Jimi Hendrix
Seattlessa syntynyt Hendrix alkoi soittaa kitaraa 15-vuotiaana. Vuonna 1961 hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan; hän sai vapautuksen heti seuraavana vuonna. Pian sen jälkeen hän muutti Clarksvilleen Tennesseehen, ja alkoi soittaa konserteissa ensin The Isley Brothers -yhtyeen taustajäsenenä ja myöhemmin Little Richardin kanssa vuoteen 1965 asti. Hendrix muutti Lontooseen vuoden 1966 lopulla ja sai managerikseen The Animalsin basistin Chas Chandlerin. Muutamassa kuukaudessa Hendrix saavutti Britanniassa kolme top-10 hittiä the Jimi Hendrix Experiencen kanssa: ”Hey Joe”, ”Purple Haze” ja ”The Wind Cries Mary”. Hän sai mainetta Yhdysvalloissa esiinnyttyään Montereyn rock-festivaaleilla vuonna 1967 ja vuonna 1968 ja kun hänen kolmas ja viimeiseksi jäänyt studioalbuminsa "Electric Ladyland" saavutti listakärjen Yhdysvalloissa. Se oli Hendrixin uran kaupallisesti menestynein albumi ja hänen ainoa listaykkösensä. Maailman kalleimpana esiintyjänä hän oli Woodstockin 1969 ja Isle of Wight Festivalin 1970 pääesiintyjä ennen tapaturmaista unilääkkeisiin liittyvää kuolemaansa 18. syyskuuta 1970, vasta 27-vuotiaana.
Chas Chandler
Kun The Animals oli vuoden 1966 lopussa hajoamassa, Chandler alkoi suunnitella tuottajan ja managerin uraa. New Yorkissa Chandler kuuli tuolloin tuntemattoman Jimi Hendrixin soittavan. Hän taivutteli Hendrixin lähtemään mukaansa Lontooseen, jossa he solmivat tuotanto- ja managerisopimuksen. Chandlerista ja The Animalsin entisestä managerista, myöhemmin varsin huonomaineisesta Mike Jefferystä, tuli Hendrixin managerit. Chandler auttoi Hendrixiä kokoamaan The Jimi Hendrix Experience -yhtyeen. Hän toimi myös tuottajana yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla ("Are You Experienced?" ja ""). Turhauduttuaan Hendrixin kiihkeään elämäntyyliin ja hitaasti etenevään studiotyöskentelyyn Chandler lopetti yhteistyönsä tämän kanssa kesken "Electric Ladyland" -albumin äänitysten vuonna 1968.