Wilhelm Maybach
Vuonna 1876 Nikolaus Otto patentoi suunnittelemansa Otto-kiertoprosessin. Otton patentti koski nelitahtimoottoria, joka toimii polttoaineen räjähdysten voimalla. Polttoaineseoksen syttyminen saadaan aikaan ulkopuolisen sytytyslaitteen avulla. Nimi tulee neljästä moottorin toimintavaiheesta, jotka toistuvat uudestaan ja uudestaan moottorin käydessä. Toimintavaiheet ovat: imutahti, puristustahti, työtahti ja poistotahti. Myöhemmin Otton kyseistä moottorin rakennetta koskeva patentti hylättiin. Samana vuonna Maybach kävi Yhdysvalloissa, Philadelphian maailmannäyttelyssä, esittelemässä Deutzin moottoreita.
Société Neuchâteloise d’Automobiles
Ensimmäinen malli oli "flat twin" -moottorilla varustettu "6/8 HP". Moottori oli sijoitettu auton keulalle ja voiman siirto neliportaiselta vaihteistolta vetävälle taka-akselille tapahtui kardaaniakselin välityksellä. Tämä malli, samoin kuin kaikki seuraajansa, oli ilmajäähdytteinen. Vuonna 1905 tarjontaa kasvatettiin "10/12 HP-" ja "18/20 HP" -malleilla. Uusista malleista "10/12 HP" oli varustettu kaksi- ja "18/20 HP" nelisylinterisellä moottorilla. Pienimmän mallin hinta oli 6000 silloista Sveitsin frangia, keskimmäisen 8000 ja suurimman 12 500 frangia. Vuonna 1907 esiteltiin nelisylinterinen "25/30 HP". Mallin moottorin poraus oli 110 mm ja iskunpituus 130 mm, iskutilavuuden ollessa 4942 cm³. Moottorin hengityksessä imu oli sivuventtiili- ja pako kansiventtiili (OHV) -rakenteella toteutettu. ns. sekaventtiilimoottori. Mallipalettiin kuului myös ketjuvetoinen kuorma-auto.