Postmodernismi
Postmodernia taidetta alkoi muodostua 1960-luvulta alkaen. Sille on tyypillistä sekatyylisyys eli lainaukset ja pastissit sekä ironia, huumori ja leikkisyys. Erilaisille tulkinnoille jätetään tilaa. Taiteen prosessi ja uusien työskentelytapojen kokeilu korostuu. Yleistä on myös taiteiden välisten rajojen rikkominen. Installaatioon voi yhdistyä esimerkiksi performanssia, käsitetaidetta ja mediataidetta. Aiheet vaihtelevat suuresti, mutta yhtenä suuntauksena ovat olleet arkiset aiheet ja pinnallisuus. Tähän liittyen arkiesineitä on työstetty niin, että ne muuttuvat yleviksi, tai on huonomaalattu arkisia aiheita.
Piet Mondrian
Mondrian aloitti taiteilijanuransa realistina ja siirtyi symbolismiin oltuaan yhteydessä teosofiaan. Tutustuttuaan kubismiin, etenkin Pablo Picasson ja Georges Braquen töihin vuonna 1911 Amsterdamissa pidetyssä näyttelyssä, hän päätti muuttaa Pariisiin. Siellä hän kuitenkin lähti kehittämään aivan omaa taidesuuntansa. Neoplastismi syntyi ensimmäisen maailmansodan aikana, kun Mondrian oli Alankomaissa.