Montevideo
Montevideo perustettiin Espanjan siirtokunnan asutuspaikaksi vuonna 1726, Buenos Airesin kuvernöörin Bruno Mauricio de Zabalan johdolla. Kaupungin perustamisen tarkoitus oli estää portugalilaisten asuttaminen alueella. Montevideon lahti tarjosi Zabalalle strategisen luonnonsatama-alueen, josta myöhemmin kehittyi Rio de la Plata -alueen tärkein satama. Kaupungin viralliseksi nimeksi tuli silloin ”San Felipe y Santiago de Montevideo” ja sen ensimmäiset asukkaat olivat noin kolmetoista siirtolaisperhettä Kanarian saarilta. Siitä tuli pääkaupunki vuonna 1828. Sen jälkeen Montevideon asukasluku alkoi kasvaa nopeasti ja nykyisin siellä on yli 1 500 000 asukasta. Montevideosta tuli Uruguayn pääkaupunki vuonna 1828 itsenäistymisen yhteydessä. Niistä ajoista kaupunki on jatkanut kehittymistään maan tärkeimpänä finanssi-, koulutus- ja kulttuurikeskuksena. Montevideon muistissa elävät mm. jalkapallon ensimmäiset MM-kisat vuonna 1930, joissa Uruguayn maajoukkue voitti ensimmäisen mestaruuden, sekä saksalaisen taistelulaivan Admiral Graf Speen uppoaminen Rio de la Plata -joen vesillä toisen maailmansodan aikana.
Uruguayn historia
Laskusuhdanne vei entisen hyvinvoinnin ja toi poliittista epävakautta. Elintason rajun laskuun syntyi yhteiskunnallista levottomuutta. Eteväksi hallituksen vastustajaksi osoittautui Tupamaros, joka aloitti kampanjansa 1962. Sen perusti talonpoikia puolustanut lakimies ja sosialisti Paul Sendic, joka johti samana vuonna köyhät sokeriruo´on leikkaajat korruption ja byrokratian turmelemaan pääkaupunkiin. Tämän jälkeen Sendic kokosi vasemmistosissiryhmänsä opiskelijoista ja älymystöstä. Tupamarot välttivät liiallista väkivaltaa, vaikka murhasivatkin yhden poliisipäällikön. Vuonna 1957 valtaan noussut Pacheco vastasi tiukentamalla kontrollia, kun tupamarot tekivät tempauksillaan hallituksen alussa naurunalaiseksi. Hullu vuosi 1968 jakoi Uruguaynkin poliittisesti kahtia inflaation laukatessa samaan aikaan yli 100% vuosivauhtia. Talouden luhistuminen ei pysähtynyt, vaikka maa pantiin IMF:n tiukkaan valvontaan. Maaliskuussa 1969 alkoivat opiskelijamellakat, jotka laajenivat kesällä katutaisteluiksi ja hyökkäykseksi muun muassa General Motorsin liiketaloa vastaan. Tämä johti nopeasti eräänlaiseen "de facto" -sotilaskaappaukseen jo samana vuonna, vaikka ulkoisesti maa olikin demokratia.