Kiina
Kiinan kansantasavalta perustettiin 1. lokakuuta 1949 Mao Zedongin julistaessa sen syntyneeksi Pekingin Taivaallisen rauhan aukiolla. Mao tunnettiin kirjallisuutta opiskelleena intellektuellina, joka oli noussut puolueen huipulle sisällissodan myötä. Hänen valtansa kasvoi nopeasti. Mao jatkoi Kommunistisen puolueen puheenjohtajana ja siten maan johtajana. Neuvostoliitto tunnusti kansantasavallan lähes välittömästi, Itä-Euroopan maat ja suurin osa Länsi-Euroopankin maista tunnusti sen 1950 vaikka diplomaatit karkotettiinkin.
Kiinan kansantasavallan ulkopolitiikka
Koska Kiina oli ollut Yhdistyneiden kansakuntien perustajajäsen ja merkittävän aasialaisen asemansa vuoksi myös Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, olisi Kiinan YK-jäsenyyteen liittynyt kahden Kiinan periaatteen tunnustaminen, mikä ei ole toteutunut sekä Kiinan paikan siirtäminen Kiinan tasavallalta Kiinan kansantasavallalle, mikä toteutui 1971, kun Yhdysvallat halusi eroon Vietnamin sodasta sitä häviämättä ja kun Kiina oli kohottanut kansainvälistä profiiliaan käymällä rajasotaa Neuvostoliiton kanssa Ussuri-joella 1969, minkä seurauksena Neuvostoliitto oli pyytänyt Yhdysvalloilta lupaa ennalta ehkäisevään ydiniskuun Kiinan kansantasavaltaa vastaan sitä saamatta.