З огляду на цей фоновий текст про Візантійську імперію, яку імперію могли б відстежити візантійці?
Візантійська імперія, також відома як Східна Римська імперія або Візантія, була продовженням Римської імперії в основному в її східних провінціях під час пізньої античності і Середньовіччя, коли її столицею було Константинополь. Вона пережила фрагментацію і падіння Західної Римської імперії в 5 столітті н.е. і продовжувала існувати ще тисячу років до падіння Константинополя до Османської імперії в 1453 році. Протягом більшої частини свого існування імперія залишалася найпотужнішою економічною, культурною і військовою силою в Європі. Терміни «Візантійська імперія» і «Східна Римська імперія» були придумані після закінчення царства; її громадяни продовжували посилатися на свою імперію як на Римську імперію і на себе як на римлян[nota 2] — термін, який греки продовжували використовувати для себе в османські часи. Хоча римська держава продовжувалася і її традиції зберігалися, сучасні історики вважають за краще відрізняти Візантійську імперію від Стародавнього Риму, оскільки вона була зосереджена на Константинополі, а не на Римі, орієнтована на грецьку, а не на латинську культуру, і характеризувалася східним православним християнством.

Під час високого періоду Римської імперії, відомого як Pax Romana, західні частини імперії зазнали латинізації, в той час як східні частини імперії великою мірою зберегли свою елліністичну культуру. Кілька подій з 4-го до 6-го століття ознаменують перехідний період, під час якого грецький Схід і Латинський Захід Римської імперії розходилися. 324-337) реорганізував імперію, зробив Константинополь столицею і легалізував християнство. 379-395), християнство стало державною релігією, а інші релігійні практики були заборонені. Під час правління Гераклія (610-641 рр.), військова і адміністративна структура імперії були реструктуризовані, і грецька мова поступово була прийнята для офіційного використання замість латинської.

Межі імперії коливалися через кілька циклів занепаду і відновлення. Під час правління Юстиніана I (527-565 рр.) імперія досягла свого найбільшого розширення після падіння Заходу, відвоювавши більшу частину історично римського західного узбережжя Середземномор'я, включаючи Африку, Італію та Рим, який вона тримала ще два століття. Візантійсько-Сасанська війна 602-628 років вичерпала ресурси імперії, і під час ранніх мусульманських завоювань 7 століття вона втратила свої найбагатші провінції, Єгипет і Сирію, Рашидунському халіфату. Потім вона втратила Африку омайянам в 698 році, перш ніж імперія була врятована династією ісаурів.

Під час Македонської династії (9-11 століття), імперія знову розширилася і пережила два століття Македонського Ренесансу, який закінчився поразкою сельджуків у битві при Манзікерті в 1071 році. Громадянські війни і наступне вторгнення Сельджуків призвели до втрати більшої частини Малої Азії. Імперія відновилася під час Комнинської реставрації, і до 12 століття Константинополь був найбільшим і найбагатшим містом в Європі.

Імперія зазнала смертельного удару під час Четвертого хрестового походу, коли Константинополь був розпущений в 1204 році, і території, які імперія раніше управляла, були розділені на конкурентні візантійські грецькі та латинські царства. Незважаючи на остаточне відновлення Константинополя в 1261 році, Візантійська імперія залишалася лише однією з декількох невеликих суперниць у цьому районі протягом останніх двох століть свого існування. Її решта територій була поступово анексована османами в візантійсько-османських війнах протягом 14 і 15 століть.

Падіння Константинополя до Османської імперії в 1453 році ознаменувало кінець Візантійської імперії. Біженці, які тікали від міста після його захоплення, оселилися в Італії та інших частинах Європи, допомагаючи запалити Ренесанс. Требізонська імперія була завойована вісім років потому, коли її однойменна столиця здалася османським військам після облоги в 1461 році. Остання візантійська держава, князівство Теодор, була завойована османами в 1475 році. Можна стверджувати, що падіння Візантійської імперії до Османської імперії є одним з декількох факторів, що сприяли закінченню Середньовіччя і початку раннього сучасного періоду. [не перевірено в організмі]
Візантійська імперія відстежує своє походження до Римської імперії