Käärmeimuri
"Käärmeimuri" tarjoaa runsaasti aineksia dystooppiseen luentaan niin kielellisesti kuin sisällöllisesti. Teoksen yleistunnelma on arvaamattomine väkivallantekoineen kaoottinen ja painajaismainen, mitä vahvistaa Radovin tyylillisesti tempoileva ja räiskähtelevä kieli. Julmistakin teoista kirjoitetaan lyhyesti ja kliinisesti todeten, dynaamista toimintaa kuvataan hitaasti ja absurdin yksityiskohtaisesti, asiohin viitataan kasvottomalla, byrokraattisella käsitteistöllä ja kerrontaan pudotellaan silkan absurdeja ilmauksia. Tyylin ja sisällön ristiriitaisuus tekee teoksessa näkyväksi kielen roolin vallankäytön välineenä, mikä on dystopioille tyypillistä.
Antihuumori
Sopimaton huumori, kuten vitsit, jotka ovat tarkoituksella epähauskoja ja irvokkaita vailla varsinaista huvittavaa käännettä, on rakenteeltaan samankaltaista kuin antihuumori. Esimerkiksi eräät rasistiset vitsit ovat liioitellun julmia väkivaltakuvauksia ilman loppuhuipennusta. Tällaisen huumorin voi kuitenkin katsoa edustavan anarkistista eikä niinkään antihuumoria, koska sen sisältö on tosiasiallisesti tarkoitettu huvittavaksi, vaikka siitä puuttuukin perinteinen vitsikkyys.