Bolivian historia
Vuosien 1879–1884 Tyynenmeren sodassa Bolivia menetti Chilelle Tyynenmeren rannikkonsa ja yhteytensä merelle, mikä hiertää maiden välejä edelleen. Vuosina 1932–1935 Chacon sodassa Bolivia menetti 3/4 Gran Chacosta Paraguaylle. Sodan tappion aiheuttaman tyytymättömyyden vuoksi vuonna 1952 vasemmistolainen Movimiento Nacionalista Revolucionario johti kansallista vallankumousta, joka syöksi vallasta entisen oligarkian. Tuolloin maassa laajennettiin äänioikeus myös naisille ja alkuperäisväestölle, tehtiin maauudistus ja kansallistettiin kaivokset. MNR:n syöksivät vallasta vuoden 1964 sotilasvallankaappauksessa varapresidentti René Barrientos ja asevoimien komentaja Alfredo Ovando.
Chacon sota
Paraguaylaiset hyökkäsivät Ballivianin alueella 14. marraskuuta. Hyökkäys tuhosi bolivialaisten 9:nen ja 10:nen divisioonan lähes kokonaan ennen 15. päivän aamua. Ballivian ja alueen muut linnakkeet kukistuivat 16. marraskuuta kun paraguaylaiset olivat saartaneet tuhannet bolivialaiset. Pieni osa heistä murtautui linjojen läpi ja osa pakeni Argentiinan puolelle rajaa. Paraguaylaiset ottivat noin 500 upseeria ja 8 000 sotilasta vangeiksi, joiden lisäksi noin 7 000 bolivialaista kuoli. Paraguaylaisten menetykset olivat noin 3 000 miestä. Tässä vaiheessa Kansainliitto ehdotti rauhaa, mutta sen ehdot eivät kelvanneet kummallekaan osapuolelle. 27. marraskuuta bolivialaiset kenraalit pidättivät presidentti Salamancan ja valtaan nousi varapresidentti José Luis Tejada Sorzano.