Suomi-Filmi
Suomi-Filmin pääohjaaja ja tuotantopäällikkö Risto Orko ohjasi "Siltalan pehtoorin" vuonna 1934, ja elokuvan suuren yleisönsuosion ansiosta yhtiön toimintaa voitiin jatkaa. Seuraavana vuonna yhtiöön palkattiin toiseksi ohjaajaksi venäläissyntyinen Valentin Vaala, joka ohjasi yhtiössä vuosina 1935–1963 yhteensä 39 pitkää elokuvaa. Muita Suomi-Filmin kuukausipalkalla
olleita ohjaajia olivat muun muassa Orvo Saarikivi, Ilmari Unho ja Hannu Leminen. Viimeisin yhtiön valmistama elokuva on neuvostoliittolaisten kanssa tehty "Tulitikkuja lainaamassa" vuodelta 1980. Sen jälkeen Suomi-Filmi on toiminut lähinnä laboratorio- ja teatteritoiminnassa. Suomi-Filmin elokuvat ovat saatavissa VHS:llä ja DVD:llä.
Varsovan laulu
Matti Kassila on muistelmissaan kertonut, että tämän hänen itsensä ja Juha Nevalaisen käsikirjoittaman ja tuottajan painostuksesta mukaan tulleen Valentin Chorellin dramatisoiman elokuvan tarkoitus oli olla paljon enemmän "cinéma verité" -elokuva, mutta muun muassa budjetti rajoitti kuvaukset Hampurissa pelkiksi sataman yleiskuviksi. Osin englanninkielisenä elokuva oli tarkoitettu myös kansainväliseen levitykseen, missä ei onnistuttu.