Коротко підсумовуємо цей параграф про теорію змови Перл-Харбора.
«День обману Роберта Стінетта свідчить про те, що меморандум, підготовлений командувачем МакКоллом, був центральним для політики США в безпосередній передвоєнний період. Стіннетт стверджує, що меморандум передбачає, що тільки пряма атака на інтереси США змусить американську громадськість (або Конгрес) сприяти безпосередній участі в європейській війні, зокрема в підтримці британців. Напад Японії не міг, не міг, допомогти Британії. Хоча меморандум був переданий капітанам Уолтеру Андерсону і Дадлі Кноксу, двом військовим радникам Рузвельта, 7 жовтня 1940 року, немає жодних доказів, щоб припустити, що Рузвельт коли-небудь бачив його, в той час як претензії Стіннета на докази, які він зробив, не існують. Крім того, хоча Андерсон і Нокс запропонували вісім конкретних планів агресії проти Японської імперії і додали: «Якщо за допомогою цих засобів Японія може бути привезена до відкритого акту війни, тим більше краще», з восьми «планів» (діяти), запропонованих у меморандумі, багато, якщо не всі, були реалізовані, але є значні сумніви в тому, що меморандум МакКоллум був натхненням. Однак у День обману Стеннетт стверджує, що всі пункти дій були реалізовані. Проте були численні випадки, коли члени адміністрації Рузвельта наполягали на тому, щоб не провокувати Японію. Марк Парілло, в своєму огляді «Сполучені Штати в Тихому океані», писав: «Ці теорії, як правило, ґрунтуються на логіці ситуації. Якби Рузвельт та інші члени його адміністрації знали про атаку заздалегідь, вони були б дурними, пожертвуючи одним з основних інструментів, необхідних для того, щоб виграти війну, просто щоб залучити до неї Сполучені Штати. Крім того, 5 листопада 1941 року в спільному меморандумі Старк, CNO і Маршалл, начальник штабу армії, попередили: «Якщо Японія буде переможена, а Німеччина залишиться непереможеною, рішення ще не буде досягнуто... Війна між Сполученими Штатами і Японією повинна бути уникнута...» Крім того, в меморандумі 21 листопада 1941 року бригадир Леонард Т. Героу, голова військових планів, заявив: «Одним з наших нинішніх основних цілей є уникнення війни з Японією... і забезпечення продовження матеріальної допомоги британцям». Крім того, сам Черчилль у телеграмі від 15 травня 1940 року сказав, що сподівається, що зобов'язання США допомогти Британії "заспокоїть" Японію, після чого 4 жовтня повідомлення про запрошення візиту USN до Сінгапуру, спрямованого на "запобігання розповсюдженню війни" І власний План-Дог Старка прямо заявив: "Будь-яка сила, яку ми могли б відправити на Далекий Схід,... зменшить силу наших ударів по Німеччині..."
https://en.wikipedia.org/wiki/Pearl_Harbor_advance-knowledge_conspiracy_theory в Україні
Цей параграф підсумовує аргументи Роберта Стіннета про те, що уряд США навмисно спровокував японську атаку на Перл-Харбор, і протиarguments. Випадок Стінетта заснований в значній мірі на меморандумі командира МакКоллома, в якому стверджується, що єдиний спосіб переконати населення США і його обраних чиновників у вступі у Другу світову війну - це якщо буде пряма атака на США. Стіннетт стверджує, що уряд тоді зробив все, що рекомендовано в меморандумі, щоб змусити японців атакувати. Згідно з цим пунктом, аргументи, які спростовують твердження Стіннета, включають той факт, що армія ніколи не поставить під загрозу флот у Перл-Харборі, необхідний для перемоги у війні в плані, щоб переконати американський народ приєднатися до шляху. Крім того, є переконливі докази того, що Рузвельт намагався мінімізувати конфлікт з Японією, щоб зосередитися на допомозі Англії.