Напишіть коротку історію світу, розповідану з точки зору червоного дерева.
Перше, про що я пам’ятаю – це темрява. Я опинився під купою листя і розбитих гілок, тільки що починаючи виростати з старого гнилого стебла. Було досить тепло. Коли я заглянув у свіжий новий повітря, я побачив фін, павуків і шум мух, що оточують мене. Але те, що привернуло мою увагу найбільше, було яскраве блакитне небо. Я цікавився, що там було, і чи зможу я це коли-небудь побачити. Я тільки що зустрів цей світ і хотів дізнатися так багато. Але я був тільки 3 дюйма висотою і не міг бачити багато чого. І я чекав.

Коли я піднімався, дні почали здаватися коротшими. Моя улюблена частина дня була відчуттям вітру через мою нещодавно придбану канопію голок. Мені було мало на що дивитися, але я пишався. Я часто дивлюся на гігантські дерева навколо мене. Як я прагнув стати одним з високих червоних дерев. Вони були царями лісу; ніщо не стояло вище. Я хотів побачити, що вони могли бачити звідти вгору. Одного разу я буду одним з них.

Дні перетворювалися на тижні, а тижні перетворювалися на роки, і все це відчувалося настільки поспішним, що я навряд чи міг стежити за зміною світу навколо мене. Я зростав достатньо високим, щоб побачити через очищення в верхній канопі. Поза нашою плямою дерев була гора незліченних інших. Дивлячись на нескінченну відстань, я почав відчувати себе маленьким. Яке дивне відчуття. Одного хмарного дня я побачив, як блискавка вдарила по вершині пагорба. Незабаром по горизонту вибухнули яскраві оранжеві полум'я. Який дивний погляд. Те, що почалося як цікавість, незабаром стало жахом, оскільки вогонь поспішив наблизитися до мого району лісу. Я міг відчути теплий вітер на моєму обличчі, оскільки вогонь став виразнішим. На щастя, темні хмари, що висять над головою, відкрилися до грозового падіння. Холодні дощові краплі замінили теплий вітер, ніч впала на гору, а ліс дихав подихом полегшення.

Я прокинувся до дивного вигляду, коли сонце повернулося на наступний день. Те, що колись було сотнями гордих червоних дерев, тепер стало глибоким чорним шрамом на горі. Одного дня це буде я.