H. P. Lovecraft
Vuoden 1917 kesäkuussa Lovecraft palasi kertomakirjallisuuden pariin. Tuohon aikaan syntyivät novellit ”The Tomb” ja ”Dagon”, joista viimeksi mainittu oli Lovecraftin ensimmäinen julkaistu teos. Novelli julkaistiin "Weird Tales" -lehdessä vuonna 1923. Samoihin aikoihin Lovecraft alkoi kirjeenvaihdon muun muassa Forrest J. Ackermanin, Robert Blochin ja Robert E. Howardin kanssa. Hän kirjoitti kuudessa ja puolessa vuodessa 29 lyhyttä novellia, joiden joukossa olivat hänen oma suosikkinsa ”Erich Zannin musiikki” ja ensimmäinen menestyksensä ”Rotat seinissä”.
Cthulhu-mytologia
Keskeinen osa tarustoa ovat sen kuvitteelliset kirjat, joista tunnetuin on Lovecraftin itsensä kehittämä "Necronomicon". Kirjan kirjoitti Lovecraftin mukaan ”hullu arabi” Abdul Alhazred noin vuonna 730 Damaskoksessa. Kirja on niin tunnettu, että siitä on laadittu useita todellisia ennallistuksia, tunnetuimpana ”Simonin "Necronomicon"”. Muita kiellettyjä kirjoja ovat muun muassa "Pnakoottiset käsikirjoitukset", "Eibonin kirja" (kirjan keksi Clark Ashton Smith, jonka mukaan sen kirjoittaja oli profeetta Eibon), "Cultes des Goules" (August Derlethin keksintöä, kirjoittajana kreivi D'Erlette), "Unaussprechlichen Kulten" (keksijänä Robert E. Howard ja kirjoittajana Friedrich Wilhelm von Junzt) sekä "De Vermiis Mysteriis" (Robert Blochin keksintöä, kirjoittanut Ludvig Prinn). Arkhamissa sijaitsevassa Miskatonicin yliopistossa on näitä kirjoja edustava valikoima.