Як звали останню команду, яка грала професійно?
Edson Arantes do Nascimento (бразильська португальська: [ˈɛdsõ aˈɾɐ̃tʃiz du nasiˈmẽtu]; 23 жовтня 1940 — 29 грудня 2022), більш відомий своїм прізвищем Пеле (португальська вимова: [peˈlɛ]), був бразильським професійним футболістом, який грав як фронтмен. Широко розглядається як один з найбільших гравців усіх часів, він був одним з найуспішніших і популярних спортивних фігур 20-го століття. У 1999 році він був названий спортсменом століття Міжнародним олімпійським комітетом і включений до списку Time 100 найважливіших людей XX століття. У 2000 році Пеле був обраний світовим гравцем століття Міжнародною федерацією футбольної історії та статистики (IFFHS) і був одним з двох спільних переможців FIFA Player of the Century. Його 1 279 голів в 1 363 іграх, в тому числі дружніх, визнано світовим рекордом Гіннеса.

Пеле почав грати за "Сантоса" у віці 15 років і бразильську національну команду в 16 років. Протягом своєї міжнародної кар'єри він виграв три чемпіонати світу: 1958, 1962 і 1970, єдиний гравець, який зробив це, і наймолодший гравець, який виграв чемпіонат світу (17). Він отримав прізвисько O Rei (Король) після турніру 1958 року. Пеле є головним голкіпером Бразилії з 77 голами в 92 іграх. На рівні клубу він був найвищим голкіпером Сантоса з 643 голами в 659 іграх. У золоту епоху для Сантоса він очолив клуб на Кубку Лібертадорес в 1962 і 1963 роках, а також на Кубок міжконтинентальних чемпіонів в 1962 і 1963 роках. Вважається, що пов'язуючи фразу "Красива гра" з футболом, "електрична гра і схильність до грандіозних голів" Пеле зробили його зіркою по всьому світу, а його команди турували по всьому світу, щоб повною мірою скористатися його популярністю. Під час своїх гральних днів Пеле був на деякий час найбільш високооплачуваним спортсменом у світі. Після виходу на пенсію в 1977 році Пеле був світовим послом футболу і зробив багато акторських і комерційних завдань. У 2010 році він був призначений почесним президентом New York Cosmos.

В середньому майже один гол за гру протягом всієї своєї кар'єри, Пеле був досвідчений в ударі м'яча обома ногами, а також передбачав рухи своїх опонентів на полі. Хоча переважно нападаючий, він також міг глибоко впасти і взяти на себе роль гравця, надаючи допомогу зі своїм баченням і здатністю пропускати, а також використовувати свої навички дриблінгу, щоб вийти за межі опонентів. У Бразилії він був визнаний національним героєм за свої досягнення у футболі та за його відверту підтримку політики, яка покращує соціальні умови бідних. Його поява на Чемпіонаті світу 1958 року, де він став чорною світовою спортивною зіркою, було джерелом натхнення. Протягом всієї своєї кар'єри і на пенсії Пеле отримав численні індивідуальні та командні нагороди за свої досягнення на полі, рекордні досягнення та спадщину в спорті.

Ранні роки

Народився в 1940 році в місті Трес-Кораціонс в штаті Мінас-Жерайс в Бразилії, Пеле має вулицю, названу на його честь в місті - Rua Edson Arantes do Nascimento. Статуя Пеле також поміщена на площі поблизу центру міста.
Пеле народився Едсон Арантес-ду-Насименто 23 жовтня 1940 року в Трес-Кораціоні, Мінас-Жерайс, син футболіста Флуміненса Дондіньо (народився Жуано Рамос-ду-Насименто) і Селеста Арантеса. Він був старшим з двох братів і сестер, брат Зока також грав за Сантоса, хоча і не так успішно. Його назвали на честь американського винахідника Томаса Едісона. Його батьки вирішили видалити "i" і назвати його "Едсоном", але на його свідоцтві про народження було вказано, що багато документів показують його ім'я як "Едісон", а не "Едсон", як він був названий. Спочатку його називали «Діко» своєю сім'єю. Він отримав прізвисько "Пеле" під час своїх шкільних днів, коли, як стверджується, йому дали його через його вимову імені свого улюбленого гравця, місцевого воротаря Васко да Гами Біле, який він помилився, але чим більше він скаржився, тим більше він застряг. У своїй автобіографії, опублікованій в 2006 році, Пеле заявив, що не знає, що означає ім'я, ані його старі друзі. За винятком твердження, що назва походить від слова «Bilé», слово не має ніякого значення в португальській мові. [Повідомлення 2]

