Waka
Waka () on japanilaisen runouden muoto. Erityisesti termi viittaa 500–1300-lukujen hovirunouteen erotuksena myöhemmistä runomuodoista, kuten "renga", "haikai" ja "haiku". Waka on myös Japanille kotoperäistä runoutta erotuksena maassa kirjoitetusta kiinalaisesta runoudesta ("kanshi") ja perustuu viiden ja seitsemän tavun vuorotteluun. Muinoin wakarunous käsitti useita erilaisia runomuotoja, kuten "chōka", "tanka", "sedōka" ja "bussokusekika", mutta Heian-kauden jälkeen tanka nousi vallitsevaksi muodoksi, eikä muita muotoja juuri enää käytetä.
Reiki
Alun perin Usuin reiki oli perinteinen japanilainen, koko elämän ajan noudatettava elämäntapa, johon kuuluu sekä henkisten harjoitusten suorittaminen että omasta terveydestä huolehtiminen kitä eli "elämänenergiaa" kultivoimalla. Harjoituksissa käytetään useita keinoja, joita ovat hengitys, keskittyminen, mietiskely, kotodama (ääni), jumon (mantra), shirushi (symbolit) ja inzou (käsiasento, mudra). Tri. Usui itse ei kutsunut sitä reikiksi. Usui-reikin japanilaiset seuraajat noudattavat tätä ki-kultivointia. 
Henkilö, joka haluaa oppia käyttämään kitä toisten parantamiseen Kaukoidän perinteisten menetelmien mukaan, kuluttaa yleensä vuosia oppiakseen kin keräämistä, säilyttämistä ja johtamista. Hän käyttää omaa kitään ja joutuu hoidon jälkeen tekemään harjoituksia, joilla palauttaa oman ki-varastonsa. Tri. Usui väitti keksineensä, miten kitä johdetaan suoraan "universaalista kistä" ravitsemaan ja vahvistamaan omaa tai muiden kehoa sekä miten toinen henkilö voidaan virittää "ottamaan vastaan" ja "johtamaan" kitä. Näin ihminen ei reikin oppien mukaan käytä omaa energiaansa vaan voi kitä "johtaessaan" vahvistaa samalla omaa kitään. Tämä on reiki, joka poikkeaa perinteisestä ki-työskentelystä.