Metafysiikka
Metafysiikka on kuitenkin perinteisesti ollut ontologiaa laajempi käsite, ja ontologiset väitteet muodostavat tällöin metafysiikan ytimen, niin sanotun "yleisen metafysiikan". Lisäksi on erotettu "erityinen metafysiikka", joka tutkii perinteisen metafysiikan erityiskysymyksiä ja eri filosofian aloista nousevia metafyysisiä kysymyksiä, kuten ajan luonnetta; mielen luonnetta ja mielen ja aineen dualismia; tahdonvapautta tai Jumalan olemassaoloa. Useita perinteisen erityisen metafysiikan kysymyksiä tutkitaan nykyisin omilla tieteenaloilla – esimerkkinä kosmologia eli tutkimus kaikkeuden kehityksestä ja rakenteesta, josta on tullut osa fysiikkaa.
Entelekheia
Saksalaisessa idealismissa "entelekheia" tarkoitti joskus voimaa, joka saa jonkun liikkumaan kohti itsensä toteutumista. Käsite oli tullut keskeiseksi Gottfried Leibnizin metafysiikassa, ja liittyi läheisesti hänen monadologiaansa siinä, että jokainen aistiva olio pitää koko kaikkeutensa sisällään. Leibniz käytti "entelekheiaa" monadi-termin rinnalla nimityksenä yksinkertaisesta substanssista, jolla ei ole korkeampia perseptioita. G. W. F. Hegel viittasi "entelekheiaan" teoksessaan "Hengen fenomenologia" (1807).