Markian Popov
Sodan päätyttyä loppukeväästä 1945 hän johti Lvivin sotilaspiiriä vuoteen 1946, jolloin hänet siirrettiin Taurian sotilaspiirin (Krimin alue) komentajaksi. Tehtävässä hän pysyi vuoteen 1954 saakka. Vuosina 1955–1956 hän toimi maavoimien taistelukoulutuksen kehittämislaitoksen päällikkönä ja 1956–1962 maavoimien apulaiskomentajana sekä maavoimien esikuntapäällikkönä. Vuonna 1962 hänestä tuli puolustusministeriön sotilastarkastaja-neuvonantaja. Hän pysyi tehtävässä kuolemaansa saakka. Hän kuoli tapaturmaisesti kotinsa palossa Moskovassa huhtikuussa 1969. Hänen hautansa sijaitsee Novodevitšin hautausmaalla Moskovassa.
Francesco Giullino
Bulgarialaisen journalistin Hristo Hristovin mukaan Giullino oli toiminut salakuljettajana Bulgarian ja Kreikan rajalla ja hänet oli pidätetty kahdesti salakuljetuksesta. Kiinni jäätyään Giullino sai valita tuomitaanko hänet vankilaan vai ryhtyykö hän vakoojaksi. Giullino valitsi vakoojan työn. Päämajana Kööpenhamina ja peitetyönä antiikkikauppias Giullino vakoili lännessä asuvia itäeurooppalaisia toisinajattelijoita. Hän oli Lontoossa vuonna 1978, kun Markov kuoli, ja on esitetty oletuksia, että hän murhasi Markovin.