Що таке резервна вимога?
Резервні вимоги - це правила центрального банку, які встановлюють мінімальну суму, яку комерційний банк повинен тримати в ліквідних активах. Ця мінімальна сума, що зазвичай називається резервом комерційного банку, зазвичай визначається центральним банком на основі визначеної частки депозитних зобов'язань банку. Ця ставка зазвичай називається резервним співвідношенням. Хоча визначення варіюються, резерви комерційного банку, як правило, складаються з готівки, що зберігається банком і зберігається фізично в банківському сейфі (газовий сейф), плюс сума балансу банку на рахунку цього банку в центральному банку. Банк може вільно зберігати резервні суми, що перевищують цю мінімальну вимогу, що зазвичай називається надлишковими резервами.

Резервний коефіцієнт іноді використовується монетарною владою країни як інструмент в монетарній політиці, щоб впливати на грошову пропозицію країни, обмежуючи або розширюючи обсяг кредитування банками. Грошові органи збільшують резервну вимогу тільки після ретельного розгляду, оскільки раптова зміна може викликати проблеми з ліквідністю для банків з низьким надлишком резервів; вони зазвичай воліють використовувати операції на відкритому ринку (купівля та продаж державних облігацій) для реалізації своєї грошової політики. У Сполучених Штатах і багатьох інших країнах (за винятком Бразилії, Китаю, Індії, Росії) резервні вимоги, як правило, не змінюються часто при впровадженні грошової політики країни через короткостроковий руйнівний вплив на фінансові ринки.