Unkarin historia
Työläisten liikehdinnän ja maailmansodan voittajavaltojen paineessa sosiaalidemokraatit päättivät liittoutua vastaperustetun kommunistipuolueen kanssa ja nostivat sen johtajan Béla Kunin suoraan vankilasta valtion johtoon. Yhdistyneet sosiaalidemokraatit ja kommunistit julistivat Unkarin neuvostotasavallaksi 21. maaliskuuta 1919. Tuore neuvostotasavalta joutui kuitenkin pian sotaan Romanian, Serbian, Tšekkoslovakian ja amiraali Horthyn johtamien porvarillisten voimien kanssa. Romanialaiset ja Horthyn joukot marssivat lopulta Budapestiin ja kukistivat neuvostotasavallan 6. elokuuta 1919. Valtionhoitajaksi noussut konservatiivis-aristokraattinen Miklós Horthy hallitsi Unkaria vuoteen 1944.
Helmikuun vallankumous (Ranska)
Unkarissa liikehdintä eteni niin pitkälle, että maa julistautui vuonna 1849 itsenäiseksi tasavallaksi. Itävalta teki liiton Venäjän kanssa ja kukisti uuden tasavallan. Sotatoimi vaati niin paljon uhreja, että Itävaltaa ja Venäjää kohtaan kohdistettiin paheksuntaa ympäri Eurooppaa.