Imusolmuke
Imusolmuke "(nodus lymphoideus, nodus lymphaticus, lymphonodus)", jota joskus virheellisesti kutsutaan imurauhaseksi, on pieni, pavunmuotoinen, kotelon ympäröimä imukudoselin, jonka lävitse virtaa imuneste. Imusolmukkeita on runsaasti elimistön eri osissa (ihmisellä arviolta 500–600) erityisesti kaulan, nivusten, kainaloiden ja suoliston alueella. Niiden koko vaihtelee suuresti, ihmisellä ne ovat pituudeltaan normaalisti 1–25 millimetriä; imusolmukkeet suurenevat tavallisesti infektion tai kasvaimen yhteydessä, mutta toisinaan ne voivat terveelläkin ihmisellä tuntua satunnaisesti suurentuneilta. Imusolmukkeet ovat osa imusuonistoa, jonka tehtävät liittyvät elimistön immuunipuolustukseen; ne toimivat suodattimina, joiden lävitse imuneste siivilöityy matkallaan vereen ja jotka keräävät ja tuhoavat verestä bakteereita sekä viruksia.
Mammutit
Kooltaan mammutit olivat keskimäärin nykyisten norsujen kokoisia eli 2,75–3,4-metrisiä, mutta suurin laji, aromammutti ("Mammuthus trogontherii"), kasvoi säkäkorkeudeltaan 4,3-metriseksi. Kalifornian kääpiomammutit sen sijaan olivat 1,2–1,8-metrisiä. Villamammutin syöksyhampaat olivat 2,4–2,7 metriä pitkät, mutta pituusennätyksenä on 4,2 metriä. Kolumbianmammutin syöksyhampaat olivat samaa luokkaa villamammutin kanssa, ja suurimmat löydetyt norsueläinten syöksyhampaat kuuluivat Teksasista löydetylle kolumbianmammutille. Mammuttien syöksyhampaat erosivat nykynorsujen syöksyhampaista kaarevuudellaan ja käyryydellään. Yleisestä käsityksestä poiketen on hyvin epätodennäköistä, että mammutit olisivat käyttäneet syöksyhampaitaan lumen luomiseen kasvillisuuden päältä, sillä mammutit eivät suurimmaksi osaksi eläneet lumialueilla.