Dreyfusin tapaus
Dreyfusin tapaus () oli Ranskaa vuosina 1894–1906 kuohuttanut oikeustapaus. Sen keskushenkilönä oli Ranskan armeijan yleisesikunnassa palvellut kapteeni Alfred Dreyfus, jonka väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia.Kari 2001, s. 342. Dreyfusin tuomitseminen elinkautiseen vankeusrangaistukseen jakoi ranskalaisen yhteiskunnan voimakkaasti tuomion tukijoihin ja Dreyfusin syyttömyyteen uskoviin. Lopulta Dreyfus armahdettiin ja julistettiin syyttömäksi ja oikeaksi vakoojaksi paljastui majuri Marie Charles Ferdinand Walsin-Esterházy.
Henri Brisson
Brisson tuli ensimmäisen kerran pääministeriksi maaliskuussa 1885 Jules Ferryn hallituksen kaaduttua. Brissonin ensimmäinen hallitus kesti kuitenkin vain saman vuoden loppuun. Myöhemmin hän toimi Panama-skandaaliin liittyneitä lahjussyytöksiä tutkineen toimikunnan puheenjohtajana. Brissonin toinen hallitus toimi heinäkuusta lokakuuhun 1898. Sen nopeaan kaatumiseen vaikutti Ranskaa kuohuttanut Dreyfus-skandaali sekä varsinkin sotaministerinä toiminut kenraali Jules Chanoine, joka muun hallituksen kannasta poiketen uskoi Alfred Dreyfusin syyllisyteen. Pääministerikausiensa jälkeen Brisson tuki voimakkaasti Ranskassa toteutettua kirkon ja valtion erottamista.