305 mm/52 -merikanuuna vm. 1907
Vastaitsenäistyneiden Suomen ja Viron välille alkoi kehittyä huomattavaa puolustusyhteistyötä 1920- ja 1930-lukujen kuluessa. Yhteistyön ytimessä oli Suomenlahden tykistösulkuna tunnettu strateginen meripuolustusjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli sulkea Neuvostolaivasto Suomenlahden pohjukkaan. Salaisen tykistösulun Suomen puolisten linnoitteiden toteuttaminen käynnistyi vuonna 1931, kun meripuolustuksen esikunnan ajamia uusia järeitä tykkipattereita alettiin rakentaa Mäkiluotoon ja Kuivasaareen. Pattereiden linnoitustöitä varten oli varattu 2,6 miljoonaa markkaa vuoden 1931 ylimääräisessä menosäännössä.
Suomen ja Viron puolustusyhteistyö
Viron tultua osaksi Neuvostoliittoa ei 1930–1939 suunniteltu yhteistyö koskaan toteutunut. Talvisodan aikana kuitenkin muodollisesti puolueeton, mutta tukikohtia Neuvostoliiton haltuun antanut Viro kuitenkin jatkoi tiedusteluyhteistyötä Suomenlahden tulenjohtoa varten rakennettuja merenalaisia kaapeleita pitkin. Puolustussuunnitelmien mukaan virolaisia sukellusveneitä olisi voitu käyttää koordinoidusti samaan tarkoitukseen kuin suomalaisiakin.Vetehinen (sukellusvene) Vetehinen-luokan veneiden uppouma oli 500 tn.
Osana rannikkotykistöyhteistyötä laskettiin yhteistä tulenjohtoa varten Suomenlahden pohjaan merikaapeleita, joita käytettiin vielä talvisodan ajan Viron ollessa muodollisesti puolueettomana, vaikka se oli jo luovuttanut Neuvostoliitolle tukikohtia, muun muassa lentokenttiä, joista käsin Neuvostoliitto suoritti ilmapommituksia Suomeen.