Popmusiikki
Popmusiikki eli pop on populaarimusiikin tyylilaji, joka kehittyi 1950-luvun puolivälissä pehmeämpänä vaihtoehtona rock and rollille ja myöhemmin rock-musiikille. Pop on suunnattu erityisesti nuorisolle, yleensä lyhyehköjen, rakenteeltaan yksinkertaisten rakkauslaulujen muodossa. Kun nämä kyseiset elementit ovat pysyneet lähes samanlaisina, popmusiikki on omaksunut vaikutteita muiden populaarimusiikin tyylien, kuten rockin, kehityksestä ja ottanut käyttöön niiden tapaan myös uusimmat teknologiset innovaatiot ja soundit.
J-pop
Vuonna 1956 rock and roll -hulluus alkoi kantrimusiikkiryhmä Kosaka Kazuya and the Wagon Mastersin tehtyä oman versionsa Elviksen kappaleesta "Heartbreak Hotel". Rock and roll -liike saavutti huippunsa vuonna 1959 useiden japanilaisten rock and roll -yhtyeiden esityksiä sisältävän elokuvan julkaisemisen aikaan. Rock and rollin hiipuminen Yhdysvalloissa heijastui kuitenkin myös Japaniin, sillä monet yhtyeet ottivat vaikutteita erityisesti Amerikasta. Jotkut esiintyjät yrittivät yhdistää rock and rollia perinteiseen japanilaiseen populaarimusiikkiin. Yksi ainoista tässä onnistuneista muusikoista oli Kyū Sakamoto kappaleellaan "Ue o muite arukō" ("Katsotaan ylös ja kävellään"), joka tunnetaan muualla maailmassa paremmin nimellä "Sukiyaki". Jotkut taas päättivät soittaa suosittuja amerikkalaisia kappaleita japaniksi käännetyillä sanoilla, mikä johti "cover popin" syntyyn. Tämän genren suosio kuitenkin hiipui, kun radio ja televisio antoivat jokaiselle mahdollisuuden kuunnella ja katsoa alkuperäisiä muusikoita. Karaoke-konsepti ja sen suuri suosio juontavat suureksi osaksi juurensa cover pop -ilmiöstä.