Leonid Brežnev
Sodan jälkeen Brežnevistä tuli puolueen johtaja Dnepropetrovskissa ja 1950 hänet nimitettiin korkeimman neuvoston varasijalle ja myöhemmin samana vuonna Neuvostoliiton Moldavian puolueen pääsihteeriksi. Vuonna 1952 hänestä tuli kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen ja presidiumin (entinen politbyroo) ehdokas.
Marxismi-leninismi
1956 Stalin-kritiikillä Nikita Hruštšov katkaisi Neuvostoliiton henkisen selkärangan. Seurauksena oli yhteiskunnan mittaisia uskottavuus- ja tuotanto-ongelmia ja katteettomia lupauksia. Tekopyhä marxismi-leninismin, sosialististen ja kapitalististen maiden välisen "rauhanomaisen rinnakkainelon" korostaminen loivat maaperän Neuvostoliiton hajottamiselle. Kehittyi ajatus Neuvostoliitosta "koko kansan valtiona", vaikka esimerkiksi Marxin, Engelsin ja Leninin teksteissä valtio ilman luokkia oli mahdoton ajatus. Vuosina 1958-1959 julkaistiin marxismi-leninismistä uudet perusteokset, joiden pääarkkitehtina toimi Otto Wille Kuusinen. Syntyi teoria "valtiomonopolistisesta kapitalismista". Vuonna 1961 hyväksytty uusi puolueohjelma tuli tunnetuksi perusteettomasta väitteestä, jonka mukaan Neuvostoliitossa siirrytään kommunismiin vuoteen 1981 mennessä.