Sanaluokka
Adjektiiveja voi taivuttaa sijanmuotojen lisäksi myös vertailumuodoissa. Adjektiivi sellaisenaan on positiivi eli perusaste. Suurempaa astetta ilmaisevat komparatiivi ja superlatiivi. Komparatiivin tunnuksen edellä "e" ("paha, pahempi)", mutta kaikissa sanoissa ei ole niin, kuten adjektiivissa "mahtava". Joissain adjektiiveissa sana muuttuu kuten adjektiivissa "hyvä". 
Pronominit yhdistävät sanoja lauseiksi. Tiettyihin pronomiheihin tarvitaan korreliaatti eli se sana tai asia, mihin prononimi viittaa. "Joka"- ja "mikä"-pronominien kanssa täytyy olla huolellinen. "Joka" viittaa edelliseen sanaan, "mikä" taas koko edeltävään lauseeseen.
Hen-pronomini
"Språktidningen" totesi maaliskuussa 2014, että "hen" on vakiintunut ruotsin kieleen. Ruotsin lehdistössä käytettiin vuonna 2011 (ennen "hen"-keskustelun alkamista) pronomineja "hon" tai "han" yli 13 000 kertaa jokaista "hen"-pronominia kohden. Vuoden 2014 alussa sama suhde oli 250 yhtä "hen"-pronominia kohden. Samalla kuitenkin todetaan, että pronominia ei enää käytetä yhtä ahkerasti väittelyn luontoisissa tilanteissa vaan sitä käytetään ennemminkin itsestään selvänä sukupuolineutraalina pronominina erityisesti kun halutaan välttää rakennetta "han eller hon". Bloggaajat ja poliittisesti valveutuneet käyttävät pronominia erityisen ahkerasti lukuun ottamatta ruotsidemokraatteja. Ruotsidemokraattien vastustuksen huomaa arvostelusta, joiden mukaan pronomini on muun muassa osa ”vasemmistofeministien indoktrinaatiota”. SAOL:in päätoimittaja Sven-Göran Malmgrenin mukaan "hen" täyttää kielellisen tyhjiön, mutta on edelleen eräänlainen villitys ja sanan suosio laskee tuntuvasti seuraavien viiden vuoden kuluessa, koska sitä painotetaan liikaa. Ruotsin kielen dosentti Karin Millesin ja "Språktidningeningenin" tutkimukset osoittavat kuitenkin päinvastaista, ja pronominia käytetään neutraalisti esimerkiksi uutisteksteissä.