Зважаючи на посилання на текст про Фархада Моширі, як виглядають його намальовані чаші?
Фархад Моширі (народився в 1963 році в Ширазі) - іранський художник, який проживає в Тегерані. Його художня робота вкорінена в діалекті поп-арту з тонким, підривним соціально-політичним коментарем.

Біографія
Моширі вивчав образотворчі мистецтва в Каліфорнійському інституті мистецтв у Валенсії, Каліфорнія, в 1980-х роках, де він вперше почав експериментувати з установками, відеомистецтвом і живописом. Він отримав MFA від Каліфорнійського інституту мистецтв в 1984 році, перш ніж повернутися до Тегерана в 1991 році. Згодом він став відомий своїми іронічними інтерпретаціями гібридів між традиційними іранськими формами та споживчою і глобалізованою популярною культурою, поширеною в його країні.

На початку 2000-х років Моширі найбільш легко асоціювався зі своїми картинами з чашів, які прикрашені традиційними іранськими приказками і поетичними віршами, написані перською каліграфією. Ці монументальні контейнери були описані як рецептури життя, пам'яті та бажання, і відображають його захоплення археологією.

Його розфарбовані баночки, які утворюють торговельну марку його виробництва, виглядають як тривимірні об'єкти, розбиваються з популярними стравами, напоями і десертами, з популярними сценаріями, елегантно написаними на їх тілі. Інші значні твори включають Stereo Surround Sofa (2004), Silver Portrait on Red (2004), Diamond Brain (2004-5) і A Dream in Tehran (2007).

Моширі також зацікавлений у повторенні чисел і букв у сценаріях за їх внутрішню красу, на відміну від будь-якого буквального значення або сенсу, яке вони можуть мати.

У «Саль і перець» Кеннеді, з 2005 року, він презентує відразу ж впізнавану пару Кеннеді у вигляді солей і перець.

Його роботи зберігаються в декількох публічних колекціях, включаючи Музей витончених мистецтв Вірджинії, Річмонд, Колекція Фарджам, Дубай, і Британський музей, Лондон.

Його представляють галерея Third Line в Дубаї, Галерея Еммануеля Перротіна в Парижі, Нью-Йорку, Токіо та Гонконзі, Родольф Янссен в Брюсселі, Таддеус Ропак в Зальцбурзі та Лондоні.
Пофарбовані баночки Фархада Моширі виглядають як тривимірні об'єкти, що розбиваються з популярними напоями, їжею та десертами.