Kreikkalainen mytologia
Kreikkalaisella mytologialla tarkoitetaan antiikin Kreikan aikaista tarustoa, joka alun perin syntyi ja levisi suullisesti ja runomuotoisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy paljon jumalia, sankareita ja taruolentoja. Varsinkin jumalaistarut tulivat osaksi antiikin kreikkalaista uskontoa. Mytologia kytkeytyi myös kreikkalaisen filosofian ja historiankirjoituksen varhaisvaiheisiin. Myytit olivat suosittuja aiheita kreikkalaisessa taiteessa, näytelmissä ja kirjallisuudessa, ja tätä kautta niillä on ollut kestävä vaikutus koko länsimaiseen kulttuuriin.
Antiikin Kreikan uskonto
Kreikan klassista kautta voidaan luonnehtia enemmän maalliseen suuntautuneeksi kuin maailmasta vetäytyväksi. Tämä pätee erityisesti Ateenaan. Uskonnolla oli kuitenkin suuri merkitys kreikkalaisten elämässä. Viralliset menot kohdistuivat perinteiseen olympolaiseen, homeeriseen uskontoon, ja kulttimenoja vietettiin usein suurina kansanjuhlina. Kulteissa yleiskreikkalainen ja paikallinen kultti saatettiin kytkeä yhteen; näin tehtiin esimerkiksi Ateenassa korostamalla Athenen asemaa Zeuksen tyttärenä. Pohjoisesta ja idästä saapui Kreikkaan erilaisia orgiastisia kultteja, joista eräs oli äitijumalatar Kybelen kultti. Kansan keskuudessa suosittuja olivat erityisesti mysteeriuskonnot, kuten Eleusiin mysteerit, johon kuului lupauksia palkinnosta kuolemanjälkeisessä elämässä, sekä Dionysoksen mysteerit, jossa korostuivat ekstaattiset piirteet.