Unkarin historia
Työläisten liikehdinnän ja maailmansodan voittajavaltojen paineessa sosiaalidemokraatit päättivät liittoutua vastaperustetun kommunistipuolueen kanssa ja nostivat sen johtajan Béla Kunin suoraan vankilasta valtion johtoon. Yhdistyneet sosiaalidemokraatit ja kommunistit julistivat Unkarin neuvostotasavallaksi 21. maaliskuuta 1919. Tuore neuvostotasavalta joutui kuitenkin pian sotaan Romanian, Serbian, Tšekkoslovakian ja amiraali Horthyn johtamien porvarillisten voimien kanssa. Romanialaiset ja Horthyn joukot marssivat lopulta Budapestiin ja kukistivat neuvostotasavallan 6. elokuuta 1919. Valtionhoitajaksi noussut konservatiivis-aristokraattinen Miklós Horthy hallitsi Unkaria vuoteen 1944.
Itä-Euroopan vallankumoukset 1989
Unkarin kommunistinen puolue aloitti itse maan uudistukset, ja maassa sallittiin monipuoluejärjestelmä ja yksityisyrittäjyys jo vuoden 1988 puolella. Uuden perustuslain jälkeen lokakuussa 1989 kommunistinen puolue lopetti toimintansa ja talouselämä yksityistettiin. Maa siirtyi markkinatalouteen ja demokratiaan. Uusiksi johtajiksi valittiin siihen asti sivussa olleita mutta kansainvälisesti maineikkaitakin lääketieteen historian tutkijoita, yliopistojen professoreita ja pappeja, jotka olivat ulkoasultaan värittömiä ja itse asiassa julkisuutta karttelevia mutta rehdin maineessa olevia.