Розкажіть про флюорографію води
Фторидація води - це контрольоване пристосування фториду до громадського водопостачання виключно для зменшення зубного розпаду. Фторирована вода містить фторид на рівні, який є ефективним для запобігання порожнечі; це може відбуватися природно або шляхом додавання фториду. Фторирована вода діє на поверхні зубів: в роті вона створює низький рівень фториду в слині, що знижує швидкість, з якою зубна емаль демінералізується, і збільшує швидкість, з якою вона ремінералізується на ранніх стадіях порожнини. Як правило, до питної води додається фторирована сполука, процес, який в США коштує в середньому близько $ 1,17 на людину-рік. Дефлюоридація необхідна, коли рівень природного фториду перевищує рекомендовані межі. У 2011 році Всесвітня організація охорони здоров'я запропонувала рівень фториду від 0,5 до 1,5 мг/л (міліграм на літр), залежно від клімату, місцевого середовища та інших джерел фториду. Вода в пляшках, як правило, має невідомі рівні фториду.

Зубний кашель залишається основною проблемою громадського здоров'я в більшості індустріалізованих країн, вражаючи 60-90% школярів і перевагу дорослих. Фторидація води зменшує порожнечі у дітей, в той час як ефективність у дорослих менш очевидна. Огляд Cochrane оцінює зменшення порожнечі, коли фторування води використовувалося дітьми, які не мали доступу до інших джерел фтору, на 35% в дитячих зубах і 26% в постійних зубах. Однак це було засноване на більш старих дослідженнях, які не змогли контролювати численні змінні, такі як збільшення споживання цукру, а також інші стоматологічні стратегії. Більшість європейських країн зазнали суттєвого зниження показників падіння зубів, хоча фторидація молока і солі широко поширена замість фторидації води. Останні дослідження показують, що фторидація води, особливо в індустріалізованих країнах, може бути непотрібною, тому що широко використовуються місцеві фториди (наприклад, в зубній пасті), а показники карієсу стали низькими.

Хоча фторидація може викликати зубний фтор, який може змінювати зовнішній вигляд розвиваються зубів або емалі фтор, відмінності невеликі і, як правило, не є естетичним або проблема громадського здоров'я. Немає чітких доказів інших побічних ефектів від фторидації води. Ефекти фтору залежать від загального щоденного споживання фтору з усіх джерел. Питна вода, як правило, є найбільшим джерелом; інші методи фторидної терапії включають фторидацію зубної пасти, солі та молока. Думки про найефективніший метод профілактики зубного розпаду спільноти змішані. Австралійський уряд стверджує, що фторидація води є найефективнішим способом досягнення впливу фториду, який є загальнодержавним. Всесвітня організація охорони здоров'я повідомляє, що фторидація води, коли це можливо і культурно прийнятно, має суттєві переваги, особливо для підгруп з високим ризиком, в той час як Європейська комісія не знаходить ніякої переваги для фторидації води в порівнянні з місцевим використанням.

Починаючи з 2012 року, 25 країн мають штучну фторидацію води в різному ступені, 11 з них мають більше 50% свого населення, що п'ють фторидну воду. Ще 28 країн мають воду, яка природно фторирована, хоча у багатьох з них рівень фториду вище оптимального. На 2012 рік близько 435 мільйонів людей по всьому світу отримували фторированну воду на рекомендованому рівні (тобто близько 5,4% світового населення). Близько 214 мільйонів з них живуть у Сполучених Штатах. Великі організації охорони здоров'я, такі як Всесвітня організація охорони здоров'я та Всесвітня стоматологічна федерація FDI, підтримали фторидацію води як безпечну та ефективну. Центри з контролю і профілактики захворювань (Centers for Disease Control and Prevention) назвали фторидацію води одним з десяти найбільших досягнень у галузі охорони здоров'я XX століття в США. Незважаючи на це, практика є суперечливою як міра громадського здоров'я. Деякі країни і громади припинили фторидацію, в той час як інші розширили її. Противники практики стверджують, що ні користь, ні ризики не були адекватно вивчені, і обговорюють конфлікт між тим, що можна вважати масовими ліками, і індивідуальними свободами.
Фторидація води - це контрольоване пристосування фториду до громадського водопостачання виключно для зменшення зубного розпаду. Фторирована вода містить фторид на рівні, який є ефективним для запобігання порожнечі; це може відбуватися природно або шляхом додавання фториду. Фторирована вода діє на поверхні зубів: в роті вона створює низький рівень фториду в слині, що знижує швидкість, з якою зубна емаль демінералізується, і збільшує швидкість, з якою вона ремінералізується на ранніх стадіях порожнини. Як правило, до питної води додається фторирована сполука, процес, який в США коштує в середньому близько $ 1,17 на людину-рік. Дефлюоридація необхідна, коли рівень природного фториду перевищує рекомендовані межі. У 2011 році Всесвітня організація охорони здоров'я запропонувала рівень фториду від 0,5 до 1,5 мг/л (міліграм на літр), залежно від клімату, місцевого середовища та інших джерел фториду. Вода в пляшках, як правило, має невідомі рівні фториду.

