Mongolit
Mongolit ovat itäaasialainen kansa, jonka jäsenet puhuvat mongolikieliä. Heitä asuu Mongoliassa, Venäjällä ja Kiinassa, etenkin Sisä-Mongolian autonomisella alueella. Mongoleita on noin 10 miljoonaa, joista 5,8 miljoonaa Sisä-Mongoliassa ja 2,4 miljoonaa Mongoliassa. Lisäksi 500 000 mongolia asuu Venäjällä. Mongolit olivat yksi Mongolivaltakunnan perustaneista heimoista. Ennen Mongolivaltakuntaa tiedot mongoliheimosta ovat vähäiset. Muut merkittävät heimot olivat tataarit (ei nykytataarit), merkiitit, keraiitit ja naimaanit, jotka Temüjinin, myöhemmin Tšingis-kaanin, johtamat mongolit alistivat. Muut heimot eivät välttämättä puhuneet mongolikieliä ja laajentuessaan valtakunnasta tuli yhä monikansallisempi. Mongolivaltakunnan asukkaista ja sotilaista onkin käytetty nimitystä ”mongolit” lähinnä symbolisessa merkityksessä, kuvaamassa valtakunnan yläluokkaa.
Mongolivaltakunta
Huomattavimman lähetystön mongoleiden luokse varusti yksityistaho, flanderilainen fransiskaani Vilhelm Rubruk tarkoituksenaan käännyttää mongolit ja viedä lohtua idän kristityille. Matka alkoi talvella 1253 Akkon ristiretkitukikohdasta ja jatkui Konstantinopolin kautta Krimille, josta mongolit saattoivat Vilhelmin Batun ja edelleen suurkaani Möngken luo. Vilhelm seurueineen vietti mongolien luona kuusi kuukautta. Vaikka Möngke ei ollut valmis luopumaan šamanismistaan, hän suhtautui kristinoppiin suopeasti – hänen hovissaan oli paljon nestoriolaisia kristittyjä, ja mongolit olivat yleensäkin uskonnollisesti suvaitsevia. Vilhelm kuitenkin saarnasi isännilleen ankarasti näiden harhaoppisuudesta ja tuomitsi muut uskonnot vielä kovemmin sanoin, saaden Möngken lopulta kyllästymään. Ennen lähtöään Vilhelm sai vielä puolustaa näkemyksiään Möngken järjestämässä väittelyssä, jossa hän ja nestoriolaiset väittelivät muslimeita ja buddhalaisia vastaan.