisella uralla".