Tammiarkkuhauta
Tutkimusten tässä vaiheessa, jossa tammiarkkujen puunrunkojen vuosirenkaita on tutkittu noin 30 arkusta, ovat säilyneet tammiarkkuhautaukset tehty 1400–1200 eaa. Polttohautauksen yleistyessä vähenivät samalla tammiarkkuhautaukset kunnes ne lopuksi loppuivat kokonaan. Vaikka traditio olikin Tanskassa ja Etelä-Ruotsissa yleinen, eivät tammiarkut ja vainajat säilyneet hyvinä nykypäiviin asti. Ne lahosivat ja maatuivat kymmenissä vuosissa jäljettömiin. Etelä-Jyllanti ja Tanskan suurilla saarilla olivat olosuhteet lyhyen aikaa suotuisat säilymiselle. Vainajan haudanneen yhteisön on pitänyt alkajaiseksi peittää vainaja melko pian ilmatiiviiseen hautakumpuun, jotta hajoamisreaktiot olisivat pysähtyneet. Myös riittävän suuri hautakumpu on selvästi eduksi säilymiselle. Nämäkään vaatimukset eivät auttaneet kovin pitkälle ja hautaukset ovatkin 3 400 vuotta vanhoja. Hauta tuli peittää ruoho- tai kanervaturpeilla niin, että niistä muodostui tiivis kerros arkun ympärille ja päälle. Turpeessa tuli olla moreenimaata, jossa oli korkeat rauta- ja mangaanipitoisuudet.
Tammiarkkuhauta
Säilymistä edistäviä piirteitä voidaan osoittaa olevan muutamia. Koska happi oli orgaanisen materiaalin säilymisen kannalta huono asia, pidensivät hapettomat olosuhteet säilymisaikaa merkittävästi. Hautakumpu, joka rakennettiin turvelaatoista tiiviisti yhteen pinoamalla, imivät itseensä hyvin vettä. Tutkijat ja viljelijät ovat kertoneet, että kun kumpua on alettu kaivaa, on siitä poistunut tehdyn aukon kautta paljon vettä. Veden säilymistä kummussa on ihmetelty ja kun asiaa alettiin tutkia, havaittiin tämän ilmiön liittyvän rautaan ja mangaaniin, jota esiintyi alueiden turpeessa runsaasti. Eräässä kokeessa rakennettiin kaksi hautakumpua ruohoturpeista. Niiden sisälle ”haudattiin” siat, jotta nähtäisiin, käynnistyykö maatuminen heti. Toinen hautakumpu kasteltiin rakentamisen aikana ja toista ei. Sitten kummut annettiin olla sään armoilla kolme vuotta. Kokeessa havaittiin, ettei kuivassa turpeessa synny vesitiivistä rakennetta vaan lahoaminen alkaa siinä heti. Tutkijat saivat säilymisen alkamaan siinä hautakummussa, johon lisättiin rakennettaessa vettä. Samalla havaittiin turpeen sisältämän raudan ja mangaanin käyttäytyvän kaivauksissa havaitulla tavalla.