Quentin Tarantino
Lopetettuaan työt pornoteatterissa Tarantino teki jonkin aikaa sekalaisia hanttihommia. Lopulta hän aloitti työt Manhattan Beachissä sijaitsevassa videovuokraamossa. Liikkeessä hän sai katsella elokuvia ilmaiseksi, ja hänen laajasta elokuvatuntemuksestaan oli asiakkaille paljon hyötyä. Tarantino työskenteli siellä viiden vuoden ajan. Videovuokraamossa työskentelynsä ohessa Tarantino teki vuosina 1984–1987 viikonloppuisin lainakameralla mustavalkoista lyhytelokuvaansa "My Best Friend’s Birthday". Elokuvan tekoon meni häneltä kolme ja puoli vuotta sekä 5 000 dollaria. Se jäi silti keskeneräiseksi ja Tarantinon mukaan osittain tuhoutui tulipalossa. Tarantino itse piti elokuvaansa huonona, mutta siinä oli jo nähtävillä myöhemmin Tarantinon tavaramerkeiksi nousseita elementtejä, kuten elämänmakuista dialogia.
Roberto Rossellini
Rosselini aloitti uransa fasismin kaudella ja ohjasi ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvansa vuonna 1941. Toisen maailmansodan jälkeen hän nousi maailmanlaajuiseen kuuluisuuteen neorealistisilla elokuvilla, kuten "Rooma – avoin kaupunki" (1945). Rosselini aloitti yhteistyön näyttelijä Ingrid Bergmanin kanssa 1949. Heidän välilleen syntyi myös rakkaussuhde ja avioliitto, ja koska he molemmat olivat jo naimisissa, tämä aiheutti laajaa paheksuntaa ja myös heidän elokuviensa boikotointia. Vasta myöhemmin heidän yhteiset elokuvansa, kuten "Matka Italiassa" (1954), ovat saaneet arvostusta. Vuoden 1959 elokuva "Kenraali della Rovere" nosti Rosselinin takaisin maineeseen. 1960-luvulla hän teki useita televisioelokuvia, joista "Aurinkokuninkaan valtaannousu" (1966) sai menestystä myös kansainvälisessä teatterilevityksessä. Rosselini ohjasi myös teatterissa ja oopperassa.