Film noir
Film noir liitettiin alun perin vain amerikkalaistuotantoihin, mutta termiä käytetään nykyään kuvaamaan myös muissa maissa tehtyjä elokuvia. Lukuisat elokuvat 1960-luvulta alkaen sisältävät piirteitä klassisen kauden film noirista; näitä teoksia kutsutaan usein neo-noiriksi ("uus-noir"). Noirin usein toistuvat elementit ovat synnyttäneet parodioita 1940-luvun puolivälistä asti.
Grand guignol
Grand guignol on ranskalainen melodraamatyyppi, jossa kuvataan yksityiskohtaisesti synkkiä ja kauhistuttavia tapahtumia, kuten murhia ja raiskauksia. Laji on saanut nimensä kädessä liikuteltavasta Guignol-nukesta, joka on saksalaista Hanswurst-nukkea ja englantilaista Punch-nukkea vastaava ilveilijä ja narri. Guignol-nuken loi nukkemestari Mourquet Lyonissa 1700-luvun loppupuolella. Sieltä nukke kulkeutui Pariisin kabareitten dekadentiksi ohjelmanumeroksi, jossa elävät ihmiset korvasivat nuket. Théâtre du Grand Guignol (1897–1962) Pariisissa erikoistui julmiin melodraamoihin. Termillä on myöhemmin tarkoitettu yleensä verisiä ja väkivaltaisia näytelmiäin ja kauhuelokuvia.