Chacon sota
Aselepo Bolivian ja Paraguayn välillä neuvoteltiin lopulta 10. kesäkuuta 1935. Molemmat maat olivat rasittuneet raskaasti sotilaallisesti ja taloudellisesti. Bolivia oli menettänyt noin 57 000 miestä kaatuneina ja Paraguay 36 000. Rauha solmittiin 21. tammikuuta 1936 neuvotteluissa, joissa oli mukana Paraguayn ja Bolivian lisäksi Argentiina, Brasilia, Chile, Uruguay ja Yhdysvallat. Maat solmivat diplomaattiset suhteet uudelleen. Paraguay palautti 17 037 bolivialaista vankia ja Bolivia vastaavasti 2 498 paraguaylaista. Paraguay oli ottanut vangiksi yhteensä noin 23 000 sotilasta ja 10 000 siviiliä, mutta osa heistä päätti olla palaamatta Boliviaan. Rajakiista ratkaistiin 21. heinäkuuta 1938 Buenos Airesissa solmitulla sopimuksella, jolla Paraguay sai noin kolme neljäsosaa Chacon alueesta. Sodan yhtenä taustatekijänä olleita öljyesiintymiä ei löytynyt Paraguayn osasta, mutta Bolivian puolelta löydettiin myöhemmin öljy- ja maakaasuesiintymiä. Bolivia sai Paraguayn kautta kulun Atlantille ja Puerto Casadon vapaasatamaksi.
Chacon sota
Bolivian ja Paraguayn osalta kiista jäi vielä ratkaisematta. Varsinaisen sodan esti pitkään molempien maiden köyhyys. Tilanne kuitenkin kärjistyi, kun alueelle alkoi virrata sijoituksia Paraguaysta käsin. Alueelta alettiin esimerkiksi hakata quebracho-puita, joita käytettiin nahan parkitsemisessa. Alueelle muutti myös karjankasvattajia. Paraguaylaisille alueen tuotot alkoivat olla niin tärkeitä, että niitä pidettiin jo elintärkeinä koko maalle. Boliviassa taas aluetta pidettiin tärkeänä, sillä sen kautta päästäisiin Platajoelle. Bolivia oli menettänyt yhteytensä merelle Chileä vastaan käydyn Tyynenmeren sodan yhteydessä vuonna 1884 ja tämän tuottamaa eristäytyneisyyttä kammoksuttiin maan sisäpolitiikassa. Molemmat maat alkoivat rakentaa kiistellylle alueelle vartioasemia, mikä johti yhteenottoihin maiden joukkojen välillä.