Oikeussubjekti
Oikeussubjekti on oikeustieteessä sellainen taho, joka voi saada oikeuksia ja tulla velvoitetuksi. Tätä ominaisuutta kutsutaan oikeuskelpoisuudeksi. Oikeussubjekteja ovat luonnolliset henkilöt eli ihmiset sekä oikeushenkilöt, joita ovat erilaiset yritykset, yhteisöt ja julkisoikeudelliset tahot.
Sukuoikeus
Sukuoikeus tarkoittaa myös sukujen välistä oikeutta, joka väistyi keskusvallan aseman vahvistumisen myötä syntyneen valtiollisen oikeuden tieltä, mutta sitä esiintyy yhä luonnonkansoilla. Tällainen oikeus on sukujen välistä ja yksilön asema määrittyy suvun jäsenenä. Yksilö ei ole oikeussubjekti ja suvut ovat oikeudenkäytön asianosaisia. Halveksittavan teon tai rikoksen tehnyt yksilö joutuu suvun ulkopuolelle ja jää ilman suojaa ja oikeutta. Suvun reagointikeinona on kosto, jolloin jokainen oikeudenloukkaus voi johtaa sukusotaan. Sukuoikeutta edustaa esimerkiksi 700-luvulla eaa. syntynyt Mooseksen laki. Jo varhainen valtiollinen oikeus pyrki koston estämiseen ja rajoittamiseen. Varhaiset tapaoikeuden oikeuslähteet ovat useimmiten luetteloja loukkaavista teoista seuraavista hyvityksistä. Sukuoikeus tulee esiin esimerkiksi Ruotsin keskiaikaisissa maakuntalaeissa, joiden mukaan sukulaisilla oli oikeus surmata verekseltään kiinniotettu murhaaja. Vuoden 1734 laissa sukuoikeutta edustivat sukulunastussäännökset. Sukuoikeuden jäänteet katoavat siinä vaiheessa, kun oikeudellinen sääntely keskittyy keskenään tasavertaisten kansalaisten toimintaan.