Jooga
Jooga on Intiassa tuhansien vuosien aikana syntynyt monimuotoinen menetelmä. Alun perin jooga oli kokoelma Intian uskontojen pelastusopillisia ja maagisia menetelmiä. Nykymuotoinen jooga kehittyi 1800-luvulla fyysiseksi harjoitukseksi, se levisi Intiasta länsimaihin, ja nykyään sitä harjoitetaan myös vailla maagisuskonnollista merkitystä. Joogaan kuuluu nykyisin asentoharjoituksia ja meditaatiota, ja sen harjoittaminen on monille kehollista terapiaa ja rentoutumista. Intiassa joogaan suhtaudutaan tärkeänä kansanperinteenä, jonka merkitystä hindujen identiteettiin on viime aikoina alettu korostaa.
Tietoisuustaito
Buddhalaisuuden levittyä Intian rajojen ulkopuolelle kolmannelta vuosisadalta eaa. alkaen levisivät myös Buddhan opetukset oikeanlaisesta tarkkaavaisuudesta, ja Kiinassa ja Japanissa siitä syntyi zen (kiin. "chán"). Kiinalaisessa chán-buddhalaisuudessa kehittyi ”hiljainen valaiseminen” eli ”vain istuminen”, jossa ollaan valppaana ilman kiinnittymisen kohteita. Zen levisi länteen 1900-luvulla, kun Japanissa oli alettu painottaa meditaation kulttuurista riippumatonta ja uskonnollisuudesta vapaata puolta ja zenin ja vipassanan meditaatioharjoituksista tuli lännessä suosittuja. Yhdysvaltalainen meditaation harjoittaja ja lääketieteen professori Jon Kabat-Zinn yhdisti 1970-luvun lopulla buddhalaiset harjoitukset ja ideat hoitotyöhön, jolloin sai alkunsa länsimaiseen psykologiaan perustuva mindfulness-opetus.