Bolivian historia
Vuosien 1879–1884 Tyynenmeren sodassa Bolivia menetti Chilelle Tyynenmeren rannikkonsa ja yhteytensä merelle, mikä hiertää maiden välejä edelleen. Vuosina 1932–1935 Chacon sodassa Bolivia menetti 3/4 Gran Chacosta Paraguaylle. Sodan tappion aiheuttaman tyytymättömyyden vuoksi vuonna 1952 vasemmistolainen Movimiento Nacionalista Revolucionario johti kansallista vallankumousta, joka syöksi vallasta entisen oligarkian. Tuolloin maassa laajennettiin äänioikeus myös naisille ja alkuperäisväestölle, tehtiin maauudistus ja kansallistettiin kaivokset. MNR:n syöksivät vallasta vuoden 1964 sotilasvallankaappauksessa varapresidentti René Barrientos ja asevoimien komentaja Alfredo Ovando.
Espanjalais-eteläamerikkalainen sota
Perun ollessa kyvytön vastatoimiin Espanjaa vastaan alkoi muissa Etelä-Amerikan maissa kasvaa espanjalaisille vihamielinen kansallistunne. Vuonna 1865 Pareja saapui aluksineen Chileen Valparaison satamaan ja vaati saada 21 kunnialaukausta tervehdykseksi. Pareja oli kuitenkin valinnut saapumispäiväkseen Chilen itsenäisyyspäivän (17.9.). Vaatimusta ei hyväksytty, ja Espanja julisti sodan Chilelle viikkoa myöhemmin. Sota alkoi Espanjan kannalta huonosti, sillä Chilen laivasto valtasi kuunari "Virgen de Covadongan" Papudon taistelussa. Saatuaan tiedon nöyryyttävästä tappiosta Pareja teki itsemurhan. Vuonna 1865 Peru liittyi sotaan Chilen puolelle ja 1866 näin tekivät myös Bolivia ja Ecuador. Espanjalaiset hyökkäsivät kehnosti puolustettuun Valparaisoon tuhoten sen ja Chilen kauppalaivaston. Espanjalaisten komentaja ei kuitenkaan ollut tuloksiin tyytyväinen, vaan päätti hyökätä johonkin vahvasti puolustettuun satamaan. Kohteeksi valittiin lopulta Callaon satama. Espanjalaiset kärsivät kuitenkin katkeria menetyksiä, jotka vaikuttivat suuresti espanjalaisten taistelutahtoon, vaikka varsinaista taistelua ei hävittykään.