Kenttälinkki
Kenttälinkki on suomenkielinen nimitys alkujaan suomen kielessä suuntaradioksi kutsutulle radiojärjestelmälle, jota käytetään puolustusvoimien taistelevissa joukoissa yleensä kerran vuorokaudessa siirrettävänänä radioasemana. Suomen puolustusvoimien ensimmäinen alkujaan suuntaradioksi kutsuttu kenttälinkki oli FM 12/800, jonka tunnukseksi myöhemmin tuli FM 4 T. Kenttäradiolinkissä on radiolähetin ja radiovastaanotin, jotka kutusttiin suomen puhekielellä "Sakuksi" ja puhekanavat yhteen yksillä taajuuksilla lähetettäviksi muuttava kanavointilaite, jota kutsuttiin suomen puhekielellä "Seijaksi". Suomen puolustusvoimissa nimitys "suuntaradio" muuttui "linkkiradioksi" 1970-luvun alkupuolella, kun maassa otettiin käyttöön L. M. Ericssonin valmistama kevyt kenttälinkkiradiojärjestelmä PL-70. Suuntaradio oikeastaan tarkoittaa, ei radioaaltoja suuntaavaa radiolähetintä, vaan radiolähetin-radiovastaanotinta, jossa on suuntaava antenni päinvastoin kuin monissa muissa kenttäradioissa, mm. monissa puheradioissa ja ennen kaikkea sähkötysradiossa, joissa on usein ympäri säteilevä antenni.
Radio Finland
Porin lyhytaaltoasema aloitti väliaikaisella kalustolla vuonna 1940. Sotien jälkeen saatiin maahan Iso-Britannian takavarikkoon joutunut 100 kW:n Marconi-lähetin. Kun Lahdessa ja Helsingissä sijainneet pienet lähettimet oli siirretty Poriin, toiminta keskittyi lopullisesti sinne vuonna 1948. Porin lyhytaaltoaseman virallisia vihkiäisiä vietettiin vuotta myöhemmin. Lähetysten suunta-alueet olivat 70-luvulle saakka Länsi- ja Pohjois-Eurooppa sekä Etelä- ja Pohjois-Amerikka. Satunnaisesti Porin lähetykset kuitenkin kantoivat muuallekin. Vuonna 1976 Porin lyhytaaltoasemalle hankittiin 250 kW:n lähetin ja pyöritettävä antenni, joiden turvin lähetyksiä voitiin suunnata kaikkialle maailmaan. Mukaan otettiin uusina alueina Afrikka ja Lähi-itä sekä Kauko-Itä ja Australia.