Ernst Haas
Ernst Haas ei nuorena ollut kiinnostunut valokuvauksesta,[3] toisin kuin isänsä. Kun isä kuoli 1940, Haas otti kuitenkin haltuunsa isältä jääneen pimiön ja alkoi harjoitella vedostusta perhekuvien negatiivien avulla. Myös kuvaaminen alkoi pian kiinnostaa.
Teuvo Suominen
Luonnonkuvaus sai ammattimaisen suunnan, kun innokas valokuvaus- ja luontoharrastaja sai Pekka Nuortevalta kuvitustehtävän Suomen Eläinkuvasto -kirjaan. ”Kiitän ylioppilas Teuvo Suomista 307 viheliäisen pienen tai muuten mahdottoman elukan taidokkaasta kuvaamisesta” -todistuksen kera oli hyvä saapastella myös muihin toimituksiin. Viikkosanomat, Et-, Valokuva ja monet muut aikakauslehdet vastasivat värikkäästi meillä 1970-luvulla heränneeseen luontoinnostukseen. Se taas herätti kysynnän luontokuville ja kuvaajille, joiden koulutukseen Suominen osallistui sekä kurssien että kirjoitusten muodossa. ”Omalla esimerkillään hän vaikutti uskomattoman monen, myös minun valokuvausharrastuksen suuntautumiseen ja ammatinvalintaan”, vahvistaa valokuvataiteilija Pentti Sammallahti. Myös luontokuvaajalegenda Hannu Hautala pitää Suomisen kanssa tekemiään kuvausretkiä korkeakoulunaan, joka opetti tarkastelemaan luontoa eri näkökulmista.