Polis
Termiä "polis" käytettiin antiikin Kreikassa kahdessa päämerkityksessä, sekä merkitsemään kaupunkia (kaupunkikeskusta) että valtiota (kaupunkivaltiota). Mogens Herman Hansenin mukaan termiä käytetään kuitenkin antiikin lähteissä maantieteellisessä merkityksessä kaupungeista pääasiassa vain silloin, kun kyseinen kaupunki oli samalla "poliksen" keskus poliittisessa merkityksessä eli kaupunkivaltiona. Toisin sanoen, nämä kaksi merkitystä vaikuttavat lähes aina kulkevan yhdessä silloinkin, kun sanaa käytetään tekstissä ensisijaisesti toisessa sen merkityksistä: lähes kaikki "polis"-kaupungit olivat "polis"-valtioiden keskuksia, ja lähes kaikilla "polis"-valtioilla oli "polis"-kaupunkikeskus. Kolmannessa mutta harvinaisemmassa päämerkityksessä termiä "polis" käytetään antiikin lähteissä maa-alueesta, joka käsitti sekä kaupunkikeskuksen että muun sen vallassa olleen alueen.
Sympoliteia
Sympoliteiassa oli sen nimen mukaisesti keskeisenä osatekijänä "isopoliteia", toisin sanoen liitossa olleet polikset jakoivat yhteisen kansalaisuuden. Tämä voitiin toteuttaa eri tavalla. Eräs tapa oli se, että joku polis myönsi kansalaisuuden ympäröivän maaseudun tai muiden polisten asukkaille. Varhainen esimerkki on Olynthoksen sympoliteia vuonna 432 eaa., jossa muut polikset säilyivät itsenäisinä ja niillä oli myös omat kansalaisuutensa, mutta ne tulivat osaksi Olynthoksen sympoliteiasta.