Metallimusiikki
Metallimusiikin syntyhetken ajoittaminen on määrittelykysymys. Ensimmäisinä metallimusiikkia kehittäneinä yhtyeinä, jotka saavuttivat laajaa mainetta, mainitaan usein Led Zeppelin, Black Sabbath ja Deep Purple. 1970-luvun puolivälissä Judas Priestin kaltaiset yhtyeet kehittivät tyylilajia eteenpäin hylkäämällä sen blues-juuret. Metallimusiikkiin syntyi demoneista ja helvetistä kertovat sanoitukset ja Ronnie James Dio kehitti sormilla tehtävän hevin symboliksi nousseen pirunsarvimerkin. Dio toi metallimusiikkiin keskiaikaisen ritarimytologian ja miekat. 1970-luvun lopulla ja 1980-luvulla Motörheadin ja Iron Maidenin kaltaiset yhtyeet lisäsivät tyyliin hyökkäävyyttä ja nopeutta. Vuosikymmenen lopulla metallimusiikki oli saavuttanut maailmanlaajuisen ihailijajoukon, jonka edustajia kutsutaan hevareiksi. 1980-luvun myötä metallimusiikki sai runsaasti suosiota myös Mötley Crüen kaltaisten helppotajuisempaa ja kevyempää metallia soittaneiden yhtyeiden myötä. Käsite heavy metal viittaa ensisijaisesti 1970- ja 1980-lukujen melodisiin metalliyhtyeisiin, silloin kun sitä ei käytetä metallimusiikin synonyyminä.
Black metal
Vaikka toisen aallon black metal -yhtyeiden musiikki ja vaikutteet vaihtelivat death metalista thrash metaliin, yhtyeille oli tyypillistä underground-henkisyys, raaka ja yksinkertainen musiikki sekä viimeistelemättömät äänitteet. Jotkut yhtyeet lähtivät kuitenkin etenemään progressiivisempaan, sinfonisempaan tai kevyempään suuntaan. Näistä muun muassa norjalainen Dimmu Borgir toi black metalin suosiollaan valtavirtaan, ja Cradle of Filthiä on väitetty parhaiten menestyneeksi englantilaiseksi metalliyhtyeeksi sitten Iron Maidenin. Vaikka nykyään menestyneet yhtyeet ovatkin aatteiltaan ja ulkomusiikilliselta toiminnaltaan kaukana black metalin julkisuuteen nostaneista varhaisista yhtyeistä, on genreä leimanneen väkivallan leima seurannut pitkään ja sen hyödyntäminen kaupallisesti on ollut mahdollista, vaikka musiikki on muuttunut salonkikelpoisemmaksi.