Pretoriaanikaarti
Pretoriaanikaarti eli pretoriaanit ( tai "praetoriani") oli Rooman keisarien henkivartiokaarti. Ryhmä koostui valiosotilaista, jotka saivat huomattavasti parempaa palkkaa kuin tavalliset sotilaat. Kaarti oli sijoitettu Roomaan, ja sen avulla keisari pystyi ehkäisemään kapinoita ja murskaamaan levottomuudet. Se oli keisarin tärkein suoja vallankaappauksia vastaan, mutta oli toisinaan myös hänen vaarallisimpia vihollisiaan.
Pretoriaanikaarti
Pretoriaanit palvelivat vuodesta 5 eaa. lähtien kaartissa 16 vuotta. "Cohortes urbanae" -joukoissa palvelusaika oli 20 vuotta ja legioonissa 25. Vuonna 27 eaa. Augustus sääti pretoriaanien palkan kaksinkertaiseksi verrattuna legioonalaisiin. Vuonna 14 jaa. pretoriaanit saivat 720 denaaria vuodessa, mikä oli kolme kertaa enemmän kuin legioonalaisilla. Tiberius antoi pretoriaaneille 1 000 denaarin bonuksen Sejanuksen kuoleman jälkeen vuonna 31 jaa. Claudius antoi heille viiden vuoden palkan etukäteen noustessaan valtaan. Suetoniuksen mukaan hän oli näin ensimmäinen keisari, joka osti kaartin uskollisuuden. Suurin osa keisareista seurasi Claudiuksen esimerkkiä ja lahjoitti valtaan noustessaan pretoriaaneille muhkean rahalahjan, kun toisaalta legioonat eivät usein saaneet mitään. Jäädessään eläkkeelle pretoriaanit saivat 5 000 denaaria, kun legioonalaiset saivat 3 000. Ja, toisin kuin legioonissa, pretoriaanit saivat pronssisen asiakirjan, joka laillisti heidän ensimmäisen avioliittonsa ja niistä saadut lapset. Ennen Septimius Severuksen aikaa sotilaat eivät saaneet avioitua. Suuri ero pretoriaanien ja legioonalaisten kohtelussa johtui tietenkin kaartin läsnäolosta Roomassa ja heidän kyvystään nostaa ja kaataa keisareita.