Miina Lönnrot
Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898.
Sammatin hautausmaa
Elias Lönnrotin ja hänen perheensä haudalla on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran pystyttämä muistomerkki, johon on kaiverrettu nimi ja kanteleen kuva. Jalustan eteen on myöhemmin lisätty graniittilaatta, jossa on elinaikatiedot. Vastoin Lönnrotin toivomusta hautajaisista tuli suuri kansanjuhla. Muistomerkin vieressä on hautakivi, jossa on Lönnrotin puolison Maria Lönnrotin (s. Piponius) ja lasten Marian, Elinan ja Teklan nimet. Poika Elias kuoli perheen asuessa Kajaanissa. Tytär Ida on haudattu Italiaan, jossa hän kuoli.