Skitsofrenia
Vuonna 2005 laaditun katsauksen mukaan jopa kaksi kolmasosaa skitsofrenian esiintymisestä saattaa johtua stressi- ja psykoosiherkkyyttä synnyttävistä lapsuuden traumaattisista kaltoinkohtelukokemuksista. 80 prosentilla skitsofreenikoista onkin todettu traumataustaa. Skitsofreniapotilaiden traumat ovat liittyneet lapsena koettuun kaltoinkohteluun kuten väkivaltaan, hyväksikäyttöön tai laiminlyöntien kohteeksi joutumiseen, onnettomuuksiin tai rikoksen uhriksi joutumiseen. Trauman kokeneet lapset sairastuvat skitsofreniaan keskimäärin kolme kertaa muita todennäköisemmin (3 %:n todennäköisyys). Myös trauman vaikeusaste lisää todennäköisyyttä. Lapsena vakavista ja useista eri traumoista kärsineillä todennäköisyys sairastua psykoosisairauksiin, joista skitsofrenia on yleisin, on 50-kertainen. Traumaattiset kokemukset vaikuttavat psykoottisten oireiden sisältöön. Psykoosioireet, kuten aistiharhat ovat tällöin usein traumakokemusten ja trauman aikaisten aistimusten takaumia, eivätkä mielen merkityksettömiä tuotteita.
Fataali familiaalinen insomnia
Sairaus periytyy vallitsevasti autosomin kautta. Mutatoitunut prioniproteiini on löydetty koko maailmasta vain 40 suvusta noin sadasta ihmisestä. Jos vain toisella vanhemmista on viallinen geeni, jälkeläisellä on 50 %:n mahdollisuus periä sairaus. Tautia on esiintynyt eräässä italialaisessa suvussa 1700-luvulta lähtien. Ensimmäinen raportoitu uhri oli sukuun kuulunut mies, joka kuoli Venetsiassa vuonna 1765. 
Joillakin potilailla FFI-tautia vastaavan sairauden tiedetään puhjenneen sporadisesti eli ilman perinnöllistä geenimutaatiota. Kyseinen tila tunnetaan lyhenteestä "sFI" (sporadic Fatal Insomnia, sporadinen fataali insomnia). Näitä tapauksia tunnetaan kahdeksan maailmanlaajuisesti. Tutkituilla potilailla ei ollut mutaatiota "PRNP"-prioniproteiinin kohdassa D178N, mutta kaikki olivat homotsygoottisia sen suhteen, että kodonissa 129 oli metioniini.