Vesikauhu
Alkujaan Pasteur käytti rokotteen raaka-aineena kaniinin selkäydintä, jonka käyttöön liittyy monenlaisia riskejä kuten muiden virustautien tarttuminen. Vesikauhurokotteet ovat sittemmin kehittyneet, mutta vielä 1970-luvulla vesikauhurokotekuuri oli käytettyjen menetelmien ja niihin liittyneiden komplikaatioiden vuoksi niin rankka kokemus, että sen läpi käytyään potilas todella tunsi selvinneensä tappavasta taudista. Vesikauhurokotetta ei kuitenkaan tuolloinkaan ollut koskaan syytä jättää antamatta, sillä kyseessä oli – ja on edelleenkin – varsin selkeä valinta kuoleman ja elämän välillä: Jos tauti puhkeaa, se on melkein aina kuolemaksi, mutta ajoissa annettu rokote auttaa aina.
Eläinten rokottaminen
Hevosten tärkein rokote on jäykkäkouristus- eli tetanusrokote. Hevonen on erittäin herkkä jäykkäkouristukselle. Yleensä se annetaan influenssarokotteen kanssa. Rokotusohjelmat vaihtelevat, koska ravi- ja ratsuhevosilla on erilaiset vaatimukset kilpailuihin. Tiineille tammoille annetaan lisäksi virusaborttirokotteita, joka on herpesviruksen aiheuttama hengitystietulehdus, joka voi aiheuttaa keskenmenon eli luomisen. Hevonen voidaan rokottaa myös rabiesta vastaan mutta se ei ole kovin yleistä.