Film noir
Film noir liitettiin alun perin vain amerikkalaistuotantoihin, mutta termiä käytetään nykyään kuvaamaan myös muissa maissa tehtyjä elokuvia. Lukuisat elokuvat 1960-luvulta alkaen sisältävät piirteitä klassisen kauden film noirista; näitä teoksia kutsutaan usein neo-noiriksi ("uus-noir"). Noirin usein toistuvat elementit ovat synnyttäneet parodioita 1940-luvun puolivälistä asti.
Nero-Film
Heinrichin pojan Seymour Nebenzahlin liittyminen yritykseen kasvatti sen merkitystä. Siitä muodostuikin 1920-luvulla yksi taiteellisesti kunnianhimoisimmista saksalaisista elokuvayhtiöistä. Nero-Filmin listoilla olivat mm. Georg Wilhelm Pabst ja Fritz Lang. Se tuotti mm. elokuvat "Pandoran lipas", "M – kaupunki etsii murhaajaa" ja "Tri Mabusen testamentti".