Pakko-oireinen häiriö
Pakko-oireisen häiriön erottaminen muista ahdistuneisuuden muodoista, kuten tavallisesta jännityksestä ja stressistä, on tärkeää. Henkilöllä, joka vaikuttaa tiettyyn aiheeseen takertuneelta tai on täydellisyyttä tavoitteleva, ei välttämättä ole pakko-oireista häiriötä. Pakko-oireiseksi potilas voidaan määritellä silloin, kun pakonomaisiin ajatuksiin tai toimintoihin menee aikaa yli kaksi tuntia päivässä tai kun oireista on muuten merkittävää haittaa ihmisen toimintakyvylle.
Oksatsepaami
Haittavaikutuksina voi esiintyä uneliaisuutta, sedaatiota, näön hämärtymistä, horjumista ja ataksiaa (haparointia). Vanhukset ovat erityisen alttiita tässä suhteessa. Lihasvoiman heikkenemistä voi ilmetä. Riippuvuutta ja vieroitusoireita voi esiintyä. Harvinaisia käyttäytymisreaktioita ovat aggressiiviset purkaukset, kiihtyneisyys, sekavuus, depression paljastuminen itsemurhapyrkimyksineen. Muihin harvinaisiin haittavaikutuksiin kuuluvat hypotensio, gastrointestinaaliset ja näköhäiriöt, ihottumat, virtsan pidättyminen, päänsärky, huimaus, libidon ja verenkuvan muutokset sekä keltaisuus.