Kenttälinkki
Kenttälinkki on suomenkielinen nimitys alkujaan suomen kielessä suuntaradioksi kutsutulle radiojärjestelmälle, jota käytetään puolustusvoimien taistelevissa joukoissa yleensä kerran vuorokaudessa siirrettävänänä radioasemana. Suomen puolustusvoimien ensimmäinen alkujaan suuntaradioksi kutsuttu kenttälinkki oli FM 12/800, jonka tunnukseksi myöhemmin tuli FM 4 T. Kenttäradiolinkissä on radiolähetin ja radiovastaanotin, jotka kutusttiin suomen puhekielellä "Sakuksi" ja puhekanavat yhteen yksillä taajuuksilla lähetettäviksi muuttava kanavointilaite, jota kutsuttiin suomen puhekielellä "Seijaksi". Suomen puolustusvoimissa nimitys "suuntaradio" muuttui "linkkiradioksi" 1970-luvun alkupuolella, kun maassa otettiin käyttöön L. M. Ericssonin valmistama kevyt kenttälinkkiradiojärjestelmä PL-70. Suuntaradio oikeastaan tarkoittaa, ei radioaaltoja suuntaavaa radiolähetintä, vaan radiolähetin-radiovastaanotinta, jossa on suuntaava antenni päinvastoin kuin monissa muissa kenttäradioissa, mm. monissa puheradioissa ja ennen kaikkea sähkötysradiossa, joissa on usein ympäri säteilevä antenni.
AN/PRC-150
AN/PRC-150 on Yhdysvaltain maavoimien () ja Yhdysvaltain laivaston () kannettava kenttäradio. Sitä käytetään ja on tilattu lisää Joint Tactical Radio System-ohjelman tuloksia odoteltaessa. Radion tajuusalue on 1,6 MHz - 59,999 MHz, minkä vuoksi sen kantama radioaaltojen pituuden vuoksi on suuri. Tämän vuoksi sitä käytetään Yhdysvaltain erikoisoperaatioiden radiona. Radiossa on mahdollisuus 75 esiohjelmoitavaan asetukseen. Radion lähetteen aaltomuodot ovat J3E, H3E, A1A, J2A yhteensopiva CW:n kanssa, valittava F3E (FM). Radion ottama jännite voi vaihdella 21,5 VDC:stä 32 VDC:hen. Radion dataliitännät ovat synkroniset tai asynkroniset RS-232C (MIL-STD-188-114A:n mukaan).