Jääkausi
Viimeisin jääkausi oli Veiksel-jääkausi. Varhais-Veiksel 1 alkoi 115 000 vuotta sitten, ja nopea jäätiköityminen alkoi 75 000 vuotta sitten. Ilmasto lauhtui noin 60 000 vuotta sitten. Ensimmäistä huippua kylmempi aika alkoi 25 000 vuotta sitten, ja jäätikkö oli laajimmillaan noin 19 000–22 000 vuotta sitten. Ilmasto lämpeni nopeasti 19 000 vuotta sitten, ja muutamassa sadassa vuodessa jäätiköstä suli kymmenys. Sulaminen eteni nopeasti, mutta sen keskeytti kaksi kylmää kautta, varhainen dryaskausi ja 12 000 vuotta sitten alkanut laajempi nuorempi dryas, joka kesti 1000 vuotta.
Viime jääkauden huippukohta
Patagonian jääkenttä ulottui 41. leveysasteelle. Suuria jääkenttiä oli Tiibetissä, muttei olla varmoja siitä oliko koko Tiibet jään peitossa. Jäätä oli Baltistanissa, Ladakhissa ja Andien Altiplanossa. Monia pieniä vuoristojäätiköitä syntyi Afrikkaan, Lähi-itään ja Kaakkois-Aasiaan, nimenomaan Atlasvuorille, Balevuorille ja Uuteen Guineaan. Ob- ja Jenisei-joet olivat pysähtyneet jääkenttien takia, ja siten Siperiaan oli syntynyt valtavia jään patoamia järviä. Euroopassa, esimerkiksi Varsovan tienoilla, oli jään patoama järvi, joka syntyi kohtaan missä jää painoi mannerta alaspäin. Laajat kylmät alueet Itä-Aasiassa, Alaskassa, Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa olivat jäättömiä, koska näillä alueilla jäätiköiden luoma korkeapaine loi kuivaa ilmaa talvella. Siperian länsituuli oli talvella kuiva ja lumisateeton. Toisaalta Tyynimeri lämmitti Itä-Siperiaa. Mutta Kamtsatkassa, missä mereltä tuli talvella kosteutta, syntyi lumen pakkautuessa suuria jäätiköitä.