Moniälykkyysteoria
Gardner määrittelee älykkyyden toisaalta ihmisen hermojärjestelmän tiedonkäsittelykapasiteetin, toisaalta kulloistenkin kulttuuristen käytänteiden ja arvostusten kautta. Älykkyys on biopsykologinen informaation käsittelyn kyky, jota voi käyttää kyseisessä kulttuurissa arvostetuilla tavoilla ongelmien ratkomiseksi ja tuotteiden luomiseksi. Gardner nimesi kahdeksan kriteeriä sen arvioimiseksi, mitä voi kutsua moniälykkyysteorian mukaiseksi älykkyydeksi. Näitä ovat mm. aivovauriotapauksissa ja psykometrisissä mittauksissa ilmenevät ihmisen hermojärjestelmästä johtuvat ilmiöt sekä kulttuuriset symbolijärjestelmät. Vaikka älykkyydet näin liittyvätkin kulttuurisiin käytänteisiin, ne ovat eri asia kuin kulttuurin ala. Niinpä esimerkiksi musiikkialalla työskennellessä tarvitaan muitakin älykkyyksiä kuin musiikillista älykkyyttä.
Kollektiivinen älykkyys
Kollektiivisen älykkyyden konseptin juuret ovat hyönteistutkija William Morton Wheelerin havainnossa (1911). Hänen mukaansa itsenäiset yksilöt voivat tehdä niin tiivistä yhteistyötä, ettei niitä erota yhdestä organismista. Wheeler näki tällaista työtä muurahaisilla, jotka käyttäytyivät kuten yksi suuri yksilö, jollaista hän kutsui ”superorganismiksi”.