Konstantine Gamsakhurdia
Konstantine Gamsakhurdia (, 15. toukokuuta 1893 Abaša – 17. heinäkuuta 1975 Tbilisi) oli georgialainen kirjailija ja julkisuuden henkilö, jota pidetään yhdessä Mikheil Džavakhišvilin kanssa 1900-luvun vaikutusvaltaisimpana georgialaisena romaanikirjailijana. Gamsakhurdia sai koulutuksensa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa Saksassa. Parhaissa töissään, kuten "Didostatis mardžvena" ja "Davit Aghmašenebeli", hän yhdistääkin länsieurooppalaisia vaikutteita puhtaasti georgialaisiin teemoihin. Hän suhtautui neuvostovaltaan vihamielisesti, mutta kuului silti niihin harvoihin johtaviin georgialaisiin kirjailijoihin, jotka selvisivät Stalinin kauden sorrosta, vaikka hänet pidätettiinkin useita kertoja ja karkotettiin Vienanmerelle. Hänen teostensa huomattava piirre on henkilöhahmojen oivaltava psykologinen kuvailu. Lisäksi Gamsakhurdia toi georgian kieleen uutta hienovaraisuutta imitoimalla arkaaista kieltä, luodakseen vaikutelman vanhasta tekstistä.
Antiikin Kreikan kirjallisuus
Aristoteleen oppilaan Theofrastoksen teos "Luonnonfilosofien käsityksistä" ("Fysikōn doksai"), josta ainoastaan tutkielma "Aisteista" on säilynyt, on ensimmäinen varsinainen doksografia. Teos "Luonteita" on humoristinen kuvaus ihmisluonteista. Stoalaisen koulukunnan perustajan Zenonin teos "Valtio" on eräs tunnetuista kadonneista teoksista. Stoalaisilta säilyneisiin kreikankielisiin teoksiin lukeutuvat muun muassa Kleantheen "Hymni Zeukselle", Epiktetoksen "Käsikirja" ja "Keskusteluja" sekä Marcus Aureliuksen teos "Itselleni", joka oli kirjoitettu kreikaksi, vaikka kirjoittaja oli Rooman keisari. Stoalaisten tekstifragmenttien kokoelma "Stoicorum veterum fragmenta" sisältää paljon erityisesti Khrysippokselta säilyneitä katkelmia.
Epikurolaisen koulukunnan teoksista on säilynyt muun muassa joukko Epikuroksen kirjeitä sekä hänen "Pääoppinsa". Kyynikot loivat kaksi lajityyppiä, "diatribe"-keskustelun sekä satiirin. Ensin mainitun lajityypin popularisoi Bion Borysthenesläinen, jälkimmäistä edusti puolestaan Menippos (tästä saivat alkunsa menippolaiset satiirit). Pyrrhonististä skeptisismiä edustanut Timon Fleiuslainen kirjoitti parodisen ja satiirisen teoksen "Pilkkarunot" ("Silloi"), ja saman koulukunnan Sekstos Empeirikos puolestaan Pyrrhonin opin yleisesityksen "Pyrrhonismin pääpiirteet".