Ydinvoima Suomessa
Vuonna 1961 Imatran Voima käynnisti kansainvälisen tarjouskilpailun ydinvoimalasta avaimet käteen -periaatteella. Yhtiö halusi 1967 tilata joko saksalaisen AEG:n tai amerikkalaisen Westinghousen reaktorin. Neuvostoliiton tarjousta pidettiin puutteellisena. Valtioneuvosto päätti kuitenkin luopua tilauksesta tarjousten perusteella. Teollisuusministeri Väinö Leskinen allekirjoitti Moskovassa 1969 tavaranvaihtosopimuksen, joka sisälsi ydinvoimalan tilauksen Neuvostoliitosta. Loviisaan rakennettua Novo Voronesh -painevesireaktoria täydennettiin suomalaisella insinööritaidolla. Turvatekniikka, automaatio ja mittaristot suunniteltiin Suomessa ja hankittiin lännestä. Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon .
Ydinenergian käyttörikos
Ydinenergian käyttörikos on Suomen rikoslain 44. luvussa määritelty ydinenergian ja -materiaalien väärinkäyttöön liittyvä rikosnimike.
Ydinenergiarikoksesta voidaan syyttää tahoa, joka käyttää ydinenergiaa ilman asianmukaisia lupia tai saadun luvan ehtoja noudattamatta, laiminlyö turvallisuusseikat, turva- ja valmiusjärjestelyt, viranomaisille kuulumattomien pelastuspalvelujärjestelyiden hoitamisen tai ydinjätehuollon ja sen kustannuksiin varautumisvelvollisuuden laiminlyönnistä. Ydinlaitoksen tai ydinenergian käyttäminen on laitonta ennen kuin alan viranomainen on todennut turvallisuusvaatimukset täytetyiksi, turva- ja valmiusjärjestelyt riittäviksi, tarpeellisen valvonnan asianmukaisesti järjestetyksi ja vahingonkorvausvastuun mahdollisesti sattuvan ydinonnettomuuden varalta hoidetuksi. Lain mukaan voidaan rangaista myös tahoa, joka jättää antamatta raportteja, muita tarvittavia tietoja tai jättää pitämättä materiaali- tai käyttökirjanpitoa.