Suomen mesoliittinen kausi
Mesoliittisen kauden ensimmäisen kolmanneksen jälkeen vakiintunutta vaihetta kutsutaan ensimmäisen merkittävän löytöpaikan mukaan Suomusjärven kulttuuriksi. Vaikka alkuajoitukset vaihtelevatkin, voidaan pioneerivaiheen katsoa muuttuneen Suomusjärven kulttuuriksi, kun sen tunnusomaiset esineet löytyvät asuinpaikalta. Kulttuurin katsotaan päättyneen saviastioiden käyttöönoton yhteydessä kampakeraamisen kulttuurin alkaessa 5100 eaa., vaikka muuten esineistö säilyi vielä mesoliittisena.
Varhaiskampakeramiikka
Varhaiskampakeramiikkaa löydettiin ensimmäiseksi Espoosta "Sperringsistä" (eli "Perringistä"), jossa Aarne Äyräpää suoritti kaivauksia 1923−1924. Tämän löytöpaikan mukaan nimettiin keramiikan koristelutyyli ja nimitys on edelleen käytössä ulkomaalaisessa kirjallisuudessa. Vasta Äyräpään vuonna 1930 luoman ja silloin julkaiseman rannansiirtymiskronologian mukaan huomattiin Sperringsin keramiikan olevan Suomen vanhinta keramiikkaa. Varhaista kampakeramiikkaa ovat tämän jälkeen käsitelleet Suomessa Sakari Pälsi, Ville Luho, Eero Muurimäki, Lea Väkeväinen, Leena Ruonavaara, Olli Soininen, Petro Pesonen, Julius Ailio, C.F. Meinander, Torsten Edgren, Christian Carpelan ja Matti Huurre.