Espanja
Vanhimmat merkit nykyihmisestä Espanjassa ovat 35 000 vuoden takaa. Espanjan varhaisimpia nimeltä tunnettuja asukkaita olivat iberit, joiden puhuma kieli ei ollut indoeurooppalainen. Ajanlaskun alkua edeltävällä vuosituhannella foinikialaiset, kreikkalaiset ja karthagolaiset perustivat Espanjaan kauppatukikohtia. Roomalaiset valtasivat Espanjan Karthagolta toisessa puunilaissodassa 200-luvulla eaa. ja seuraavalla vuosisadalla käytiin ns. keltiberisodat keltiberiheimojen ja roomalaisten välillä. Roomalaisten käyttämästä latinasta periytyy espanjan kieli. Länsi-Rooman hajoamisvaiheessa 400-luvulta alkaen germaaniheimot kuten gootit ja vandaalit perustivat Espanjan alueelle lyhytikäisiä valtakuntia. 700-luvulla islaminuskoiset maurit valloittivat Espanjan nopeasti. Islamilaisen Espanjan pääkaupunki Córdoba oli vaurain ja sivistynein keskus sen ajan Euroopassa.
Majuri
Latinan sana "magnus" tarkoittaa suurta, josta "maior" (myös "major" tai "maiior") on komparatiivinen muoto tarkoittaen "suurempi". Romaanisen espanjan sana "mayor" laajeni 1500-luvulla saksan kieleen tarkoittaen suurempaa ja korkeampaa. Espanjan kielessä sanan "mayor" merkitys itse majurin lisäksi on edelleen "suurempi", "vanhempi", "vanha", "aikuinen", "iso" ja "tärkeä". Tästä on johdettu saksan kielen maanomistajaa ja myöhemmin vuokralaista tai itsenäistä talonpoikaa tarkoittava sana "Meier" (eri variaatioita "Mehre, Meyer, Maier, Mäher, Määri, Mäger, Major, Meiur, Mayr"). Enemmistöä tarkoittava "majoriteetti" ja englannin pormestaria tarkoittava sana "mayor" ovat kaikki sukulaisia sanalle majuri, koska ne on johdettu "magnus"-sanan eri taivutusmuodoista.