Chacon sota
Aselepo Bolivian ja Paraguayn välillä neuvoteltiin lopulta 10. kesäkuuta 1935. Molemmat maat olivat rasittuneet raskaasti sotilaallisesti ja taloudellisesti. Bolivia oli menettänyt noin 57 000 miestä kaatuneina ja Paraguay 36 000. Rauha solmittiin 21. tammikuuta 1936 neuvotteluissa, joissa oli mukana Paraguayn ja Bolivian lisäksi Argentiina, Brasilia, Chile, Uruguay ja Yhdysvallat. Maat solmivat diplomaattiset suhteet uudelleen. Paraguay palautti 17 037 bolivialaista vankia ja Bolivia vastaavasti 2 498 paraguaylaista. Paraguay oli ottanut vangiksi yhteensä noin 23 000 sotilasta ja 10 000 siviiliä, mutta osa heistä päätti olla palaamatta Boliviaan. Rajakiista ratkaistiin 21. heinäkuuta 1938 Buenos Airesissa solmitulla sopimuksella, jolla Paraguay sai noin kolme neljäsosaa Chacon alueesta. Sodan yhtenä taustatekijänä olleita öljyesiintymiä ei löytynyt Paraguayn osasta, mutta Bolivian puolelta löydettiin myöhemmin öljy- ja maakaasuesiintymiä. Bolivia sai Paraguayn kautta kulun Atlantille ja Puerto Casadon vapaasatamaksi.
Louis Humières
Yhdeksänvuotisen sodan sytyttyä Humières sai komennettavakseen 1689 Ranskan toisen pääarmeijan, joka operoi pohjoisessa, toisen armeijan operoidessa Reinillä. Vaikka hän hävisikin alivoimaiselle Georg Friedrich Waldeckille 25. elokuuta 1689 Walcourtin taistelun, pysäytti hän Ranskan vastaisen liittokunnan etenemisen Pohjois-Ranskassa. Hänen mielikuvitukseton johtamisensa alivoimaista vihollista vastaan taistelussa johti lempinimeen "maréchal sans lumières." Humières menetti pääarmeijan komentajuuden François Luxembourgille, ja hänet alennettiin valvomaan Lysin ja Schelden varrella olevien ranskalaisten varuskuntien puolustusta.