Будь ласка, перелічіть ключові моменти про економіку Бангладеш з пункту нижче:
Бангладеш є другою за величиною економікою Південної Азії після Індії. Країна випередила Індію (від якої вона була частиною до 1947 року) і Пакистан (від якої вона була частиною до 1971 року) з точки зору доходу на душу населення. За даними Світового банку, «Коли новостворена незалежна країна Бангладеш народилася 16 грудня 1971 року, вона була другою найбіднішою країною в світі, роблячи трансформацію країни протягом наступних 50 років однією з великих історій розвитку. З тих пір бідність скоротилася вдвічі за рекордну швидкість. Запис в початкову школу тепер майже універсальний. Сотні тисяч жінок увійшли до робочої сили. Постійно зроблено прогрес у сфері здоров'я матері та дитини. І країна краще захищена від руйнівних сил, викликаних зміною клімату та природними катастрофами. Успіх Бангладеш включає в себе багато рухомих частин - від інвестування в людський капітал до встановлення макроекономічної стабільності. Виходячи з цього успіху, країна тепер закладає основу для подальшого економічного зростання та створення робочих місць, збільшуючи інвестиції в енергетику, внутрішні зв'язки, міські проекти та транспортну інфраструктуру, а також пріоритетуючи адаптацію до зміни клімату та підготовку до катастроф на шляху до сталого зростання ".

Після поділу Індії регіон зазнав зміни в економічній географії. У Східному Пакистані принципи вільного ринку були загальноприйняті. Уряд сприяв індустріалізації, щоб виробляти споживчі товари якомога швидше, щоб уникнути залежності від імпорту. Деякі сектори, такі як комунальні послуги, потрапили під державну власність. Попит на джуту під час Корейської війни призвів до створення Adamjee Jute Mills, які замінили джутові млини в Данді і Калькутті як найбільший джутовий млин у світі. Однак до 1960-х років частка експорту Східного Пакистану знизилася з 70% до 50% в той час як Західний Пакистан отримав основну частину інвестицій. Економічні скарги відігравали ключову роль у прагнення до незалежності східних пакистанців. Протягом перших п'яти років незалежності (1971-1975), новостворена Бангладеш слідувала соціалістичної економіки. Наприкінці 1970-х років соціалістична політика була перевернута, промислові заводи повернулися приватним власникам, а приватна промисловість все більше просувалася. Уряд створив експортні переробні зони для стимулювання експортної економіки. Між 1991 і 1993 роками міністр фінансів Саїфур Рахман запустив подальші реформи за підтримки МВФ, які лібералізували економіку і стимулювали промисловий ріст, послуги та експорт. До кінця 1990-х і початку 2000-х років імпульс реформ втратив силу через хронічну політичну нестабільність, але економіка продовжувала зростати.

У 2022 році Бангладеш мав другий за величиною валютний резерв у Південній Азії. Резерви збільшили витратні можливості уряду, незважаючи на податкові доходи, що складають лише 7,7% державних доходів. Значна частина інвестицій пішла в енергетичний сектор. У 2009 році Бангладеш переживав щоденні затримки кілька разів на день. У 2022 році країна досягла 100% електрифікації. Однією з основних схем боротьби з бідністю уряду Бангладеш є Проект Ашраян, який спрямований на ліквідацію бездомності шляхом надання безкоштовного житла. Рівень бідності знизився з 80% в 1971 році до 44,2% в 1991 році до 12,9% в 2021 році. Рівень грамотності в 2022 році склав 74,66%. Бангладеш має робочу силу приблизно 70 мільйонів, що є сьомим за величиною у світі; з рівнем безробіття 5,2% по 2021 році. Уряд створює 100 спеціальних економічних зон для залучення прямих іноземних інвестицій і створення 10 мільйонів робочих місць. Орган з розвитку інвестицій Бангладеш (BIDA) та Орган з економічних зон Бангладеш (BEZA) були створені, щоб допомогти інвесторам в створенні заводів; і доповнити давньовічний Орган з експортної переробки Бангладеш (BEPZA). Бангладешська така є національною валютою. Сектор послуг становить близько 51,3% від загального ВВП і займає 39% робочої сили. На промисловий сектор припадає 35,1% ВВП і в ньому зайнято 20,4% робочої сили. Сектор сільського господарства становить 13,6% економіки, але є найбільшим сектором зайнятості, з 40,6% робочої сили. У сільському господарстві країна є основним виробником рису, риби, чаю, фруктів, овочів, квітів і юти. Лобстери і креветки є деякими відомими експортними товарами Бангладеш.
1 Бангладеш – друга за величиною економіка Південної Азії

2. У 2022 році Бангладеш мав другий за величиною валютний резерв у Південній Азії

3 Рівень бідності в Бангладеш зараз становить 12,9%. З 80% в 1971 році і 44,2% в 1991 році.

4 Бангладеш має сьому за величиною робочу силу у світі.

5 Сервісний сектор Бангладеш становить 51,3% ВВП, промисловий сектор становить 35,1% і сільськогосподарський сектор 35,1%.