Viimeiset kaanit
Viimeiset kaanit oli Väinö Riikkilän ensimmäinen Pertsa ja Kilu -sarjan nuortenkirja ja ylipäätään hänen ensimmäinen kirjansa. Se aloitti kertomukset Kotkan ja Karhulan lähiseudun työläisperheiden lapsien seikkailuista, joihin liittyy miltei aina rikoksen ratkaiseminen ja aina rahan ansaitseminen. Kirja oli toinen kirja WSOY:n Nuorten toivekirjasto -sarjassa. Lehdistö arvioi kirjan sen julkaisuaikana vuonna 1951 aidoksi, tervehenkiseksi ja huumorihöysteiseksi. Toinen painos otettiin vuonna 1954 ja kolmas 1980-luvun puolivälissä.
Kirja alkaa: "Mereltä käyvä heikko tuuli toi rantakylään kostean, mädäntyneen merilevän hajua." Riikkilän realismiin ei kuuluisi muu haju, ei ainakaan alkulauseeseen. Vanha ukko tervasi venettään ja Pertsa ja Kilu ruiskuttivat polkupyöränpumpulla vettä ukon niskaan.
Meiju Niskala
Niskalan ensimmäinen julkisen tilan teos, Eufrosiina Urbanus, nähtiin Turun Kauppatorilla vuonna 2000. Meiju Niskalan tunnetuimpia teoksia ovat muun muassa vuonna 2008 Helsingin Juhlaviikoilta startannut kaupunkitaideteos Kokemuksellisen kaupungin konsutti, kokemukselliset kaupunkikirjat Turusta ja Helsingistä Olet tässä (Turku) vuonna 2006 sekä Olet tässä (Helsinki) vuonna 2008.