Nepal
Nykyisin Nepal on yksi Etelä-Aasian avoimimmista talouksista, ja se on erittäin vahvasti riippuvainen kaupasta. Kaupan ja bruttokansantuotteen suhde on noin 38 prosenttia. Tullimaksut ovat noin 11 prosentissa ja määriin liittyvät tullirajoitukset on poistettu lähes kokonaan. Nepal liittyi Maailman kauppajärjestön (WTO) jäseneksi vuonna 2004 ja oli siten ensimmäinen vähiten kehittyneiden maiden (LDC) luetteloon kuuluva valtio WTO:ssa.
Talouden selkäranka on maatalous joka tarjoaa elinkeinon yli 71 % väestöstä ja tuottaa 32 % bruttokansantuotteesta. Vain neljännes maan pinta-alasta sopii viljelyyn, lisäksi kolmannes alasta on metsää ja loput vuoristoa. Tietyillä alueilla, kuten Kathmandun laaksossa, liikakansoitus on alkanut aiheuttaa ympäristöongelmia, ja metsien raivaus laitumiksi ja viljelymaaksi on johtanut eroosioon ja tulviin.
Nepalin historia
Jang Bahadurin toimesta maassa supistettiin kuninkaan valtaa. Kunigas eristettiin palatsiinsa, jota pääministerin edustajat vartioivat. Kuningas ei saanut tavata lähipiirinsä ulkopuolelta ketään ilman pääministerin lupaa. Pääministerin valta vahvistettiin kuninkaan vuonna 1856 antamalla säädöksellä, jossa pääministeri sai täydet valtuudet maan sisäisessä hallinnossa ja ulkomaansuhteiden hoidossa. Pääministerin virasta tehtiin perinnöllinen, mikä teki Kunwarin suvusta todellista valtaa pitävän dynastian. Shah-dynastian kuninkaan rooli jäi edustukselliseksi ja hän toimi kansakunnan keulakuvana.