Які є деякі недоліки того, як податковий кодекс ставиться до стимулюючих опціонів акцій?
Існує три основні проблеми з тим, як податковий кодекс ставиться до стимулюючих опціонів. По-перше, податковий кодекс надає співробітнику сильний стимул скористатися варіантами на ранньому етапі, щоб досягти податкової вигоди, пов'язаної з особливим опціоном. Це означає, що податковий кодекс заохочує молодих працівників писати чек своєму роботодавцю в той час, коли все їхнє фінансове життя, ймовірно, буде залежати від цього роботодавця. Це прямо протилежне диверсифікації, ключової мети особистого фінансового менеджменту. Друге питання полягає в тому, що альтернативний мінімальний податок (АМТ) накладається в момент здійснення. Це вимагає потенційно великого грошового розкладу, в той час, коли працівник навряд чи матиме достатню ліквідність для покриття тягаря. Так що не тільки працівник повинен платити своєму роботодавцю, щоб покрити премію за тренування, він або вона також має надсилати кошти в Службу внутрішніх доходів. Нарешті, вимога, що працівник, який припиняє роботу, повинен скористатися протягом трьох місяців з дати припинення, щоб зберегти податкову перевагу опціонів, заохочує здійснення в той час, коли працівник може не мати достатніх коштів, і може дивитися на фінансову невизначеність, якщо він або вона ще не має нової роботи. Переваги стимулюючих опціонів є значними, але вони заохочують неправильну поведінку.