Buffy, vampyyrintappaja
"Buffyn" käsikirjoittivat Whedonin vuonna 1997 perustaman tuotantoyhtiö Mutant Enemyn käsikirjoittajat. Eniten jaksoja käsikirjoitti Whedon itse. Hänen kirjoittamiaan jaksoja löytyy jokaiselta "Buffyn" tuotantokaudelta, muun muassa sarjan ensimmäinen ja viimeinen jakso ovat hänen käsialaansa. Whedon on myös ohjannut ja käsikirjoittanut muun muassa Emmy-ehdokkuuden saaneen jakson ”Vaiteliasta väkeä”, Nebula-ehdokkaan ”Ruumis” ja sekä Nebula- että Hugo-ehdokkuudet saaneen musikaalijakson ”Vielä kerran tunteella”. Yhteensä hän on kirjoittanut tai ollut mukana kirjoittamassa 28 "Buffy"-jaksoa. Marti Noxon on käsikirjoittanut seuraavaksi eniten jaksoja, yhteensä 25 kappaletta, Jane Espenson taas 23 jaksoa. Muita useiden jaksojen käsikirjoittajia ovat muun muassa David Fury, Doug Petrie, David Greenwalt, Rebecca Rand Kirshner ja Drew Z. Greenberg. Kahdella ensiksi mainitulla on molemmilla tilillään 17 ja kolmella jälkimmäisellä kullakin kahdeksan jaksoa.
Avengers: Age of Ultron
Ennen työskentelyään "The Avengersin" parissa Whedon tunnettiin televisiosarjoistaan "Buffy, vampyyrintappaja" (1997–2003), "Angel" (1999–2004), "Firefly" (2002) ja "Dollhouse" (2009–2010). Television ulkopuolella hänet tunnettiin "Serenityn" ohjaaja-käsikirjoittajana ja musikaalin "Dr. Horrible’s Sing-Along Blog" tekijänä. Sarjakuvamaailmassa Whedon tunnettiin "Astonishing X-Men" (2004–2007) -sarjakuvan kirjoittajana ja "Buffyn" tarinaa jatkavan "Buffy the Vampire Slayer Season Eight" -sarjakuvan luojana. Whedon on luonut monia vahvoja naishahmoja, joista etenkin Buffy Summers, Willow Rosenberg, Faith Lehane, Zoë Washburne ja Echo ovat tunnettuja. Kun Whedonilta kysyttiin aiheesta, hän sanoi: ”Kun joku tunnetaan vahvojen naishahmojen luomisesta, muilla on tapana lokeroida se ja sanoa, että se on ainoa asia mitä hän tekee. Minulla on tapana luoda inhimillisiä hahmoja.” Lisäksi hänellä on tapana tappaa luomiaan hahmoja kirjoituksessaan. Tästä hän sanoi: ”Olen tappanut sekä mies- että naishahmoja, halusin tai en, ja olen saanut sellaisen maineen, johon olen jo varsin kyllästynyt. Mutta fakta on tämä: jos en anna hahmoilleni kunnon kipua, menetystä, vastoinkäymisiä ja joskus kunnon surua, niin en ole tarinankertoja.”