Kemal Atatürk
Vuonna 1931 hallitseva Tasavaltalainen kansanpuolue (CHP) julisti hallituksen virallisen ideologian, ns. kemalismin, jonka Atatürk määritteli. Kemalismin periaatteita ovat tasavaltalaisuus, nationalismi, populismi, valtiojohtoisuus, sekularismi ja vallankumouksellisuus (tai uudistusmielisyys, reformismi). Vuonna 1930 hän oli määrännyt Fethi Okyar Beyn perustamaan oppositiopuolueen demokratian nimissä. Vapaan tasavaltalaispuolueen ideologia oli sama, lukuun ottamatta etatismia. CHP:tä vastustava oppositio kerääntyi pian uuden puolueen ympärille, ja seurauksena oli että puoluejohtaja Fethi Okyar lakkautti puolueen.
Atatürk antoi Turkille uutta arvovaltaa kansainvälisellä kentällä sotilaallisilla ja poliittisilla saavutuksilla. Merkittävin ulkopoliittinen voitto oli Bosporinsalmen hallinta, jonka Turkki sai heinäkuun 1936 Montreux'n yleissopimuksella. Atatürk oli vielä suosittu turkkilaisten keskuudessa kuollessaan 1938 maksakirroosiin Dolmabahçen palatsissa, Istanbulissa.
Rauno Setälä
Stalinisti oli Setälän mukaan haukkumasana, jolla tarkoitettiin työväenliikkeen vallankumouksellisuutta korostanutta Suomen kommunistisen puolueen (SKP) oppositiota eli taistolaisia. Suomalaisesta kommunismista oli hänen mielestään tullut yleisen mielipiteen silmissä lähes ”yhteiskuntakelpoinen” ilmiö. Kun kommunisteja ei enää pelätty, porvaristo ja sosiaalidemokraatit pyrkivät siirtämään sanaan stalinismi kaiken sen kielteisen tunnelatauksen, joka aikaisemmin oli sisältynyt sanaan kommunismi. Tarkoituksena oli Setälän mukaan näin edesauttaa SKP:n hajaannusta.