Federico Fellini
Yhdysvaltalaisjoukkojen vapauttaessa Rooman toisen maailmansodan lopulla 1944 Fellini ei aluksi löytänyt enää mediatöitä, sillä Italian elokuvateollisuus oli pysähdyksissä ja lehdistö joutunut yhdysvaltalaisten käsiin. Hän avasi ystäviensä kanssa karikatyyrimyymälän. Pian hän sai työn Roberto Rossellinin elokuvan "Rooma – avoin kaupunki" (1945) yhtenä käsikirjoittajana. Fellini oli kirjoittamassa myös Rossellinin seuraavaa elokuvaa "Paisa – vapauden tuli" (1946) ja ohjasi siitä osan Rossellinin sairastuttua. Miesten yhteistyö kesti useita vuosia, joiden aikana Fellini oli mukana käsikirjoittamassa useita muidenkin italialaisohjaajien elokuvia.
Filoteo Alberini
Anchise Cappellettin ja Lionello Ganucci-Cancellierin kanssa Alberini kehitti 1897 Cinesigrafo-laitteen, joka käytti samanlaista laajakuvafilmiä kuin yhdysvaltalainen Biograph Company. Alberini aukaisi 1900-luvun alussa elokuvateattereita Firenzeen ja Roomaan, ja hän perusti 1905 Dante Santonin kanssa elokuvayhtiön, joka tuotti ensimmäisen italialaisen fiktioelokuvan. "La presa di Roma" oli lyhytelokuva, joka kertoi vuoden 1870 Rooman valtauksesta Italian yhdistymisen aikaan. Alberinin ja Santonin yhtiöstä kehittyi Cines, joka menestyi jopa maailmanlaajuisesti.