Kreikkalainen mytologia
Kreikkalaisella mytologialla tarkoitetaan antiikin Kreikan aikaista tarustoa, joka alun perin syntyi ja levisi suullisesti ja runomuotoisesti. Kreikkalaisessa mytologiassa esiintyy paljon jumalia, sankareita ja taruolentoja. Varsinkin jumalaistarut tulivat osaksi antiikin kreikkalaista uskontoa. Mytologia kytkeytyi myös kreikkalaisen filosofian ja historiankirjoituksen varhaisvaiheisiin. Myytit olivat suosittuja aiheita kreikkalaisessa taiteessa, näytelmissä ja kirjallisuudessa, ja tätä kautta niillä on ollut kestävä vaikutus koko länsimaiseen kulttuuriin.
Antiikin Kreikan uskonto
Kreikkalaisilla ei ollut pyhiä kirjoituksia samassa merkityksessä kuin esimerkiksi abrahamilaisilla uskonnoilla. Uskonnon ja kirjallisuuden maailmat olivat muutoinkin melko pitkään erillään toisistaan. Runoilijoiden teokset saatettiin kuitenkin nähdä jumalallisesti inspiroituneina: Homeros ja Hesiodos kutsuvat teostensa alussa jumalia ja muusia apuun laulaessaan myyteistä. Uskontoon ei kuulunut myöskään dogmeja eikä yhteisiä uskontunnustuksia. Siksi uskonnon sisältö muuttui jatkuvasti.