Що таке фенотип?
У генетиці і генології фенотип - це набір спостережуваних характеристик або рис організму. Термін охоплює морфологію організму (фізичну форму і структуру), його процеси розвитку, його біохімічні та фізіологічні властивості, його поведінку та продукти поведінки. Фенотип організму випливає з двох основних факторів: вираження генетичного коду організму (його генотип) і впливу факторів навколишнього середовища. Обидва фактори можуть взаємодіяти, надалі впливаючи на фенотип. Коли два або більше явно різних фенотипів існують в одній популяції виду, цей вид називається поліморфним. Добре задокументованим прикладом поліморфізму є колір лабрадора ретрівера; в той час як колір пальто залежить від багатьох генів, його чітко видно в навколишньому середовищі як жовтий, чорний і коричневий. Річард Докінз в 1978 році, а потім знову в своїй книзі 1982 року The Extended Phenotype, запропонував, що можна розглядати пташині гнізда та інші споруджені структури, такі як кадисфляві личинки і бобові греблі, як «розширені фенотипи».

Вільгельм Йоханссен запропонував розрізнення генотип-фенотип в 1911 році, щоб з'ясувати різницю між спадковим матеріалом організму і тим, що виробляє цей спадковий матеріал. Різниця нагадує те, що запропонував Август Вайсманн (1834-1914), який розрізняв між плазмою зародків (наслідковість) і соматичними клітинами (тіло). Нещодавно, в «Егоїстичному гені» (1976), Докінз виділив ці поняття як реплікатори і транспортні засоби.

Розрізнення генотип-фенотип не слід плутати з центральною догмою молекулярної біології Френсіса Кріка, твердженням про спрямованість молекулярної послідовної інформації, що тече від ДНК до білка, а не навпаки.