Finnairin lento 915
Koneen inertiasuunnistusjärjestelmän antamien koordinaattien perusteella lentäjät tiesivät asemansa. Räjähdyksen jälkeen Kaukiainen käynnisti sekuntikellon. Vähän yli minuutin kuluttua kone saapui räjähdyspilven kohdalle. Kun koneen nopeus oli 900 km/h ja ohjuksen nopeus vähintään 1 800 km/h, laskelmat tuottivat tulokseksi, että ohjus oli räjähtänyt vain noin 20 sekuntia ennen törmäystä. Lentäjät arvelivat räjähdyksen tapahtuneen 20–25 kilometrin etäisyydellä koneesta. Lentäjät seurasivat, kuinka ohjuksen runko putosi spiraalimaisessa liikkeessä kohti merta.
Indian Airlinesin lento 814
Kaapparit halusivat koneen Lucknow’n yläpuolelle ja lentää sieltä Lahoreen. Pakistanin viranomaiset eivät halunneet ottaa konetta vastaan, ja kapteeni Sharan vakuutti, ettei polttoaine riitä Lahoreen saakka, joten koneen piti laskeutua Intian Amritsariin. Amtritsarissa henkilökunta toivoi, että kaappaus loppuisi pian. He pyysivät tarkka-ampujia lentokentälle ampumaan lentokoneen renkaat tyhjiksi. Pyyntöön ei suostuttu tuntemattomasta syystä. Amritsarin poliisia pyydettiin odottamaan Intian erikoisjoukkoja. Kaapparit pyysivät polttoainetäydennystä. Ensin Intian hallitus ei suostunut, mutta kun 25-vuotias Rupin Katyal puukotettiin, täydennykseen suostuttiin, kuitenkin niin ettei se tapahtuisi aivan heti. Katyal kuoli myöhemmin vammoihinsa. Kaapparit uhkasivat tappaa kaikki matkustajat, ellei kapteeni nousisi 30 sekunnin kuluessa. Intian erikoisjoukot olivat saapumassa, mutta joutuivat liikenneruuhkaan Amtritsarissa. Polttoaineen vähyydestä huolimatta Airbus A300 nousi kohti Lahorea.