Käärmekaulat
Eri alueiden käärmekaulat eroavat toisistaan värityksen ja levinneisyyden puolesta, mutta ovat muutoin keskenään hyvin samanlaisia. Lajien lukumäärä on kiistanalainen. Yhden käsityksen mukaan kaikki käärmekaulat kuuluvat samaan lajiin, toisen mukaan neljän eri maanosan linnut muodostavat kukin oman lajinsa. Jotkut tutkijat pitävät Amerikoiden lintuja omana lajinaan, mutta muiden mantereiden käärmekauloja keskenään saman lajin edustajina. Tavallisesti lajeja katsotaan olevan neljä. BirdLife Suomen hyväksymän luokituksen mukaan käärmekauloihin kuuluvat käärmekaula ("A. melanogaster") ja amerikankäärmekaula ("A. anhinga"), australiankäärmekaula ("A. novaehollandiae") ja afrikankäärmekaula ("A. rufa"). Lisäksi käärmekaulalla ja amerikankäärmekaulalla on kummallakin kaksi yleisesti tunnustettua alalajia: käärmekaulalla nimialalaji "A. melanogaster melanogaster" ja "A. melanogaster vulsini" sekä amerikankäärmekaulalla nimialalaji "A. anhinga anhinga" ja "A. anhinga leucogaster".
Käärmekaulat
Saaliin napannut käärmekaula palaa pintaan, jossa se heittää ruokansa ilmaan ja ottaa sen uudelleen kiinni nopealla pään liikkeellä. Sitten lintu siirtää saaliinsa sopivaan asentoon ja nielee sen pää edellä. Keihästämällä saamansa saaliin käärmekaula irrottaa nokastaan ravistelemalla rajusti päätään. Hyvin tarkoituksenmukaisen ruokailutavan oppiminen on vaikeaa, joten nuorilla linnuilla on vaikeuksia siirtää keihästämänsä kala nielemisasentoon. Joskus kala luiskahtaa tämän takia karkuun. Usein kala täytyy myös tainnuttaa hakkaamalla sitä oksaan, ennen kuin lintu saa sen niellyksi. Pyynnin jälkeen käärmekaula lentää jollekin lepopaikalle kuivattelemaan höyheniään ja sulattelemaan ruokaansa. Tämän jälkeen se palaa lajitoveriensa seuraan yhteiselle oleskelupaikalle. Ruodot ja muut sulamattomat osat se oksentaa pois.