Toisiotutka
Toisiotutkan kehittely alkoi toisen maailmansodan aikoihin, oli tarve tunnistaa omat lentokoneet vihollisista: IFF ("Identify Friend or Foe"), suomeksi omatunnuslaite. Samaa toisiotutkatekniikkaa käyttää edelleen moni laite kuten: Distance Measuring Equipment, RACON, SART ja aktiivinen tutkaheijastin. Kielenkäyttöön, varsinkin ilmailussa, on kuitenkin vakiintunut SSR ja toisiotutka käsitteenä, jolla tarkoitetaan nimenomaan lennonjohtolaitetta.
Multi-touch
Multi-touch on tietotekniikassa käytetty termi, jolla tarkoitetaan kosketukseen reagoivan pinnan (kosketuslevy tai kosketusnäyttö) kykyä tunnistaa useampi kuin yksi kosketuspiste.
Monipistetunnistusta käytetään usein edistyneisiin toimintoihin, kuten nipistys-zoomaukseen tai kahden sormen vieritykseen. Multi-touch-teknologian katsotaan syntyneen vuonna 1982, kun Toronton yliopiston syöttölaitteiden tutkimusryhmä kehitti ensimmäisen multi-touch-syöttölaittejärjestelmän. Järjestelmä käytti huurrelasipaneelia, jonka taakse oli asennettu kamera. Kun sormi tai useita sormia painettiin lasille, kamera havaitsi tapahtuman yhtenä tai useampana mustana pisteenä muuten valkoisella taustalla, mikä mahdollisti syötteen rekisteröinnin. Koska pisteen koko riippui paineesta (kuinka kovaa henkilö painoi sormeaan lasia vasten), järjestelmä oli myös kohtuullisen paineherkkä. Multi-touch-näyttöjen kehitykselle tärkeää oli vuosia aiemmin tapahtunut kapasitiivisen teknologian kehitys, jolloin monen kosketuksen rekisteröimiseen ei tarvittu enää kohtalaisen suurikokoista kameraa lasin takana, vaan tunnistus tapahtui kapasitanssin avulla