Banaanikärpänen
Banaanikärpäsen biologisella tutkimuksella on pitkä historia. Nykyäänkin se on yksi yleisimmin käytetyistä malliorganismeista, josta on eristetty laboratoriokasvatuksiin tuhansia genotyypiltään erilaisia mutanttikantoja. Lajin yksilöitä käytetäänkin lähes kaikilla biologian osa-alueilla. Erityisesti banaanikärpäsiä käytetään geneettisissä, kehitysbiologisissa ja fysiologisissa tutkimuksissa, joissa voidaan selvittää muun muassa muistin toimintaa tai alkoholin vaikutuksia. Lajin koko genomin emäsjärjestys selvitettiin jo vuonna 2000. Koska ihmisen ja banaanikärpäsen geenitoimintojen on havaittu olevan pohjimmiltaan melko samanlaisia, voidaan kärpäsellä saatuja tuloksia soveltaa usein myös ihmisellä.
Panamantauti
Panamantauti on kasvitauti, joka leviää banaanikasvien juuriin, juuri on oireeton ja siitä kasvavat varret pilaantuvat ja mätänevät. Tämä on taudin uusin, neljäs muunnos (TR4 eli Tropical Race 4). Sen aiheuttaa "Fusarium oxysporum" f. sp. "cubense" -sieni, joka on immuuni sienimyrkyille eli sitä ei voi kontrolloida kemiallisesti. 1950-luvulla panamantauti tuhosi siihen aikaan markkinoita hallinneen "Gros Michael" -banaanilajin tuotannon, minkä seurauksena banaanintuottajat siirtyivät täysin tuottamaan Cavendish-banaania. Itiöt säilyvät hengissä lepotilassa maaperässä joskus jopa 30 vuotta, ja leviävät helposti vesipisaroiden, mullan ja koneiden välityksellä.