Що таке фракційний резервний банк?
Фракційна резервна банківська система є банківською системою, що діє майже у всіх країнах світу, за якою банки, які приймають депозити від громадськості, зобов'язані тримати частку своїх депозитних зобов'язань в ліквідних активах як резерв, і мають свободу позичити решту позичальникам. Банківські резерви зберігаються як готівка в банку або як залишки на рахунку банку в центральному банку. Центральний банк країни визначає мінімальну суму, яку банки повинні тримати в ліквідних активах, що називається "вимога резерву" або "резервний коефіцієнт". Більшість комерційних банків зберігають більше цієї мінімальної суми в якості надлишкових резервів.

Банківські депозити, як правило, відносно короткострокові, і можуть бути "на виклик", в той час як кредити, надані банками, мають тенденцію бути більш тривалими, що призводить до ризику, що клієнти в будь-який час можуть колективно бажати вивести готівку зі своїх рахунків, що перевищує банківські резерви. Резерви надають ліквідність лише для покриття вилучень у межах нормальної схеми. Банки і центральний банк очікують, що за звичайних обставин одночасно буде знято лише частку вкладів, і що резервів буде достатньо для задоволення попиту на готівку. Однак банки можуть опинитися в дефіцитній ситуації, коли вкладники хочуть вивести більше коштів, ніж резерви, утримувані банком. У такому випадку банк, що зазнає дефіциту ліквідності, може позичати короткострокові кошти на ринку міжбанківських кредитів від банків з надлишком. У виняткових ситуаціях, наприклад під час несподіваного банкрутства, центральний банк може надати кошти для покриття короткострокового дефіциту в якості кредитора останнього засобу.