Facel
Facelin perusti joulukuussa 1939 ranskalainen sotilaslentokoneiden valmistaja Bronzavia tuottamaan tarvitsemiaan erikoiskomponentteja. Bronzavian tekninen johtaja Jean Daninos oli aloittanut uransa Citroënilla autosuunnittelijana Traction Avant -mallien parissa. Hän siirtyi Citroënilta ensin Morane-Saulnier’lle ja sitten Bronzavialle. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Yhdysvalloissa General Aircraft -yhtiössä, joka käytti valmistuksessaan Bronzavian patentteja. Sodan jälkeen Daninos palasi Ranskaan ja otti johtoonsa Facelin. Facel oli fuusioituneena Metallon-yrityksen kanssa tammikuuhun 1953 saakka.
Ernesto Maria Pasquali
Kirjanpitäjänä, toimittajana sekä Ambrosio Filmin käsikirjoittajana ja ohjaajana työskennellyt Pasquali perusti vuonna 1908 Torinoon tuotantoyhtiön Pasquali e Tempon. Vuonna 1910 se laajensi toimintaansa, rakensi oman studion ja sai nimen Pasquali & C. Yhtiön suuria menestyksiä olivat Ferdinand Guillaumen Polidor-komediat (1912–1915) sekä historialliset elokuvat kuten Enrico Vidalin ohjaama "Spartacus" (1913) sekä Vidalin ja Ubaldo Maria Del Collen "Jone o gli Ultimi Giorni di Pompei" (”Ione, eli Pompeijin viimeiset päivät”, 1913). Niistä jälkimmäinen aiheutti oikeusjutun Arturo Ambrosion kanssa, joka oli tehnyt samaan aikaan lähes samannimisen elokuvan. Pasqualin toiminta kuihtui ensimmäisen maailmansodan aikana ja hänen kuolemansa jälkeen yhtiö liitettiin Unione Cinematografica Italianaan.