Supernova
Supernovan kirkkaus noudattaa tyypistä riippuen sille ominaista valokäyrää, jossa se nopeasti kirkastuen saavuttaa maksimikirkkauden muutamassa päivässä, kunnes se alkaa hiipua hiljakseen himmeämmäksi. Monet paljain silmin havaitut supernovat ovat näkyneet jopa vuosien ajan. Räjähtävistä supernovista jää jäljelle supernovajäänne, joka hehkuu pitkään monilla eri aallonpituuksilla ja on nähtävissä tuhansiakin vuosia. Supernovissa muodostuu rautaa raskaampia alkuaineita kuten uraania, tinaa ja kultaa. Supernovien jäänteistä oletetaan uusien tähtien ja aurinkokuntien synnyn, ja että muinaisten supernovien ydinjätteistä syntyy tähtiä ja planeettoja.
SN 393
Havainnot supernovajäänteestä RX J1713.7-3946 viittaavat siihen, että SN 393 on ollut joko tyypin II tai tyypin Ib supernova. Räjähtäneen tähden massa oli vähintään 15 kertaa Auringon massan suuruinen, ja sen räjähtäessä vapautui energiaa noin 1,3 · 10 joulea, samalla kuin kolmen Auringon massan suuruinen määrä ainetta purkautui ympäröivään avaruuteen.