Säästöpankki
Säästöpankkiaatteen ensi askeleet otettiin Saksassa. 1778 perustettiin Hampurin yleiseen vanhuusvakuusrahastoon säästöpankkitoiminnan kriteerit täyttävä jaosto, jonka tehtävä oli tarjota säästämismahdollisuus "työläisille kuten palvelijoille, ulkotyöntekijöille, ammattimiehille ja merimiehille". Jo tätä ennen oli Saksan Braunschweigissa perustettu "Herttuallinen lainauskassa" vuonna 1765.
Suomalaisen asuntorahoituksen historia
Pankkien asuntolainat ja valtaosa muustakin lainanannosta tapahtui korkosääntelyn alla vielä peruskorkoisena, varainhankinnassa yhä suuremman osuuden siirtyessä vapaasti hinnoiteltuun markkinarahaan. Siitä seurasi kannattavuuden heikentyminen ja peruskorkolainojen kriisi. Hallinnollisin toimin peruskorko-ongelmaan ei löytynyt ratkaisua, vaikka Paavo Prepula säästöpankkimiehenä kovasti yritti. Itse asiassa pankit jäivät yhä pahenevaan peruskorkoloukkuun. Ainoaksi ulospääsytieksi muodostui peruskorkoisesta luotonannosta luopuminen, joka edellytti uusien viitekorkojen luomista.