Guldhøj
Hautakumpua tutkivat vuonna 1891 V. Boye ja H. Petersen apunaan joukko työmiehiä. Työ tehtiin ripeästi ja paikalle ei palattu enää jatkotutkimuksia varten. Kyseessä oli ensimmäinen tammiarkkuhautaukseen liittyvä arkeologinen kaivaus, joka dokumentoitiin siksi myös valokuvin. Kolmesta tammiarkusta on suoritettu dendrokronologinen analyysi, jonka avulla on arvioitu tammipuiden kaatamisvuodet. Ensimmäinen analyysi tehtiin arkuille B ja C vuonna 1975, ja toisella kertaa se tehtiin arkuille A ja C vuonna 2011.
Tammenkääpä
Tammenkääpä ("Phellinus robustus" syn. "Fomitiporia robusta") on jykevä ja kova monivuotinen lakillinen kääpä, joka kasvaa tammilla. Sen itiöemän läpimitta saattaa olla jopa yli 20 cm ja paksuuskin 10 cm. Se on päältä ruskea, alapinta vaaleampi, halkaisupinnalta lähellä kullanväristä. Itiöemä muuttuu kasvaessaan puolipallomaisesta särmäiseksi, kuitenkin reunalta pyöristyneeksi. Siinä on nähtävillä vuosirenkaat. Pillejä on viitisen millimetrillä. Laji muistuttaa paljon pienempää tyrninkääpää, mutta isäntäpuusta ei voi erehtyä. Myös muut arinakäävät ovat jossain määrin samantapaisia. Lajin on tieteelle kuvannut suomalainen sienitieteilijä Petter Karsten vuonna 1889. Tammenkääpä on Suomessa harvinainen, silmälläpidettävä (NT). Arinakääpien sukua on harkittu mikroskopian sekä DNA-tutkimusten perusteella jaettavaksi, jolloin Suomessa tavattavista lajeista tammenkääpä, tyrninkääpä sekä kuhmukääpä tulisivat kuulumaan sukuun "Fomitiporia".