Pakko-oireinen häiriö
Pakko-oireisen häiriön erottaminen muista ahdistuneisuuden muodoista, kuten tavallisesta jännityksestä ja stressistä, on tärkeää. Henkilöllä, joka vaikuttaa tiettyyn aiheeseen takertuneelta tai on täydellisyyttä tavoitteleva, ei välttämättä ole pakko-oireista häiriötä. Pakko-oireiseksi potilas voidaan määritellä silloin, kun pakonomaisiin ajatuksiin tai toimintoihin menee aikaa yli kaksi tuntia päivässä tai kun oireista on muuten merkittävää haittaa ihmisen toimintakyvylle.
Perfenatsiini
Yleisiä haittoja (1−9 %:lla käyttäjistä) ovat seuraavat ekstrapyramidaalioireet: äkilliset lihasten liikehäiriöt, motorinen levottomuus kuten kyvyttömyys pysyä paikoillaan; parkinsonismi (esim. vapina ja lihasjäykkyys), pakkoliikkeet ja suun ympäristön vapina. Yhtä yleisiä ovat kuukautishäiriöt, rintojen kasvu sekä naisilla että miehillä ja rintojen arkuus, ruokahalun muutokset ja painon vaihtelu, väsymys etenkin alussa, alentunut verenpaine ja iho-oireet, kuten nokkos- tai muu ihottuma, kutina ja valoyliherkkyys.