Itävallan historia 1918–1945
Itävallan valtiota, jota joskus kutsutaan ensimmäiseksi tasavallaksi, luotaessa ympärysvaltojen ongelmana oli luoda kansallisvaltioita monikulttuurisesta valtakunnasta, jossa kansallisuusryhmät eivät eläneet tarkkojen rajojen erottamina. Itävalta sai yhtenäiset saksankieliset tai valtaosaltaan saksalaiset Ylä-Itävallan, Ala-Itävallan, Steiermarkin, Kärntenin, Tirolin Brennerin solan pohjoispuolelta, Vorarlbergin ja siivun Länsi-Unkarista, josta tuli Burgenlandin maakunta. Keisarikunnassa näillä ei ollut ennen ollut mitään yhteistä identiteettiä tai nationalismia. Yhteinen kieli ja historialliset siteet Habsburgien valtakuntaan pitivät maan koossa ympärysvaltojen painostuksen lisäksi.
Itävallan markkreivikunta
Myöhemmin markkreivikunnasta on historiassa käytetty myös nimityksiä "Itävallan markkreivikunta" (). tai Baijerin itäinen rajamaa (, erotukseksi Saksin itäisestä rajamaakunnasta ("Sächsische Ostmark"). Tässä esiintyvä nimi "Ostmark" on käännös latinalaisesta nimestä "marcha orientalis", mutta nimen ovat ottaneet tässä yhteydessä käyttöön vasta 1800-luvun historioitsijat. Nimi tuli kuitenkin uudestaan käyttöön Anschlussin jälkeen vuonna 1938, kun Saksaan yhdistetystä Itävallasta muodostettiin Ostmark -niminen Saksan osamaa.