Suhteellisuusteoria
Erityinen suhteellisuusteoria, joka tunnetaan myös suppeana tai erikoisena suhteellisuusteoriana, on nykyisen fysiikan vallitseva käsitys tilasta, ajasta ja sähkö­magnetismista. Albert Einstein julkaisi erityisen suhteellisuusteorian 1905. Se pätee vain inertiaalikoordinaatistoissa eikä kykene käsittelemään kiihtyvää (tai hidastuvaa) liikettä. Erityinen suhteellisuusteoria on yksi tarkimmin verifioiduista fysiikan teorioista. Siihen liittyvät ilmiöt ovat jokapäiväisiä muun muassa hiukkas- ja astrofysiikan tutkimuksessa. Erityisen suhteellisuusteorian matematiikka on helposti omaksuttavissa, ja joitakin sen tuloksia esitellään jo lukion fysiikassa. Se on myös yhteensopiva kvanttimekaniikan kanssa.
Suhdeasteikko
Suhdeasteikko eli relatiiviasteikko on mitta-asteikkotyyppi, joka mittaa ilmiöitä siten, että alkiot voidaan ryhmitellä valitun ominaisuutensa perusteella jatkumolle järjestykseen ominaisuuden voimakkuuden perusteella siten, että tiedetään tarkkaan, miten paljon mitattavaa ominaisuutta kussakin alkiossa kaiken kaikkiaan on. Jotta asteikko olisi relatiivinen, siihen tulee sisältyä absoluuttinen nollapiste, jossa mitattavaa ominaisuutta ei esiinny lainkaan. Vain silloin voidaan päätellä varmasti, kuinka moninkertaisesti tai kuinka pieni osa yhdessä alkiossa on ominaisuutta toiseen verrattuna. Lämpötilan mittaamisen osalta tämä tämä edellytys täyttyi, kun löydettiin lämpötilan absoluuttinen nollapiste, minkä seurauksena lämpötilaa alettiin mitata myös kelvineinä.