Georg Magnus Sprengtporten
Sprengtportenin asema Suomen historiassa on kiistelty ja ristiriitainen. Häntä on luonnehdittu niin maanpetturiksi kuin kansallissankariksikin. Sprengtportenia on yleisesti pidetty hankalana persoonana, joka suututti ihmisiä äkkiväärällä käytöksellään. Hän oli myös kunniankipeä ja kateellinen. Myös Sprengtportenin Suomen itsenäistymispyrkimysten motiiveista vallitsee epäselvyys: oliko kyseessä puhdas isänmaallisuus vai halu kostaa Ruotsin kuninkaalle ja päästä itse Suomen kenraalikuvernööriksi.
Herttoniemen kartano
Kun Ruotsi oli hävinnyt huonosti suunnitellun ja ylivoimaista vihollista vastaan käydyn Suomen sodan, häviölle ryhdyttiin etsimään syntipukkeja. Syytösten kohteeksi joutuivat korkeimmat upseerit, joille vaadittiin jopa kuolemantuomioita (Viaporin komendantit Cronstedt ja Fredrik Adolf Jägerhorn, Suomen joukkojen ylipäällikkö Hans Henrik Gripenberg, Svartholman linnoituksen komentaja Carl Magnus Gripenberg). Ankarimmat syytökset kohdistettiin Cronstedtiin, joka oli luovuttanut Viaporin venäläisille ilman taistelua. Hänen uskottiin jopa myyneen linnoituksen venäläisille. Mitään todisteita petturuudelle ei kuitenkaan ole paljastunut, ja todellisena syynä antautumiselle oli luultavasti upseerien keskuudessa vallinnut syvä epäusko Ruotsin kykyyn puolustautua Venäjä-Ranska-liittoutumaa vastaan, sekä vanhanaikaisen linnakkeen tehottomuus kehittyvässä sodankäynnissä.