Lampuoti
Lampuoti (ruots. "landbonde") on agraarisessa Suomessa maanviljelyyn tarkoitetun "koko tilan" vuokraaja. Maanvuokralainsäädännössä käytettiin termiä "lampuotitilan vuokramies". Tässä suhteessa lampuodit erosivat torppareista, jotka olivat vuokranneet vain osan vuokranantajan tilasta työvastiketta, taksvärkkiä vastaan. Mäkitupalaiset puolestaan olivat vuokranneet vain asuntotontin, eivät viljelymaata.
Lapamato
Ensimmäinen maininta lapamadosta löytyy locarnolaisen lääkärin Thaddeus Dunuksen teoksesta "De lumbrico lato. Thaddei Duni Locarnensis medici epistolae medicinales" (1592). Suomessa Herman Spöring (1701–1747) kuvaili jo vuonna 1740 lapamadon esiintymistä.