Käärmeimuri
"Käärmeimuri" tarjoaa runsaasti aineksia dystooppiseen luentaan niin kielellisesti kuin sisällöllisesti. Teoksen yleistunnelma on arvaamattomine väkivallantekoineen kaoottinen ja painajaismainen, mitä vahvistaa Radovin tyylillisesti tempoileva ja räiskähtelevä kieli. Julmistakin teoista kirjoitetaan lyhyesti ja kliinisesti todeten, dynaamista toimintaa kuvataan hitaasti ja absurdin yksityiskohtaisesti, asiohin viitataan kasvottomalla, byrokraattisella käsitteistöllä ja kerrontaan pudotellaan silkan absurdeja ilmauksia. Tyylin ja sisällön ristiriitaisuus tekee teoksessa näkyväksi kielen roolin vallankäytön välineenä, mikä on dystopioille tyypillistä.
Namor
Vallanhimoinen Destine oli kuitenkin elossa ja tuhosi Atlantista Käärmekruunun voimien avulla. Sen avulla hän pyyhki Namorin mielen puhtaaksi ja käski tämän lentää New Yorkiin. Täältä Ihmenelosten Liekki löysi Namorin kodittomana kulkurina ja onnistui palauttamaan tämän muistin. Namor kuitenkin löysi palatessaan Atlantiksen raunioina ja syytti siitä ihmiskuntaa. Ihmeneloset ottivat monet kerrat yhteen Atlantiksen prinssin kanssa, joka liittoutui useasti Tohtori Doomin kanssa. Namorin ja Näkymättömän Tytön välille kehittyi molemminpuolinen ihastus.