Polis
Termiä "polis" käytettiin antiikin Kreikassa kahdessa päämerkityksessä, sekä merkitsemään kaupunkia (kaupunkikeskusta) että valtiota (kaupunkivaltiota). Mogens Herman Hansenin mukaan termiä käytetään kuitenkin antiikin lähteissä maantieteellisessä merkityksessä kaupungeista pääasiassa vain silloin, kun kyseinen kaupunki oli samalla "poliksen" keskus poliittisessa merkityksessä eli kaupunkivaltiona. Toisin sanoen, nämä kaksi merkitystä vaikuttavat lähes aina kulkevan yhdessä silloinkin, kun sanaa käytetään tekstissä ensisijaisesti toisessa sen merkityksistä: lähes kaikki "polis"-kaupungit olivat "polis"-valtioiden keskuksia, ja lähes kaikilla "polis"-valtioilla oli "polis"-kaupunkikeskus. Kolmannessa mutta harvinaisemmassa päämerkityksessä termiä "polis" käytetään antiikin lähteissä maa-alueesta, joka käsitti sekä kaupunkikeskuksen että muun sen vallassa olleen alueen.
Polis
Polisten kaupunkikeskusten yleensä muurien ympäröimän alueen koko on ollut useimmiten vähintään 5 hehtaaria. Yli 150 hehtaarin kokoisia kaupunkikeskuksia tunnetaan ainakin 23. Suurimmat tunnetut muurien ympäröimät kaupunkikeskukset olivat Kyrenellä (750 ha), Korintilla (600–700 ha) ja Akragaalla (625 ha). Poliksen vallassa olleella alueella saattoi olla kaupunkikeskuksen lisäksi muita kaupunkeja ja jopa toisia sen alaisuudessa olleita ei-itsenäisiä poliksia, sekä maaseudun kyliä ("komē") ja haja-asutusta. Alueen muita asutuksia kutsuttiin joskus nimellä "dēmos". Ympäröivä maaseutu ja muu kaupunkivaltion hallussa ollut alue tarjosivat kaupunkikeskuksen käyttöön resursseja, kuten elintarvikkeita, ja maksoivat veroja.