Що таке неконтактні люди?
Безконтактні народи - це групи корінних народів, які живуть без постійного контакту з сусідніми спільнотами і світовими спільнотами. Групи, які вирішили залишитися без контакту, називаються корінними народами у добровільній ізоляції. Правовий захист робить оцінку загальної кількості неконтактних народів складною, але оцінки Міжамериканської комісії з прав людини в ООН та некомерційної групи Survival International вказують на від 100 до 200 неконтактних народів, що налічують до 10 000 осіб загалом. Більшість безконтактних народів живуть в Південній Америці, особливо на півночі Бразилії, де, за оцінками бразильського уряду та National Geographic, проживає від 77 до 84 племен.

Знання неконтактних народів в основному походить від зустрічей з сусідніми корінними громадами та повітряних знімків.
Безконтактні народи, як правило, відносяться до корінних народів, які залишаються в значній мірі ізольованими до сьогоднішнього дня, зберігаючи свій традиційний спосіб життя і функціонуючи в основному незалежно від будь-яких політичних або урядових суб'єктів. Однак європейські дослідження і колонізація на початку сучасного періоду привели корінні народи по всьому світу до контакту з колоніальними поселенцями і дослідниками. Таким чином, більшість корінних груп мали певну форму контакту з іншими народами. Таким чином, термін "неконтактний" означає відсутність стійкого контакту з більшістю неіндіанського суспільства в даний час.

Міжамериканська комісія з прав людини називає неконтактні народи «корінними народами у добровільній ізоляції». Ці групи визначаються їхньою загальною відмовою від контакту з будь-ким поза власними людьми. Це визначення також включає групи, які раніше підтримували контакт з більшістю неіндіанського суспільства, але вирішили повернутися до ізоляції і більше не підтримувати контакт. Як такі безконтактні народи розуміють не як живуть в анахронічному стані природи, а скоріше як сучасників сучасності.

Звіт ООН 2009 року також класифікував "людей в початковому контакті" як тих, хто поділяє ті ж характеристики, але починає регулярно спілкуватися і інтегруватися в основні суспільства.

Щоб підкреслити свою міць в тому, що вони залишаються неповторними або ізольованими, міжнародні організації наголошують на тому, що вони називають їх "корінними народами в ізоляції" або "у добровільній ізоляції". Інакше їх також називали «прихованими народами» або «неконтактними племенами».

Історично європейські колоніальні ідеї неконтактних народів, і їх колоніальні претензії на них, були поінформовані уявою і пошуком священика Іоанна, короля багатого християнського царства в ізоляції, а також десяти втрачених племен Ізраїлю, що ідентифікували неконтактні народи як "загублені племена".

Міжнародні організації підкреслили важливість захисту навколишнього середовища і земель корінних народів, важливість захисту їх від експлуатації або зловживання, а також важливість відсутності контакту для запобігання поширенню сучасних хвороб.

Історична експлуатація і зловживання в руках більшості призвели до того, що багато урядів надали неконтактним людям свої землі і правову охорону. Багато корінних груп живуть в національних лісах або на захищених територіях, таких як Vale do Javari в Бразилії або острів Північного Сентінеля в Індії.

Більша частина суперечок щодо неконтактних народів виникла з бажання урядів видобувати природні ресурси. У 1960-х і 1970-х роках федеральний уряд Бразилії намагався асимілювати і інтегрувати групи корінних жителів, що живуть в джунглях Амазонки, щоб використовувати свої землі для сільського господарства. Їх зусилля зустріли змішаний успіх і критику, поки в 1987 році Бразилія створила Департамент ізольованих індіанців всередині FUNAI (Fundação Nacional do Índio), бразильського Індійського агентства. FUNAI успішно забезпечив захищені землі, які дозволили певним групам залишатися відносно неповторними до сьогоднішнього дня.

Інший результат стався в Колумбії, коли до племені нукаків корінних народів звернулася євангельська група. Плем'я було сприйнятливим до торгівлі і врешті-решт переїхало, щоб мати більш тісний контакт з поселенцями. Це призвело до спалаху респіраторних інфекцій, насильницьких зіткнень з наркоторговцями і загибелі сотень нукаків, більше половини племені. Зрештою, колумбійський уряд насильно перемістив племя в сусіднє місто, де вони отримували їжу та державну підтримку, але були повідомлені про те, що живуть у бідності.

Загрози для племені Нукаків, як правило, поділяються всіма народами в ізоляції, особливо бажанням зовнішнього світу експлуатувати свої землі. Це може включати в себе деревообробку, ранчування і землеробство, спекуляцію на землі, видобуток нафти і видобуток, а також пограбування. Наприклад, тодішній президент Перу Алан Гарсія стверджував у 2007 році, що неконтактні групи - це лише "фабрика екологів, які прагнуть зупинити розвідку нафти і газу". Нещодавно, у 2016 році, китайська гірничодобувна компанія в Болівії ігнорувала ознаки того, що вона вторглася в неконтактні племена, і намагалася приховати це. Крім комерційних переслідувань, інші люди, такі як місіонери, можуть випадково завдати великої шкоди.

Саме ці погрози, у поєднанні з атаками на їхнє племя нелегальними торговцями кокаїном, призвели до того, що група індіанців Акри зв'язалася з селом в Бразилії, а потім і з федеральним урядом у 2014 році. Ця поведінка свідчить про те, що багато племен усвідомлюють зовнішній світ і вибирають не контактувати, якщо це не мотивується страхом або інтересом до себе. Супутникові зображення свідчать про те, що деякі племена навмисно мігрують далеко від доріг або лісових операцій, щоб залишатися у відлученні.

Активісти за права корінних народів часто виступали за те, щоб корінні народи в ізоляції залишалися наодинці, стверджуючи, що контакт заважатиме їхньому праву на самовизначення як народів. З іншого боку, досвід в Бразилії свідчить про те, що ізольовані народи можуть хотіти мати торговельні відносини та позитивні соціальні зв'язки з іншими, але вибирають ізоляцію через страх конфлікту або експлуатації. Бразильська державна організація Національний індійський фонд (FUNAI) у співпраці з антропологічними експертами вирішила провести контрольований початковий контакт з племенами. Організація управляє 15 торговими пунктами по всій захищеній території, де племена можуть торгувати металевими інструментами та кухонними інструментами. Організація також вживає заходів для запобігання деяким конфліктам та надання вакцинацій. Однак, FUNAI критично ставиться до політичної волі в Бразилії, повідомляючи, що вона отримала лише 15% свого запропонованого бюджету в 2017 році. У 2018 році, після консенсусу між поліцейськими, FUNAI випустила відео та зображення декількох племен під їх захистом. Незважаючи на критику, директор відділу Ізольованих Індійців Бруно Перейра відповів, що «Чим більше громадськість знає і чим більше дебатів навколо цього питання, тим більше шансів на захист ізольованих індійців і їхніх земель». Він додав, що організація стикається з зростаючим політичним тиском, щоб відкрити землі для комерційних компаній. Він також виправдав фотографію, пояснюючи, що ФУНАЙ розслідує можливе вбивство племені Флехєро.

Визнаючи безліч проблем з контактом, Рада ООН з прав людини в 2009 році і Міжамериканська комісія з прав людини в 2013 році ввели рекомендації та рекомендації, які включали право вибирати самоізоляцію.

Були повідомлення про людські сафари на Індійських Андаманських островах і в Перу, де туристичні компанії намагаються допомогти туристам побачити неконтактних або нещодавно контактованих людей. Ця практика є суперечливою.