З огляду на цей параграф про винахід транзисторів, чому адвокати Bell Labs порадили Шоклі не подавати патент на його транзистори з ефектом поля?
З 17 листопада по 23 грудня 1947 року Джон Бардін і Вальтер Браттен в Bell Labs AT&T в Мюррей-Хілл, штат Нью-Джерсі, провели експерименти і спостерігали, що коли на кристал германію наносяться два золото-точкові контакти, виробляється сигнал з вихідною потужністю більшою, ніж вхід. Лідер Solid State Physics Group Вільям Шоклі бачив в цьому потенціал, і протягом наступних кількох місяців працював над великим розширенням знань про напівпровідники. Термін транзистор був придуманий Джоном Р. Пірсом як скорочення терміна транзистор. За словами Лілліан Ходдесон і Віккі Дайч, Шоклі запропонував, що перший патент Bell Labs на транзистор повинен бути заснований на ефекті поля і що він буде названий як винахідник. Розкопавши патенти Юліуса Едгара Ліліенфельда, які пішли в невідомість роками раніше, адвокати Bell Labs порадили проти пропозиції Шоклі, тому що ідея поля-ефектного транзистора, який використовував електричне поле як «мережу», не була новою. Натомість те, що Bardeen, Brattain і Shockley винайшли в 1947 році, був першим точковим транзистором. Для визнання цього досягнення Шоклі, Бардін і Браттен спільно отримали Нобелівську премію з фізики 1956 року «за дослідження напівпровідників і їх відкриття транзисторного ефекту».
Ідея була раніше запропонована і запатентована Юліусом Едгаром Ліліенфельдом.