Howard Gardner
Gardner on kehittänyt moniälykkyysteorian, jossa älykkyyttä pidetään seitsemänä erilaisena itsenäisenä kykynä (1. kielellinen, 2. matemaattis-looginen, 3. musiikillinen, 4. avaruudellinen ja visuaalinen, 5. liikunnallinen, 6. intrapsyykkinen sekä 7. interpsyykkinen älykkyys), joihin kulttuuri vaikuttaa. Tärkeiksi nousevat ne kyvyt, jotka kulloisessakin kulttuurissa ovat tärkeitä ja hyödyllisiä. Myöhemmin Gardner lisäsi kyseiseen listaan vielä kahdeksannen älykkyyden lajin.
Älykkyysosamäärä
Ensimmäinen älykkyysosamäärän määritelmä tulee Alfred Binet’n vuonna 1904 lapsille kehittämästä testistä, joilla hän halusi selvittää oppilaat, joille olisi annettava lisäopetusta. Lapsen älykkyysosamääräksi katsottiin henkinen ikä jaettuna fyysisellä iällä kerrottuna sadalla. Tämän määritelmän vahvuus oli, että se pysyi yleensä muuttumattomana lapsuusiän ajan. Kyseinen määritelmä ei kuitenkaan sovi aikuisten älykkyyden ilmoittamiseen.