З огляду на референтний текст про Організацію країн-експортерів нафти, коли була заснована ОПЕК і як економісти описують владу ОПЕК над ринками нафти?
Організація країн-експортерів нафти (ОПЕК, /ˈoʊpɛk/ OH-pek) є організацією, що дозволяє співпраці провідних країн-виробників нафти, з метою колективного впливу на світовий ринок і максимізації прибутку. Заснована 14 вересня 1960 року в Багдаді першими п'ятьма членами (Іран, Ірак, Кувейт, Саудівська Аравія і Венесуела), вона з 1965 року має штаб-квартиру у Відні, Австрія, хоча Австрія не є членом ОПЕК. Станом на вересень 2018 року на 13 країн-членів ОПЕК припадало приблизно 44% світового видобутку нафти і 81.5% перевірених світових запасів нафти, що дає ОПЕК великий вплив на глобальні ціни на нафту, які раніше визначалися так званою групою багатонаціональних нафтових компаній "Сім сестер".

Створення ОПЕК ознаменувало поворотний момент у напрямку національного суверенітету над природними ресурсами, а рішення ОПЕК стали відігравати видатну роль у світовому нафтовому ринку та міжнародних відносинах. Ефект може бути особливо сильним, коли війни або цивільні заворушення призводять до тривалих перебоїв в постачанні. У 1970-х роках обмеження на видобуток нафти призвели до різкого зростання цін на нафту і доходів і багатства ОПЕК, з довготривалими і далекосяжними наслідками для світової економіки. У 1980-х роках ОПЕК почала встановлювати цілі виробництва для своїх країн-членів; як правило, коли цілі знижуються, ціни на нафту зростають. Це відбувалося останнім часом з 2008 і 2016 рішень організації по скороченню надлишку.

Економісти характеризують ОПЕК як навчальний приклад картеля, який співпрацює для зменшення ринкової конкуренції, але один, чиї консультації захищені доктриною імунітету держави за міжнародним правом. У 1960-х і 1970-х роках ОПЕК успішно реструктуризувала глобальну систему видобутку нафти так, щоб авторитет у прийнятті рішень і переважна більшість прибутку перебувала в руках країн-виробників нафти. З 1980-х років ОПЕК мала обмежений вплив на світове постачання нафти і цінову стабільність, оскільки члени часто обманюють свої зобов'язання один одному, і як зобов'язання членів відображають те, що вони зробили б навіть у відсутності ОПЕК.

Нинішніми членами ОПЕК є Алжир, Ангола, Екваторіальна Гвінея, Габон, Іран, Ірак, Кувейт, Лівія, Нігерія, Республіка Конго, Саудівська Аравія, Об'єднані Арабські Емірати і Венесуела. Еквадор, Індонезія та Катар є колишніми членами ОПЕК. Більша група під назвою ОПЕК+ була сформована наприкінці 2016 року, щоб мати більший контроль над світовим ринком нафти.
Організація країн-експортерів нафти (ОПЕК) була заснована 14 вересня 1960 року. Економісти описують ОПЕК як картель, який обмежує конкуренцію на вільному ринку, встановлюючи квоти на виробництво для своїх членів. Вплив квот на постачання ОПЕК найбільш гострий в часи війни або цивільних заворушень, коли поставки нафти вже обмежені. Обман країн-членів розріджує владу ОПЕК над постачанням і цінами на нафту.