Traakia
Nimellä Traakia on eri aikoina tarkoitettu eri laajuista aluetta. Vanhalla ajalla traakialaiset asuivat alueella, joka käsitti nykyisen Bulgarian ja Euroopan-puoleisen Turkin, Koillis-Kreikan sekä itäosan nykyistä Serbiaa ja Makedoniaa. Pohjoisessa se rajoittui Tonavaan, idässä Mustaanmereen ja Marmaramereen, etelässä Aigeianmereen ja lännessä Vardar- ja Iso Morava -jokiin. Roomalaisaikana Traakian provinssi oli hieman pienempi; sen pohjoisrajana olivat Balkanin vuoret ja länsirajana Mesta-joki.
Aitolia
Aitolia käsitti Patraksen- ja Korintinlahtien pohjoispuolisen alueen keskisen Kreikan länsiosassa. Aitolian rajat vaihtelivat jonkin verran eri aikoina. Sen länsipuolella sijaitsi Akarnania, josta sen erotti Akheloos-joki (nyk. Achelóos). Pohjoispuolella sijaitsi vuoristoinen alue, jota asuttivat athamanaanit, dolopit ja dryopit. Koillispuolella sijaitsivat Doris ja Malis, kaakkoispuolella Ozolian Lokris, ja eteläpuolella Patraksen- ja Korintinlahden takana Peloponnesoksen niemimaa. Antiikin Aitolian pinta-alaksi on arvioitu noin neliökilometriä.
Antiikin aikana Aitolia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Vanha Aitolia () ja Aitolia Epiktetos (). Vanha Aitolia käsitti alueen rannikolla Akheloos-joelta Euenos-joelle (nyk. Évinos), ja sisämaassa Thermoniin saakka vastapäätä akarnanialaista Stratoksen kaupunkia. Aitolia Epiktetos käsitti pohjoisemman ja vuoristoisemman alueen sekä alueen Euenos-joen ja Ozolian Lokriin välissä. Vanha Aitolia oli nimensä mukaisesti aitolialaisten alkuperäistä asuma-aluetta, kun taas nimi Epiktetos viittaa siihen, että kyseinen alue oli liitetty Aitolian nimen alle myöhemmin. Strabonin mukaan Aitolian ja Lokriin alueen rajana toimi Antirrhionin niemi, mutta jotkut kaupungit tämän niemen ja Euenoksen välillä kuuluivat alun periin Lokriihin.