Зубний кашель залишається основною проблемою громадського здоров'я в більшості індустріалізованих країн, вражаючи 60-90% школярів і перевагу дорослих. Фторидація води зменшує порожнечі у дітей, в той час як ефективність у дорослих менш очевидна. Огляд Cochrane оцінює зменшення порожнечі, коли фторування води використовувалося дітьми, які не мали доступу до інших джерел фтору, на 35% в дитячих зубах і 26% в постійних зубах. Однак це було засноване на більш старих дослідженнях, які не змогли контролювати численні змінні, такі як збільшення споживання цукру, а також інші стоматологічні стратегії. Більшість європейських країн зазнали суттєвого зниження показників падіння зубів, хоча фторидація молока і солі широко поширена замість фторидації води. Останні дослідження показують, що фторидація води, особливо в індустріалізованих країнах, може бути непотрібною, тому що широко використовуються місцеві фториди (наприклад, в зубній пасті), а показники карієсу стали низькими.

Хоча фторидація може викликати зубний фтор, який може змінювати зовнішній вигляд розвиваються зубів або емалі фтор, відмінності невеликі і, як правило, не є естетичним або проблема громадського здоров'я. Немає чітких доказів інших побічних ефектів від фторидації води. Ефекти фтору залежать від загального щоденного споживання фтору з усіх джерел. Питна вода, як правило, є найбільшим джерелом; інші методи фторидної терапії включають фторидацію зубної пасти, солі та молока. Думки про найефективніший метод профілактики зубного розпаду спільноти змішані. Австралійський уряд стверджує, що фторидація води є найефективнішим способом досягнення впливу фториду, який є загальнодержавним. Всесвітня організація охорони здоров'я повідомляє, що фторидація води, коли це можливо і культурно прийнятно, має суттєві переваги, особливо для підгруп з високим ризиком, в той час як Європейська комісія не знаходить ніякої переваги для фторидації води в порівнянні з місцевим використанням.

Починаючи з 2012 року, 25 країн мають штучну фторидацію води в різному ступені, 11 з них мають більше 50% свого населення, що п'ють фторидну воду. Ще 28 країн мають воду, яка природно фторирована, хоча у багатьох з них рівень фториду вище оптимального. На 2012 рік близько 435 мільйонів людей по всьому світу отримували фторированну воду на рекомендованому рівні (тобто близько 5,4% світового населення). Близько 214 мільйонів з них живуть у Сполучених Штатах. Великі організації охорони здоров'я, такі як Всесвітня організація охорони здоров'я та Всесвітня стоматологічна федерація FDI, підтримали фторидацію води як безпечну та ефективну. Центри з контролю і профілактики захворювань (Centers for Disease Control and Prevention) назвали фторидацію води одним з десяти найбільших досягнень у галузі охорони здоров'я XX століття в США. Незважаючи на це, практика є суперечливою як міра громадського здоров'я. Деякі країни і громади припинили фторидацію, в той час як інші розширили її. Противники практики стверджують, що ні користь, ні ризики не були адекватно вивчені, і обговорюють конфлікт між тим, що можна вважати масовими ліками, і індивідуальними свободами.