Imusolmuke
Imusolmuke "(nodus lymphoideus, nodus lymphaticus, lymphonodus)", jota joskus virheellisesti kutsutaan imurauhaseksi, on pieni, pavunmuotoinen, kotelon ympäröimä imukudoselin, jonka lävitse virtaa imuneste. Imusolmukkeita on runsaasti elimistön eri osissa (ihmisellä arviolta 500–600) erityisesti kaulan, nivusten, kainaloiden ja suoliston alueella. Niiden koko vaihtelee suuresti, ihmisellä ne ovat pituudeltaan normaalisti 1–25 millimetriä; imusolmukkeet suurenevat tavallisesti infektion tai kasvaimen yhteydessä, mutta toisinaan ne voivat terveelläkin ihmisellä tuntua satunnaisesti suurentuneilta. Imusolmukkeet ovat osa imusuonistoa, jonka tehtävät liittyvät elimistön immuunipuolustukseen; ne toimivat suodattimina, joiden lävitse imuneste siivilöityy matkallaan vereen ja jotka keräävät ja tuhoavat verestä bakteereita sekä viruksia.
Imusuonisto
Imuhiussuonet yhtyvät suuremmiksi imusuoniksi, "imusuonirungoiksi" (toisinaan käytetään myös nimeä imutierungot) "(trunci lymphatici)":Suurin imusuonirunko on "rintatiehyt" "(ductus thoracicus)", joksi yhtyvät alaruumiista ja yläruumiin vasemmasta puoliskosta imunestettä tuovat imusuonirungot. Rintatiehyt laskee verenkiertoon vasemman solislaskimon "(vena subclavia)" ja vasemman sisemmän kaulalaskimon "(vena jugularis interna)" kulmauksessa. Oikean puolen pään ja rinnanseudun imuneste kerääntyy kuitenkin "oikeaan imutiehyeen" "(ductus lymphaticus dexter)", joka laskee verenkiertoon oikean solislaskimon "(vena subclavia)" ja oikean sisemmän kaulalaskimon "(vena jugularis interna)" kulmauksessa. Ennen verenkiertoon laskemistaan imuneste suodattuu ainakin yhden imusolmukkeen lävitse.