Пеле виріс у бідності в Бауру, штат Сан-Паулу. Він заробляв додаткові гроші, працюючи в чайних магазинах як служниця. Вчився грати батьком, він не міг собі дозволити належний футбол і зазвичай грав або з човнем, наповненим газетою і зв'язаним стрункою або грейпфрутом. У молодості він грав у декількох аматорських командах, включаючи Sete de Setembro, Canto do Rio, São Paulinho і Ameriquinha. Пеле очолив юнаків Bauru Atlético Clube (під керівництвом Вальдемара де Бріто) до двох державних молодіжних чемпіонатів Сан-Паулу. У середині підліткового віку він грав за футбольну команду під назвою Radium. Внутрішній футбол став популярним в Бауру, коли Пеле почав грати в нього. Він був частиною першого в регіоні футзального (внутрішнього футболу) змагання. Пеле і його команда виграли перший чемпіонат і кілька інших.

За словами Пеле, футзал (внутрішній футбол) представляє складні виклики: він сказав, що це набагато швидше, ніж футбол на траві, і що гравці повинні думати швидше, тому що всі близькі один до одного на полі. Пеле віддає перевагу футболу за те, що допомагає йому краще мислити на місці. Крім того, футзал дозволив йому грати з дорослими, коли йому було близько 14 років. У одному з турнірів, в яких він брав участь, спочатку його вважали занадто молодим, щоб грати, але в кінцевому підсумку він закінчився першим голкіпером з 14 або 15 голами. "Це дало мені багато впевненості", - сказав Пеле, "я тоді знав, що не боятися того, що може прийти".

Клуб кар'єри
Сантос
Основна стаття: Санта
1956-1962: Ранні роки з Сантосом і оголошені національним скарбом

У 1962 році Пеле був визнаний найкращим гравцем світу.
У 1956 році де Бріто взяв Пеле до Сантоса, промислового і портового міста, розташованого поблизу Санто-Паулу, щоб випробувати професійний клуб Сантос ФК, сказавши директорам клубу, що 15-річний хлопчик буде "найвеличнішим футболістом у світі". Пеле справив враження на тренера Сантоса Лулу під час його судового процесу на стадіоні Віла-Белміро, і він підписав професійний контракт з клубом в червні 1956 року. Пеле був високо просунутий в місцевих ЗМІ як майбутня суперзірка. Він дебютував у старшій команді 7 вересня 1956 року у віці 15 років проти Corinthians de Santo André і мав вражаючий результат у перемозі 7-1 і забив перший гол у своїй кар'єрі під час матчу.

Коли почався сезон 1957 року, Пеле отримав стартове місце в першій команді і, у віці 16 років, став головним гравцем ліги. Через десять місяців після професійного підписання підліток був викликаний до бразильської національної команди. Після чемпіонату світу 1958 і 1962 року, багаті європейські клуби, такі як Реал Мадрид, Ювентус і Манчестер Юнайтед, намагалися підписати його марно. У 1958 році "Мілан" навіть зумів отримати йому регулярний контракт, але Анджело Моратті був змушений розірвати контракт на прохання голови Сантоса після бунту бразильських шанувальників Сантоса. Валенсія CF також уклала угоду, яка привела б Пеле до клубу після чемпіонату світу 1958 року, однак після його виступів на турнірі Сантос відмовився відпустити гравця. У 1961 році уряд Бразилії під керівництвом президента Жаніо Квадроса оголосив Пеле "офіційним національним скарбом", щоб запобігти його вивезенню з країни.

Пеле виграв свій перший великий титул з Сантосом в 1958 році, коли команда виграла Campeonato Paulista; він закінчив турнір як найкращий голлівуд, забивши 58 голів, рекорд, який досі стоїть. Через рік він допоміг команді здобути свою першу перемогу в Torneio Rio-São Paulo з результатом 3:0 над Васко да Гама. Однак Сантос не зміг зберегти титул Пауліста. У 1960 році Пеле забив 33 голи, щоб допомогти своїй команді відновити трофей Campeonato Paulista, але програв на турнірі Ріо-Сан-Паулу після закінчення на 8-му місці. У сезоні 1960 року Пеле забив 47 голів і допоміг Сантосу відновити чемпіонат Пауліста. Цього ж року клуб переміг у "Таса Бразиліа", переміг Баїю у фіналі; Пеле завершив турнір з дев'ятьма голами. Перемога дозволила Сантосу взяти участь у Кубку Лібертадорес, найпрестижнішому клубному турнірі в Західній півкулі.

1962–1965: Кубок Лібертадорес
"Я приїхав, сподіваючись зупинити велику людину, але пішов, переконаний, що я був скасований кимось, хто не народився на тій же планеті, що і ми".

