Lyijykynä
Hyvälaatuinen, puhtaana käyttökelpoinen grafiitti on harvinaista, ja lähes kaikissa lyijykynissä käytetäänkin nykyään grafiitin ja posliinisaven seosta. Grafiitti hienonnetaan ja siihen lisätään savea ja vettä. Seoksesta muotoillaan sauvoja, jotka poltetaan uunissa 1 200 °C:ssa ja käsitellään lopuksi kirjoitusjälkeä tasoittavalla vahalla sekä aineella, joka estää lyijyn liukumisen pois kynän kuoren sisältä. Posliinisaven ja grafiitin suhdetta muuttamalla säädellään lyijyn kovuutta. Puiset lyijykynät valmistetaan levyittäin: kahteen puulevyyn työstetään yhdensuuntaisia kouruja grafiittisydäntä varten, sydämet asetetaan paikalleen ja levyt liimataan yhteen. Kynät leikataan irti toisistaan, viimeistellään muotoonsa ja yleensä maalataan. Lyijykynien valmistuksessa yleisimmin käytetty puu on oregonintuoksusetri.
Kultalehtikuusi
Kultalehtikuusen puuta on käytetty jonkin verran siltojen ja veneiden rakentamiseen sekä huonekalujen valmistukseen. Lähinnä sitä käytetään koristekasvina ympäri maailmaa, ja siitä on jalostettu muutamia lajikkeita. Puun kullankeltaista syysväriä, josta se on saanut nimensä monessa kielessä, arvostetaan koristekäytössä. Kultalehtikuusta on kasvatettu Euroopassa jo ainakin 1860-luvulta lähtien. Sitä käytetään erityisesti lämpimän, kostean ilmaston alueilla, missä pitkälti samannäköiset lehtikuuset eivät menesty. Kultalehtikuusen ulkokäyttöä rajoittaa lisäämistapojen vaikeus ja hidas kasvu, mutta bonsaina se on suosittu.