Helsingin kaupunginkirjasto
Kirjasto avasi ovensa lokakuussa 1860 Hällströmin talossa Hallituskatu 11:ssä nykyisen Porthanian paikalla. Ensimmäisenä toimintavuonna sen kokoelmiin kuului hieman yli 500 kirjaa ja se antoi noin 1 700 lainaa. Kirjojen lainaus oli ilmaista, minkä ansiosta kirjasto nautti suurista kävijämääristä mutta kärsi samalla taloudellisista ongelmista. Ainoalle kirjastonhoitajalle ei voitu aluksi maksaa lainkaan palkkaa ja toiminta pyöri vapaaehtoisvoimin. Kirjasto joutui muuttamaan vuokrahuoneistosta toiseen parin vuoden välein, ja myös kirjastonhoitajat vaihtuivat tiuhaan. Rahapulan vuoksi lainaus jouduttiin vuonna 1867 muuttamaan maksulliseksi. 1871 kirjasto alkoi saada Helsingin kaupungilta vuosittaista tukea, minkä ansiosta taloudellinen tilanne tasapainottui. Kirjastonhoitajalle ryhdyttiin maksamaan säännöllistä palkkaa ja myös muuta palkallista henkilökuntaa voitiin hankkia.
Kansankirjasto
Alkuinnostuksen jälkeisessä kansankirjastojen toiminnan hiipumisessa tapahtui ratkaiseva käänne, kun vuonna 1874 perustettu Kansanvalistusseura ryhtyi kansankirjastojen valtakunnalliseksi yhdyssiteeksi ja otti kansankirjastojen toiminnan hoitaakseen vuosisadan viimeisellä neljänneksellä. Siitä huolimatta, että kansankirjastoliike pyrki erilleen muusta kansanvalistustyöstä, juuri Kansanvalistusseuran hoidossa kirjastoliike voimistui ja kasvoi niin, että sen myöhemmät kehitysvaiheet olivat mahdollisia. Kansanvalistusseura alkoi jakaa kansankirjastoille säännöllistä avustusta vuonna 1896, mikä nosti kansankirjastotyön tasoa huomattavasti 1890-luvulla.