Які професійні турніри виграв Ліанг під час своєї кар'єри?
Кар'єра
Аматорські роки
Як аматор, основні досягнення Ліанга були наступними:

2003 IBSF World Snooker Championship, чоловіча дивізія, чвертьфіналіст
2004 IBSF World Snooker Championship, під-21 дивізіон, півфіналіст
2005 Міжнародна Відкрита Серія, під 21-м дивізіоном, ні. 4 Вгору
Ліанг побудував позитивний початок своєї кар'єри в снукері, вигравши індивідуальну срібну медаль і золоту медаль команди на Азіатських іграх 2006 року.

2004/2005 року
Ліанг почав свою професійну кар'єру в сезоні 2004-05, граючи на Challenge Tour, що є нижчим рівнем World Snooker Association Main Tour. Він зайняв середнє 104-е місце з 168 конкурентів, набравши лише 2150 очок.

2005/2006 року
Ліанг отримав номінацію на головний тур, незважаючи на те, що не кваліфікувався безпосередньо; це було тому, що він виграв 2005 IBSF World Under-21 Чемпіонат, а також тому, що не всі гравці, які мали право на головний тур взяли свої місця. У своєму першому рейтинговому турнірі, Гран-прі, він програв в першому кваліфікаційному раунді Рорі МакЛеоду 2–5. Він пройшов краще в наступному етапі рейтингу, чемпіонаті Великобританії, де він майже переміг Альфреда Бурдена в першому кваліфікаційному раунді 9–1, але згодом програв у другому кваліфікаційному раунді до Маркуса Кемпбелла найвужчими маржами, 8–9.

Ліанг кваліфікувався для свого першого рейтингового заходу на Welsh Open, переміг Шона Сторі, Джеймі Бернетта і Рорі МакЛеода, щоб дістатися до головного розіграшу. Він переміг Найджела Бонда в першому раунді 5:0, але його біг був зупинений, коли він програв Грейме Дотту 3:5.

На Кубку Мальти, однак, він програв у першому кваліфікаційному раунді до Пола Дейвіса 3–5. На Відкритому чемпіонаті Китаю він переміг Девіда МакДоннелла і Меттью Куча, перш ніж програти Адріану Гуннеллу 3–5 у третьому кваліфікаційному раунді. Він закінчив сезон, впавши на першу перешкоду на чемпіонаті світу, програвши Джо Делані 5-10 в першому кваліфікаційному раунді. Ліанг завершив свій дебютний сезон на професійному турнірі на 78-му місці, позиція, яка не гарантувала б місце в наступному сезоні; однак, він закінчив у верхній восьмиці рейтингу одного року, що кваліфікувало його для місця на головному турнірі на наступний сезон.

2006/2007 року
Протягом сезону 2006-07, Ліанг досяг принаймні другого раунду кваліфікації в кожному рейтинговому заході. На трофеї Північної Ірландії він переміг Роберта Стівена 5:0, перш ніж в кваліфікації впав до Девіда Гілберта 0:5. Однак на Гран-прі Ліанг вийшов на вершину своєї кваліфікаційної групи, вище більш досвідчених гравців, таких як Джерард Грін і Баррі Пінчес. Він зайняв четверте місце у своїй групі на етапі «круглого робіна», і хоча не прогресував до наступного раунду, він переміг колишнього чемпіона світу і світового номер один Стівена Хендрі 3:0. На чемпіонаті Великобританії він програв у другому раунді кваліфікації перед Джеймі Бернеттом 7–9. У наступному рейтинговому заході, Кубку Мальти, він програв Джо Йогії 3–5, знову у другому раунді кваліфікації. Він кваліфікувався на Уельський Відкритий турнір, його третій турнір рейтингу, переміг Дене О'Кейн, Джо Джоґа і Марка Девіса. Він знову зустрівся з Найджелом Бондом в останніх 48 роках, цього разу програвши лише 3–5.

На Відкритому чемпіонаті Китаю він продовжив свій біг до другого раунду кваліфікації в кожному рейтинговому турнірі і переміг Роберта Стівена, перш ніж програти Фінляндії Робіну Хуллу. На чемпіонаті світу він переміг Джеффа Канді, перш ніж програти Майку Данну. Після скромного сезону він покращив свій рейтинг турне, закінчивши на 66-му місці, трохи за межами першої 64-ї; і він очолив один рік рейтингу, щоб забезпечити своє місце на WSA Tour для наступного сезону.

