Imusolmuke
Imusolmuke "(nodus lymphoideus, nodus lymphaticus, lymphonodus)", jota joskus virheellisesti kutsutaan imurauhaseksi, on pieni, pavunmuotoinen, kotelon ympäröimä imukudoselin, jonka lävitse virtaa imuneste. Imusolmukkeita on runsaasti elimistön eri osissa (ihmisellä arviolta 500–600) erityisesti kaulan, nivusten, kainaloiden ja suoliston alueella. Niiden koko vaihtelee suuresti, ihmisellä ne ovat pituudeltaan normaalisti 1–25 millimetriä; imusolmukkeet suurenevat tavallisesti infektion tai kasvaimen yhteydessä, mutta toisinaan ne voivat terveelläkin ihmisellä tuntua satunnaisesti suurentuneilta. Imusolmukkeet ovat osa imusuonistoa, jonka tehtävät liittyvät elimistön immuunipuolustukseen; ne toimivat suodattimina, joiden lävitse imuneste siivilöityy matkallaan vereen ja jotka keräävät ja tuhoavat verestä bakteereita sekä viruksia.
Helmisilmät
Helmisilmien heimoon kuuluu 4 sukua ja 17 lajia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia, hoikkia ja litteähköjä kaloja. Kooltaan ne ovat pienehköjä kaloja, tyypillisesti noin 5–23 cm pitkiä. Heimon lajien ainnutlaatuinen piirre on niiden kookkaat teleskooppimaiset silmät, joissa on kaksi verkkokalvoa. Silmien pinnalla on valoinen täplä, joka on yhteydessä sekundääriretinaan. Tämän laajentaa helmisilmien näkökenttää. Muita tyypillisiä helmisilmälajien piirteitä ovat suuri suu, hampaat alaleuassa ja kielessä, lyhyehkö selkäevä ja rasvaevä. Pyrstöevä on haarautunut. Heimon kaloilla ei ole uimarakkoa. Kylkiviivan suomut ovat muita kookkaammat ja väriltään kalat ovat hopeanharmaita, ruskeita tai mustia ja eräillä lajeilla on tumma juova kylkiviivan ylä- tai alapuolella. Helmisilmät ovat hermafrodiitteja.