Будь ласка, поясніть, як стан душі злочинця має відношення до вини у вчиненні злочину
У юриспруденції анімус ноценді (від латинського animus «ум», і noceo «пошкодити») - це суб'єктивний стан розуму винуватця злочину, з посиланням на точне знання незаконного змісту його поведінки, а також її можливих наслідків.

У більшості сучасних правових систем animus nocendi є необхідною умовою для винесення кримінального вироку.

Анімус ноценді зазвичай демонструється перевіреною присутністю таких елементів:

знання закону, що забороняє розглянуту дію або поведінку (якщо не існує системного зобов'язання, що залежить від кожного громадянина, який вважає, що закон повинен бути відомий кожному дорослому - в цьому випадку знання передбачається a priori; див. також Ignorantia juris non excusat);
знання найбільш ймовірних наслідків його дій;

чіткого наміру порушувати закон або викликати перевірені наслідки дії.
Коли автор злочину не мав animus nocendi, зазвичай вважається, що злочин все ще існує, але автор невинний, якщо відповідальність за провину не може бути знайдена в його поведінці: типовий випадок автокатастрофи, в якій неправильний або навіть небезпечний маневр викликає особисті травми іншому водієві автомобіля, потім управляється як злочин за наявність травм, проте автор не буде переслідуваний як автор травм (він не хотів завдати шкоди іншому водієві, тому у нього не було animus nocendi), а просто як автор небезпечної поведінки, яка опосередковано спричинила зазначені наслідки, і буде притягнутий до відповідальності за винний титул.
У більшості правових систем вимагається продемонструвати, що винуватця злочину мав намір завдати шкоди, також відомий за юридичним терміном "animus nocendi" (від латинського animus "ум" і noceo "нашкодити"). Зрозуміло, це означає мати попереднє знання про незаконність свого вчинку і наслідки злочину. Намір є важливим при встановленні вини за конкретний злочин. Хорошим прикладом є фатальність автомобільної аварії: водій, відповідальний за причину випадкової смерті потерпілого (смерть), але не винен у вбивстві - якщо не можна встановити, що водій з вини мав намір вбити потерпілого.