Nördlingenin taistelu
Protestanteilla ei ollut enää vaihtoehtoja: Nyt oli pakko hyökätä, jos Nördlingen haluttiin pelastaa. Jos kaupunki joutuisi keisarillisten käsiin, Heilbronnin liitto saattaisi hajota. Kumpikaan protestanttien komentaja, Horn tai Weimar, ei myöskään halunnut tulla tunnetuksi pelkurina, joka ei auttanut Nördlingeniä. Weimar oli myös luvannut henkilökohtaisesti kaupunkilaisille, että auttaisi heitä.
Skagerrakin taistelu
Saksalaisten suunnitelmana oli lähettää omat taisteluristeilijät suorittamaan harhautushyökkäys Pohjanmerellä. Tarkoitus oli houkutella amiraali David Beattyn johtamat brittiläiset taisteluristeilijät saksalaisten sukellusveneiden ja taistelulaivojen tuhottavaksi. Tämä olisi Royal Navylle' suuri menetys, joka tasoittaisi laivastojen voimasuhteita. Menetettyään nopeat taisteluristeilijänsä brittien olisi myös vaikeampi seurata Saksan laivaston liikkeitä, ja Hochseeflottella olisi tällöin ehkä mahdollisuuksia livistää Pohjois-Atlantille. Saksan laivaston johto ei aavistanut, että Royal Navyn tiedustelupalvelu "Room 40" oli saanut haltuunsa saksalaisia koodikirjoja, joiden avulla se tulkitsi vaivattomasti 28. toukokuuta sieppaamansa koodatun radioviestin. Viesti paljasti, että saksalaiset valmistelivat suurta merioperaatiota. Operaatiota torjumaan lähetettiin välittömästi sekä amiraali Beattyn taisteluristeilijät tukikohdastaan Edinburghin läheltä, että Sir John Jellicoen komentama, taistelulaivoista koostuva Grand Fleetin päävoima pohjoisemmasta Scapa Flow'n tukikohdasta. Molemmilla osastoilla oli mukanaan myös suuri määrä kevyempiä aluksia. Britit ohittivat tappioita kärsimättä saksalaisten sotasuunnitelmaan kuuluneet sukellusvenelinjat ennen kuin sukellusveneet olivat edes ehtineet paikalle.