З огляду на цей параграф про лідера цивільних прав, скажіть мені, коли вони народилися, їхнє заняття, і знаменитий досягнення.
Мартін Лютер Кінг (англ. Martin Luther King Jr.; 15 січня 1929 — 4 квітня 1968) був американським баптистським міністром і активістом, який був одним з найвидатніших лідерів в русі громадянських прав з 1955 до його вбивства в 1968 році. Лідер чорної церкви і син раннього активіста за громадянські права і міністра Мартіна Лютера Кінга старшого, Кінг просував громадянські права для людей кольору в Сполучених Штатах через ненасильство і громадянську непокору. Натхнений своїми християнськими переконаннями і ненасильницьким активізмом Махатми Ганді, він керував цілеспрямованим ненасильницьким опором проти законів Джима Кроу та інших форм дискримінації в Сполучених Штатах.

Кінг брав участь і очолював марші за право голосу, десегрегацію, трудові права та інші громадянські права. Він керував автобусним бойкотом в Монтгомері в 1955 році, а пізніше став першим президентом Південної християнської конференції лідерства (SCLC). Будучи президентом SCLC, він керував невдалим Рухом Альбані в Албані, штат Джорджія, і допоміг організувати деякі з ненасильницьких протестів 1963 року в Бірмінгемі, штат Алабама. Кінг був одним з лідерів маршу 1963 року на Вашингтоні, де він виголосив свою промову "У мене є мрія" на сходах Меморіалу Лінкольна. Рух цивільних прав досяг ключових законодавчих досягнень у Законі про цивільні права 1964 року, Законі про право голосу 1965 року та Законі про справедливе житло 1968 року.

SCLC з деяким успіхом застосувала тактику ненасильницького протесту шляхом стратегічного вибору методів і місць проведення протестів. Було кілька драматичних зіткнень з сегрегаціоністськими властями, які часто реагували насильно. Кілька разів король був ув'язнений. Директор Федерального бюро розслідувань (ФБР) Дж.Едгар Гувер вважав Кінга радикалом і зробив його об'єктом COINTELPRO ФБР з 1963 року. Агенти ФБР розслідували його за можливими комуністичними зв'язками, шпигували за його особистим життям і таємно записували його. У 1964 році ФБР надіслало королю погрозливий анонімний лист, який він інтерпретував як спробу змусити його вчинити самогубство.

14 жовтня 1964 року Кінг отримав Нобелівську премію миру за боротьбу з расовою нерівністю через ненасильницький опір. У 1965 році він допоміг організувати два з трьох маршів Сельма-Монтгомері. У свої останні роки він розширив свою увагу, включаючи опозицію до бідності, капіталізму та війни у В'єтнамі. У 1968 році Кінг планував національну окупацію Вашингтона, що називатиметься кампанією бідних людей, коли він був убитий 4 квітня в Мемфісі, штат Теннессі. Його смерть супроводжувалася національним трауром, а також гнівом, що призвело до заворушень у багатьох містах США. Кінг був посмертно нагороджений Президентською медаллю Свободи в 1977 році і Золотою медаллю Конгресу в 2003 році. День Мартіна Лютера Кінга був встановлений як свято в містах і штатах по всій Сполучених Штатах починаючи з 1971 року; федеральне свято вперше спостерігалося в 1986 році. Сотні вулиць в США були перейменовані на його честь, і округ Кінг у Вашингтоні був пересвячений йому. Меморіал Мартіна Лютера Кінга-молодшого на Національному торговому центрі у Вашингтоні, штат Вашингтон, був присвячений в 2011 році.
Мартін Лютер Кінг (Martin Luther King Jr.) народився 15 січня 1929 року. Він був американським баптистським міністром і активістом, який отримав Нобелівську премію миру за боротьбу з расовою нерівністю через ненасильницький опір 14 жовтня 1964 року.