Що таке boot loader першого етапу
Бутові завантажувачі можуть зіткнутися з особливими обмеженнями, особливо в розмірах; наприклад, на попередніх комп'ютерах IBM і сумісних, завантажувальний сектор зазвичай повинен працювати тільки в 32 КБ (пізніше розслаблений до 64 КБ) системної пам'яті і використовувати тільки інструкції, підтримувані оригінальними процесорами 8088/8086. Перший етап завантажувачів завантаження ПК (FSBL, перший етап завантажувача завантаження), розташованих на жорстких дисках і видалених дисках, повинен вміститися в перші 446 байтів основного завантажувального запису, щоб залишити місце для стандартної таблиці 64-байтового розділу з чотирма вхідними розділами та підписом з двома байтами, який вимагає BIOS для належного завантажувача завантаження - або навіть менше, коли додаткові функції, такі як більше чотирьох вхідних розділів (до 16 з 16 байтами кожен), підпис диска (6 байтів), часовий штамп диска (6 байтів), розширений активний розділ (18 байтів) або спеціальні завантажувачі для багатозавантаження також повинні підтримуватися в деяких середовищах. У об'ємних і суперфлопних записах завантаження до 59 байтів зайнято для блоку розширених параметрів BIOS на об'ємах FAT12 і FAT16 з DOS 4.0, тоді як FAT32 EBPB, запроваджений з DOS 7.1, вимагає навіть 87 байтів, залишаючи лише 423 байти для завантажувача завантаження при припущенні розміру сектору 512 байтів. Тому сектори завантаження Microsoft традиційно накладали певні обмеження на процес завантаження, наприклад, файл завантаження повинен був розташовуватися в фіксованому місці в кореневому каталозі файлової системи і зберігатися як послідовні сектори, умови піклувалися про команду SYS і трохи розслабилися в пізніших версіях DOS.Завантажувач завантаження був тоді в змозі завантажити перші три сектори файлу в пам'ять, що трапилося, що містить інший вбудований завантажувач, здатний завантажити решту файлу в пам'ять.Коли Microsoft додала підтримку LBA і FAT32, вони навіть перейшли на завантажувач завантаження, що досягає двох фізичних секторів і використовуючи 386 інструкцій з причин розміру. У той же час іншим постачальникам вдалося стиснути набагато більше функціональності в єдиний сектор завантаження, не розслабляючи початкові обмеження на мінімальну доступну пам'ять (32 КіБ) і підтримку процесорів (8088/8086). Наприклад, завантажувальні сектори DR-DOS здатні локалізувати завантажувальний файл у файловій системі FAT12, FAT16 і FAT32 і завантажувати його в пам'ять в цілому через CHS або LBA, навіть якщо файл не зберігається в фіксованому місці і в послідовних секторах.

BIOS і UEFI не тільки завантажують операційну систему з нелетнього пристрою, вони також ініціалізують системне обладнання для операційної системи.

Приклади завантажувачів першого етапу включають BIOS, coreboot, Libreboot і Das U-Boot.
Перша стадія завантаження (FSBL) є першою стадією завантаження HPS. У режимі FPGA Configuration First, SDM витягує і завантажує FSBL в оперативну пам'ять на чіпі HPS. SDM звільняє HPS від перезавантаження після того, як FPGA увійшов до режиму користувача. Після того, як вихід HPS було відновлено, він використовує файл FSBL hardware handoff для налаштування годинників, HPS dedicated I/O та периферійних пристроїв. Як правило, FSBL потім завантажує SSBL в HPS SDRAM і передає контроль SSBL.