Дайте мені масиву json, що містить стадіони Арсеналу і рік, в який вони переїхали на основі наданого проходу.
Перед тим, як приєднатися до Футбольної ліги, «Арсенал» коротко грав на Plumstead Common, потім на Manor Ground в Plumstead, а потім провів три роки між 1890 і 1893 роками на сусідньому Invicta Ground. Приєднавшись до Футбольної ліги в 1893 році, клуб повернувся на Манор-Грунд і встановив стенди і терасинг, оновивши його з просто поля. Арсенал продовжував проводити свої домашні ігри там протягом наступних двадцяти років (за двома винятками в сезоні 1894–95), аж до переїзду на північ Лондона в 1913 році.

Стадіон, широко відомий як Хайбері, був домом клубу з вересня 1913 року до травня 2006 року. Оригінальний стадіон був розроблений відомим футбольним архітектором Арчібальдом Лейтчем і мав дизайн, спільний багатьом футбольним майданчикам у Великій Британії того часу, з одним покритим стендом і трьома відкритими терасами. У 1930-х роках стадіон масово реконструювали: були побудовані нові стенди Art Deco West і East, відкриті у 1932 і 1936 роках відповідно, а на терасу на Північному березі додали дах, який був бомбардований під час Другої світової війни і не відновлений до 1954 року.

Гіббері міг вмістити більше 60 000 глядачів на своєму піку, і мав потужність 57 000 до початку 1990-х років. Звіт Тейлора і правила Прем'єр-ліги зобов'язали «Арсенал» вчасно перетворити Хайбері на стадіон з усіма місцями для сезону 1993-1994 років, тим самим зменшивши вміст до 38 419 глядачів. Цю потужність довелося ще більше скоротити під час матчів Ліги чемпіонів, щоб вмістити додаткові рекламні дошки, так що протягом двох сезонів, з 1998 по 2000 рік, «Арсенал» зіграв домашні матчі Ліги чемпіонів на Уемблі, де могли розміститися понад 70 000 глядачів.


Розширення Highbury було обмежено, тому що East Stand був призначений як будівля II класу, а інші три стенди були близькі до житлових об'єктів. Ці обмеження перешкоджали клубу максимізувати доходи від матчів протягом 1990-х і першого десятиліття XXI століття, поставивши їх в небезпеку залишитися позаду в футбольному бумі того часу. Після розгляду різних варіантів, в 2000 році «Арсенал» запропонував побудувати новий стадіон з ємністю 60,361 на Ашбертон-Грове, з тих пір названий стадіоном «Емірейтс», приблизно в 500 метрах на південний захід від Хайбері. Спочатку проект був відкладений червоною стрічкою і зростаючими витратами, а будівництво було завершено в липні 2006 року, вчасно для початку сезону 2006-07. Стадіон був названий на честь його спонсорів, авіакомпанії Emirates, з якою клуб підписав найбільшу спонсорську угоду в історії англійського футболу, вартістю близько 100 мільйонів фунтів стерлінгів. Деякі шанувальники називали землю Ashburton Grove, або Grove, оскільки вони не погоджувалися з корпоративним спонсорством імен стадіону. Стадіон буде офіційно відомий як «Емірейтс» стадіон до 2028 року, а авіакомпанія буде спонсором футболки клубу до 2024 року. З початку сезону 2010-11 стадіон був офіційно відомий як North Bank, East Stand, West Stand і Clock End. В даний час ємність Еміратів становить 60 704.

«Стадіони»: [

Оригінальна назва: Plumstead Common
,

Ім’я: «Манчестер Земля»
,

«Ім’я»: «Invicta Ground»,
«Рік»: «1890»
,

«Назва»: «Манчестерський район»,
«Рік»: «1893»
,

«Арсенал Стадіон» (Arsenal Stadium)
«1913» — «1913»
,

«Назва»: «Еміратський стадіон»,
«Рік»: «2006»

]
