Що таке підйомна історія Gurla Mandhata?
У 1905 році Т. Г. Лонгстафф, супроводжуючись двома гірськими гідами і шістьма воротами, зробив спробу на Гурла Манхат. Вони повернулися на висоті близько 7 тисяч метрів після того, як потрапили в лавину і зіткнулися з іншими труднощами. Це було сильним досягненням для того часу, особливо для такої невеликої групи; в той час жодна вершина понад 7000 м ще не була піднята, а висота Лонгстаффа становила світовий рекорд висоти.

У 1935 році віденський студент Герберт Тічі, маскуючись як індійський паломник, здійснив поїздку на священну гору Кайлаш. По дорозі він спробував Гурлу Мандхату з одним зі своїх носіїв, Китаром. Вони досягли висоти 23 400 футів, де їх відвернули свіжий сніг і погана погода.

У 1955 році гора була призначеним пунктом призначення для першої Уельської гімалайської експедиції під керівництвом Сіднея Віньяла. Експедиція, спонсорована Liverpool Daily Post, мала намір піднятися на вершину Gurla Mandata і посадити три прапори: Уельський дракон, прапор нещодавно перевернутої Китайської Республіки і Jolly Roger. Перед початком підйому група була захоплена китайськими військовими, які ув'язнили і катували підйомників протягом двох місяців, вважаючи їх шпигунами ЦРУ (Віньялл фактично запропонував шпигувати за Індією).

Перший підйом на вершину був здійснений спільною японсько-китайською командою під керівництвом Кацутоші Хірабаясі через північну сторону вершини в травні 1985 року. З тих пір відбулося ще шість успішних підйомів і дві невдалі спроби на вершині.

У 1997 році було зроблено спробу піднятися на вершину через тоді не піднятий маршрут North Face Квінном Сімонсом, Сореном Піттером і їхнім гідом Чарлі Фаулером. Команда зробила сміливі зусилля, піднявшись високо на гору, але після сильних штормів та інших труднощів довелося відступити. Їх сходження закінчилося падінням приблизно на 450 м (1500 футів) вниз на Північну сторону піку. Фаулер отримав незначні травми, в той час як Симонс і Пітерс обоє зазнали екстремальних заморозків на кінцівках.

Стандартний маршрут підйому піднімається на західні схили гори, піднімаючись на льодовик Chaglung'mlungha до вершини плато. Більшість команд вибирають, щоб наблизитися до гірської поверхні на джипі або з Лхаси, Тибет, або Катманду, Непал. Однак альтернативний підхід починається в гірському містечку Сімікот, Непал, у віддаленому районі Хумла на заході Непалу і слідує річці Карналі на північ, перетинаючи в Тибет (Китай) в селі Шер. Джипи потім беруть альпіністів на північ через Таклакот (Burang) до бази на горі.
Перша спроба піднятися на Гурлу Манхату сталася в 1905 році. Т. Г. Лонгстафф, супроводжений двома гірськими гідами і шістьма воротами, досяг 23 000 футів, але змушений був повернутися через лавину та інші труднощі. Друга спроба була зроблена в 1935 році віденським студентом Гербертом Тічі і одним портером. Вони досягли висоти 23 000 футів, але обернулися через свіжий сніг і погану погоду. Перший успіх стався в 1985 році спільною японсько-китайською командою під керівництвом Кацутоші Хірабаясі на північній стороні піку. З тих пір відбулося ще шість успішних підйомів і дві невдалі спроби досягти вершини.