Dreyfusin tapaus
Dreyfusin tapaus () oli Ranskaa vuosina 1894–1906 kuohuttanut oikeustapaus. Sen keskushenkilönä oli Ranskan armeijan yleisesikunnassa palvellut kapteeni Alfred Dreyfus, jonka väitettiin välittäneen saksalaisille sotasalaisuuksia.Kari 2001, s. 342. Dreyfusin tuomitseminen elinkautiseen vankeusrangaistukseen jakoi ranskalaisen yhteiskunnan voimakkaasti tuomion tukijoihin ja Dreyfusin syyttömyyteen uskoviin. Lopulta Dreyfus armahdettiin ja julistettiin syyttömäksi ja oikeaksi vakoojaksi paljastui majuri Marie Charles Ferdinand Walsin-Esterházy.
Delfoin oraakkeli
Kroisos ajatteli, ettei muuli voisi koskaan nousta Persian valtaistuimelle, jolloin hän ja hänen jälkeläisensä tulisivat hallitsemaan aina. Hän kuitenkin unohti, että Kyyros Suuri oli persialainen isänsä ja meedialainen äitinsä puolelta, eli ”muuli” tässä merkityksessä.
Hieman myöhemmin persialaissotien aikana vastaavalla tavalla monitulkintainen oli ennussana, jossa Ateenan kaupungille luvattiin voitto persialaisista puisten muurien suojassa. Puisilla muureilla voitiin ymmärtää joko Akropoliin muinaista puista varustusta tai kaupungin sotalaivastoa. Tällä kertaa lause tulkittiin oikein päin: Ateena otti Themistokleen johdolla käyttöön jälkimmäisen tulkinnan ja varusti suuren laivaston, joka tuhosi persialaisten laivaston Salamiin taistelussa. Oraakkelin lausuma, joka on samalla esimerkki pidemmästä vastauksesta, oli kokonaisuudessaan: