Lyijykynä
Hyvälaatuinen, puhtaana käyttökelpoinen grafiitti on harvinaista, ja lähes kaikissa lyijykynissä käytetäänkin nykyään grafiitin ja posliinisaven seosta. Grafiitti hienonnetaan ja siihen lisätään savea ja vettä. Seoksesta muotoillaan sauvoja, jotka poltetaan uunissa 1 200 °C:ssa ja käsitellään lopuksi kirjoitusjälkeä tasoittavalla vahalla sekä aineella, joka estää lyijyn liukumisen pois kynän kuoren sisältä. Posliinisaven ja grafiitin suhdetta muuttamalla säädellään lyijyn kovuutta. Puiset lyijykynät valmistetaan levyittäin: kahteen puulevyyn työstetään yhdensuuntaisia kouruja grafiittisydäntä varten, sydämet asetetaan paikalleen ja levyt liimataan yhteen. Kynät leikataan irti toisistaan, viimeistellään muotoonsa ja yleensä maalataan. Lyijykynien valmistuksessa yleisimmin käytetty puu on oregonintuoksusetri.
Squier
Squier on Fenderin "karvalakkibrändi" samalla tavoin kuin Epiphone puolestaan Gibsonin, ja Squierit on tähdätty nimenomaan aloitteleville muusikoille. Vaikka Squiereita ei aina arvostetakaan kovin paljoa, monet ammattimuusikot käyttävät Squier-merkkisiä kitaroita. Squierit on yleensä valmistettu jostain halvemmasta puulajista (mm. agathis) kuin kalliimmat kitarat, ja tallan osat ovat valuterästä työstetyn teräksen sijaan. Kaikkein halvimmat Squierit valmistetaan laminoidusta puusta (vanerista). Laminoidussa puussa on etunsa kitaroiden massatuotannossa, sillä laminoitua puuta voidaan työstää nopeammin kuin kokopuuta (kokopuu vaatii pitkän ja vaativan esikäsittelyn), ja siinä voidaan käyttää enemmän koneellisia tuotantovaiheita kuin kokopuussa. Laminointi on myös edullista, eikä siinä käytettävän puun tarvitse olla priimaa.