Dōjō
Budōn peruskirjan neljäs artikla määrittelee dōjōn suraavasti:
Karate
Karate eli karate-do () on alkujaan okinawalainen kamppailulaji. Karate-sana tarkoittaa "tyhjää kättä" (alun perin kodete, "kiinalainen käsi"). Karaten juuret ulottuvat vanhoista okinawalaisista kamppailumuodoista aina kiinalaisiin kamppailulajeihin. Lajin perustekniikat koostuvat pääosin lyönneistä ja potkuista, mutta harjoittelussaan pidemmälle edenneet oppivat tyypillisesti myös nivellukkoja, hallintaotteita, heittoja ja hermopistetekniikoita. Suoritustekniikoiden voima muodostetaan karatessa tehokkaalla lantion käytöllä sekä jalkojen asentojen avulla. Tekniikoiden lopussa esiintyy "kime", voiman keskittäminen, johon yhdistyy voimakas uloshengitys, usein "kiai"-huudon saattelemana. Lajilla on suuri määrä erilaisia tyylisuuntia ja muotoja.