Baabilaisuus
Baabilaisuus (kirjoitetaan myös Babilaisuus) on uskonnollinen liike, jonka juuret ovat islaminuskon šiialaisen haaran šaikhilaisessa koulukunnassa. Se kukoisti Persiassa vuodesta 1844 vuoteen 1852. Baabilaisuuden perusti Sayyid Ali Muhammad Shirazi, joka myöhemmin otti nimekseen Bab "(portti)". Hänen kautensa alkoi šaikhilaisuuden johtajan Sayyid Kazimin kuoleman jälkeen vuonna 1844. Bab kehitti šaikhilaisuutta radikaalimman ja šiialaisuuden valtavirran vastaisen liikkeen. Hänen kuolemansa jälkeen Baha’ullah perusti baabilaisuuden pohjalta bahai-uskonnon.
Mahdi
Mahdista on kuitenkin erilaisia tulkintoja ja ne vaihtelevat eri islamilaisissa perinteissä ja kulttuureissa. Vuosisatojen aikana moni imaami, uskonnollinen johtaja tai hallitsija on julistanut poliittis-uskonnollisessa mielessä olevansa itse mahdi – muiden muassa bahai-uskonnon esimuodon luonut Bab.