З наступного пункту, який головний висновок щодо проблеми зупинки?
У теорії обчислюваності, проблема зупинки - це проблема визначення, з опису довільної комп'ютерної програми і введення, чи програма закінчить роботу, або продовжить працювати назавжди. Алан Тюрінг в 1936 році довів, що загальний алгоритм для вирішення проблеми зупинки для всіх можливих пар програм-входів не може існувати. Для будь-якої програми f, яка може визначити, чи зупиняються програми, "патологічна" програма g, названа з деяким введенням, може передати свій власний джерело і його вхід до f і потім конкретно робити протилежне тому, що f передбачає g. Не може існувати F, що вирішує цей випадок. Ключовою частиною доказу є математичне визначення комп'ютера і програми, яка відома як машина Тюрінга; проблема зупинки є невирішеною над машинами Тюрінга. Це один з перших випадків вирішення проблем, які виявилися невирішеними. Цей доказ є значним для практичних обчислювальних зусиль, що визначає клас додатків, які жоден винахід програмування не може виконати досконало.
Проблема зупинки є невирішеною.