Як мистецтво використовувалося в маніпулятивних цілях в расових дискусіях у XX столітті?
Расові категорії історично використовувалися як спосіб дозволити пригнічувальній фігурі або групі дискримінувати проти інших груп або індивідів, які розглядалися як відмінні від тих, хто пригнічував. У Європі XIX і на початку XX століть мистецтво було поширеною формою расизації, яка була спрямована на країни Близького Сходу та Азії. Художні твори, переважно картини, були зображені для того, щоб прищепити упередження в західних популяціях шляхом сексуалізації та маніпулювання зображеннями. Одним з найвидатніших прикладів орієнталістичної роботи в мистецтві є твір Євгену Делакру «Жінки Алжиру в їх квартирі». Починаючи з 1834 року, вона зображує трьох жінок, які відпочивають в гаремі в екзотичному одязі, а африканська жінка одягнена в простий одяг, зображуючи свою роль слуги. Вишукані текстильні вироби, гайки та інші параферналії прикрашають кімнату, що представляє собою європейську фантазію про екзотичну сцену. Спроби зобразити ці культури як дивні, іноземні та екзотичні через орієнталізм призвели до нетерпимості до арабських і азіатських спільнот в Європі та Сполучених Штатах. Інші стверджують, що Делакруа, який багато подорожував по Північній Африці, зображував реалістичну сцену епохи, засновану на своїх знаннях і досвіді. У такому тлумаченні одяг, наприклад, узгоджується з часом, оскільки арабські північноафриканці одягалися інакше, ніж європейці, і тримали чорних рабів, яких не ставилися б як рівних.
У 19-20 століттях європейці зазвичай використовували твори мистецтва, щоб зобразити упередження щодо людей Близького Сходу та Азії.