Які основні особливості поеми хаїку?
Хаїку (俳句, послухай (help·info)) є типом поезії короткої форми, що походить з Японії. Традиційний японський хаїку складається з трьох фраз, що складаються з 17 фонетичних одиниць (названих на японській мові, які схожі на сілби) в п'яти, семи, п'яти шаблонах; які включають киреджи, або "різання слова"; і кіго, або сезонне посилання. Подібні вірші, які не дотримуються цих правил, зазвичай класифікуються як senryū.

Хайку походить з початкової частини більшої японської поеми під назвою реньга. Ці хаїку, написані як відкриття, були відомі як хокку і з часом почали писати як самостійні вірші. Хайку отримав свою теперішню назву від японського письменника Масаока Шикі наприкінці 19 століття.

Народившись в Японії, хаїку сьогодні пишуть автори по всьому світу. Хаїку англійською мовою і хаїку іншими мовами мають різні стилі і традиції, однак все ще включають аспекти традиційної форми хаїку. Неяпонські хаїку сильно відрізняються тим, наскільки тісно вони слідують традиційним елементам. Крім того, рух меншини в сучасному японському хаїку (現代俳句, gendai-haiku), підтримуваний Огіварою Сейсенсуі і його учнями, відрізнявся від традиції 17 років, а також прийняв природу як свій предмет.

У японській мові хаїку традиційно друкується як одна лінія, в той час як хаїку в англійській мові часто з'являється як три лінії, хоча існують варіації. Існує кілька інших форм японської поезії, пов'язаних з хаїку, таких як танка, а також інші форми мистецтва, які включають хаїку, такі як хайбун і хаїга.
Хайку - це форма поезії, що складається з 17 слів, розташованих в 5 - 7 - 5 шаблоні. Хайку включає сезонне посилання.