Які основні положення Версальського договору?
Найбільш критичним і суперечливим положенням договору було: "Уряди союзників і асоційованих держав стверджують, а Німеччина приймає відповідальність Німеччини та її союзників за заподіяння всіх втрат і збитків, яким були зазнані уряди союзників і асоційованих держав і їхні громадяни внаслідок війни, накладеної на них агресією Німеччини та її союзників". Інші члени Центральних держав підписали договори, що містять аналогічні статті. Ця стаття, стаття 231, стала відома як клауза про військову провину. Договір вимагав, щоб Німеччина роззброїлася, зробила великі територіальні уступки і виплатила відшкодування деяким країнам, які сформували державу Ентанта. У 1921 році загальна вартість цих репарацій оцінювалася в 132 мільярди золотих марок (тоді 31,4 мільярда доларів або 6,6 мільярда фунтів стерлінгів, що приблизно еквівалентно 442 мільярдам доларів США або 284 мільярдам британських фунтів стерлінгів в 2023 році). Через структуру угоди союзники мали намір, що Німеччина заплатить лише 50 мільярдів марок.
Версальський договір був мирним договором, який поклав кінець Першій світовій війні. Критичним моментом у договорі між Німеччиною і союзними державами було те, що Німеччина взяла на себе повну відповідальність за втрати і збитки, завдані союзникам. Німеччина була змушена роззброїтися і заплатити відшкодування, оцінені в 31,4 мільярда доларів у 1921 році.