Suomen historia
Ruotsi epäonnistui yrityksissään saada suurvalta-asemaa takaisin. Kustaa III palautti vallan valtiopäiviltä kuninkaalle v. 1772. Suomi kehittyi ja vaurastui hitaasti mutta varmasti. Puhdasoppisuuden ajan jälkeen olot tasaantuivat ja Turun akatemian piirissä heräsi kiinnostus Suomen kieltä ja kulttuuria kohtaan H. G. Porthanin johdolla.
Sprengtporten ja Anjalan liiton upseerit vastustivat Kustaan sotasuunnitelmia ja suunnittelivat jopa itsenäistymistä Venäjän avulla. Suomen sodan jälkeen vuonna 1809 Suomi liitettiin Venäjään ja siitä tehtiin autonominen suuriruhtinaskunta.
Luotsimajuri
Luotsimajuri oli alkuaan Ruotsin itäisen luotsipiirin esimies. Itäinen luotsipiiri tarkoitti Ruotsiin kuuluneen Suomen aluetta. Kun Suomi liitettiin Venäjään 1809 luotsimajurista tuli Suomen luotsipäällikkö. Vuonna 1812 annetussa luotsilaitoksen ohjesäännössä luotsipäällikön toimi muuttui luotsipäällikön viraksi. Sen jälkeen luotsimajuri oli luotsilaitoksen käyttämä upseerinarvo vuoteen 1888 saakka. Luotsimajuri asui 1800-luvun alkupuolella aluksi Suomenlinnassa, myöhemmin Tammisaaressa. Hänen apunaan luotsilaitosta johtivat luotsipäällysmiehet aikana, jolloin Suomi oli jaettuna neljään piiriin. Vuonna 1850 perustettiin Helsinkiin sotilaallisesti järjestetty Suomen luotsi- ja majakkalaitos, jonka päällikköä nimitettiin luotsitirehtööriksi.