Dōjō
Budōn peruskirjan neljäs artikla määrittelee dōjōn suraavasti:
Daishō
Daishō () oli japanilaisten samuraiden kantama miekkapari, joka koostui pitkästä katanasta ja lyhyestä wakizashista tai lyhyestä Tantō-tikarista. Näiden kahden miekan kantaminen yhdessä oli Edo-kaudella laissa sallittu ainoastaan samuraille ja joillekin sumopainijoille. Usein daishō-miekat valmistettiin alkujaankin pariksi.