Vuosirengasajoitus
Vuosirengasajoitus eli dendrokronologia on puuesineiden iänmääritysmenetelmä, joka perustuu esineessä näkyvien puun vuosirenkaiden muodostamaan kuvioon. Vuosirenkaat syntyvät, kun puu kasvaa keväällä nopeasti ja loppukesällä hitaasti. Talvisaikaan kasvua ei tapahdu, jolloin kesäpuun ja uuden kevätpuun raja muodostavat terävän vuosiluston. Renkaiden paksuus vaihtelee vuosittain olosuhteiden mukaan, joten kuviosta voidaan päätellä, milloin renkaat ovat syntyneet. Vuosirengasajoituksen kehitti 1900-luvulla Andrew Ellicott Douglass, amerikkalainen tähtitieteilijä, joka huomasi että vuosirenkaat vaihtelevat 11 vuoden auringonpilkkujakson tahdissa.
Egtvedin tyttö
Vuonna 1991 teetettiin tammiarkun vuosirenkaista dendrokologinen ajoitus, jossa puun kaatamisvuodeksi saatiin vuosi 1370 eaa. Kun oletataan, että tammi kaadettiin samana vuonna kuin tytön haudattiinkin, voidaan tytön kuolinvuosi määrittää sen avulla tarkasti. Yleensä arkeologiset ajoitukset sisältävät 100–200 vuoden virhemarginaalin.