Ensimmäinen maailmansota
Ensimmäinen maailmansota (myös suuri sota tai maailmansota) oli vuosina 1914–1918 käyty maailmanlaajuinen sota, jonka tapahtumat kuitenkin keskittyivät enimmäkseen Euroopassa käytyihin taisteluihin. Alusta alkaen sotaa käytiin myös Aasiassa ja Afrikassa sekä kaikilla suurimmilla valtamerillä. Taisteluja ei käyty Amerikan mantereilla, mutta Yhdysvallat osallistui sotaan taistelemalla Euroopan maaperällä. Sodan osapuolet jaetaan kahteen ryhmään: keskusvaltoihin ja ympärysvaltoihin. Keskusvaltoihin kuuluivat Saksan keisarikunta, Itävalta-Unkari, Bulgaria ja Osmanien valtakunta, jälkimmäisen ryhmän tärkeimmät osallistujat taas olivat Britannia, Venäjä, Ranska ja Yhdysvallat. Ryhmien nimet tulevat niiden maantieteellisestä sijainnista: Saksa ja Itävalta-Unkari sijaitsevat keskellä (keskusvallat) Eurooppaa, missä niitä ympäröivät Britannia, Ranska ja Venäjä (ympärysvallat). Ennakko-odotusten vastaisesti Italia ei ollut kolmiliitossa mukana, vaan liittyi sotaan 1915 ympärysvaltojen puolelle.
John de Robeck
Ensimmäinen maailmansota syttyi elokuussa 1914. Robeck oli ylennyt kontra-amiraaliksi kolme vuotta aiemmin. Hänen ensimmäinen sota-ajan komentajuutensa oli 9. risteilijäosasto, mutta helmikuussa 1915 seurasi itäisen Välimeren osaston varakomentajuus amiraali Sackville Cardenin alaisena. Osastoon kuului 16 brittiläistä ja ranskalaista sota-alusta. Sen tarkoitus oli tuhota turkkilaisten linnoitukset Dardanellien salmella ja edetä Konstantinopoliin ja näin pakottaa Turkki pois sodasta.