Tammiarkkuhauta
Tammiarkkuhauta (, , , ) on lähinnä arkeologinen termi pääasiassa varhaisen Skandinavian pronssikauden (Monteliuksen periodit I–III) ruumishautatyypistä, missä vainaja sijoitettiin haudattaessa polttamattomana tammen puunrungosta koverrettuun arkkuun. Tämä haudattiin hautakumpuun, joka kasattiin tammiarkun ympärille ruohoturpeista usean metrin paksuiseksi ja kauaksikin näkyväksi kummuksi. Näitä säilyneitä hautauksia on löydetty eniten Etelä-Jyllannista, vaikka tammiarkkuhautauksia on tehty muuallekin skandinavisen pronssikauden hautakumpuihin.
Skelhøj
Hautakummun hautauksesta ei ole jäännyt mitään tutkittavaksi. Se on tutkijoiden mukaan ryöstetty kahdesti. Ensimmäinen ryöstö tehtiin todennäköisesti heti hautakummun valmistuttua ja toinen vasta 1800-luvulla. Tämän vuoksi ei tammiarkku ole säilynyt nykypäiviin asti. Arkun asento, joka tiedetään hautakummun jäänteiden perusteella, oli itä-länsi-suuntainen. Syy, miksi hautaryöstö tapahtui, liittyi todennäköisesti vainajan varallisuuteen.