Які основні причини невдачі архітектури iAPX432?
Використовуючи технологію напівпровідників свого часу, інженери Intel не змогли перекласти дизайн в дуже ефективну першу реалізацію. Поряд з відсутністю оптимізації в передчасному компіляторі Ada, це сприяло досить повільним, але дорогим комп'ютерним системам, які виконували типові бенчмарки приблизно на 1/4 швидкості нового чіпа 80286 за тією ж частотою годинника (на початку 1982 року). Цей початковий розрив у продуктивності до досить низькопрофільної і низькооплачуваної лінії 8086 був, ймовірно, головною причиною того, чому план Intel замінити останню (пізніше відому як x86) на iAPX 432 зазнав невдачі. Незважаючи на те, що інженери бачили способи поліпшення дизайну наступного покоління, архітектура можливостей iAPX 432 тепер почала розглядатися більше як комплексна реалізація, а не як спрощена підтримка.
Багато включених функцій призвели до дуже складного процесора, який було важко виготовити. Складність також призвела до дуже повільного і дорогого процесора, який не був конкурентоспроможним на ринку. Початкова невдача поставила під сумнів весь підхід, прийнятий для розробки нової архітектури, що ускладнює подальші ітерації для поліпшення процесора.