Kappadokia
Kappadokia oli heettien maakunta näiden suuruudenaikana. Myöhemmin alueesta tuli Persian satraappikunta. Vielä myöhemmin alkuperäinen Kappadokia jaettiin kahtia Kappadokian ja Pontuksen satraappikuntiin, joista Pontus oli rannikkoalue ja Kappadokia sisämaa. Persian kukistumisen jälkeen Kappadokiasta tuli tasavalta, joka välillä maksoi veroa Seleukideille. Vuonna 63 eaa. Kappadokiasta tuli Rooman vasalli ja vuonna 17 provinssi. Roomalaiset nimesivät Kappadokian pääkaupungin Mazacan Caesareaksi.
Acadia
Pariisin rauhan allekirjoittamisen jälkeen vuonna 1763 karkotetut acadialaiset muuttivat pääasiassa Nova Scotiaan, mutta myös Antilleille, Ranskaan, Louisianaan sekä Quebeciin. 12 000 uudisasukasta Uudesta-Englannista oli jo asettunut entisiin Acadian kyliin. Koska laki kielsi acadialaisia perustamasta liian suuria yhteisöjäheidän oli asetuttava tietyille heille varatuille maille englanninkielisten joukkoon. Vaihtoehtoisesti heidän oli perustettava uusia kyliä entisen Acadian kaukaisiin kolkkiin, eli joko Cape Bretonin saarelle, Prinssi Edwardin saarelle tai tulevan (1784) New Brunswickin alueelle. Suurin osa valitsi jälkimmäisen vaihtoehdon. Entisistä acadialaiskylistä ainoat, joita ei ollut varattu englanninkielisille, olivat Pobomcoup ja Trois-Riviersin vasen ranta sekä Beaubassin. Karkotetut asettuivat vähitellen Halifaxiin ja Canson salmen rannalle sekä vuodesta 1767 lähtien St. Maryn lahdelle, Tousquetiin ja Pobomcoupiin. Vuodesta 1780 alkaen he asettuivat Chéticampiin ja Margareehen.