Хто контролював чотири зони окупації за вищезазначеним пунктом?
Після закінчення Другої світової війни в Європі залишки довоєнної Німеччини на захід від лінії Oder-Neisse були розділені на чотири зони окупації (за Потсдамською угодою), кожна з яких контролювалася однією з чотирьох окупаційних союзних держав: Сполучені Штати, Великобританія, Франція і Радянський Союз. Столиця Берліна, як штаб-квартира Союзницької Контрольної Ради, поділялася на чотири сектори, незважаючи на розташування міста, яке повністю знаходилося в радянській зоні.

Протягом двох років політичні розбіжності між Радянським Союзом та іншими окупаційними державами посилилися. Це включало відмову Радянського Союзу погодитися на плани реконструкції, що зробили післявоєнну Німеччину самодостатньою, і до детального обліку промислових заводів, товарів і інфраструктури, деякі з яких вже були зняті Радянським Союзом. Франція, Сполучене Королівство, Сполучені Штати і країни Бенелюксу згодом зустрілися, щоб об'єднати нерадянські зони Німеччини в одну зону для реконструкції, і схвалити розширення плану Маршалла.
США, Великобританії, Франції та Радянського Союзу.