Napoléon Eugène Louis Bonaparte
Napoléon Bonaparte palveli upseerina brittiarmeijassa ja liittyi vapaaehtoisena sotaretkelle Zulumaahan. Tiedusteluretkellä zulut yllättivät heidät kylässä lähellä iTyotyosijokea. Hän taisteli kunnes hänen revolveristaan loppuivat ammukset, jonka jälkeen hänet keihästettiin kuoliaaksi. Hänen kuolemansa oli suuri pettymys Euroopassa Bonaparten suvun valtaanpaluuta odottaneille.
Jean-Baptiste Jourdan
Jourdan vastusti Napoleon Bonaparten vuoden 1799 vallankaappausta, mutta Napoleon antoi hänelle siitä huolimatta tehtäviä miehitetyn Pohjois-Italian hallinnossa. Vuonna 1804 Jourdan ylennettiin marsalkaksi ja hänet nimitettiin Italian-joukkojen komentajaksi. Vuonna 1806 hänet siirrettiin Napolin kuvernööriksi, ja Napolin kuninkaana toiminut Napoleonin veli Joseph Bonaparte teki hänestä esikuntapäällikkönsä. Josephin julistauduttua Espanjan kuninkaaksi Jourdan oli hänen armeijansa esikuntapäällikkönä Espanjassa vuosina 1808–1809 ja 1812–1814. Pyreneiden niemimaan sodan alettua Jourdan komensi vuonna 1809 armeijakuntaa Talaveran ja Almonacidin taisteluissa, mutta vetäytyi sen jälkeen terveyssyistä pariksi vuodeksi pois Espanjasta, kunnes palasi kuningas Josephin vaatimuksesta vuonna 1811. Jourdanin viimeinen suuri taistelu oli vuoden 1813 Vitorian taistelu, jossa ranskalaiset kärsivät tappion englantilaisille.