Що таке фотосинтез
Фотосинтез - це процес, який використовується рослинами та іншими організмами для перетворення світлової енергії в хімічну енергію, яка через клітинне дихання згодом може бути випущена для живлення діяльності організму. Частина цієї хімічної енергії зберігається в молекулах вуглеводів, таких як цукри і мікроелементи, які синтезуються з вуглекислого газу і води - звідси і назва фотосинтезу, від грецьких фос (φῶς), «світло», і синтез (σύνθεσις), «поєднання». Більшість рослин, водоростей і ціанобактерій виконують фотосинтез; такі організми називаються фотоавтотрофними. Фотосинтез в значній мірі відповідає за вироблення і підтримку вмісту кисню в атмосфері Землі, і забезпечує більшість енергії, необхідної для життя на Землі.
Фотосинтез виконується по-різному у різних видів, але процес завжди починається, коли енергія від світла поглинається білками, званими реакційними центрами, які містять зелений хлорофіл (і інші кольорові) пігменти / хромофори. У рослинах ці білки зберігаються всередині органелів, званих хлоропластами, які найбільш поширені в листових клітинах, в той час як в бактеріях вони вбудовані в плазмову мембрану. У цих світлозалежних реакціях деяка енергія використовується для позбавлення електронів від відповідних речовин, таких як вода, що виробляє кисень. Водень, вивільнений розщепленням води, використовується при створенні двох додаткових сполук, які служать короткостроковими запасами енергії, що дозволяє його перенесенням призводити до інших реакцій: ці сполуки зводяться до нікотинамиду аденину динуклеотидного фосфату (NADPH) і аденозину трифосфату (ATP), «енергетичної валюти» клітин.

У рослинах, водоростях і ціанобактеріях цукри синтезуються за допомогою наступної послідовності реакцій, незалежних від світла, що називається циклом Кальвіна. У кальвінському циклі атмосферний вуглекислий газ вбудовується в вже існуючі органічні вуглецеві сполуки, такі як рибулозний бісфосфат (RuBP). Використовуючи АТФ і НАДФ, що виробляються світлозалежними реакціями, отримані сполуки потім зменшуються і видаляються для утворення додаткових вуглеводів, таких як глюкоза. У інших бактеріях для досягнення тієї ж мети використовуються різні механізми, такі як зворотний цикл Кребса.