Eino Rahja
Myös Eino Rahjan veljet Jukka (1887–1920) ja Jaakko (1872–1926) olivat bolševikkeja. Einon lisäksi erityisesti Jukka Rahja oli kiistelty hahmo suomalaisten kommunistien keskuudessa. Veljesten riidanhakuinen käyttäytyminen sekä jyrkkä retoriikka sai monet katkeriksi. Yhtäaikaisesti SKP:hen, Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen, puna-armeijaan ja Tšekaan kuulunut Eino Rahja ei aina toiminut SKP:n päätösten mukaisesti eikä hän epäröinyt vetää omaa linjaansa esimerkiksi Pietarin punaupseerikoulussa. Hän osallistui muun muassa salakuljetukseen, rahan väärentämiseen ja läskikapinan valmisteluihin. Rahja muodosti nimeään kantaneen opposition SKP:ssa käytännössä koko 1920-luvun ajan. Ennen vuoden 1925 edustajakokousta kärjistyneissä riidoissa hän liittoutui keskuskomiteassa Leo Laukin ja Otto Vilmin kanssa. Vuosikymmenen alkupuolella Rahjalla oli läheiset suhteet myös Grigori Zinovjeviin.
Yrjö Rautio
Rautio syntyi muurari Toivo Johannes Raution ja Hilda Josefina Syväjärven perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuosina 1973–1974 oli Lea Irma Kaarina Laurikkala ja toinen vuodesta 1980 on Pirjo Maija-Liisa Peltonen. Rautio tuli ylioppilaaksi vuonna 1970 ja valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 1978 pääaineenaan sosiologia. Heti valmistuttuaan hän meni töihin oululaiseen Kansan Tahto -lehteen, joka oli tuolloin Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) äänenkannattaja. Rautio työskenteli lehden toimitussihteerinä ja -päällikkönä vuosina 1978–1983 sekä päätoimittajana vuosina 1983–1988. Hän oli 1980-luvulla yksi kansandemokraattisen liikkeen enemmistön keskeisimmistä ideologeista. SKDL:n liittoneuvoston jäsen Rautio oli vuosina 1988–1990.