Alkuperäiskansa
Huomattavia eurooppalaisia alkuperäiskansoja ovat baskit, saamelaiset, Krimin tataarit, nenetsit, samojedit, komit sekä adygelaiset kansat, kuten tšerkessit. Afrikassa monia kansoja pidetään alkuperäiskansoina, vaikka he ovatkin erityisen usein syrjäyttäneet aiempia kansoja, osa melko äskettäin. Amerikassa kaikkia 1400-luvun eurooppalaisvalloittajien edeltäjistä polveutuvia pidetään alkuperäiskansoina (intiaanit, eskimot). Aasiassa alkuperäiskansoja ovat esimerkiksi armenialaiset, Pohjois-Irakin assyrialaiset, Hokkaidon ainut ja lukemattomat muut. Muualla heitä ovat muun muassa Australian aboriginaalit ja Uuteen-Seelantiin noin 1280 saapuneet maorit.
Alabamat
Alabamat kuuluvat niin sanottuihin muskogilaisiin kansoihin, joita yhdistävät muskogilaiset kielet. Muita samaan ryhmään kuuluvia intiaanikansoja ovat esimerkiksi choctawit, chickasawit, muskogeet eli creekit, coosat ja yamaseet. Näiden kansojen perimätiedon mukaan he saapuivat Atlantin rannikolle idästä heidän etsiessään pyhää auringon majaa. Perille tultuaan kansa hajosi pienempiin kansoihin ja kyliin. Muskogilaiset kansat polveutuvat Pohjois-Amerikan kummunrakentajista, joita rakennettiin vielä eurooppalaisten saapuessa mantereelle. Aikanaan alabamat olivat osa muskogien heimojen löyhää yhteenliittymää. Ensimmäinen eurooppalainen alabamojen alueella oli espanjalainen tutkimusmatkailija Hernando de Soto vuonna 1540. Paikalliset intiaanit kävivät yhteenottoja de Soton retkikunnan kanssa.