Fundamentaaliontologia
Heidegger katsoi, että fenomenologian (ja kaiken filosofian) ainoa ja varsinainen teema on oleminen. Tämän vuoksi hän pyrki selvittämään olemisen itsensä merkityksen, jonka hän katsoi hautautuneen traditionaalisen kielen alle. Heideggerin mukaan fenomenologinen näkemys olioiden maailmasta tulee ohittaa ymmärtämällä olemassaolo itsessään kaiken olemassa olevan taustalla. Tällaisen fenomenologian tuloksena on ontologia, tiede olemisesta. Heidegger esitteli näkemystään pääteoksessaan "Oleminen ja aika", jonka hän ei kuitenkaan katsonut olevan vielä ontologiaa, vaan fundamentaaliontologiaa — eli ontologiaa edeltävää fundamentaalia tutkimusta. Fundamentaaliontologian tarkoituksena oli toimia johdantona kaikkeen ontologiaan.
Mielenfilosofia
Eräitä muita filosofisia koulukuntia luetaan usein mannermaisen filosofian käsitteen alle. Siihen kuuluvissa suuntauksissa kuten fenomenologia pyritään usein ymmärtämään inhimillistä olemassaoloa ja kokemusta suoraan, sen sijaan että keskityttäisiin kieleen ja loogiseen analyysiin. Mielenfilosofisten kysymysten suhteen tätä tarkoittaa usein pyrkimyksiä tavoittaa ajattelun ja havaintokokemuksen käsitteet jollain suoralla tavalla, johon ei liity kielellisten muotojen analyysiä. Edmund Husserlin perustama fenomenologia pohtii ihmismielen sisältöjä (noema) sekä sitä, kuinka fenomenologiset tapahtumasarjat muovaavat ihmisen kokemuksia.