Harju
Suurin yhtenäinen soraharjujono (vetäytymissuuntaisia) Suomessa ulottuu Etelä-Pohjanmaalta Lahden seudulle. Pohjoispäässä harjujaksoa on Etelä-Pohjanmaalla Pohjankangas, sen jälkeen Hämeenkangas. Pyynikinharju jatkuu länteen päin Tahmelana tunnettuna kallioisena harjuna ja itään päin harju nousee Tampereen kaupunkiasutuksen jälkeen Kalevankankaaksi. Kangasalla harjujakso jatkuu Kirkkoharjuna ja Keisarinharjuna. Harjujono päättyy Salpausselkään.
Harjusikojuuri
Harjusikojuuri eli sikojuuri ("Scorzonera humilis") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja sikojuurien ("Scorzonera") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka muodostaa kasvustoja. Harjusikojuuren voi sekoittaa lähinnä etelänarnikkiin ("Arnica montana"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtiasennon sekä mykeröiden ulkonäön perusteella.
Harjusikojuuri voi kasvaa noin 40 cm korkeaksi ja sillä on vankka juurakko. Varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja niissä on karvoja, jotka muistuttavat harvahkoa hämähäkinverkkoa. Varressa on vain muutamia lehtiä, ja ne ovat kapeita. Varsien tyvellä lehtiruusukkeina olevat lehdet ovat 20–30 cm pitkiä. Harjusikojuuren kukinnot ovat keltaisia mykerökukintoja, jotka ovat noin 4 cm leveitä. Kehtosuomut ovat leveänsuikeita ja ne sijaitsevat useammassa rivissä. Kehtosuomut ovat useimmiten samaan tapaan karvaisia kuin varsikin. Harjusikojuuri kukkii touko–kesäkuussa, ja kukinnot ovat auki vain aurinkoisella säällä.