Як працюють британські телефонні номери?
Телефонна система Великобританії має дивну і складну закономірність, яка виникла з багатьох історичних змін і аномалій. Майже всі цифри починаються з нуля, коли вони вимовляються у Великобританії. Провідний 0 випускається при дзвінці з-за кордону, а на його місці додається префікс «+44». Друга цифра вказує, який це тип числа. Так звані географічні номери (ті, які пов'язані з кодом області) починаються з 01або 02. Числа, що починаються з 03 не пов'язані з будь-яким кодом регіону, але стягуються за тими ж тарифами, що і числа, що починаються з 01 або 02. Номери мобільних телефонів завжди починаються з 07. Номери, починаючи з 09 - це преміальні номери, які несуть високі витрати на надання додаткових послуг. Номери, що починаються з 080 є безкоштовними. Інші числа, що починаються з 08 стягуються за спеціальними тарифами, але не дуже високими тарифами за числа 09.

Спеціальні номери, які не починаються з нуля, включають 999 і 112 для надзвичайних ситуацій, 101 для надзвичайних поліцейських справ, 111 для зв'язку з Національною службою охорони здоров'я в службі надзвичайних ситуацій і запитів в каталогах, які починаються з 118.

Історія кодів регіону Великобританії (починаючи з 01 і 02) сягає часів, коли окремі телефонні обміни мали власні один, два або тризначні коди абонента Trunk Dialing (STD). B для Бірмінгема або AY6 для Айлсбері). У 1966 році коди STD були перетворені на цифри за допомогою номерних зразків на телефонних дзвінках (де 2 = ABC, 3 = DEF і т.д.). Таким чином, Бірмінгем став 021, Айлсбері став 0296. 01 був кодом, присвоєним Лондону. Обласні коди мали від 2 до п'яти символів, включаючи провідний нуль. Після коду області для кожного рядка було додано місцеве число від 3 до 7 цифр, щоб зробити повне число або 9 або 10 цифр довжиною. Викликанці в межах одного і того ж районного коду можуть викликати інші рядки з одним і тим же кодом, просто викликуючи місцевий номер, пропускаючи районний код. У 1968 районні коди, починаючи з 00, були перенесені на 00 для інших цілей.

До 1980-х років ряд факторів означав, що деякі райони, особливо Лондон, закінчувалися кодами. У 1990 році Лондон був розділений на 071 (внутрішній Лондон) і 081 (зовнішній Лондон).

У 80-х і 90-х роках також спостерігалося поступове введення «негеографічних» чисел. Безкоштовні номери 0800 і ряд шаблонів для нових мобільних послуг. Преміальні послуги також були запущені за допомогою 0898.

У 1995 році на так званий «PHONEday» після нуля був доданий провідний 1. Лондонські номери стали або 0171 або 0181, Birmingham 0121, Aylesbury 01296 і т.д.

Це встановило модель, яку ми бачимо сьогодні, що дозволяє деяким кодам області перейти до кодів "02" протягом наступних кількох років. Крім того, більшим містам були присвоєні нові коди, починаючи з 011. 0113 для Лідса, 0117 для Брістоля.

У 2000 році "велика зміна числа" побачила, що коди Лондона знову змінилися = 0171 став 020 7 і 0181 став 020 8, що дозволяє видавати нові номера Лондона, починаючи з 020 3 і 020 4. Іншими містами, які отримали коди стилю «02», були Саутгемптон / Портсмут 023, Ковентрі 024 і Кардіфф 029. У Північній Ірландії був введений уніфікований код 028.