Hannah Arendt
Arendt syntyi maallistuneeseen juutalaisperheeseen Lindenin pikkukaupungissa, joka nykyään on osa Hannoveria. Lapsuutensa hän kuitenkin vietti myöhemmin suuresti ihailemansa Immanuel Kantin kotikaupungissa Königsbergissä ja Berliinissä. Vuonna 1924 Arendt muutti Marburgiin opiskelemaan filosofiaa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Nicolai Hartmann ja Rudolf Bultmann sekä ennen kaikkea Martin Heidegger. Arendtilla oli Heideggerin kanssa myös rakkaussuhde, mikä on aiheuttanut kohua Heideggerin myöhemmän natsimyönteisyyden takia. Jo vuonna 1926 Arendt kuitenkin siirtyi Heidelbergiin opiskelemaan Karl Jaspersin oppilaana. Heidelbergissä hän myös väitteli tohtoriksi Augustinuksen rakkauden käsitettä käsittelevällä tutkielmalla nimeltä "Der Liebesbegriff bei Augustin. Versuch einer philosophischen Interpretation" (1929).
Hans Löhrl
Löhrl opiskeli biologiaa ja geologiaa Tübingenin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Münchenin yliopistosta, väitöksen aiheena oli paikallisten pikkujyrsijöiden ja päästäisten ekologia ja fysiologia ("Ökologische und physiologische Studien an einheimischen Muriden und Soriciden"). Tämän jälkeen Löhrl tutki lintuja sekä Rossittenin lintuasemalla että yksityisellä Radolfzellin lintuasemalla Mettnaussa. Vuosina 1957–1962 Löhrl johti Baden-Württembergin valtiollista linnustonsuojelulaitosta (Staatliche Vogelschutzwarte) Ludwigsburgissa, ja 1962–1976 Max Planck -instituutin Radolfzellin lintuasemaa. Hän toimi Saksan lintutieteellisen yhdistyksen (DO-G) varapuheenjohtajana 1971–1979. Vuonna 1981 DO-G myönsi hänelle kunniajäsenyyden, ja American Ornithologists' Union (AOU) vuonna 1989.