Panssarilaiva Ilmarinen
Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.
BTR-60
14. kesäkuuta vuonna 1991 seitsemän varusmiestä hukkui Taipalsaarella heidän kuljettamansa BTR-60:n upottua. Onnettomuuden syynä oli vaunun väärä lastaustapa. Onnettomuuteen liittyi lastauksen yläpainotteisuus, sillä osa miehistöstä ja varusteista oli kannella. Tämä tosin pelasti heidät. Vaunussa oli moottorien jäähdytyksen venttiilit, joiden kuului olla vesiajossa siirtämässä hukkalämpöä suoraan veteen. Ne olivat kuitenkin "talviasennossa", jolloin jäähdytys toimi vajaasti ja moottorien lämmöt nousivat. Vaununjohtaja oli komentanut avaamaan kansiluukkuja jäähdytyksen parantamiseksi, mikä oli vesiajossa kiellettyä. Jonossa vaunun vauhti hidastui, ja peräaalto tuli sisään avoimista jäähdytysluukuista. Lastauksen vuoksi kiikkerä vaunu upposi heti. Kannella olleet pelastuivat muihin vaunuihin.