Dōjō
Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Ashihara kaikan
Ashihara oli harjoitellut Kyokushinia Masutatsu Oyaman opissa. Ashihara kehitti sittemmin oman tyylisuuntansa 1970-luvun lopulla ja varsinaisesti ensimmäinen dojo perustettiin 1980 Matsuyamaan. Sitä ennen hän perusti oman liiton NIKO:n eli New International Karate Organization. Ashihara kehitti edelleen vuosien varrella kehittämäänsä sabakia eli liikkumista hyökkäyksen alta itselle turvallisempaan suuntaan. Hän suosi tekniikoita, joista oli ollut hänelle itselleen hyötyä otteluissa, kuten voimakkaat alapotkut ja polvien sekä kyynerpäiden lyönnit. Ashiharalle tyypillisesti harjoiteltavien tekniikoiden määrä pidetään harjoituksissa pienenä, vaikka sen perustekniikka on samankaltaista kuin Kyokushinissa.