Suomi-Filmi
Suomi-Filmin pääohjaaja ja tuotantopäällikkö Risto Orko ohjasi "Siltalan pehtoorin" vuonna 1934, ja elokuvan suuren yleisönsuosion ansiosta yhtiön toimintaa voitiin jatkaa. Seuraavana vuonna yhtiöön palkattiin toiseksi ohjaajaksi venäläissyntyinen Valentin Vaala, joka ohjasi yhtiössä vuosina 1935–1963 yhteensä 39 pitkää elokuvaa. Muita Suomi-Filmin kuukausipalkalla
olleita ohjaajia olivat muun muassa Orvo Saarikivi, Ilmari Unho ja Hannu Leminen. Viimeisin yhtiön valmistama elokuva on neuvostoliittolaisten kanssa tehty "Tulitikkuja lainaamassa" vuodelta 1980. Sen jälkeen Suomi-Filmi on toiminut lähinnä laboratorio- ja teatteritoiminnassa. Suomi-Filmin elokuvat ovat saatavissa VHS:llä ja DVD:llä.
Ritva Arvelo
Vuonna 1961 Arvelo ohjasi Maria Jotuniin samannimiseen näytelmään perustuvan elokuvan "Kultainen vasikka" ja oli näin neljäs Suomen elokuvahistorian naiselokuvaohjaaja. Edelliset olivat olleet Glory Leppänen ("Onnenpotku", 1936), Ansa Ikonen ("Nainen on valttia", 1944) ja Kyllikki Forssell ("Kolmiapila", 1953). Kullakin ohjaajalla, kuten Arvelollakin, elokuva jäi heidän ainoaksi ohjauksekseen. "Kultainen vasikka" on hyvin aikaa kestänyt tragikoominen tarina keinottelusta ja rahanhimosta. Tapahtumat sijoittuvat ensimmäisen maailmansodan aikaiseen Suomeen.