Biokemia
Koska elävät organismit sisältävät runsaasti hiiltä, orgaaninen kemia käsitteenä laajentui yleisesti hiiliyhdisteiden kemiaksi. Epäorgaaninen kemia vastaavasti muotoutui muiden kuin hiiliyhdisteiden kemiaksi. Luonnossa esiintymättömien orgaanisten yhdisteiden, kuten muovien, syntetisoimisen myötä biokemia muotoutui tarkoittamaan elävien organismien kemiaa – orgaanista ja epäorgaanista. Sillä tavoin biokemia tarkoittaa 2000-luvulla samaa, mitä orgaaninen kemia tarkoitti 1800-luvun alussa.
Kemiallinen sidos
Sidoksen luonnetta voidaan tarkastella siihen osallistuvien atomien elektronegatiivisuuserojen perusteella. Elektronegatiivisuusarvot ovat kullekin alkuaineelle ominaiset. Kahden saman alkuaineen atomin välinen elektronegatiivisuusero on siis nolla. Kahden saman epämetallin atomin välinen kovalenttinen sidos on tällöin symmetrisesti kovalenttinen, ja sidoksella on vain kovalenttista luonnetta. Mikäli epämetalliatomien elektronegatiivisuusero on suurempi kuin nolla, niiden välisellä kovalenttisella sidoksella on myös ioniyhdisteen piirteitä, ioniluonnetta.