Suomalainen kulttuuri
Modernismiin siirryttiin toden teolla vasta 1950-luvulla, kun [[Erik Bergman]] aikalaisineen käytti kaksitoistasäveljärjestelmää, [[Sarjallisuus|sarjallisuutta]] ja sointi- ja kenttätekniikoita. 1970-luvulla alkoi [[Suomalainen oopperamusiikki|suomalaisen oopperan]] renessanssi [[Aulis Sallinen|Aulis Sallisen]] ja [[Joonas Kokkonen|Joonas Kokkosen]] sointimaailmaltaan perinteisten, niin sanottujen [[karvalakkiooppera|karvalakkioopperoiden]] myötä, mutta toisaalta nuoret säveltäjät ja muusikot toivat eurooppalaista radikaalia modernismia Suomeen muun muassa [[Korvat auki]] -yhdistyksen piirissä. Monet näistä 1970-luvun nuorista radikaaleista, kuten [[Kaija Saariaho]], [[Magnus Lindberg]] ja [[Esa-Pekka Salonen]], ovat nousseet kansainväliseen kuuluisuuteen 1980- ja 1990-lukujen aikana.
Muotoilu
Teollisen muotoilun juuret sijoittuvat teollisen vallankumouksen 1700-luvun asiantuntijuuden syntymisen valistusaikaan sekä James Wattin höyrytekniikan patenttiin 1769 vuodelta Englannissa. Teollistumisen myötä 1800-luvulla tuotteiden suunnittelua tekivät sekä tekniset asiantuntijat, insinöörit, että arkkitehdit ja käsityöläiset. Sähkön käytön ja teknisten keksintöjen yleistyessä 1900-luvun alkuvaiheessa koneiden ja laitteiden suunnittelu alkoi myös yleistyä. Ensimmäiseksi teolliseksi muotoilijaksi on nimitetty Peter Behrensiä, joka toimi AEG:llä Saksassa muotoilijana vuosina 1907-1914 alkaen. Vaikka Behrens oli alun perin taidemaalari, hän oli myös itseoppinut arkkitehti..