Itsenäisen Suomen historia
Sisällissodan jälkeen Suomen hallitusmuodoksi oli tulossa monarkia. Kuninkaanvalinnasta oli eriäviä mielipiteitä ja lopulta tukeuduttiin Saksaan, kuten mm. valtionhoitaja Pehr Evind Svinhufvud ja pääministeri Juho Kusti Paasikivi halusivat, mutta mitä mm. sotajohdossa ansioitunut C. G. E. Mannerheim vastusti. Suomelle ehdittiinkin jo valita kuninkaaksi Friedrich Karl, mutta kuningaskuntahanke jäi sikseen, kun Saksa hävisi ensimmäisessä maailmansodassa. Suomesta tuli tasavalta, jonka hallitusmuoto vahvistettiin 17. heinäkuuta 1919. Pian tämän jälkeen Suomen ensimmäiseksi presidentiksi valittiin K. J. Ståhlberg.
Yhdysvaltain Helsingin-suurlähetystö
Yhdysvallat tunnusti Suomen itsenäisyyden vuonna 1919 ja perusti lähetystön Helsinkiin maaliskuussa 1920. Yhdysvaltain kongressi myönsi määrärahan oman lähetystötalon rakentamiseksi Helsinkiin vuonna 1935, kun kongressiedustaja Frank E. Hook oli puheessaan valittanut, että Helsingin-lähetystö joutui toimimaan häpeällisen vaatimattomissa tiloissa erään osuuskaupan yläkerrassa. Lähetystörakennuksen suunnitteli vuonna 1938 niin sanottu Bristolin arkkitehtiryhmä ja suunnittelua johti yhdysvaltalainen arkkitehti Harrie T. Lindeberg. Rakennus valmistui 1940-luvun vaihteessa. Punatiilisen rakennuksen esikuvana käytettiin 1700-luvulla Yrjöjen ajan tyyliin rakennettua Westoverin kartanoa Virginiassa. Rakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin arkkitehti F. W. Mieritzin itselleen 1870-luvulla suunnittelema huvila, jossa toimi viimeksi leskirouva Lindbergin ylläpitämä täysihoitola Riviera.