Які три закони руху визначав Ньютон?
Закони руху Ньютона - це три основні закони класичної механіки, які описують зв'язок між рухом об'єкта і силами, що діють на нього. Ці закони можна парафразувати наступним чином:

Тіло залишається в спокої або рухається з постійною швидкістю в прямій лінії, якщо на нього не діє сила.
Коли на тіло діє сила, швидкість часу зміни його імпульсу дорівнює силі.
Якщо два тіла здійснюють сили один на одного, ці сили мають однакову величину, але протилежні напрямки.
Три закони руху були вперше викладені Ісааком Ньютоном в його Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (Математичні принципи природної філософії), спочатку опубліковані в 1687 році. Ньютон використовував їх для дослідження і пояснення руху багатьох фізичних об'єктів і систем, які заклали основу для класичної механіки. У часи після Ньютона концептуальний зміст класичної фізики був переосмислений альтернативними способами, включаючи різні математичні підходи, які дали уявлення, які були затьмарені в оригінальній, ньютонівській формуляції. Обмеження законів Ньютона також були виявлені; нові теорії необхідні, коли об'єкти рухаються з дуже високою швидкістю (спеціальна теорія відносності), дуже масивні (загальна теорія відносності), або дуже малі (квантова механіка).
1 Тіло залишається в спокої або рухається з постійною швидкістю в прямій лінії, якщо на нього не діє сила.
2. Коли на тіло діє сила, швидкість часу зміни його імпульсу дорівнює силі.
3 Якщо два тіла здійснюють сили один на одного, ці сили мають однакову величину, але протилежні напрямки.