Tammiarkkuhauta
Vuonna 1823 sai Kuninkaallinen komissio () Kööpenhaminassa tiedon oudosta hautakummusta, jonka sisällä sijaitsi vettä täynnä oleva kivilatomus ja sen alla hyvin säilynyt tammiarkku. Tienrakentajat olivat olleet kaivamassa kumpua saadakseen tienpohjaa varten lisämaata. Seuraavien vuosikymmenien aikana paljastui muitakin tammiarkkuhautauksia, jossa samat ilmiöt toistuivat eri tavoilla. Tutkijat olivat useissa tapauksissa valveutuneita ja tunnistivat löytöjen arvon. Konservointi ja kaivauksien tarkka raportointi on säilyttänyt runsaasti tietoa ja löydettyjä esineitä tieteen tutkittavaksi.
Tammi
Metsätammi on hemiboreaalisen vyöhykkeen tunnusomainen laji. Sille tyypillisiä kasvuympäristöjä ovat lehtomaiset, tuoreet tai kosteat keski- ja runsasravinteiset metsät, jossa se muodostaa usein metsiköitä. Metsätammea tavataan myös kalliokkojen reunamilla ja hietikoilla. Muista jalopuista poiketen metsätammi ei ole vaatelias maaperänsä suhteen, ja se menestyy jopa savimailla, jossa vain harvat puulajit viihtyvät. Turvemaita se sen sijaan karttaa.