Panssarilaiva Ilmarinen
Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.
Viipurin lento-onnettomuus 1928
Viipurin lento-onnettomuus tapahtui 21. toukokuuta 1928, kun Suomen ilmavoimien Merilentoeskadeerin Hansa-Brandenburg-meritoimintakone IL-91 joutui Viipurin yllä muodostelmalennossa toisen koneen potkurivirtaan niin että sen peräsin leikkaantui irti. Koneessa matkustajana ollut lentosotamies Sannaksenaho putosi ylösalaisin kääntyneen koneen ohjaamosta 600 metrin korkeudelta alas päätyen kuolleena Viipurin suomalaisen lyseon katon läpi ullakolle. Konetta ohjannut vänrikki Jukka Ahlman koetti saada koneen ohjattua Salakkalahteen, mutta ei siinä lopulta onnistunut, vaan kone törmäsi kolmikerroksisen kivitalon seinään Torkkelinkatu 4:ssä. Paikalla olleista jalankulkijoista ompelijatar Ida Malinen kuoli heti jäätyään koneen ja talon seinän väliin ja toinen jalankulkija konttoristi Pekka Leskinen loukkaantui kuolettavasti. Lisäksi kolme henkilöä sai lievempiä vammoja ja paikalla ollut henkilöauto tuhoutui. Vänrikki Ahlmanin ruumis paiskautui koneesta katukäytävälle.