Витягніть унікальні імена композиторів з тексту. Розділіть їх кома і простір.
До певної міри європейські та американські традиції розходилися після Другої світової війни. Серед найвпливовіших композиторів в Європі були П'єр Булес, Луїджі Ноно і Карлхайнц Стокхаузен. Першими і останніми були обидва учні Олівьє Мессіана. Важливою естетичною філософією, а також групою композиційних методів в цей час був серіалізм (також відомий як «прозоропорядкована музика», «тотальна музика» або «тотальний тональний порядок»), який взяв за свою вихідну точку композиції Арнольда Шоенберга і Антона Веберна (але був протилежним традиційній музиці з дванадцятьма тонами), а також був тісно пов'язаний з ідеєю Ле Корбюзьє про модуль. Однак деякі більш традиційно засновані композитори, такі як Дмитро Шостакович і Бенджамін Бріттен, підтримували тональний стиль композиції, незважаючи на видатний серіалістичний рух.

У Америці такі композитори, як Мілтон Баббітт, Джон Кейдж, Еліотт Картер, Генрі Коуелл, Філіп Гласс, Стів Райх, Джордж Рошберг і Роджер Сешнс, сформували свої власні ідеї. Деякі з цих композиторів (Кейдж, Коуелл, Глаз, Райх) представляли нову методологію експериментальної музики, яка почала ставити під сумнів фундаментальні поняття музики, такі як нотація, виконання, тривалість і повторення, в той час як інші (Баббітт, Рошберг, Сешнс) сформували свої власні розширення дванадцятитонного серіалізму Шоенберга.
Pierre Boulez, Luigi Nono, Karlheinz Stockhausen, Olivier Messiaen, Arnold Schoenberg, Anton Webern, Le Corbusier, Dmitri Shostakovich, Benjamin Britten, Milton Babbitt, John Cage, Elliott Carter, Henry Cowell, Philip Glass, Steve Reich, George Rochberg, Roger Sessions