Pakko-oireinen häiriö
Pakko-oireinen häiriö (myös OCD, lyhenteenä sanoista obsessive-compulsive disorder) on psykiatrinen häiriö, joka luokitellaan ICD-10 tautiluokituksessa ahdistuneisuushäiriöihin. Pakko-oireita voi liittyä myös muihin psyykkisiin häiriöihin kuten masennukseen. Pakko-oireinen häiriö ilmenee monissa muodoissa, mutta useimmiten se esiintyy potilaan pakonomaisina ajatusmalleina ja/tai tapana tehdä joitakin rituaalinomaisia tehtäviä eli pakkotoimintoja, joiden tarkoituksena on suojella ihmistä oletetulta uhkalta tai katastrofilta. Potilas yrittää varmistaa, ettei itse aiheuta muille tai itselle peruuttamatonta vahinkoa. Useimmilla ihmisillä on pakonomaisia tai ahdistavia ajatuksia ja impulsseja. Pakko-oireesta kärsivä ahdistuu näistä ajatuksista, ja pakkotoimintojen avulla hän yrittää poistaa tai vähentää huolta ja siitä seuraavaa puutetta.
Ketiapiini
Useammalla kuin 10 %:lla käyttäjistä esiintyy epänormaaleja lihasliikkeitä eli parkinsonismia (vapinaa, vaikeutta aloittaa liikkeitä, kivutonta lihasjäykkyyttä ja levottomuutta), lihomista, uneliaisuutta etenkin alussa (voi johtaa kaatumiseen), triglyseridien ja kokonaiskolesteroliarvojen muutoksia, huimausta (voi johtaa kaatumiseen), päänsärkyä ja suun kuivumista sekä hoidon lopettamisesta johtuvia vieroitusoireita. Alle 18-vuotiailla yli 10 %:lla esiintyy myös prolaktiinihormonipitoisuuden nousua, oksentelua ja korkeaa verenpainetta.