Popmusiikki
Popmusiikki eli pop on populaarimusiikin tyylilaji, joka kehittyi 1950-luvun puolivälissä pehmeämpänä vaihtoehtona rock and rollille ja myöhemmin rock-musiikille. Pop on suunnattu erityisesti nuorisolle, yleensä lyhyehköjen, rakenteeltaan yksinkertaisten rakkauslaulujen muodossa. Kun nämä kyseiset elementit ovat pysyneet lähes samanlaisina, popmusiikki on omaksunut vaikutteita muiden populaarimusiikin tyylien, kuten rockin, kehityksestä ja ottanut käyttöön niiden tapaan myös uusimmat teknologiset innovaatiot ja soundit.
Pop-taide
Pop-taide syntyi 1950-luvun puolivälissä Lontoon "Institute of Contemporary Artin" puitteissa kokoontuneen "The Independent Groupin" piirissä. Sen merkittäviä henkilöitä olivat taidekriitikko Lawrence Alloway, joka keksi termin, arkkitehdit Alison ja Peter Smithson, sekä arkkitehtuurin historioitsija Reyner Banham, taiteilijat Eduardo Paolozzi ja Richard Hamilton.