Lev Vygotski
Juutalaisen taustansa vuoksi Vygotskilla oli rajoitetut mahdollisuudet kouluttautua ja työskennellä eri ammateissa. Julkiseen koululaitokseen hakeutumisen sijaan hän opiskeli useita vuosia yksityisen opettajan ohjauksessa, minkä jälkeen hän valmistui juutalaisesta lukiosta 1913 kultamitalilla palkittuna. Juutalaisuuden vuoksi monille paikkakunnille ja niiden yliopistoihin oli rajoitetut kiintiöt juutalaisille opiskelijoille. Vygotskin vanhemmat toivoivat hänen lähtevän opiskelemaan lääketiedettä, koska se toisi kohtuullisen ja turvatun elannon juutalaiselle. Vygotski itse oli kiinnostunut historiasta, filologiasta ja oikeustieteistä. Historian ja filologian opinnot oli suunnattu pääasiassa toisen asteen opettajiksi aikoville, ja juutalaisena hän ei voinut työskennellä tsaarin Venäjällä opettajan eikä oikeusvirkamiehen tehtävissä (lukuun ottamatta lakimiehen tehtäviä). Vygotski päätyi opiskelemaan lääketiedettä Moskovan yliopistoon. Opintojen alettua kului tuskin kuukautta, kun hän vaihtoi pääaineensa oikeustieteiseen, todennäköisesti tavoitteenaan lakimiehen tehtävät.
Viron juutalaiset
Ensimmäiset juutalaisista tulivat Viroon jo vuonna 1333. 1600-luvulla juutalaisten määrä kasvoi ja viranomaiset alkoivat vaatimaan heiltä uskollisuuden valan. Vuonna 1721 Virosta tuli osa Venäjän keisarikuntaa kun Ruotsi luovutti Eestinmaan ja Liivinmaan Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa. Varsinainen juutalaisten muutto Viroon alkoi kuitenkin vasta, kun Venäjän keisari Aleksanteri II antoi juutalaisille luvan alkaa muuttaa alueelle vuonna 1865. Juutalaisia yhteisöjä muodostui Tarttoon ja Tallinnaan. Tallinnaan rakennettiin synagoga vuonna 1883 ja Tarttoon vuonna 1901. Juutalaisia hautausmaita perustettiin ajan myötä myös Pärnuun, Viljandiin ja Valgaan.