Витягніть всі імена людей в тексті нижче, розділені комарами і в алфавітному порядку за прізвищем
Крім того, що відомий своїми статтями про пейзаж, історію і найвіддаленіші куточки світу, журнал був визнаний своєю книжковою якістю і своїм стандартом фотографії. Саме під час президентства Товариства Олександр Грем Белл і редактор Гілберт Гросвенор (GHG) значення ілюстрації було вперше підкреслено, незважаючи на критику деяких з Ради директорів, які вважали багато ілюстрацій показником «ненаукового» уявлення про географію. До 1910 року фотографії стали торговою маркою журналу, і Grosvenor постійно шукав "динамічні картини", як їх назвав Грем Белл, особливо ті, які забезпечували відчуття руху в тихому зображенні. У 1915 році GHG почала будувати групу персональних фотографів і надавати їм передові інструменти, включаючи останній darkroom.The журнал почав включати деякі сторінки кольорової фотографії на початку 1930-х років, коли ця технологія була ще в ранньому розвитку. У середині 1930-х років Луїс Марден (1913-2003), письменник і фотограф для National Geographic, переконав журнал дозволити своїм фотографам використовувати так звані «мініатюрні» 35-мм камери Leica, завантажені плівкою Kodachrome, над більш об'ємними камерами з важкими скляними плитами, які вимагали використання триподів. Фотографія National Geographic швидко перейшла на цифрову фотографію як для свого друкованого журналу, так і для свого веб-сайту. У наступні роки обкладинка, зберігаючи свою жовту межу, скинула свій дубовий лист і голу таблицю змісту, щоб дозволити повну сторінкову фотографію, зроблену для однієї з статей місяця. Видання National Geographic часто зберігаються передплатниками протягом багатьох років і перепродаються в роздрібних магазинах як колекції. Стандарт для фотографії залишався високим протягом наступних десятиліть, і журнал все ще ілюструється деякими з найвищої якості фотожурналістики в світі. У 2006 році National Geographic розпочав міжнародний фотоконкурс, в якому брали участь понад вісімнадцять країн.
Олександр Грем Белл, Гілберт Гросвенор, Луїс Марден