Tähtienvälinen planeetta
Tähtienvälinen planeetta eli vapaa planeetta on tähtienvälisessä avaruudessa liikkuva planeetan massainen taivaankappale, joka ei ole sidottu gravitaatiolla mihinkään muuhun taivaankappaleeseen. Usein tällaiset planeetat ovat syntyneet tähden läheisyydessä, mutta heitetty myöhemmin ulos tähtijärjestelmään gravitaation vaikutuksesta toisen kohteen lähiohituksen aikana. Joitain kohteita, kuten S Orionis 70 (S Ori 70) on epäilty tähtienvälisiksi planeetoiksi mutta yhtään havaintoa ei toistaiseksi ole kiistattomasti vahvistettu.
Planeetan määritelmä
Tilanne muuttui vasta vuonna 1845, jolloin uusi kiertolainen (Astraea) löydettiin Marsin ja Jupiterin väliltä. Tämän jälkeen löytyi nopeasti monia uusia taivaankappaleita tuolta alueelta, ja planeettojen määrä nousi pilviin 1850-luvun alussa. Tähtitieteilijät päättivät pudottaa Marsin ja Jupiterin välissä kiertävät kohteet planeettojen joukosta, sillä ne olivat paljon pienempiä kuin muut planeetat ja kiersivät lähellä toisiaan. Niitä ruvettiin kutsumaan asteroideiksi (termi jota William Herschel oli käyttänyt jo 50 vuotta aikaisemmin) ja pikkuplaneetoiksi. Aluetta Marsin ja Jupiterin välissä ruvettiin kutsumaan asteroidivyöhykkeeksi. Neptunus löydettiin vuonna 1846 Uranuksen radassa havaittujen häiriöiden avulla. Uranuksen tavoin myöskään tämän kappaleen koko ei tuottanut ongelmia, vaan kyseessä oli selvästi uusi planeetta.