Fonologia
Fonologia, eli äänneoppi (kreikan sanoista φωνή /phōnḗ/ 'ääni' ja λόγος /lógos/ 'puhe; järki') on luonnollisen kielen rakennetutkimuksen osa-alue (katso myös kielitiede). Kun fonetiikassa tutkitaan ihmisen kykyä tuottaa kaikenlaisia äänteitä puhe-elimillään ja puhetta konkreettisella tasolla, fonologia käsittelee sitä, miten äänne-eroja hyödynnetään eri kielijärjestelmissä merkitysten erottamiseen. Fonetiikka ja fonologia ovat kuitenkin kiinteässä yhteydessä toisiinsa, mutta niiden näkökulmat ovat erilaiset: fonetiikan näkökulma on universaali eli kaikkia kieliä koskeva, kun taas fonologia on kieli(systeemi)kohtaista.
Foneemi
Yksittäisen kielen äänteistö on luettelo, jota esimerkiksi kielenopetuksessa käytetään eräänlaisena karttana, kun halutaan perehtyä varsinaiseen foneettiseen maastoon, ts. kun opetetaan, miten mikin äänne opeteltavassa kielessä todella äännetään. Tällaista foneettista hienosäätöä ei voi lingvistisin keinoin määritellä, sen voi oppia vain ostensiivisen definition kautta eli malliääntämystä matkimalla.