Piirustus
Piirtämiseen käytetetyt kynät olivat 1700-luvulle asti tavallisesti pehmeästä lyijystä, tinasta, kuparista ja muista metalleista valmistettuja piirtimiä kuten hopeakynä. Lyijykynä keksittiin 1700-luvulla. Lyijykynien valmistuksessa käytetään grafiittia, savea ja vahaa. Lyijykynäpiirustukseen vaikuttaa paljon sekä lyijykynän kovuus tai pehmeys sekä, millaista piirustuspaperia käytetään. Pitkään käytettyjä välineitä ovat myös hiili, liidut kuten kuten punaliitu, pastellivärit ja tussi. Nykyisin yleisiä ovat myös lyijykynät, väriliidut, mustekynät, kuulakärkikynä ja värikynät.
Haulikko
Haulikon alkuperä on takaaladattavien kiväärien kehitystyössä.
1830 - luvulla saksalainen Johann Nicolaus von Dreyse kehitti sytysneulakiväärin, jonka iskurissa oleva piikki sytytti nallin. Nalli oli sijoitettu paperisen patruunan ruutitilan etuosaan ja iskurin piikki löi näin paruunan läpi. Syntyi tarve kehittää patruuna, joka sulkisi aseen lukon tiiviisti. Jean Samuel Pauly kokeili paperipatruunaa, jonka kannassa oli metallikiekko. Casimir Lefaucheux ratkaisi ongelman 1836 sijoittamalla nallin metallikiekkoon. Metallikiekossa oli piikki, johon iskuri löi sytyttäen nallin ruutitilassa. Benjamin Houllier paransi mekanismia edelleen 1847 ja kehitti kokometallisen patruunan. Lefaucheux suunnitteli kaksipiippuisen taittuvan aseen ampumaan tätä patruunaa. Ase esiteltiin Lontoon maailmannäyttelyssä Kristallipalatsissa 1851. Yleisemmin neulapatruunan syrjäytti aseissa aluksi reunasytytys ja sitten nykyinen nallityyppi 1860- luvulta alkaen.