2007/2008 року
Ліанг почав сезон, майже кваліфікуючись для Шанхайських майстрів, однак Найджел Бонд переміг його 5-3 в останньому кваліфікаційному раунді, запобігаючи йому з'явитися на своєму домашньому турнірі. На Гран-прі він не зміг повторити успіх минулого сезону і не кваліфікувався, закінчивши третім за різницею. Йому пощастило на наступному турнірі, Північно-Ірландській трофеї, де він виграв кваліфікаційні раунди, переміг Фрейзера Патріка, Джо Делані і Рорі МакЛеода на шляху. Він зіткнувся з Джерардом Грін в останніх 48 разів, але програв 2:5. Він мав менший успіх на чемпіонаті Великобританії, програвши у другому кваліфікаційному раунді до Девіда Ро 2–9. Він також не встиг кваліфікуватися на Відкритий Уельс, коли був відправлений в останньому кваліфікаційному раунді Ендрю Норманом 2–5. Він впав на першу перешкоду на своєму іншому домашньому турнірі, China Open, програвши в першому кваліфікаційному раунді до Стіва Міфсуда, який наприкінці цього сезону зайняв 54 місця нижче Ліанга.

На чемпіонаті світу Ліанг став третім китайським гравцем, який кваліфікувався до головного розіграшу, переміг Бен Вулластона, Рода Лоулера, Девіда Гілберта та Іана МакКаллоча в кваліфікаційних раундах. Він зустрівся з Кен Доерті в першому раунді чемпіонату, і переміг його 10–5. Перед початком цього матчу він випадково увійшов на арену в той же час, що і офіційні особи матчу, і довелося поспішати назад; він згодом отримав теплий аплодисмент, коли він увійшов на арену вдруге після того, як його представив MC Rob Walker. Для кожної сесії після цього, Уокер представив його як "Хоче він залишитися або повинен він піти... Ліанг Венбо", незважаючи на рим, що відбувається через неправильне вимовити його ім'я ("бо" вимовляється "bwor" в китайській мові).

Ліанг зіткнувся з Північно-Ірландським Джо Свайлом в останніх 16 турнірах. У гумористичному інциденті Ліанг почервонів після розкидання куль, але не помітив і повернувся на своє місце. Для розваги глядачів, Свайл наголосив на помилці, і суддя закликав Ліанга повернутися до столу. У 23-му кадрі, з 12-10 перевагою, Ліанг передчасно відсвяткував перемогу в матчі після того, як виграв "матч", тільки щоб потім втратити рамку через снукер; Свайл повернувся, щоб вирівняти матч на 12-12. У фінальному рамі Ліанг зробив ранні перерви на 34 і 30. Він пропустив останній жовтий, але снукерований Swail, залишивши м'яч в челюстях кишені. Ліанг послідував з безпечним пострілом, але Сваїл снукав його за блакитним; Ліанг не вдарив у жовтий м'яч, тому Сваїл замінив білий. У своїй другій спробі Ліанг вдарив прямо в жовтий і продовжив вигравати карму 74-34, а отже і матч, 13-12.

Інцидент в останньому кадрі виявився суперечливим, оскільки суддя замінив кубковий м'яч у неправильному положенні, даючи Ліангу кращий вид на жовтий. У той час Свайл погодився з арбітром, але він поскаржився в інтерв'ю після матчу, що Ліанг поводився непрофесійно, не вказуючи на помилку арбітра. Коментувачі заперечували, що Свейл повинен був запитати про розміщення м'яча, перш ніж Ліан взяв свій постріл, і що, враховуючи напруженість ситуації, Ліангу можна було пробачити за те, що він не думав чітко.

Ліанг зіткнувся з кінцевим чемпіоном Ронні О'Салліваном в чвертьфіналі, взявши перші два рами з перервою 80 в першому, але О'Салліван вирівнював матч 4-4 до кінця першого сеансу. О'Салліван полегшив вперед у другій сесії і, врешті-решт, виграв матч 13–7. Біг Ліанга до чвертьфіналу чемпіонату світу приніс йому 5000 балів рейтингу, піднявши свій остаточний рейтинг до 40 в світі. Це гарантувало, що йому доведеться виграти лише два кваліфікаційні матчі, щоб увійти в головний черговий раунд турнірів наступного сезону.

2008/2009 року
Ліанг розпочав новий сезон, кваліфікувавшись до останніх 48 разів Північно-Ірландського трофею. Потім він переміг Стіва Девіса і Пітера Ебдона, щоб досягти останніх 16, де він програв Джон Хіггінс 1–5. Цей результат підняв його до тимчасового найвищого рівня в кар'єрі 26 у світі. Він досяг головної черги Гран-прі, вигравши два кваліфікаційні матчі, але потім підкорився Ронні О'Салліван в першому раунді головної черги. Потім він провів 147 і три інших століття (у тому числі два загальних проходження 139) в перемозі 5-1 над Мартіном Гулдом в третьому кваліфікаційному раунді Чемпіонату Бахрейна. Однак, він не встиг кваліфікуватись до головного розіграшу, програвши 2-5 Майклу Судді.

