Yhdysvaltain kongressi
Yhdysvaltain kongressi () on Yhdysvaltain lainsäädäntöelin. Se muodostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa on kaikkiaan 435 äänivaltaista edustajaa ja senaatissa 100 senaattoria. Edustajainhuoneeseen valitaan joka toinen vuosi edustajat jokaisesta osavaltiosta. Edustajien lukumäärä on suhteutettu osavaltion asukaslukuun, kuitenkin siten, että jokaiselle osavaltiolle on taattu vähintään yksi edustajanpaikka. Senaattiin jokaisesta osavaltiosta pääsee kaksi edustajaa kuusivuotiskaudelle riippumatta osavaltion väkiluvusta. Sekä senaatin että edustajainhuoneen edustajat valitaan osavaltioissa suoralla kansanvaalilla. Kongressi kokoontuu United States Capitol -rakennuksessa Washingtonissa.
Yhdysvaltain ensimmäinen kongressi
Yhdysvaltain ensimmäinen kongressi, joka koostui Yhdysvaltain senaatista ja Yhdysvaltain edustajainhuoneesta, kokoontui George Washingtonin presidenttikauden kahtena ensimmäisenä vuotena 4. maaliskuuta 1789 – 4. maaliskuuta 1791 välisenä aikana, aluksi New Yorkissa ja myöhemmin Philadelphiassa. Ensimmäisessä kokouksessa Yhdysvaltain liittovaltio aloitti virallisesti toimet uuden hallituksen puitteissa, jotka oli määritelty vuoden 1787 perustuslaissa. Edustajainhuoneen paikkajako perustui perustuslain 1. artiklan 2. pykälän 3. momentin ehtoihin. Molemissa huoneissa oli Pro-Administration-ryhmittymän enemmistö. Kongressi hyväksyi kaksitoista lisäystä perustuslakiin ja lähetti ne osavaltioille ratifioitavaksi; 15. joulukuuta 1791 ratifioituja kymmentä ensimmäistä lisäystä kutsutaan kollektiivisesti nimellä Bill of Rights.