LED
Ensimmäisen valoa lähettävän diodin valmisti Marconin laboratorioissa työskennellyt brittiläinen kokeilija H. J. Round vuonna 1907. Hänestä riippumatta venäläinen Oleg Vladimirovich Losev teki saman keksinnön 1920-luvulla. Vaikka siitä kerrottiin venäläisissä, saksalaisissa ja brittiläisissä tieteellisissä aikakauskirjoissa, keksintö ei vielä tullut kovin tunnetuksi eikä sitä vuosikymmeniin käytetty hyväksi mihinkään tarkoitukseen. Vuonna 1955 Radio Corporation of Americassa työskennellyt Rubin Braunstein havaitsi, että eräät puolijohdeaineet lähettävät infrapunasäteilyä. Sitä lähettivät hänen tutkimustulostensa mukaan galliumarsenidista (GaAs) galliumantimonidista (GaSb), indiumfosfidista tai piin ja germaniumin seoksesta valmistetut puolijohdekomponentit, jotkin niistä huoneenlämmössäkin, toiset alhaisissa lämpötiloissa (77 K). Saman havainnon tekivät galliumarsenidin osalta vuonna 1961 Texas Instruments'issa työskennelleet kokeilijat Bob Biard ja Gary Pittman Vaikka Braunstein oli tehnyt keksinnön aikaisemmin, Briard ja Pittman voittivat prioriteettikiistan ja patentti keksinnöstä myönnettiin heille.
Fysiikan historia
Yhdysvaltalainen poliitikko ja tiedemies Benjamin Franklin lennätti ukonilmalla leijaa vuonna 1752. Franklin havaitsi leijan toisessa päässä olleessa avaimessa kipinöintiä. Franklin rakensi tämän kokeen perusteella ensimmäisen ukkosenjohdattimen. Franklin otti käyttöön käsitteet positiivisesta ja negatiivisesta sähkövarauksesta. Franklin ajatteli sähkön olevan jonkinlaista ainetta tai nestettä. Jos kappaleessa on sähköä ylimäärin, on kappale positiivisesti varautunut, päinvastaisessa tapauksessa varaus on negatiivinen. Franklinin mielestä sähkövaraus ei synny eikä häviä, se vain siirtyy kappaleesta toiseen. Sähköisesti neutraali kappale sisältää yhtä paljon molempia varauksia. Kun varausta siirtyy kahden alun perin neutraalin kappaleen välillä, molemmat varautuvat: toinen negatiivisesti, toinen positiivisesti. Franklin havainnollisti varauksen säilymistä kokeella, jossa kaksi ihmistä seisoi sähköä eristävällä alustalla. Toinen hieroi kankaalla lasisauvaa, jota toinen piteli kädessään. Kumpaankin siirtyi varausta, toiseen kankaasta, toiseen lasisauvasta. Kun heidän sormensa tulivat lähelle toisiaan, niiden välillä näkyi kipinä ja molemmat neutraloituivat. Varauksen säilyminen onkin fysiikan tärkeitä säilymislakeja. Sähköä tutkittiin tarkemmin vasta 1800-luvulla, mutta Franklinin ja muiden 1700-luvulla tekemät perushavainnot olivat arvokkaita.