Polis
Sana "polis" (tai "ptolis") on vanhaa indoeurooppalaista juurta ja tarkoitti alun perin ”linnaketta”. Polisten varhaishistoria voidaan juontaa mykeneläiselle kaudelle 1000-luvulle eaa., jolloin valtakunnat olivat kuninkaiden ("anaks") hallitsemia suhteellisen pieniä, kaupunkivaltioiden tapaisia valtakuntia tai ”kaupunkikuningaskuntia”. Niiden keskuksena oli linnavuori, jolla sijaitsi kuninkaan palatsi ("anaktorion") megaroneineen. Mykeneläisen esikuvan lisäksi kreikkalaisten polisten syntyyn ovat voineet vaikuttaa muun muassa Foinikian kaupunkivaltioiden ja Kyproksen kaupunkikuningaskuntien esimerkki.
Paaši
Paaši (ruots.; ) tarkoittaa kuninkaan ylhäisöön kuuluvaa palvelijaa. Tähän virkaan kuninkaat ottivat nuoria aatelismiehiä. Keskiajan paaši oli hovipoika (ranskan kielen "page" tulee alun perin kreikan poikaa merkitsevästä sanasta παιδιον, "paidion"), joka usein palveli ratsumiestä, ritaria, nuorempana aseenkantajana. Feodaalisen ritarikasvatuksen saavasta nuoresta pojasta tuli paaši yleensä noin 7-vuotiaana, ja hän palveli paašina useita vuosia, kunnes 14–15-vuotiaana oli valmis aseenkantajan tehtävään, sekä 20 ikävuoden jälkeen kenties itse ritariksi. Keskiajalla Pohjoismaissa käytettiin vastaavasta tehtävästä termiä soini (ruots. "sven" tai "småsven"). Moni nuoruudessaan paašina toiminut aatelimies hyötyi myöhemmin urassaan kuninkaaseen solmitusta suhteesta.