Monarkia Suomessa
Joulukuussa 1917 Suomi julistautui itsenäiseksi Venäjästä, mikä oli reaktio lokakuun vallankumoukseen Venäjällä. Sisäiset levottomuudet Suomessa pian purkautuivat sisällissodaksi, jonka voitti valkoinen puoli. Sodan aikana valkoiset saivat tukea Saksalta. Eduskunta, josta puuttuivat vasemmistolaiset kansanedustajat, yritti saada liiton Saksan kanssa ja valitsi Friedrich Karlin Suomen kuninkaaksi arvonimellä ”Suomen ja Karjalan kuningas, Ahvenanmaan herttua, Lapinmaan suuriruhtinas, Kalevan ja Pohjolan isäntä”. Ennen kuin Friedrich Karl ehti saapua Suomeen, keskusvaltojen häviäminen ensimmäisessä maailmansodassa teki ajatuksen saksalaisesta Suomen kuninkaasta kestämättömäksi, ja ​​hän luopui Suomen kruunusta. Uusien vaalien jälkeen eduskunta, jossa oli nyt kaikkien puolueiden edustajia, hyväksyi vuoden 1919 hallitusmuodon. Suomi on ollut tasavalta siitä lähtien.
Viron itsenäisyysjulistus
Saksa käytti valtaa Virossa aina marraskuuhun 1918 asti. 11.-14. marraskuuta Saksassa tapahtui vallankumous ja keisarikunta romahti. 13. marraskuuta saksalaiset luovuttivat maanalaiseksi joutuneelle Viron hallitukselle vallan Pohjois-Virossa ja koko Viro luovutettiin virallisesti 19. marraskuuta 1918. Neuvosto-Venäjä kuitenkin keskitti puna-armeijansa Viron rajalle 11. marraskuuta ja 22. marraskuuta neuvostojoukot aloittivat hyökkäyksensä Viroon Narvassa. Alkoi Viron vapaussota, joka päättyi 2. helmikuuta 1920 solmittuun Tarton rauhaan. Vuonna 1921 Viro sai täydellisen kansainvälisen tunnustuksen ja pääsi Kansainliiton jäseneksi.