Dōjō
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Dota 2
Pelin kulku jakautuu tyypillisesti kolmeen osaan: alku-, keski- ja loppupeliin. Pelin alussa sankareilla on vain yksi kyky eikä merkittäviä esineitä, ja ovat siten liian heikkoja uhatakseen vastustajiaan. Tämän takia alkupeli käytetään usein kullan ja kokemuksen keräämiseen linjoilla, yrittäen samalla estää vastustajaa tekemästä samaa. Keskipelissä pelaajilla on usein muutama esine ja ultimate-kykynsä käytettävissään, ja näitä hyödyntämällä yritetään saada strateginen yliote vastustajasta, esimerkiksi tuhoamalla vihollisen ulompia torneja, kaatamalla Roshan tai kasvattamalla alkupelissä saatua etumatkaa. Loppupelissä ainakin toinen joukkue on tarpeeksi vahva uhatakseen vastustajansa tukikohtaa, ja peli huipentuu toisen päärakennuksen tuhoutumiseen. Taitavat pelaajat osaavat arvioida, missä vaiheessa peliä joukkue on vahvimmillaan; toisinaan pelin voi voittaa jo käytännössä dominoimalla alkupelissä, kun taas joskus pelin voittaja ratkeaa vasta viimeisillä sekunneilla.