Suomen kirkkoarkkitehtuuri
Suomen kirkkorakennuksia alettiin rakentaa kristinuskon levittyä Suomeen. 1100-luvun kirkkorakennuksen jäännökset löytyivät Kaarinan Ravattulasta 2013. Suomen vanhimmat säilyneet rakennukset ovat Ahvenanmaan kirkkoja 1200-luvun lopulta. Samoihin aikoihin tehtiin manner-Suomen varhaisimmat nykypäiviin säilynnet kivikirkot: Nousiainen, Turun tuomiokirkko (suurennettu myöhemmin) ja Mynämäki. Muualla Suomessa kivikirkkoja alettiin rakentaa pääasiassa 1400-luvun alussa. Viimeiset keskiajalta peräisin olleet puurakenteiset kirkot paloivat 1900-luvun aikana, esimerkiksi Saloisten kirkko paloi 1930.
Pyhän Henrikin katolinen katedraaliseurakunta
Vuonna 1860 Helsinkiin tuli ensimmäinen pysyvä katolinen kirkko. Tällöin otettiin käyttöön Kaivopuiston kallioille rakennettu Pyhän Henrikin kirkko. Kaupungin katolisen siviiliväestönkin sielunhoitajana vuodesta 1856 toiminut sotilaskappalainen Ignatius Gorbacki oli tehnyt aloitteen kirkon rakentamisesta. Tässä hän sai taloudellista tukea kenraalikuvernööri Fredrik Vilhelm Bergin italialaissyntyiseltä vaimolta kreivitär Leopoldina Cicognalta. Myös Venäjän tsaari avusti kirkon rakentamista. Kirkon siunasi monsignore Lubinsky Tallinnasta 16. syyskuuta 1860, mutta sen vihki vasta 14. syyskuuta 1904 Mohilevin arkkipiispa Jerzy Szembek. Kun Suomesta tuli vuonna 1920 apostolinen vikaarikunta tuli seurakunnan kirkosta piispankirkko eli katedraali. Vuoden 2016 lopussa seurakunnalla oli 4 379 jäsentä.