Finnairin lento 915
Koneen inertiasuunnistusjärjestelmän antamien koordinaattien perusteella lentäjät tiesivät asemansa. Räjähdyksen jälkeen Kaukiainen käynnisti sekuntikellon. Vähän yli minuutin kuluttua kone saapui räjähdyspilven kohdalle. Kun koneen nopeus oli 900 km/h ja ohjuksen nopeus vähintään 1 800 km/h, laskelmat tuottivat tulokseksi, että ohjus oli räjähtänyt vain noin 20 sekuntia ennen törmäystä. Lentäjät arvelivat räjähdyksen tapahtuneen 20–25 kilometrin etäisyydellä koneesta. Lentäjät seurasivat, kuinka ohjuksen runko putosi spiraalimaisessa liikkeessä kohti merta.
MBDA Aster
Aster-ohjuksen lentorataa säädellään lennon alkuvaiheessa rakettisuihkun säädöillä ja loppuvaiheessa sivuttaissuihkuilla, minkä avulla ohjus on erittäin ketterä ja voi saavuttaa suuren sivuttaiskiihtyvyyden. Ohjus saa alkuvauhtinsa lähtömoottorinsa avulla. Ero Aster 15- ja 30-versioiden välillä on lähtömoottorin polttoainemäärässä. Minimietäisyys maaliin on 1,7 tai 3 kilometriä versiosta riippuen. Alkukiihdytyksen jälkeen lähtömoottori putoaa pois ja ohjus jatkaa inertiaohjauksessa maaliin. Sen lentorataa voidaan korjata radiolinkillä mikäli maalin liiketila muuttuu. Ohjuksen rataa voidaan säätää rakettisuihkuilla. Aster 15 -version lentonopeus on 1000 m/s (+3 mach) ja Aster 30 1 400 m/s (+4,5 mach). Lopuksi ohjus seuraa aktiivisesti tutkallaan maalia. Aster-ohjus on hit-to-kill-tyyppinen, eli se on tarkoitettu suoraan osumaan torjuntakohteeseen. Ohjuksessa on kuitenkin myös esisirpaloitu taistelukärki, joka suuntaa sirpalevaikutuksen torjuntakohteeseen saavuttaakseen maksimaalisen torjuntatehon. Aster-ohjuksilla voidaan torjua lentokonemaalien lisäksi ballistisia ohjuksia.