Kriketti
Kentällä on samaan aikaan kaksi lyöjää. Lyöjän tarkoituksena on estää syöttäjää osumasta hiloihin lyömällä palloa. Lyönti voi olla luonteeltaan puolustava tai hyökkäävä. Puolustavan lyönnin tarkoituksena on suojata vain hilaa siten, ettei hila/portti mene rikki (eli palikat putoavat keppien päältä), jolloin lyöjä palaisi. Mikäli lyönti on hyökkäävä ja se onnistuu, hän ja toinen lyöjä ("nonstriker") juoksevat vastakkaisille hiloille, mistä seuraa yksi juoksu ("run"). Lyöjät voivat jatkaa juoksemista niin pitkään kuin pystyvät. Mikäli lyöjä onnistuu lyömään pallon ilmassa kentän rajojen ulkopuolelle, saa joukkue kuusi juoksua. Kentän pintaan osuneesta mutta rajojen yli menevästä lyönnistä saa neljä juoksua. Enemmän juoksuja tehnyt joukkue voittaa ottelun. Mikäli joukkueet eivät ehdi pelata vuoroparejaan määräaikaan mennessä, tuomitaan ottelu tasapeliksi. Yli sadan menevät pistemäärät ovat kriketissä yleisiä.
Keskushyökkääjä (amerikkalainen jalkapallo)
Pelinrakentajan ja hyökkäyksen linjan viedessä kentällä kuusi pelipaikkaa loput viisi jaetaan keskus- ja laitahyökkääjien kesken. Näin pelaajien jakautumisesta eri paikoille voikin puolustus saada pientä vihjettä siitä, minkälaisia pelejä hyökkäys mahdollisesti käyttää. Tässä tosin piilee hämäyksen vaara: esimerkiksi kolmen keskushyökkääjän asettuessa aloitukseen puolustus saattaa tulkita tämän mahdolliseksi tulevaksi juoksupeliksi, ja alkaa "ylipuolustaa" juoksua. Näin onnistuneen juoksuhämäyksen kautta saatetaan joku laitahyökkääjistä saada vapaaksi heitolle.