Hedelmä
Hedelmät jaetaan kasvitieteessä kuiviin ja meheviin hedelmiin. Kuivissa hedelmissä sikiäimen seinän solukot kuivuvat ja kovettuvat soluseinien paksuuntuessa ja puutuessa. Mehevissä hedelmissä sikiäimen seinän solukot laajenevat, ja osa niistä kehittyy ohutseinäisiksi ja meheviksi. Kuivat hedelmät jaetaan kolmeen tyyppiin sen mukaan, minkälaisista sikiäimistä ne kehittyvät, eli aukeaviin hedelmiin, pähkylöihin ja lohkohedelmiin. Mehevät hedelmät jaetaan marjoihin ja luumarjoihin. Luumarjoista voidaan erottaa myös kerrannaisluumarjat, jotka ovat usean luumarjan muodostamia rykelmiä.
Lumimarjat
Lumimarjat ("Symphoricarpos") on pieni kuusamakasveihin ("Caprifoliaceae") kuuluva kesävihanta pensassuku, johon kuuluu noin 15 lajia. Pääosin lajit ovat kotoisin Pohjois- ja Keski-Amerikasta, yksi on kotoisin Länsi-Kiinasta. Pensaan lehdet ovat 1,5–5 cm pitkiä, puikeita ja ehytlaitaisia. Kukat ovat pieniä, väriltään vihertävän valkoisesta vaaleanpunaiseen, ja kasvavat useimmilla lajeilla 5–15 kukan kimpuissa. Muutamissa lajeissa kukat kasvavat yksittäisinä tai pareittain (esim. "S. microphyllus"). Kukinta-aika on heinäkuusta elokuuhun. Hedelmät ovat halkaisijaltaan 1–2 cm, pehmeitä ja väritys vaihtelee lumenvalkoisesta (esim. "S. albus") vaaleanpunaiseen ("S. microphyllus"), punaiseen ("S. orbiculatus"), ja yhden lajin ("S. sinensis") marjat ovat mustahkon violetteja. Valkolumimarja ("S. albus") on tärkeä ravinnonlähde viiriäiselle, fasaanille ja teerille, mutta ihmiselle marjan katsotaan olevan lievästi myrkyllinen. Aikuiselle pienen määrän syöminen aiheuttaa harvoin oireita, lapsille marjojen nauttiminen saattaa aiheuttaa lieviä oireita kuten oksentelua, huimausta ja lievää väsymystä. Valkoisen marjan sisus muistuttaa säkenöivää rakeista lunta. Valkolumimarja on koristeellisen valkoisen hedelmänsä vuoksi suosittu koristepensas puutarhoissa.