Kellokortti
Kellokortti on laite, jolla työnantaja valvoo työtunteja työntekijän tekemien leimausten perusteella. Tavallisesti työntekijä leimaa korttinsa työpaikalle tullessaan ja sieltä pois tullessaan sekä pitäessään taukoja. "Työ ja terveys" -tutkimuksessa (2006) hieman yli puolet (55 %) suomalaisista palkansaajista ilmoitti, että omalla työpaikalla seurataan työajan käyttöä. Kellokortilla tai kulunvalvonnalla valvotaan tutkimuksen mukaan joka kolmatta työntekijää. Aiemmin kellokortit olivat mekaanisia, ja työntekijä leimasi kellokorttinsa käsin. Tieto- ja viestintäteknologian kehitys 1900-luvun viimeisinä vuosikymmeninä on kuitenkin tuonut tullessaan elektroniset valvontajärjestelmät digitaalisine leimauspäätteineen. Monissa nykyisissä kellokorttilaitteissa hyödynnetään matkapuhelimista tuttua tekniikkaa: laitteen sisällä on SIM-kortti, jonka avulla se toimii langattomasti GPRS-verkossa yhteydessä internetiin.
Kellokortti
Kellokortit auttavat myös laskutuksen ja palkanlaskennan automatisoinnissa sekä työnantajan lakisääteisten velvoitteiden täyttämisessä: Kellokorttilaitteeseen tallentuvat tiedot varmistavat, että kaikki eri projekteihin käytetyt työtunnit tulevat laskutettua asiakkailta. Esimiehen ei tarvitse erikseen hyväksyä työtunteja palkanmaksun perusteeksi ja työaikakirjanpitoon löytyvät aina työaikalain edellyttämät tiedot. Tämä säästää aikaa erityisesti vuorotyötä tekevissä organisaatioissa. Leimauslaitteeseen tallentuneet tiedot saa myös siirrettyä suoraan palkanlaskentaan. Kehittyneimpiin ohjelmistoihin sisältyy automaattinen TES-tulkinta, joka laskee työtunnit suoraan työehtosopimusten mukaisiksi palkoiksi.