Suomen historia
Ruotsi epäonnistui yrityksissään saada suurvalta-asemaa takaisin. Kustaa III palautti vallan valtiopäiviltä kuninkaalle v. 1772. Suomi kehittyi ja vaurastui hitaasti mutta varmasti. Puhdasoppisuuden ajan jälkeen olot tasaantuivat ja Turun akatemian piirissä heräsi kiinnostus Suomen kieltä ja kulttuuria kohtaan H. G. Porthanin johdolla.
Sprengtporten ja Anjalan liiton upseerit vastustivat Kustaan sotasuunnitelmia ja suunnittelivat jopa itsenäistymistä Venäjän avulla. Suomen sodan jälkeen vuonna 1809 Suomi liitettiin Venäjään ja siitä tehtiin autonominen suuriruhtinaskunta.
Pietarinsuomalaiset
1700-luvulla Pietarin suomalaisväestö muodostui enimmäkseen Venäjän alamaisista, joko inkeriläisistä tai Vanhan Suomen asukkaista, jotka olivat tulleet työn perässä Pietariin. Vuonna 1803 suomalaiset rakensivat vanhan rukoushuoneen tilalle Pyhän Marian kirkon, ja Pyhän Annan kirkko jäi ruotsalaiselle seurakunnalle. Kun koko Suomi liitettiin 1800-luvun alussa Venäjän keisarikuntaan, Itä-Suomesta muutti paljon väkeä pääkaupunkiin. Saimaan kanavan avaaminen 1856 ja rautatien valmistuminen Helsingistä Viipurin kautta Pietariin 1870 helpottivat liikkumista ja muuttamista Venäjälle. Radan pääteasemaksi valmistui 1870 niin sanottu Suomen asema, jonka arkkitehtina toimi P. S. Kupinski. Asema muistuttaa nimensäkin kautta Suomen läheisyydestä.