Ознайомтеся з проектом Манхеттен
Манхеттенський проект (англ. Manhattan Project) — науково-дослідне підприємство під час Другої світової війни, яке виробляло першу ядерну зброю. Його очолювали США за підтримки Великобританії та Канади. З 1942 по 1946 рік проект був під керівництвом майора генерала Леслі Гроувса Корпусу інженерів армії США. Ядерний фізик Роберт Оппенгеймер був директором Лабораторії Лос-Аламос, яка розробила фактичні бомби. Армійський компонент проекту був призначений Манхеттенський округ, оскільки його перші штаб-квартири були на Манхеттені; місцезнаходження поступово замінило офіційну кодову назву, Розробка замінних матеріалів, для всього проекту. По дорозі проект поглинув свій попередній британський колега, Tube Alloys. Проект Манхеттен почався скромно в 1939 році, але зростав, щоб зайняти майже 130 000 чоловік на своєму піку і коштував майже 2 мільярди доларів США (еквівалентно приблизно 24 мільярдам доларів в 2021 році). Більше 90 відсотків витрат було витрачено на будівництво заводів і виробництво розщеплювального матеріалу, з менш ніж 10 відсотків на розробку і виробництво зброї. Дослідження та виробництво проводилися в більш ніж тридцяти місцях по всій території США, Великобританії та Канади.

Проект привів до розробки двох типів атомних бомб, які були розроблені одночасно, під час війни: відносно простої зброї розщеплення і більш складної ядерної зброї типу імплозії. Дизайн пістолета Thin Man виявився непрактичним для використання з плутонієм, тому був розроблений простіший дизайн пістолета під назвою Little Boy, який використовував уран-235, ізотоп, який складає тільки 0,7% природного урану. Оскільки він хімічно ідентичний найпоширенішому ізотопу, урану-238, і має майже однакову масу, розділити обидва виявилося важко. Використовувалися три методи збагачення урану: електромагнітне, газове і термічне. Більша частина цієї роботи була проведена в Clinton Engineer Works в Оук-Ріджі, штат Теннессі.

Паралельно з роботою над ураном була спроба виробляти плутоній, який дослідники з Каліфорнійського університету в Берклі виявили в 1940 році. Після демонстрації в 1942 році в Металургійній лабораторії Чиказького університету першого в світі штучного ядерного реактора «Чиказька пила-1», проект розробив графітний реактор X-10 в Оук-Ріджі і виробничі реактори на Хенфорд-Сайті у штаті Вашингтон, в яких урану випромінювали і трансформували в плутоній. Плутоній потім хімічно відділили від урану, використовуючи бісмутовий фосфатний процес. Озброєння типу плутонію Fat Man було розроблено в результаті спільного проектування та розробки Лабораторією Лос-Аламос.

Проект також був звинувачений у зборі розвідки щодо німецького проекту ядерної зброї. За допомогою операції «Альсос» співробітники Манхеттенського проекту служили в Європі, іноді за ворожими лініями, де збирали ядерний матеріал і документи, а також оточували німецьких вчених. Незважаючи на жорстку безпеку Манхеттенського проекту, радянські атомні шпигуни успішно проникли в програму.

Першим ядерним пристроєм, який коли-небудь вибухнув, була бомба типу імплозії під час випробування Трініті, проведеного в Нью-Мексико Аламогордо бомбардування і гарматний діапазон 16 липня 1945 року. Бомби Little Boy і Fat Man були використані через місяць в атомних бомбардуваннях Хіросіми і Нагасакі, відповідно, з персоналом Манхеттенського проекту, який служив техніком збирання бомб і озброєнням на літаках атаки. У безпосередні післявоєнні роки Манхеттенський проект проводив випробування зброї на атолі Бікіні в рамках операції Хрестові шляхи, розробив нову зброю, сприяв розвитку мережі національних лабораторій, підтримував медичні дослідження в галузі рентгенології і заклав основи для ядерного флоту. Вона зберігала контроль над американськими дослідженнями і виробництвом атомної зброї до утворення Комісії з атомної енергії США в січні 1947 року.
Манхеттенський проект був програмою, заснованою в США, яка намагалася зробити першу ядерну зброю. Проект коштував 2 мільярди доларів і створив багато таємних міст і заводів з виробництва бомб, таких як лабораторія в Лос-Аламосі, штат Нью-Мексико, ядерний реактор в Ганфорді, штат Вашингтон, і завод з переробки урану в Оук-Ріджі, штат Теннессі. Головним вченим на проекті був Роберт Оппенгеймер, відомий фізик. Манхеттенському проекту довелося знайти рішення для двох труднощів. Перша складність полягає в тому, як зробити спеціальні ізотопи урану (уран-235) або плутонію. Цей процес називається сепарацією і протікає дуже повільно. Сполучені Штати побудували дуже великі будівлі з трьома різними видами машин для розділення. Вони зробили достатньо спеціально розщеплюваних ізотопів для кількох ядерних озброєнь. Друга складність полягала в тому, як зробити бомбу, яка буде виробляти великий ядерний вибух кожного разу. Зброя з поганим дизайном може зробити набагато менший ядерний вибух. Таке явище називається «Fizzle». У липні 1945 року Манхеттенський проект вирішив дві труднощі і здійснив перший ядерний вибух. Це випробування ядерної зброї називалося «Триніт» і було успішним. Проект Манхеттен створив дві ядерні бомби, які були використані проти Японії в 1945 році.