Nepal
Nykyisin Nepal on yksi Etelä-Aasian avoimimmista talouksista, ja se on erittäin vahvasti riippuvainen kaupasta. Kaupan ja bruttokansantuotteen suhde on noin 38 prosenttia. Tullimaksut ovat noin 11 prosentissa ja määriin liittyvät tullirajoitukset on poistettu lähes kokonaan. Nepal liittyi Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseneksi vuonna 2004 ja oli siten ensimmäinen vähiten kehittyneiden maiden (LDC) luetteloon kuuluva valtio WTO:ssa.
Talouden selkäranka on maatalous joka tarjoaa elinkeinon yli 71 % väestöstä ja tuottaa 32 % bruttokansantuotteesta. Vain neljännes maan pinta-alasta sopii viljelyyn, lisäksi kolmannes alasta on metsää ja loput vuoristoa. Tietyillä alueilla, kuten Kathmandun laaksossa, liikakansoitus on alkanut aiheuttaa ympäristöongelmia, ja metsien raivaus laitumiksi ja viljelymaaksi on johtanut eroosioon ja tulviin.
Nepalin historia
Myöhäisellä malla-kaudella maassa vierailivat myös ensimmäiset eurooppalaiset. Portugalilaiset lähetyssaarnaajat Johannes Cabral ja Stephen Cacella vierailivat Lhasassa vuonna 1628, minkä jälkeen Cabral matkusti Nepaliin. Merkittävämää Nepalin kannalta kuitenkin oli, että 1700-luvulla brittivalta kasvoi Intiassa, etenkin Nepalin kaakkoispuolella sijainnessa Bengalissa. Vuoteen 1764 mennessä  Brittiläinen Itä-Intian kauppakomppania hallitsi Bengalia, mikä oli tuolloin yksi Aasian vauraimpia alueita. Kauppakomppania selvitti mahdollisuuksia laajentaa kauppaansa ja omaa päätösvaltaansa Nepaliin, Bhutaniin ja Tiibetiin. Nepalia heikensi erityisesti se, että britit saattaisivat käyttää keskenään riitaisia Nepalin kuningaskuntia toisiaan vastaan, mikä mahdollistaisi brittivallan kasvun Himalajan alueella.