Romaaniset kielet
Länsi-Rooman valtakunnan hajottua vuonna 476 eri puolilla imperiumia puhutut latinan kielen murteet alkoivat kehittyä yhä enemmän omiin suuntiinsa, kehittyen vähitellen romaanisiksi kieliksi. Maantieteellisen jakautumisen lisäksi kielten nykyisiin eroihin ovat vaikuttaneet alueilla aiemmin puhutut kielet (niin sanotut substraattikielet), eri valloitukset sekä rauhanomaiset yhteydet muiden kansojen kanssa.
Kuollut kieli
Kielten moninaisuutta pidetään myös ihmisoikeuskysymyksenä, sillä kaikkien kielten puhujilla pitäisi olla tasavertainen oikeus käyttää arkielämässään omaa kieltään. Perusoikeuksiin kuuluu myös mahdollisuus saada kouluopetusta omalla kielellään. Toisaalta elävätkin kielet muuttuvat jatkuvasti. Nykyisin ei puhuta montakaan samaa kieltä kuin vaikkapa ajanlaskun alussa. Esimerkiksi kuolleeksi kieleksi usein mainittu latina ei oikeastaan kuollut, vaan muuntui moniksi kieliksi kuten ranskaksi ja espanjaksi. Lähes jokainen kieli on aikojen mukana muuttunut niin paljon että kielen vanhempi versio on kielen nykypuhujalle lähes mahdotonta ymmärtää.