Akustinen kitara
Kitarassa on yleensä kuusi kieltä (joskus 12), joista jokainen on eripaksuinen ja eri vireessä. Mitä paksumpi kieli, sitä matalampi ääni. Kaksi korkeimmalle viritettyä kieltä ovat punomattomia, ja matalimmat neljä kieltä ovat punottuja. Punotussa kielessä nailonisen tai teräksisen ytimen ympärille kiedotaan metallilankaa, joka voidaan valmistaa monenlaisesta metallista tai sekoitteesta. Kaikkein yleisimpiä ovat lankapunotut hiomattomat kielet. Niissä ytimen ympärille kiedotaan pitkä, pyöreä ja yhtämittainen teräslanka. Tällöin saadaan kirkas sointi. Nauhapunotuissa hiotuissa kielissä sen sijaan on tasainen pinta, sillä punos tehdään litteästä metallinauhasta tai suikaleesta. Tällaisissa kielissä ei kitaristin käden liikkeestä syntyvä sipaisuääni kuulu kovin voimakkaasti. Kolmas tyyppi on puolihiotut kielet, jotka hiotaan kietomisen jälkeen pinnaltaan tasaiseksi, jolloin tuloksena on edellisten kielityyppien välimuoto. Teräsytimen ja metallipunoksen väliin voidaan kietoa myös silkkikuitua, jolloin saatava ääni on teräksen ja nailonin väliltä.
Luettelo ESP:n kitaroista
Numerot ja kirjaimet tarkoittavat kitaran mallia. Esimerkiksi AX-50 ja AX-250 ovat melkein samannäköisiä, mutta esimerkiksi otelaudan merkintä on AX-250:ssä tribaalikuvio ja AX-50:ssä piste. Myös kitaroiden ominaisuudet (Esimerkiksi puu, mikrofonit ja talla) ovat paremmat mitä suuremmaksi mallin numero nousee. Mallinimien yhteydessä saattaa esiintyä myös lyhenteitä, esimerkiksi ASB, STBS, BLK tai SW. Lyhenteet ilmaisevat kitaran värin. EMG ja Seymour Duncan valmistavat ESP-kitaroiden mikrofonit.
ESP:llä on myös Custom-sarja, jossa ovat mallit Viper, Eclipse ja Horizon, mutta erikoisissa värityksissä. Signature-sarja taas sisältää eri ESP:n kitaroilla soittavien kitaristien/basistien ESP:n kanssa yhteistyössä suunnittelemia ja markkinoille lanseerattuja kitaroita.