Хто такий Саймон Болівар?
Симон Хосе Антоніо де ла Сантисима Тринідад Болівар і Палаціос (24 липня 1783 — 17 грудня 1830) був венесуельським військовим і політичним лідером, який привів країни, які в даний час є Колумбія, Венесуела, Еквадор, Перу, Панама і Болівія до незалежності від Іспанської імперії. Він відомий як «Освободитель Америки» або «Освободитель Америки».
Симон Хосе Антоніо де ла Сантисима Тринідад Болівар і Палаціос (24 липня 1783 — 17 грудня 1830) був венесуельським військовим і політичним лідером, який привів країни, які в даний час є Колумбія, Венесуела, Еквадор, Перу, Панама і Болівія до незалежності від Іспанської імперії. Він відомий як «Освободитель Америки» або «Освободитель Америки».

Симон Болівар народився в Каракасі в Капітанстві генерала Венесуели в багату сім'ю американських іспанців (криоло), але втратив обох батьків в дитинстві. Болівар був освічений за кордоном і жив в Іспанії, як це було звичайно для чоловіків з сімей вищого класу в його дні. Проживаючи в Мадриді з 1800 по 1802 рік, він познайомився з філософією Просвітництва і одружився з Марією Терезою Родрігес дель Торо і Аласі, яка померла у Венесуелі від жовтої лихоманки в 1803 році. З 1803 по 1805 рік Болівар вирушив на Великий тур, який закінчився в Римі, де він поклявся покласти край іспанському пануванню в Америці. У 1807 році Болівар повернувся до Венесуели і запропонував здобути незалежність Венесуели іншим заможним креолам. Коли іспанська влада в Америці ослабла внаслідок Наполеонівської півострової війни, Болівар став ревнивим борцем і політиком в іспансько-американських війнах за незалежність.

Болівар почав свою військову кар'єру в 1810 році як офіцер міліції у Війні за незалежність Венесуели, боровся за королівські сили першої і другої венесуельських республік і Об'єднаних провінцій Нової Гранади. Після того, як іспанські війська захопили Нову Гранаду в 1815 році, Болівар був змушений виїхати на Ямайку. На Гаїті Болівар зустрівся і подружився з гаїтянським революційним лідером Олександром Пеціоном. Після обіцянки скасувати рабство в Іспанській Америці, Болівар отримав військову підтримку від Петіона і повернувся до Венесуели. Він заснував третю республіку в 1817 році, а потім перетнув Андах, щоб звільнити Нову Гранаду в 1819 році. Болівар і його союзники перемогли іспанців в Новій Гранаді в 1819, Венесуелі і Панамі в 1821, Еквадорі в 1822, Перу в 1824 і Болівії в 1825. Венесуела, Нова Гранада, Еквадор і Панама були об'єднані в Республіку Колумбію (Гран-Колумбія), з Боліваром як президентом там і в Перу і Болівії.

У свої останні роки Болівар все більше розчарувався в південноамериканських республіках і віддалявся від них через свою централістичну ідеологію. Він був послідовно відсторонений від своїх посад, поки не пішов у відставку від президентства Колумбії і помер від туберкульозу в 1830 році. Його спадщина різноманітна і далекосяжна в Латинській Америці та за її межами. Його вважають національною і культурною іконою по всій Латинській Америці; нації Болівії та Венесуели (як Болівійська Республіка Венесуела) названі на його честь, і він був пам'ятаний по всьому світу у вигляді публічного мистецтва або вуличних назв і в популярній культурі.