Edmund Husserl
Husserlin fenomenologian lähtökohta kiteytyy hänen iskulauseeseensa "zu den Sachen Selbst" eli "asioihin itseensä". Tämän mukaan fenomenologisessa tutkimuksessa suoritetaan ensin "epokhe" eli sulkeistetaan kaikki ennakko-oletukset, jotka kohdistuvat tutkittavaan objektiin. Tällaisia ovat kaikki ennakkotietomme ja ennakkoasenteemme, jotka ilmiöön liittyvät. Husserl pyrki siis filosofiassa eroon luonnollisesta asenteesta samantapaiseen puhtaaseen lähtökohtaan kuin René Descartes vuosisatoja häntä ennen. Taustalla on varman eli "apodiktisen" perustan löytäminen tiedolle. Husserlin mukaan ei-filosofinen luonnollinen asenne on teoreettinen asenne, joka ylittää apodiktisen tiedon rajan ja on nähtävissä myös tieteissä. Tähän ajatukseen perustuu hänen fenomenologinen tiedekritiikkinsä.
Mielenfilosofia
Eräitä muita filosofisia koulukuntia luetaan usein mannermaisen filosofian käsitteen alle. Siihen kuuluvissa suuntauksissa kuten fenomenologia pyritään usein ymmärtämään inhimillistä olemassaoloa ja kokemusta suoraan, sen sijaan että keskityttäisiin kieleen ja loogiseen analyysiin. Mielenfilosofisten kysymysten suhteen tätä tarkoittaa usein pyrkimyksiä tavoittaa ajattelun ja havaintokokemuksen käsitteet jollain suoralla tavalla, johon ei liity kielellisten muotojen analyysiä. Edmund Husserlin perustama fenomenologia pohtii ihmismielen sisältöjä (noema) sekä sitä, kuinka fenomenologiset tapahtumasarjat muovaavat ihmisen kokemuksia.