— воротар «Бенфіки» Коста Перейра після втрати від «Сантоса» в 1962 році.
Найуспішніший сезон Копа Лібертадорес Сантоса почався в 1962 році; команда була посіта в групі 1 поряд з Cerro Porteño і Deportivo Municipal Bolivia, вигравши кожен матч своєї групи, але один (відстань 1-1 проти Cerro). Сантос переміг Universidad Católica в півфіналі і зіткнувся з захисними чемпіонами Peñarol у фіналі. Пеле двічі забив в матчі плей-офф, щоб забезпечити перший титул для бразильського клубу. Пеле завершився як другий топ-командир конкуренції з чотирма голами. Того ж року Сантос успішно захистив Campeonato Paulista (з 37 голами від Пеле) і Taça Brasil (Пеле забив чотири голи в фінальній серії проти Botafogo). Сантос також виграв міжконтинентальний кубок 1962 року проти Бенфіки. Одягнувши футболку з номером 10, Пеле випустив одну з найкращих виступів своєї кар'єри, забивши хет-трик в Лісабоні, коли Сантос виграв 5–2.


Пеле з Сантосом в Нідерландах, жовтень 1962
Пеле стверджує, що його найзагадковіший гол був забитий на стадіоні Rua Javari на матчі Campeonato Paulista проти São Paulo Rivale Clube Atlético Juventus 2 серпня 1959 року. Оскільки немає відеозапису цього матчу, Пеле попросив зробити комп'ютерну анімацію цієї конкретної мети. У березні 1961 року Пеле забив гол де плака (голь, гідний плаки), проти Флуміненсе на Маракана. Пеле отримав м'яч на краю своєї кримінальної зони, і пробіг по довжині поля, ухиляючись від опозиційних гравців, перш ніж вдарити м'яч поза мечем. Плакат був поставлений на замовлення з присвяченням "найкрасивішій мети в історії Маракана".


Пеле перед тим, як зіткнутися з Бока-Юніорсом у другому матчі фіналу Копа Лібертадорес 1963 року в Ла Бомбонері.
Будучи захисними чемпіонами, Сантос автоматично кваліфікувався до півфінального етапу Кубка Лібертадорес 1963 року. Бале бранко (білий балет), прізвисько, дане Сантосу в той час, зумів зберегти титул після перемог над Botafogo і Boca Juniors. Пеле допоміг Сантосу подолати команду Ботафого, в якій бразильські великі гравці, такі як Гаррінча і Джайрзіньхо, забили гол на останній хвилині в першій грі півфіналу, що зробило його 1-1. У другій нозі Пеле забив хет-трик в Estádio do Maracanã, а Сантос виграв, 0–4, у другій нозі. Сантос розпочав фінальну серію, вигравши 3:2 в першій нозі і переміг Boca Juniors 1:2 в Ла Бомбонері. Це був рідкісний подвиг в офіційних змаганнях, з іншим голом від Пеле. Сантос став першою бразильською командою, яка підняла Кубок Лібертадорес на аргентинській землі. Пеле завершив турнір з п'ятьма голами. Сантос програв Campeonato Paulista після того, як закінчив на третьому місці, але продовжив вигравати турнір Ріо-Сан-Паулу після 0-3 перемоги над Фламенго у фіналі, з Пеле забив один гол. Пеле також допоможе Сантосу зберегти міжконтинентальний кубок і Taça Brasil проти AC Milan і Bahia відповідно.

У Кубку Лібертадорес 1964 року Сантос був переможений в обох ногах півфіналу Independiente. Клуб виграв Campeonato Paulista, з Пеле забив 34 голи. Сантос також розділив титул Ріо-Сан-Паулу з Botafogo і виграв Taça Brasil четвертий рік поспіль. У Копа Лібертадорес 1965 року Сантос досяг півфіналу і зіткнувся з Пеньяролом в ремінці фіналу 1962 року. Після двох матчів був необхідний плей-офф, щоб розірвати зв'язок. На відміну від 1962 року, Пеньяроль вийшов на вершину і виключив Сантоса 2–1. Пеле, однак, закінчився як кращий вболівальник турніру з восьми голами.

1966–1974: О. Мілесимо і останні роки з Сантосом
У 1966 році Сантос не зміг зберегти Бразилію, оскільки цілей Пеле було недостатньо, щоб запобігти 9-4 поразці Крузеіро (під керівництвом Тостао) у фінальній серії. Однак клуб виграв чемпіонат Пауліста в 1967, 1968 і 1969 роках. 19 листопада 1969 року Пеле забив свій 1000-й гол у всіх змаганнях, у тому, що було дуже очікуваним моментом в Бразилії. Цей гол під назвою O Milésimo (Тисяча), стався в матчі проти Васко да Гами, коли Пеле забив з штрафного удару, на стадіоні Маракана.

