Suomen sota
Venäjä jätti 17. helmikuuta 1808 Ruotsille uhkavaatimuksen, jossa todettiin, ettei Ruotsi ollut suostunut liittoon, vaan oli päinvastoin vaatinut ranskalaisia joukkoja poistumaan Itämeren rannikoilta sekä mannermaasulkuun liitettyjen Saksan satamien avaamista, jotta Britannian kanssa voisi käydä kauppaa. Ruotsin Britannian kanssa vaalimien neuvotteluyhteyksien vuoksi Venäjä totesi, ettei se voi katsoa Ruotsia puolueettomaksi valtioksi Britannian kanssa käytävän sodan osalta, vaan Venäjän oli ryhdyttävä toimiin etunsa turvaamiseksi.
Ruotsin sotahistoria keskiajalla
Lähdeaineistoa 1000-luvulta on niukasti, mutta joistakin tuon ajan sodista on jäänyt maininta. Sotia käytiin etupäässä kuninkuutta havittelevien ryhmien välillä. Ruotsista sekaannuttiin myös Norjan sisäiseen valtataisteluun. Snorre Sturlassonin "Heimskringla" mainitsee muun muassa että kuningas Stenkil auttoi jaarli Håkon Ivarssonia tämän kapinassa Harald Ankaraa vastaan. Stenkilin kuoleman jälkeen vuonna 1066 alkoi sekasortoinen kausi jonka aikana lähteissä mainitaan monta eri kuningasta. Sisällissotien aikana kuoli monia suurmiehiä. Stenkilin poika Inge vanhempi nousi kuninkaaksi noin vuonna 1080. Ingen aikana kristittyjen ja pakanoiden välinen konflikti kärjistyi ja pakanallinen Uhri-Sven syrjäytti hänet muutaman vuoden ajaksi. Inge murhasi kuitenkin Svenin ja antoi polttaa Uppsalan suuren pakanatemppelin. Ingen aikana sodittiin myös norjalaisia vastaan, jotka hyökkäsivät Länsi-Götanmaalle. Rauha norjalaisten kanssa solmittiin vuonna 1101.