Kauvatsan kahakka
Kokemälle palanneet suojeluskuntalaiset päättivät välittömästi vetäytyä Pohjois-Satakuntaan Kankaanpäähän, jonne Huittisten suojeluskuntalaiset ja mukana olleet varsinaissuomaiset seurasivat 3.–4. helmikuuta. Tämän jälkeen Porin ja Tampereen punakaartit ottivat seudun haltuunsa, kun Satakunnan venäläinen sotaväki siirrettiin Tampereen ympäristöön. Kauvatsalla majailleet joukot poistuivat Lempäälään jo 3. helmikuuta. Kahakan lopputuloksella oli suuri merkitys sotatilanteen kehittymiselle Satakunnassa. Maakunnan eteläosat sekä Kokemäenjoen laakso jäivät nyt punaisten haltuun, ja suojeluskuntalaisten vetäytymisen myötä alueella vältyttiin enimmiltä taisteluilta. Toisaalta Pohjois-Satakuntaan vetäytyminen vahvisti siellä olleita valkoisten joukkoja, ja näin osaltaan esti punaisten etenemisen Satakunnan rintamalla Porin pohjoispuolelle.
Sääkskoski (kylä)
Kauvatsanjoen Sääkskoski on tuottanut vesivoimaa jo 1500-luvulta jauhomyllyille. Rovasti Nils Idman nuorempi perusti 1757 Sääkskoskelle vesivoimalla toimivan sahan, joka oli Kauvatsan ensimmäinen varsinainen teollisuuslaitos. Vuonna 1859 saha ja siihen liittyvät maatilat olivat useiden omistajavaihdosten jälkeen siirtyneet porilaisen liikemiehen Johan Grönfeldt nuoremman
omistukseen. Yksiraaminen ja 12-teräinen saha tuotti lautoja etupäässä vientimarkkinoille ja toimi yötä päivää aina kun vesivoimaa oli tarpeeksi saatavissa, noin parinakymmenenä viikkona vuodessa. Sääkskosken patoaminen vesivoiman varmistamiseksi aiheutti hallaa kylän maanviljelykselle, kunnes viljelijät saivat maaherran puuttumaan asiaan. 1890-luvulle tultaessa sahan 130-vuotinen toiminta loppui.