Як би ви описали відмінності між індійською і західною музикою, особливо якщо мова йде про сенс піч?
Індійська і західна музика значно відрізняються в плані течії, тому що західна музика дотримується концепції абсолютного течії, в той час як індійська музика переважно зосереджена на відносному течії. Абсолютний піч означає, що нота представлена як абсолютна частота, тому якщо хтось каже "A2", цей піч може бути віднесений назад до точної частоти, і тому може бути узгоджений між багатьма різними стилями музики та інструментації.

На відміну від цього, велика частина індійської музики (як класичної, так і некласичної) використовує поняття відносного пітча, що означає, що музикант встановлює тонічну ноту (їх базова нота), а цей пітч є початковою точкою для всіх інших нот. Наприклад, якщо один музикант скаже, що певний пітч був "са" (одна з 7 нот в індійській музичній шкалі), інший музикант не зможе відтворити цю ноту, оскільки вони не знали б, де перший музикант встановив свій тонік. Однак, це має інші переваги, тому що тон визначається з точки зору відносного пітча і може легко відтворюватися між різними музикантами та інструментами без турботи про абсолютну частоту, яку не може досягти певний музичний діапазон.