Fundamentaaliontologia
Heidegger katsoi, että fenomenologian (ja kaiken filosofian) ainoa ja varsinainen teema on oleminen. Tämän vuoksi hän pyrki selvittämään olemisen itsensä merkityksen, jonka hän katsoi hautautuneen traditionaalisen kielen alle. Heideggerin mukaan fenomenologinen näkemys olioiden maailmasta tulee ohittaa ymmärtämällä olemassaolo itsessään kaiken olemassa olevan taustalla. Tällaisen fenomenologian tuloksena on ontologia, tiede olemisesta. Heidegger esitteli näkemystään pääteoksessaan "Oleminen ja aika", jonka hän ei kuitenkaan katsonut olevan vielä ontologiaa, vaan fundamentaaliontologiaa — eli ontologiaa edeltävää fundamentaalia tutkimusta. Fundamentaaliontologian tarkoituksena oli toimia johdantona kaikkeen ontologiaan.
Pukeutumisen tutkimus
Fenomenologisen näkemyksen mukaan vartalo muodostaa näkökulmamme maailmaan ja asemoi meidät fyysisesti ja ajallisesti tilaan. Tässä prosessissa vartalon ja identiteetin sekä identiteetin ja vaatetuksen suhteet ovat tärkeitä. Laajasti ottaen kyseessä on tutkimusote, joka on kiinnostunut vaatteista sellaisina kuin ne valmistajalle, käyttäjälle tai muulle tarkastelijalle ilmenevät. Voidaan keskittyä esimerkiksi siihen, miten vaatteet koetaan juuri ihmiselle ja eritoten ihmisruumiille ominaisessa maailmassa olemisessa. Suomessa Minna Uotila on pukeutumiskuvallisessa tutkimuksessaan käyttänyt hyväkseen Maurice Merleau-Pontyn ajattelua, jossa juuri ruumiillisuudella on keskeinen asema.