Tammiarkkuhauta
Vuonna 1823 sai Kuninkaallinen komissio () Kööpenhaminassa tiedon oudosta hautakummusta, jonka sisällä sijaitsi vettä täynnä oleva kivilatomus ja sen alla hyvin säilynyt tammiarkku. Tienrakentajat olivat olleet kaivamassa kumpua saadakseen tienpohjaa varten lisämaata. Seuraavien vuosikymmenien aikana paljastui muitakin tammiarkkuhautauksia, jossa samat ilmiöt toistuivat eri tavoilla. Tutkijat olivat useissa tapauksissa valveutuneita ja tunnistivat löytöjen arvon. Konservointi ja kaivauksien tarkka raportointi on säilyttänyt runsaasti tietoa ja löydettyjä esineitä tieteen tutkittavaksi.
Tammiarkkuhauta
Tutkijat selittivät havaintonsa seuraavasti. Normaalisti ilman diffuusio kuljettaa turpeen ilmahuokoisiin lisää happea entisen hapen reagoidessa turpeen ainesosiin. Turpeessa oleva vesi estää ilman diffuusion, mutta vedessä oleva happi jatkaa tätä samaa prosessia, mutta ilmassa olevaa happea hitaammin. Jos hautakummussa oleva vesi ei pääse virtaamaan sen läpi tuoden pinnasta hapekasta vettä tilalle, jää kostea turve lopuksi hapettomaan tilaan. Tutkija selvittivät, että juuri näin oli joissakin hautakummuissa tapahtunut. Tilanne jäi onnekkaasti pysyväksi, koska turpeessa oli paljon rautaa ja mangaania. Sekä raudalla että magnaanilla on hapekkaassa ympäristössä yhdisteissään eri hapetusluvut kuin hapettomissa oloissa. Lisäksi rauta ja mangaani ovat hapettomissa ja happamissa oloissa vesiliukoisia ioneja, kun taas hapellisissa oloissa ne ovat lähes veteen liukenemattomia. Kun vesi muuttuu hautakummussa hapettomaksi, liukenee rauta ja mangaani happamassa vedessä ja liikkuu diffuusion vaikutuksesta vesimassan sisällä. Kun metallit kohtaavat hautakummun sivuilla, päällä ja myös pohjalla hapekkaita alueita, muuttuvat niiden hapetusluvut veteen liukenemattomaan arvoihinsa ja metallit kiinnittyvät uudelleen turpeen ainesosiin. Kun rautaa ja mangaania kertyy riittävästi, muodostuu rajavyöhykkeelle tiivis, kova ja näkyvä kuorimainen kerros, joka tiivistää hautakummun entisestään. Rautakuori sulkee kosteuden sisäänsä niin, ettei se kuivu enää koskaan.