Kreikkalainen mytologia
Osalla myyteistä on mahdollisesti jonkinlainen historiallinen pohja ja niitä voidaan pitää suullisessa muodossa kerrottuna historiana ennen historiankirjoitusta. Toisaalta monilla myyteillä ei ole lainkaan yhteyttä historiallisiin tapahtumiin. Historisistisissa tulkinnoissa on kuitenkin oltava varovainen, ja niissä tapahtuu usein virheitä ja ylilyöntejä silloin kun myyttien oletetaan puhuvan suoremmin kuin mitä ne tekevät.
Kreikkalainen mytologia kertoo suurelta osin mykeneläisestä ajasta eli Kreikan pronssikaudesta. Kertomukset sankariajan henkilöistä ja tapahtumista perustuvat todennäköisesti ainakin osittain mykeneläisen kulttuurin aikaisiin sekä sen tuhoutumisen jälkeisten niin kutsuttujen pimeiden vuosisatojen todellisiin tapahtumiin. Keskeisessä roolissa kertomuksissa ovat usein merkittävät kaupungit. Jonkun kaupungin roolilla mytologiassa vaikuttaa olevan suora yhteys siihen, kuinka merkittävä keskus se on ollut mykeneläisellä ajalla. Samoin monet keskeiset tarupiirit vaikuttavat palautuvan mykeneläiselle ajalle, niin että niitä on kerrottu katkeamatta läpi niin kutsuttujen pimeiden vuosisatojen. Myyteissä esiintyy usein kuninkaita, mikä voi kertoa mykeneläisestä kuningasajasta; toisaalta kuninkaat voivat yksinkertaisesti olla sopivia henkilöhahmoja silloin, kun tarvitaan vahvoja, itsenäisiä toimijoita.
Kentauri (taruolento)
Kreikkalaisessa mytologiassa kentaurien syntyhistoria ulottuu Thessaliassa asuvien lapiittien kuningas Iksioniin (eräiden myyttien mukaan itsensä sodanjumala Areen poika), joka oli naima-aikeissa ja hyvien tapojen mukaisesti lupasi morsiamensa apelle lahjoja. Iksion kuitenkin petti appensa, josta suivaantuneena appiukko ryöväsi kuninkaan hevosen. Iksion heitätti appensa lopulta hehkuvilla hiilillä täytettyyn kuoppaan – teko, joka herätti niin paljon paheksuntaa, että Iksionin oli lopulta haettava itsensä ylijumala Zeuksen apua. Zeus ei ilmeisesti pitänyt appiukon polttamista kovinkaan suurena syntinä, koska lupasi Iksionille paikan jumalten ruokapöydässä. Täällä Iksion iski silmänsä Heraan ja alkoi vikitellä tätä. Juonikas Zeus huijasi Iksionin makaamaan Heran muotoisen pilven kanssa, josta syntyi Kentauros-niminen hirviö. Tämä taas innostui Peleias-vuoren rinteillä asuvista tammoista niin, että siitti kokonaisen hevosihmisten lauman.