Хто такий Білл Клінтон?
Вільям Джефферсон Клінтон (англ. William Jefferson Clinton; народився 19 серпня 1946 року) — американський політик, який був 42-м президентом Сполучених Штатів з 1993 по 2001 рік. Раніше він був губернатором Арканзасу з 1979 по 1981 рік і знову з 1983 по 1992 рік, а також генеральним прокурором Арканзасу з 1977 по 1979 рік. Член Демократичної партії, Клінтон став відомий як Новий демократ, оскільки багато його політики відображали центристську "третій шлях" політичної філософії. Він є чоловіком Гілларі Клінтон, яка була сенатором США з Нью-Йорка з 2001 по 2009 рік, держсекретарем з 2009 по 2013 рік і кандидатом Демократичної партії на президентські вибори 2016 року.
Вільям Джефферсон Клінтон (англ. William Jefferson Clinton; народився 19 серпня 1946 року) — американський політик, який був 42-м президентом Сполучених Штатів з 1993 по 2001 рік. Раніше він був губернатором Арканзасу з 1979 по 1981 рік і знову з 1983 по 1992 рік, а також генеральним прокурором Арканзасу з 1977 по 1979 рік. Член Демократичної партії, Клінтон став відомий як Новий демократ, оскільки багато його політики відображали центристську "третій шлях" політичної філософії. Він є чоловіком Гілларі Клінтон, яка була сенатором США з Нью-Йорка з 2001 по 2009 рік, держсекретарем з 2009 по 2013 рік і кандидатом Демократичної партії на президентські вибори 2016 року.

Клінтон народилася і виросла в Арканзасі і відвідувала Джорджтаунський університет. Він отримав стипендію в Родосі, щоб навчатися в Університетському коледжі в Оксфорді, а пізніше закінчив Єльську юридичну школу. Він познайомився з Хілларі Родхем в Єлі; вони одружилися в 1975 році. Після закінчення юридичної школи, Клінтон повернулася в Арканзас і виграла вибори в якості генерального прокурора штату, а потім дві послідовні терміни як губернатор Арканзасу. Як губернатор, він переглянув систему освіти штату і служив головою Національної асоціації губернаторів. Клінтон була обрана президентом на президентських виборах 1992 року, розгромивши чинного президента Джорджа Буша і незалежного бізнесмена Росса Перо. У віці 46 років він став третім наймолодшим президентом Сполучених Штатів і першим президентом, народженим в поколінні Baby Boomer.

Клінтон очолила найдовший період мирної економічної експансії в американській історії. Він підписав у законі Північноамериканську угоду про вільну торгівлю (НАФТА) і Закон про боротьбу з насильницькою злочинністю та правоохоронні заходи, але не прийняв свій план національної реформи охорони здоров'я. Республіканська партія вперше за 40 років здобула єдиний контроль над Конгресом на виборах 1994 року, але Клінтон все ще була комфортно переобрана в 1996 році, ставши першим демократом після Франкліна Д. Рузвельта, який виграв другий повний термін. Починаючи з середини 1990-х років, він почав ідеологічну еволюцію, оскільки він став набагато більш консервативним у своїй внутрішній політиці, виступаючи за і підписуючи Закон про особисту відповідальність і можливості роботи, Державну програму дитячого медичного страхування та заходи фінансової дерегуляції. Він призначив Рут Бадер Гінсбург і Стівена Брейера до Верховного суду США. Протягом останніх трьох років президентства Клінтон Бюджетне бюро Конгресу повідомило про бюджетний надлишок - перший з 1969 року. У зовнішній політиці Клінтон наказала американській військовій інтервенції в боснийських і косовських війнах, в кінцевому підсумку підписавши Дейтонську мирну угоду. Він також закликав до розширення НАТО в Східній Європі, і багато колишніх членів Варшавського пакту приєдналися до НАТО під час його президентства. Зовнішня політика Клінтон на Близькому Сході привела до того, що він підписав Закон про звільнення Іраку, який надав допомогу групам проти Саддама Хусейна. Він також брав участь в Осло I угоди і Кемп-Дівід саміту для просування ізраїльсько-палестинського мирного процесу, і допоміг Північної Ірландії мирного процесу.

Другий термін Клінтон був домінований скандалом з Монікою Левінським, який почався в 1996 році, коли він мав статеві стосунки з 22-річною Монікою Левінським, стажером у Білому домі. У січні 1998 року новини про справу зробили заголовки таблоїдів. Цей скандал загострився протягом усього року, кульмінацією якого став 19 грудня, коли Клінтон була імітована Палатою представників, ставши другим президентом США - першим після Ендрю Джонсона, який був імітований. Дві статті про імпічмент, які приймала Палата, були зосереджені навколо нього, використовуючи повноваження президентства, щоб перешкодити розслідуванню і лежачи під присягою. У 1999 році в Сенаті розпочався процес проти Клінтон. Він був звільнений за обома звинуваченнями, оскільки Сенат не проголосував проти нього 67 голосами, які були необхідні для того, щоб відповідати двома третями порогу покарання, передбаченого статтею I, розділом 3, пунктом 6 Конституції США.

Клінтон пішла з посади в 2001 році з найвищим рейтингом схвалення будь-якого президента США в сучасну епоху, поряд з Франкліном Д. Рузвельтом і Рональдом Рейганом. Його президентство зайняло верхнє місце в історичних рейтингах президентів США. Однак його особиста поведінка і звинувачення в сексуальних домаганнях зробили його предметом суттєвого розслідування. Після виходу з посади Клінтон брала участь у публічних виступах і гуманітарній роботі. Він створив Фонд Клінтон для вирішення міжнародних причин, таких як профілактика ВІЛ / СНІДу та глобальне потепління. У 2009 році він був призначений спеціальним посланником ООН в Гаїті. Після землетрусу на Гаїті 2010 року Клінтон і Джордж Буш заснували Фонд Клінтон Буш на Гаїті. Він залишався активним у політиці Демократичної партії, виступаючи за президентські кампанії своєї дружини в 2008 і 2016 роках.