Itävallan historia 1918–1945
Itävallan valtiota, jota joskus kutsutaan ensimmäiseksi tasavallaksi, luotaessa ympärysvaltojen ongelmana oli luoda kansallisvaltioita monikulttuurisesta valtakunnasta, jossa kansallisuusryhmät eivät eläneet tarkkojen rajojen erottamina. Itävalta sai yhtenäiset saksankieliset tai valtaosaltaan saksalaiset Ylä-Itävallan, Ala-Itävallan, Steiermarkin, Kärntenin, Tirolin Brennerin solan pohjoispuolelta, Vorarlbergin ja siivun Länsi-Unkarista, josta tuli Burgenlandin maakunta. Keisarikunnassa näillä ei ollut ennen ollut mitään yhteistä identiteettiä tai nationalismia. Yhteinen kieli ja historialliset siteet Habsburgien valtakuntaan pitivät maan koossa ympärysvaltojen painostuksen lisäksi.
Saksi (osavaltio)
Saksin vapaavaltio on vanha ruhtinaskunta ja kuningaskunta, joka kuitenkin Itä-Saksan kaudella vuonna 1952 lakkautettiin ja jaettiin kolmeen piirikuntaan ("bezirke"): Leipzig, Dresden ja Karl-Marx-Stadt. Lisäksi itäosa eli Hoyerswerdan alue oli liitettynä Cottbusin piirikuntaan. Saksin osavaltio perustettiin uudelleen 1990 Saksojen yhdistyessä, ja se käsittää suunnilleen entisen Saksin kuningaskunnan alueen. Idässä osa alueesta on kuulunut historialliseen Lausitzin alueeseen. Näitä alueita kutsutaan nykyään nimellä Ylä-Lausitz ("Oberlausitz"). Alueilla asuu sorbia puhuva vähemmistö, ja ne ovat osin kaksikielisiä.