Kongon demokraattinen tasavalta
Itä- ja Kivun maakunnissa puhkesi alkuvuodesta 1964 Simba-kapina, jonka seurauksena Moise Tšombe nimitettiin pääministeriksi. Kapinalliset ottivat 1 600 länsimaalaista panttivankia. Kongo pyysi myös Yhdysvaltain ja Belgian apua, jotka vapauttivat eurooppalaiset panttivangit.
Ensimmäinen Kongon sota
Kongon itäosiin oli sisällissodan jälkeen paennut Ruandan kansanmurhan toteuttaneita, muun muassa Interahamwe-järjestöön kuuluneita äärihututaistelijoita. Taistelijat käyttivät pakolaisleirejä Ruandaan suorittamiensa hyökkäysten tukikohtina. Lokakuussa Ruandan armeijan joukot hyökkäsivät Zaireen Laurent-Désiré Kabilan johtaman liittoutuman (Alliance des Forces Democratiques pour la Liberation du Congo-Zaire) osana. Ruandan ja Ugandan tukeman liittoutuman tarkoituksena oli Zairen presidentin Mobutu Sese Sekon syrjäyttäminen. Toukokuussa 1997 pidettyjen rauhanneuvottelujen epäonnistuttua Mobutu pakeni maasta ja Kabilan joukot valloittivat Kinshasan 17. toukokuuta 1997. Kabila julistautui maan presidentiksi. Hän nimesi maan pian uudelleen Kongon demokraattiseksi tasavallaksi. Ruandan armeijan joukot jatkoivat yhteistyötään uudelleen nimetyn Kongon armeijan (Forces Armees Congolaises) kanssa.