ось незрозумілість про кодування парами байтів для шифрування, які переваги має ця концепція крім стиснення?
Байт-парове кодування (BPE) - це проста і надійна форма компресії даних, в якій найпоширеніша пара суміжних байтів даних в послідовності замінюється байтом, який не відбувається в послідовності. Для відновлення оригінальних даних потрібна таблиця заміни. Алгоритм був вперше публічно описаний Філіпом Ґейджем у лютому 1994 року в статті «Новий алгоритм компресії даних» в журналі C Users Journal.

Варіант техніки виявився корисним в декількох областях обробки природної мови (NLP), для таких додатків, як токенізація, як видно в Google SentencePiece і OpenAI GPT-3. Тут мета не компресія даних, а токенізація тексту на певній мові для отримання змінної послідовності термінів з словника фіксованого розміру токенів. Як правило, більшість слів буде кодовано як один токен, в той час як рідкісні слова будуть кодовані як послідовність декількох токенів, де ці токени представляють значущі частини слова. Цей переклад тексту в токени можна знайти за допомогою варіантів кодування байтових пар, таких як підсумки.

Кодування парами байт позичає себе на завдання НЛП завдяки своїй простоті та швидкості; BPE підходить для токенізації термінів, не вимагає великих обчислювальних завдань і залишається послідовним, що робить його надійним.
Альтернативним використанням для кодування байтових пар, крім компресії, буде токенізація. Токенізація може бути використана в обробці природної мови для кодування токенів слів для простоти та швидкості в NLP-задачах.