Які особливості блакитного дуба дозволяють йому пережити тривалі періоди посухи?
Quercus douglasii, відомий як блакитний дуб, є видом дуба, що є ендемічним для Каліфорнії, що поширюється в берегових хребтах і на підвалинах Сьєрра-Невада. Це найбільш толерантний до посухи листяний дуб Каліфорнії, і є домінуючим видом в синій дубовій лісовій екосистемі. Його іноді називають гірським дубом і залізним дубом.

Quercus douglasii є найбільш толерантним до посухи з листяних дубів Каліфорнії. Вона має меншу площу, ніж рідні, які менш стійкі до посухи, і інвестує пропорційно більше зростання в коріння, а не листя протягом усього свого життєвого циклу. Шкіряві синьо-зелені листя сприяють його стійкості до посухи; під час посухи колір листя більш виражений. Дерева також можуть опускати свої листя влітку, а не в сухі роки, але зазвичай продовжують розвиватися до осені. Засуха може призвести до того, що дерева не цвітуть навесні.

Рідні каліфорнійці зазвичай збирали ягід Quercus douglasii, які вони вважали смачними, і переробляли їх на ягідну борошно. Вони виготовляли кошики з синіх дубових порід, прилади, такі як чаші з дерева, і фарбування з дубів. Комерційно, блакитний дуб в основному обмежується використанням в якості вогню. Їх з'їдають дикі тварини і тварини. Їх можна їсти, але, якщо вони гіркі, то можуть знадобитися таніни.
Блакитний дуб - рідкісний дуб, що походить з Каліфорнії. Він переносить посуху краще, ніж інші дуби завдяки своїй меншій канопії. Цей дуб інвестує більше в розвиток своєї кореневої системи, а не листя. Це дозволяє терпіти тривалі періоди посухи.