Urho Saariaho
Urho Saariaho meni talvisodan alussa 1939 naimisiin niin ikään raahelaisen Rauha Kaarina Pekurin (1917-2008) kanssa. Lapsia heille syntyi vuosina 1941–51 seitsemän: Elmi-Kaarina, Elina, alle vuoden ikäisenä kuollut Hannu, Olli, Jaakko, Mirja ja Elsi. Sotien jälkeen Saariaho nimitettiin yhtiön sosiaalipäälliköksi 1948. Yhtyneiden Paperitehtaiden jaossa vuonna 1951 jäi silloinen kansanedustaja Urho Saariaho Myllykosken paperitehdas Oy:n palvelukseen. Kansanedustajana hän oli 21 vuotta vuosina 1945–66. Sosiaalineuvoksen arvo hänelle myönnettiin vuonna 1963.
Urho Jokinen
Valurin työtä tehnyt Jokinen ehti toimia ammatissaan vain pari vuotta ennen valintaansa Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) valistussihteeriksi. Kyvykkääksi huomattu Jokinen eteni nopeasti turkulaiskommunistien hierarkiassa ja hän suoritti Sirola-opiston vuonna 1949. Opintojen jälkeen Jokista ehdotettiin Suomen kommunistisen puolueen , mutta esitys ei toteutunut. Vuonna 1953 Jokinen kävi Sirolan jatkokurssin. Vuosina 1954–1956 hän oli SKP:n tiedotussihteerinä. Jokinen johti kolme vuotta (1957–1960) Oiva Lehdon jälkeen. Yhdessä Toivo Forssin ja Tuure Lehtosen kanssa Jokinen piti piirin tiukasti luokkakantaisissa käsissä. Hänellä oli hyvät välit myös SKP:n puheenjohtajaan, turkulaiseen Aimo Aaltoseen, jota Jokinen ihaili oppi-isänään. Turussa Jokinen pysyi vuoteen 1962 toimien kaksi viimeistä vuotta SKDL:n Uuden Päivän päätoimittajana. Hän oli tässä vaiheessa puolue- ja piirijohdon suosiossa ja suojeluksessa.