Lapin Kulta
Uusi tuote Lapin Kulta -olut ja sen tunturipurojen raikas imago luotiin 1960-luvun alussa. Panimossa uuden oluen nimen ideointi annettiin mainosmies Eugen Ulveksen tehtäväksi. Alussa nimellä ei ollut vaikutusta vain Lapissa myytävän oluen menekkiin. Vuosi 1963 oli käännekohta, kun toimitusjohtaja Irma Stormbom lähetti Lapin Kulta A -oluen Brysselin kansainväliseen olutkilpailuun. Olut saavutti siellä kultamitalin, mikä päätettiin hyödyntää heti. Kultamitalin kuva painettiin etikettiin ja Lapin Kullasta tuli Export Lapin Kulta. Yhtiön tuotanto oli vuonna 1963 noin 1,2 miljoonaa litraa.
Lapin kultaryntäykset
Ivalojoen kulta-alue syntyi Ivalojoen ja Sotajoen yhtymäkohdan ympäristöön, jonne valtio rakennutti kevättalvella 1870 niin sanotun Kultalan kruunun stationin. Se oli kaivuta valvoneiden viranomaisten tukikohta, jossa jaettiin etsintälupia ja valtauskirjoja sekä lunastettiin kullankaivajien tekemät löydöt. Lisäksi lähistölle avattiin kapakka. Kullanetsintä alueella oli kuitenkin aloitettu jo edellisenä kesänä, jolloin senaatti oli myöntänyt Jakob Ervastille, Nils Lepistölle ja Edvard Björkmanille erikoisluvan ennen varsinaisen asetuksen voimaantuloa. Syyskesällä 1869 miehet löysivät Saariporttikosken rannalta yli kaksi kiloa kultaa. Valtion työntekijöitä Kultalassa oli alkuvuosina vajaat 40. Valvojaksi nimitettiin Lapin kruununvouti Conrad Planting, joka teki myös oman, myöhemmin pitkiin riitoihin johtaneen valtauksen. Teknisistä asioista puolestaan vastasi vuorimestari Anders Ferdinand Thoreld, jonka apuna toimi aluksi vuoden 1868 retkikuntaa johtanut Conrad Lihr. Kullankaivajien, virkamiesten ja irtoväen määrä Kultalassa oli parhammillaan jopa 600 henkeä, mikä oli tuon ajan Lapissa poikkeuksellisen suuri yhteisö.