Eino Rahja
Eino Einari Rahja (7. heinäkuuta 1885 Kronstadt – 26. huhtikuuta 1936 Leningrad) oli pietarinsuomalainen bolševikki ja puna-armeijan upseeri, joka 1920–1930-luvuilla tunnettiin Suomen kommunistisen puolueen johdon ankarana kriitikkona ja Otto Wille Kuusisen vastustajana. Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen yhteydessä Rahja toimi V. I. Leninin henkilökohtaisena turvamiehenä ja henkivartijana. Hieman myöhemmin hän hankki punakaartille aseita Neuvosto-Venäjältä ja toimi sisällissodan aikana muun muassa rintamapäällikkönä Lempäälän taisteluissa sekä lyhyesti koko punakaartin ylipäällikkönä. Paettuaan sodan loppuvaiheessa Neuvosto-Venäjälle, Rahja liittyi puna-armeijaan ja toimi syksyllä 1918 perustetun SKP:n johtotehtävissä.
Eino Railo
Railon vanhemmat olivat Taivalkosken kappalainen, pastori Gustaf Edward Nyman (1848–1892) ja Anna Helander. Perhe muutti Taivalkoskelta Suomussalmelle jo vuoden kuluttua Railon syntymästä, ja hän kävi sittemmin talvet koulua Oulussa ja vietti kesät Pudasjärvellä. Railo kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta lyseosta vuonna 1904. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1907 ja filosofian tohtoriksi 1925. Hän toimi myös yliopiston kirjallisuuden historian dosenttina vuodet 1924–1948. Railon väitöskirja "Haamulinna" (1925) käsitteli englantilaista kauhuromanttista kirjaillisuutta.