Підсумовуйте історію створення Національного парку Ачес
Люди зайняли цей регіон з останнього льодовикового періоду 10 тисяч років тому. Люди Фремонт і предки Puebloans жили в цьому районі до приблизно 700 років тому. Іспанські місіонери зіткнулися з племенами Уте і Пайуте в цьому районі, коли вони вперше прибули в 1775 році, але першими європейцями-американцями, які спробували оселитися в цьому районі, були мормонські місії на горі Елк в 1855 році, які незабаром покинули територію. Ранчіри, фермери і проспективісти пізніше оселилися в Моабі в сусідній долині Ріверін в кінці 1870-х років. Слово про красу навколишніх скелястих утворень поширилося за межі поселення як можливе туристичне місце.

Область арків вперше привернула увагу Національної паркової служби Френк А. Вадлі, менеджер пасажирського руху Західної залізниці Денвера і Ріо-Гранде. Вадлі, супроводжений залізничним фотографом Джорджем Беамом, відвідав район у вересні 1923 року на запрошення Олександра Рингоффера, угорського проспектора, який жив у Соляній долині. Рінгоффер писав залізниці, щоб зацікавити їх у туристичному потенціалі мальовничої області, яку він відкрив у попередньому році зі своїми двома синами і зятям, яку він назвав Садом дияволів (нині відомий як Klondike Bluffs). Вадлі був вражений тим, що Рінгофер показав йому, і запропонував директору паркової служби Стівену Т. Мезеру, щоб область була зроблена національною пам'яткою.

Наступного року додаткова підтримка ідеї пам'ятника прийшла від Лоренса Гулда, аспіранта університету Мічигана (і майбутнього полярного дослідника), який вивчав геологію сусідніх гір Ла-Саль, якому показав мальовничий район місцевий лікар д-р Дж.В. «Док» Вільямс.

Наступна група урядових слідчих досліджувала територію, частково через плутанину щодо точного розташування. У процесі, назва Devils Garden була перенесена на область на протилежному боці Соляної долини, яка включає Landscape Arch, найдовшу арку в парку. Оригінальне відкриття Рінгоффера було пропущено, в той час як інший район поблизу, відомий місцево як Windows, був включений. Визначення району як національного пам'ятника було підтримано Парковою службою в 1926 році, але було спростоване міністром внутрішніх справ президента Калвіна Куліджа, Хубертом Роком. Нарешті, в квітні 1929 року, незабаром після його інавгурації, президент Герберт Гувер підписав президентську проголошення про створення Національної пам'ятки Архів, що складається з двох порівняно невеликих, роз'єднаних розділів. Мета застереження згідно з Законом про антикваріати 1906 року полягала в тому, щоб захистити арки, спири, збалансовані скелі та інші піщані утворення за їх науковою та освітньою цінністю. Назва Arches була запропонована Френком Пінклі, наглядовим інспектором південно-західних національних пам'яток Паркової служби, після відвідування розділу Windows в 1925 році.

Наприкінці 1938 року президент Франклін Рузвельт підписав проголошення, яке розширило арки для захисту додаткових мальовничих особливостей і дозволило розробити споруди для сприяння туризму. Невелика корекція була зроблена президентом Дуайтом Ейзенхауером в 1960 році, щоб пристосуватися до нового вирівнювання доріг.

На початку 1969 року, незадовго до виходу з посади, президент Ліндон Б. Джонсон підписав проголошення, яке значно розширило арки. Через два роки президент Річард Ніксон підписав законодавство, прийняте Конгресом, яке значно зменшило загальну територію, але змінило її статус. Національний парк Арчес був офіційно присвячений в травні 1972 року.

У 1980 році вандали спробували використовувати абразивний кухонний очищувач, щоб знешкодити стародавні петрогліфи в парку, змусивши чиновників парку найняти фізика Джона Ф. Асмуса, який спеціалізувався на використанні лазерів для відновлення творів мистецтва, щоб використовувати його технологію для відновлення пошкоджень. Asmus "зачепив панель інтенсивними світловими імпульсами і зумів видалити більшу частину очищувача". У 2016 році відбулася ще одна акція вандалізму на Рамковій арці в парку, де була висічена ділянка, якщо скеля. Завдяки технологічним досягненням, в 2018 році арка була відремонтована за допомогою кольорового підбору і сучасних методів заповнення.
Перші люди з'явилися в цьому регіоні під час останнього льодовикового періоду 10000 років тому. Перші поселенці почалися в 1775 році, але були покинуті до 1855 року, коли ранчори, фермери і проспектерів оселилися в Моабі (найближче місто до Ковчегів). Перша увага до цих красивих скелястих утворень була широко відома в 1923 році Френком А. Вадлі. Сад дияволів (відомий як Klondike Bluffs сьогодні) отримав свою назву від дослідника з Соляної долини Олександра Рінгоффера, Сад дияволів був перенесений в область на протилежному боці Соляної долини. Ландшафтна арка є найдовшою аркою в парку і п'ятою найдовшою в світі!
У 1929 році президент Герберт Гувер підписав президентську проголошення про створення Національної пам'ятки арки для захисту арків, шпилей, збалансованих скель та інших піщаних утворень за їх наукову та освітню цінність. Назва Arches була запропонована Френком Пінклі в 1925 році. З 1938 року кілька президентів Сполучених Штатів Америки підписали кілька проголошень, щоб протестувати проти мальовничих особливостей і дозволів на будівництво доріг з метою залучення туристів в область, але тільки в 1972 році Національний парк Арчес був офіційно створений.
У 1980 році вандали намагалися знищити стародавні петрогліфи в парку, які фізик Джон Ф. Асмус відновив за допомогою лазерної технології для реставрації. У 2016 році на Рамковій арці сталася ще одна подія вандалізму, була висічена частина скель, але завдяки технології вона була відновлена.