Harju
Suurin yhtenäinen soraharjujono (vetäytymissuuntaisia) Suomessa ulottuu Etelä-Pohjanmaalta Lahden seudulle. Pohjoispäässä harjujaksoa on Etelä-Pohjanmaalla Pohjankangas, sen jälkeen Hämeenkangas. Pyynikinharju jatkuu länteen päin Tahmelana tunnettuna kallioisena harjuna ja itään päin harju nousee Tampereen kaupunkiasutuksen jälkeen Kalevankankaaksi. Kangasalla harjujakso jatkuu Kirkkoharjuna ja Keisarinharjuna. Harjujono päättyy Salpausselkään.
Punkaharju (harju)
Punkaharju on noin seitsemän kilometrin pituinen kapea harjujakso, joka paikoitellen jakaantuu useammaksi selännejonoksi. Harjun korkein kohta on 31 metriä Saimaan pinnan yläpuolella ja sitä kutsutaan Nervanderin kummuksi . Punkaharjulla on kymmeniä erikokoisia suppia, jotka ovat syntyneet jäätiköstä irronneiden veden kuljettamien jäälohkareiden hautautuessa ja sulaessa, jolloin pintamaa on vajonnut. Takaharjun Ankkalampi on syntynyt veden täyttämään suppaan. Jääkauden jättämiä merkkejä ovat myös rantakallioiden uurteet ja siirtolohkareet. Alueen muinaisrannat osoittavat vedenpinnan korkeusvaihteluja jääkauden jälkeen.