У 1969 році дві фракції, що брали участь у Нігерійській громадянській війні, погодилися на 48-годинне припинення вогню, щоб вони могли дивитися, як Пеле грає на виставці в Лагосі. Сантос в кінцевому підсумку зіграв в матчі 2–2 з Lagos з Stationary Stores FC і Пеле забив голи своєї команди. Громадянська війна тривала ще рік після цієї гри. Під час свого часу в Сантосі, Пеле грав поруч з багатьма талановитими гравцями, включаючи Зіто, Пепе і Коутіньхо; останні співпрацювали з ним в численних одно-двох іграх, атаках і голах. Після 19-го сезону Пеле з Сантосом, він залишив бразильський футбол. 643 голи Пеле за "Сантос" були найбільш забитими для одного клубу, поки в грудні 2020 року його не перевершив "Барселона" Ліонель Мессі.

Космос Нью-Йорка

Пеле підписує футбольний контракт для президента США Річарда Ніксона в Білому домі в 1973 році, за два роки до приєднання до New York Cosmos
Після сезону 1974 (його 19-й з Сантосом), Пеле пішов у відставку з бразильського клубу футболу, хоча він продовжував іноді грати за Сантоса в офіційних змагальних матчах. Через рік він вийшов на пенсію, щоб підписати контракт з New York Cosmos of the North American Soccer League (NASL) на сезон 1975 року. На хаотичній прес-конференції в нью-йоркському клубі 21, Cosmos розкрив Пеле. Прес-секретар клубу Джон О'Рейлі заявив: "У нас були суперзірки в Сполучених Штатах, але нічого на рівні Пеле. Всі хотіли доторкнутися до нього, потримати його руку, сфотографуватися з ним». Незважаючи на те, що на даний момент Пеле значно перевищив свій преміум, йому належить значно збільшити громадську обізнаність і інтерес до спорту в США. Під час свого першого публічного виступу в Бостоні він був поранений натовпом шанувальників, які оточували його, і був евакуйований на стрічці.


Пеле виходить на поле, щоб зіграти свою першу гру з Космосом, 15 червня 1975 року
Пеле дебютував за «Космос» 15 червня 1975 року проти «Даллас Торнадо» на стадіоні «Даунінг», забивши один гол в матчі 2–2. Пеле відкрив двері для багатьох інших зірок, щоб грати в Північній Америці. Джорджіо Чінаглія слідував за ним до Cosmos, потім Франц Бекенбауер і його колишній колега з команди Сантоса Карлос Альберто. Протягом наступних декількох років до ліги прийшли інші гравці, включаючи Йохана Кройфа, Євсебіо, Боббі Мур, Джорджа Беста і Гордона Бенкса.

У 1975 році, за тиждень до Ліванської громадянської війни, Пеле зіграв дружній матч для ліванського клубу Nejmeh проти команди ліванських зірок Прем'єр-ліги, забивши два голи, які не були включені до його офіційного рахунку. У день матчу 40 тисяч глядачів з раннього ранку були на стадіоні, щоб подивитися матч.

Пеле привів "Космос" до Футбольної шафи 1977 року, в його третьому і останньому сезоні з клубом. У червні 1977 року Cosmos привернув рекордний рекорд NASL 62,394 шанувальників на стадіон Giants для перемоги 3-0 над Tampa Bay Rowdies з 37-річним Пеле, який забив хет-трик. У першій половині чвертьфіналу вони залучили рекордну американську аудиторію в 77,891 за те, що перетворилося на 8-3-розрив Fort Lauderdale Strikers на стадіоні Giants. У другій грі півфіналу проти «Рочестер Ланцерс» «Космос» виграв 4-1. Пеле завершив свою офіційну гральну кар'єру 28 серпня 1977 року, очоливши New York Cosmos до свого другого футбольного титулу з перемогою 2–1 над Seattle Sounders на стадіоні Civic в Портленді, штат Орегон.

1 жовтня 1977 року Пеле завершив кар'єру на виставковому матчі між «Космосом» і «Сантосом». Матч відбувався перед проданою натовпом на стадіоні Giants і був телевізійний в США на ABC Wide World of Sports, а також по всьому світу. Батько і дружина Пеле були присутніми на матчі, а також Мухаммед Алі і Боббі Мур. Доставляючи повідомлення аудиторії перед початком гри - "Любов важливіша, ніж те, що ми можемо прийняти в житті" - Пеле зіграв першу половину з Космосом, другу з Сантосом. Гра закінчилася перемогою «Космос» 2–1, а Пеле забив за «Космос» 30-ярдний фрі-кік, що було остаточною метою його кар'єри. У другій половині дня почався дощ, що змусило бразильську газету вийти з заголовком наступного дня: «Навіть небо плаче».
Останнім футбольним клубом Пеле був Нью-Йорк Космос Північноамериканської футбольної ліги, для якого він грав протягом 3 сезонів, закінчивши свою професійну кар'єру в 1977 році.