Dōjō
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Kihon
Kihon () on japania ja tarkoittaa budo-lajin perustekniikkaa sekä sen sitkeää, hellittämätöntä harjoittelemista. Loputtoman perustekniikkaharjoituksen tarkoitus on saattaa budon harjoittelija varmemmaksi ja parantaa perustekniikan osaamista hänen valmiuksiensa ja osaamistasonsa kasvaessa hänen edistyessään ja harjoittelun edetessä . Tavallisesti kaikkien budo-lajien harjoittelukertaan kuuluu "kihon" osio. Ongelmien ilmaantuessa harjoittelussa, budoka palaa kihon-harjoitteluun, korjatakseen virhesuorituksen syyt tai ilmenneet heikkoudet tekniikassaan.