Sisä-Mongolia
Sisä-Mongolia voidaan väestöllisesti jakaa neljään osaan. Paimentolaisalue käsittää Mongolian rajan, Hinggavuorten itäosia ja Ordosin ylängön länsiosat. Yhteensä tämä alue käsittää noin 65 % Sisä-Mongolian alueesta, mutta siellä asuu vain noin 18 % sen väestöstä. Mongolit muodostavat 24 % alueen väestöstä, mutta he kuitenkin hallitsevat harvaan asuttua maaseutua han-kiinalaisten asuttaessa kaupunkeja. Itäisessä Sisä-Mongoliassa sijaitseva Khorchin ja sitä ympäröivät alueet kuuluvat paimentolais-maatalousvyöhykkeeseen. Alue on pieni niin pinta-alaltaan (7 %) kuin väestöltäänkin (11 %). Alueella asuu kuitenkin lähes 39 % Sisä-Mongolian mongoleista ja se on myös alueista ainoa, jolla mongolit muodostavat enemmistön, tai 54 % väestöstä. Koillisen metsätalousalue kattaa 14 % Sisä-Mongolian pinta-alasta ja 9 % sen väestöstä. 1950-luvulta lähtien alueelle on muuttanut paljon kiinalaisia, jotka muodostavat nykyisin alueen selvän enemmistön. Mongolit muodostavat väestöstä vain 3,5 % ja muut vähemmistöt, kuten daguurit, evenkit ja oroqinit 8 %. Sisä-Mongolian maatalousalue käsittää Keltaisenjoen varren ja Sisä-Mongolian raja-alueet Shanxin, Hebein, Liaoningin ja Jilinin kanssa. Tällä alueella asuu 61 % koko alueen väestöstä sen kuitenkin kattaessa vain 13 % sen pinta-alasta. Sisä-Mongolian mongoleista tällä alueella asuu 31 %, mutta alueen väestöstä he muodostavat vain 8 %. Sisä-Mongolia on kaupungistunut nopeasti. Kun kaupungeissa asui vain 22 % väestöstä vielä vuonna 1978, oli sama lukema vuonna 1990 jo 36 %.
Mogolit
Mogolit polveutuvat mongoleihin kuuluneista negüdereista, jotka asettuivat Sistanin provinssiin nykyisen Afganistanin ja Iranin rajalle noin vuonna 1270. Mogolien kaksi tunnettua klaaninimeä "Burghut" ja "Arghun" ovat olleet käytössä muualla vain niin sanotussa Sinisessä ordassa. Timur Lenk alisti negüderit vuonna 1383. 1500- ja 1600-luvun historiallisissa lähteissä heitä kuvaillaan paimentolaisiksi. Baburin tiedetään todenneen, että osa heistä puhui edelleen mongolin kieltä vielä hänen elinaikanaan. Vielä 1800-luvun alussa mogolit asuttivat yksinomaan vuoristolaaksoja Ghoratin provinsissa, mutta pataanien aiheuttaman paineen takia he muodostivat useita kyliä lähelle Heratia vuonna 1815 ja vuonna 1935 myös Meimanan ja Pol-e Khomrin lähistöille. Ghoratissa mogolit harjoittivat viljelyä keinokastelun avulla ja kesäisin he elivät jurtissa karjansa laiduntaessa niityillä niiden lannoittamista varten. Klaanijako burghuteihin ja arghuneihin muistettiin, mutta sillä ei ollut käytännön merkitystä. Heratin mogolit olivat vuokraviljelijöitä ja Pol-e Khomrin mogolit harjoittivat osittaista paimentoliasuutta. Vuonna 1954 mogolien määräksi arvioitiin useita tuhansia. Heratin mogolit säilyttivät kielensä pitkään, kun taas Ghoratissa kieli vaihtui dariin ja Pol-e Khomrissa pataaniin. Kuitenkin Heratissakin kieli oli 1900-luvulla jo rappeutunutta ja esimerkiksi kaikista numeroista viidestä ylöspäin käytettiin darin kielisiä nimityksiä. Afganistanin sodan vaikutuksia yhteisöön ja sen jälkeistä kehitystä ei tunneta kunnolla.