Budō
Budō () on yhteisnimitys japanilaisille itsepuolustus- ja taistelutaidoille. Budolajeissa pyritään kehittämään harjoittelijan fysiikkaa ja kehollisia taitoja mutta myös harjoittelijaa henkisesti ja sosiaalisesti. Tässä budōn harjoittelu eroaa länsimaisesta kilpaurheilukäsitteestä, jossa harjoittelijan fyysistä suorituskykyä kehitetään kilpailussa pätemiseksi. Budōssa saatetaan kilpailla, mutta budōa ei harjoitella kilpailua varten, vaan kilpailu budōssa on vain yksi budōn harjoittelumuoto muiden joukossa, eikä edes tärkein niistä. Kaikissa budōlajeissa ei kilpailla, edes harjoittelumielessä. Budōn harjoittelua ei myöskään mielletä ikäsidonnaiseksi, vaan sitä on mahdollista harjoitella kuolemaan asti taidossa jatkuvasti kehittyen.
Tiibetiläinen kuolleiden kirja
Tiibetiläisen käsityksen mukaan mieli harhailee kuoltuaan bardossa eli 'välitilassa', kunnes valitsee jonkun mahdollisista syntymistä. Kuolleiden kirjan tarkoitus on opastaa ja rohkaista harhailevaa mieltä kohti mahdollisimman hyvää jälleensyntymää, joka voi tapahtua ihmisten maailmaa ylemmälle tasolle, mutta suotavinta on syntymä ihmisten maailmaan, koska buddhalaisen käsityksen mukaan kallisarvoinen ihmiselämä on ainoa tila, jossa mieltä voi kehittää kohti lopullista valaistumista. Jälleensyntymä on mahdollinen myös eläinten tai alempien henkien maailmaan. Bardotilassa mielen uskotaan kohtaavan edellisten elämien aikana tehtyjen tekojen aiheuttamia mielentiloja, jotka teoista riippuen ovat usein hyvin pelottavia ja kauhistuttavia. Hyvien tekojen seurauksena bardotilan aikana voi kokea myös rauhoittavia mielentiloja. Sielu ja sielunvaellus käsitteitä ei buddhalaisuudessa käytetä, vaikka nämä usein esiintyvät länsimaisiin kieliin käännetyissä teksteissä.