Suuri harppaus
Suuren harppauksen jälkipuinti loi Kiinan kommunistisen puolueen ylimpään johtoon piilevän mutta merkittäväksi muodostuneen kahtiajaon Maolle uskollisiin ja Maoon kriittisesti suhtautuneisiin. Varsinkin Maon ja presidentti Liu Shaoqin keskinäinen epäluottamus voimistui. Suuren harppauksen virheiden korjaamisen yhteydessä Mao menetti muutaman vuoden ajaksi otteensa päivänpolitiikan asioiden johtamisesta, kun taas Liun, Zhou Enlain ja Deng Xiaopingin asema vahvistui. Mao korjasi myöhemmin tämän tilanteen entistä radikaalimmalla tavalla kulttuurivallankumouksen yhteydessä.
Suuri harppaus
Keväällä 1960 Mao alkoi ensimmäisen kerran reagoida raportteihin laajoista nälkäkuolemista, mutta vielä tässä vaiheessakin hän piti niitä vain yksittäistapauksina. Monet suuret rakennushankkeet lamautuivat, kun Neuvostoliitto heinäkuussa 1960 veti kaikki tekniset asiantuntijansa pois Kiinasta maiden pahentuneen välirikon vuoksi. Tämän jälkeen työvoimaa alettiin siirtää kaupungeista takaisin maaseudulle. Vuoden 1960 lopussa aloitettiin ensimmäiset hätäapuhankkeet ja puoluekaadereita kehotettiin ensimmäisen kerran ilmoittamaan ennemmin todelliset kuin propagandistiset tuotantoluvut. Käynnistettiin myös niin sanottu ”viiden tuulen kampanja”, jonka aikana ylilyönteihin syyllistyneitä puoluekaadereita rangaistiin, tosin usein varsin lievästi ja vain väliaikaisesti. Osa maasta ja omaisuudesta palautettiin jälleen takaisin viljelijöille. Tämä merkitsi suuren harppauksen radikaalin vaiheen päättymistä. Vuoden 1961 alussa Mao myönsi, että sosialismin rakentamista oli kiirehditty liikaa ja että se vaatisi oikeasti vähintään 50 vuotta. Kokonaan suurta harppausta ei koskaan julistettu viralliseksi päättyneeksi.