Pretoriaanikaarti
Augustuksen perustamassa pretoriaanikaartissa oli yhdeksän 500 miehen kohorttia, joita komensivat sotatribuunit. Augustuksen aikana vain kolme kohorttia oli sijoitettu Roomaan, ja niitäkään ei ollut majoitettu samaan paikkaan vaan eri puolille kaupunkia. Loput kohortit oli sijoitettu kaupunkeihin eri puolille Italiaa. Augustus oli varuillaan kaartin suhteen eikä halunnut näyttää olevansa riippuvainen pretoriaaneista. Aluksi jokainen kohortti oli itsenäinen yksikkö, jota komensi ritarisäätyinen tribuuni, mutta vuonna 2 eaa. Augustus nimitti kaksi vanhempaa ritarisäätyistä miestä koko kaartin pretoriaaniprefekteiksi.
Suitian kartano
Flemingien aikana kartano sai nimen Svidja, joka vääntyi suomeksi muotoon Suitia, mahdollisesti viittauksena suvun Paraisilla omistamaan Qvidjan eli Kuitian kartanoon. Flemingit laajensivat Suitian maita ja kartanolla oli jopa oma satama meren rannalla Pikkalanjoen suulla. Valtaneuvos Erik Fleming perusti 1530-luvulla Suitian maille Suomen ensimmäisen rautaruukin. Suitian ruukki (tunnettu myös Nybyn ruukkina) toimi Siuntionjoen varrella Kvarnbyn koskessa 1550-luvulle saakka. Suomen vaikutusvaltaisena käskynhaltijana toiminut Klaus Fleming asui lähes koko ikänsä Suitiassa. Flemingit omistivat kartanon vuoteen 1599 ja uudelleen 1661–1679. Kartano oli suvun naislinjaisilla perillisillä vuoteen 1730, minkä jälkeen se myytiin marsalkka Carl Henrik Wrangelille. Vuosina 1754–1813 kartanon omisti Reuterholmin vapaaherrallinen suku. Vuonna 1822 tila siirtyi panttioikeuksin kornetti Claes Robert Favorinille, joka myi tilan edelleen vuonna 1838. Vuosina 1838–1874 omistajana oli luutnantti Carl Ludvig von Zansen, joka jätti tilan perinnöksi tyttärelleen Henriette von Zansenille. Tämä oli naimisissa kenraalimajuri Wilhelm von Kraemerin kanssa, joka myi tilan 1898 August Wrede af Elimälle. Hänen jouduttuaan vuonna 1933 konkurssiin tilan lunasti valtio. Kartanon alueella käytiin taisteluja Suomen sisällissodan alkuvaiheessa, kun paikallinen suojeluskunta linnoittautui päärakennukseen jouduttuaan punakaartilaisten piirittämiksi.