Markian Popov
Popov aloitti sotilasuransa nuorena Venäjän sisällissodassa. Sodan jälkeen hän opiskeli Neuvostoliiton sotilaskouluissa ja eteni urallaan verrattain nopeasti. Hän oli kenraaliluutnantti ja Leningradin sotilaspiirin komentaja, kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941. Popov osallistui useiden ratkaisevien taisteluiden johtoon toisen maailmansodan aikana. Hänet ylennettiin puna-armeijan toiseksi korkeimpaan armeijakenraalin sotilasarvoon 1943. Hän ei kuitenkaan nauttinut Stalinin luottamuksesta, minkä vuoksi hänen uransa oli epätasainen hänen pätevyydestään huolimatta. Hänet alennettiin sodan lopulla epäonnistuneen Riian valtausyrityksen jälkeen. Häntä väheksyttiin sodanjälkeisessä neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa. Hänen maineensa ja arvonsa palautettiin vasta Stalinin kuoltua ja Nikita Hruštšovin noustua valtaan. Hruštšov ja Popov olivat tehneet yhteistyötä Stalingradin taistelun aikana, ja hänen uransa lähti uuteen nousuun 1954. Popov kuoli tapaturmaisesti Moskovassa 1969.
Stanislav Markelov
Markelov tuli tunnetuksi toimiessaan murhatun tšetšeenitytön Elza Kungajevan perheen asianajajana. Kungajeva murhattiin raa'asti vuonna 2000. Teosta tuomittu venäläiseversti Juri Budanov päästettiin vankilasta ehdonalaiseen vapauteen tammikuussa 2009, muutamaa päivää ennen Markelovin ja Baburovan murhia. Markelov oli yksi vapauttamista julkisesti vastustaneista opposition edustajista. Markelovin murhan motiiviksi onkin epäilty hänen toimintaansa Budanovin vapautusta vastaan. Kungaevan isä on kertonut julkisuudessa Markelovin kertoneen hänelle saamistaan uhkauksista. Kollegat kertovat hänen saaneen uhkauksia jo oikeudenkäynnin aikana jopa itseltään Budanovilta. Budanov kuitenkin itse kiisti julkisuudessa osallisuutensa murhiin ja kutsui sitä provokaatioksi, jonka tarkoitus on viilentää venäläisten ja tšetšeenien välejä.