Хто був першим гравцем, відправленим під час футбольного матчу?
Це список усіх випадків, коли футболіст був відправлений з матчу чемпіонату світу з футболу через помилку або неправильну поведінку, або як прямий викид (червона картка) або як друга застереження (жовта картка) протягом матчу.

Цей список включає всі звільнення з першого чемпіонату світу 1930 року. Використання фізичних червоних і жовтих карток для позначення звільнень і застережень відповідно є пізнішим винаходом, який був введений на турнірі 1970 року.

Лише гравці перераховуються, навіть якщо вони були на лавці заміни в момент відправлення. Менеджери та інші члени технічного персоналу не покриваються.

Статистика
Плацидо Галіндо був першим гравцем, який був відправлений на матч чемпіонату світу, граючи за Перу проти Румунії в матчі 1930 року, офіційованому Альберто Варнкеном. Хоча фізичні червоні картки були введені з 1970 року, вони не були введені в практиці до 1974 року, коли суддя Доган Бабакан відправив від Чилі Карлоса Казлі під час матчу проти Західної Німеччини.
Двоє гравців двічі отримували червоні картки: Камерунський Рігоберт Пісня (1994 і 1998) і Франція Зінедін Зідан (1998 і 2006).
Під час фінальних матчів відбулося п'ять звільнень: аргентинці Педро Монзон і Густаво Дезотті (обидва 1990), французи Марсель Десалі (1998) і Зінедін Зідан (2006), і Джон Хайтінга з Нідерландів (2010).
Уругвайський футболіст Хосе Батіста отримав найшвидшу червону картку в першій хвилині матчу проти Шотландії в 1986 році.
Декілька викидів або відбулися після остаточного свистка матчу, або були присуджені гравцям на заміній (або обом), і, таким чином, не зменшили кількість гравців на полі під час гри. Дві з них, Леандро Куфре з Аргентини (проти Німеччини, 2006) і Дензел Думфріс з Нідерландів (проти Аргентини, 2022), відбулися після штрафних матчів, що робить їх останніми червоними картками.
У турнірі були відправлені три ворота: італійський Джанлука Паглюка (1994), південноафриканський Ітумеленг Хюне (2010), і уельський Уейн Хеннесі (2022).
Матч з найбільшими звільненнями був з Португалії проти Нідерландів в 2006 році, коли суддя Валентин Іванов розбив 4 червоні картки, по 2 для кожної команди.
Арбітр, який відправив найбільше гравців, - Артуро Брізіо Картер, 7 червоних карток, в 5 різних матчах (також рекорд).
Команда з найбільшою кількістю висланих гравців - Бразилія, з 11 - в 9 різних матчах, рекорд, який ділиться з Аргентиною. Команда, чиї опоненти отримали найбільше червоних карток, є Німеччина (incl. Західна Німеччина), з 20 – в 18 різних матчах, також рекорд.
На Чемпіонаті світу 2006 року було найвище число червоних карт: усього було відправлено 28 гравців (у 20 матчах, також рекорд).
Плацидо Галіндо був першим гравцем, який був відправлений на матч чемпіонату світу, граючи за Перу проти Румунії в матчі 1930 року, офіційованому Альберто Варнкеном. Хоча фізичні червоні картки були введені з 1970 року, вони не були введені в практиці до 1974 року, коли суддя Доган Бабакан відправив від Чилі Карлоса Казлі під час матчу проти Західної Німеччини.