Nepalin historia
Nepalin valtio syntyi 1700-luvun puolivälissä, kun Gurkhan kuningas Prithvi Narayan Shah valtasi Malla-hallitsijoiden kuningaskunnat ja perusti Nepalin kuningaskunnan. Shah-dynastia laajensi valtakuntaansa Kathmandun laaksosta itään ja länteen, kunnes lopulta Intiaa hallinneet britit pysäyttivät Nepalin laajenemisen vuosina 1814-1916 käytyjen taistelujen jälkeen. Tällöin muodostuivat myös ne rajat jotka Nepalilla nykyisinkin on.
Nepalin historia
Mahendra kuoli vuonna 1972 ja häntä seurasi kuninkaana Birendra. Hänen hallintokautensa alkuvuodet olivat levottomia, maassa koettiin väkivaltaisuuksia ja salamurhayrityksiä. Tapahtumilla ei ollut paljoa vaikutusta maan hallintoon, jolla oli armeijan tuki. Vuonna 1975 kuningas Birendra perusti uudistuskomission, joka tutki muutosten mahdollisuuksia panchayat-järjestelmässä. Samana vuonna kuitekin Indira Gandhin johtamassa Intiassa julistettiin poikkeustila ja opposition johtajat vangittiin. Tästä ilmapiiristä johtuen komissio tyytyi tekemään panchayat-järjestelmään vain kosmeettisia muutoksia, kuten kansallisen panchayat-neuvoston jäsenten lisäämisen 134 henkilöön, joista kuningas nimitti viidesosan.