Yhdistyneet kansakunnat
Kiinan kansantasavallan perustamista 1. lokakuuta 1949 seurasi Kiinan ja Neuvostoliiton liittouma ja heinäkuussa 1950 Korean sodan käynnistyminen. Sota oli YK:n ensimmäinen vakava haaste. Neuvostoliitto boikotoi turvallisuusneuvoston istuntoja, joissa Kiinan tasavalta edusti Kiinaa. Neuvostoliiton vaatimus Kiinan kansantasavallan jäsenyydestä sai aikaan sen, että Yhdysvallat liittolaisineen kykeni käymään Korean sodan (1950–1953) YK:n nimissä. Näin Neuvostoliiton liittolaiset, Pohjois-Korea ja sitä tukevat kommunistisen Kiinan vapaaehtoiset, voitiin tuomita hyökkääjinä YK-järjestelmänkin puitteissa. Korean sodan yhteydessä hyväksyttiin niin sanottu ”Uniting for Peace” -päätoslauselma, joka antoi Korean operaation valvonnan Yhdysvaltain asevoimille. Päätöslauselma hyödynnettiin myös Suezin ja Unkarin kriiseissä 1956, Lähi-idän kriisissä 1958 ja Kongossa 1960.
Kanton
Ulkomaalaisen imperialismin pelon ohella kaupunkia ravisteli sittemmin myös mantšujen vastainen liike ja kasvava kansallismielisyys. Taiping-kapinaa johtanut Hong Xiuquan oli syntynyt Kantonin Huaxianissa eli nykyisessä Huadun kaupunginosassa. Sun Yat-senin johtama kapina Kantonissa tasasi maata Xinhai-vallankumoukselle, joka syrjäytti Qing-dynastian ja johti Kiinan tasavallan perustamiseen. Vuosien 1916 ja 1925 välillä kaupunki oli Sun Yat-senin johtaman Kuomintang-puolueen tukikohta. Kaupunkiin virtasi Kuomintangin oikeistolaisia ja vasemmistolaisia kannattajia, sekä vastaperustetun kommunistisen puolueen jäseniä. Useat sittemmin Kiinassa vaikuttaneet poliittiset johtajat, kuten Tšiang Kai-šek, Mao Zedong ja Zhou Enlai aloittivat uransa Kantonissa.