Для двох китайських подій на турнірі цього сезону, два кваліфікаційні матчі Ліанга були проведені до етапів місця. На Шанхайських майстрах 2008 року він переміг Аттасіта Махатті і Марка Аллена, щоб досягти головного чергу, але програв Райану Дню 0-5 в першому раунді. Іронічно, що його другий кваліфікаційний матч для Відкритого Уельсу був проведений, щоб забезпечити, щоб його уельський суперник Домінік Дейл зіграв на головному майданчику в Ньюпорті.

Ліанг завершив сезон на чемпіонаті світу, переміг Дейва Гарольда 10-3 в останньому кваліфікаційному раунді. Він програв у першому раунді головного розіграшу 8-10 проти Ding Junhui.

2009/2010 року
У липні 2009 року Ліанг виграв свій перший професійний титул, Пекінський міжнародний виклик, переміг світовий номер 2 Стівена Магуайра 7-6 у фіналі. Він зробив ще один прорив у серпні, коли досяг фіналу Шанхайських майстрів, ставши лише другим китайським гравцем і четвертим азіатським чоловіком, щоб досягти фіналу рейтингу. Зрештою, він зустрівся з Ронні О'Салліваном.

Ліанг кваліфікувався на Гран-прі, але був переможений 2-5 Пітером Ебдоном в першому раунді, вигравши перші два рами і програвши останні п'ять послідовно. До цієї зустрічі він двічі грав з Ебдоном, вигравши 5:1 і 5:0. Він досяг чвертьфіналу чемпіонату Великобританії після поразки над Райаном 9:3 і Марком Кінгом 9:2 Він продовжив програвати 2–9 Джон Хіггінс в чвертьфіналі. Він не встиг кваліфікуватися на Відкритий Уельський і Відкритий Китай, так як програв 3–5 проти Майкла Суддя і 2–5 проти Ендрю Хіггінсона відповідно.

Ліанг кваліфікувався на чемпіонат світу, перемігши Рода Лоулера 10–2. Він був притягнутий до Ронні О'Салліван, але програв 7-10. Після чвертьфіналу події було зрозуміло, що Ліанг буде класифікований на 16-му місці наступного сезону, єдиним новим гравцем, який увійшов в топ-16 того сезону.

2010/2011 року
Ліанг почав сезон в Wuxi Classic, де програв в першому раунді 2–5 проти Марко Фу. Він брав участь у Пекінському міжнародному виклику, щоб захистити свій перший професійний титул, але програв у півфіналі 4–6 проти переможця Tian Pengfei. Ліанг не встиг кваліфікуватися на Всесвітній Відкритий турнір, так як програв 1-3 проти Ендрю Хіггінсона і програв свій перший раунд матчу на Шанхайських майстрах 3-5 проти Меттью Стівенса. Почавши сезон в топ-16, його результатів недостатньо, щоб зберегти цю позицію, і він вийшов з топ-16. Після цього він програв свої кваліфікаційні матчі в п'яти рейтингових турнірах.

Ліанг також брав участь у чемпіонаті Players Tour, його найкраща продукція на третьому європейському заході, де він досяг фіналу, але програв 0-4 проти Маркуса Кемпбелла. Після 12 з 12 поєдинків він зайняв 14-е місце в рейтингу «Заслуги чемпіонату турніру гравців». Він програв свій перший раунд матчу у фіналі 1-4 проти Рікі Уолдена.

2011/2012 року
Ліанг і Дінг Юньхуй представляли Китай на чемпіонаті світу і перемогли в фіналі 4:2 проти команди Північної Ірландії. Під час свого матчу проти Меттью Стівенса в першому раунді Australian Goldfields Open, Ліанг мав шанс зробити свій другий максимальний прорив у своїй кар'єрі, але він знешкодив себе на жовтий м'яч, і перерва закінчилася на 120. Він виграв матч 5-4 для досягнення другого раунду, де програв 4-5 проти Кен Дохерті. Він також кваліфікувався для Шанхайських майстрів, але програв в першому раунді 1-5 проти Ніла Робертсона. Після цього він не зміг кваліфікуватися на наступні два етапи рейтингу, так як програв 2-6 проти Майкла Вайта на чемпіонаті Великобританії, і 3-5 проти Лю Чуанга на німецьких майстрах.

У грудні 2011 року Ліанг приєднався до Romford-based snooker Academy і управлінської команди Grove Leisure. Він переміг Девіда Гілберта і Рорі МакЛеода, обидва 4-1, щоб досягти першого раунду Уельського Відкритого, де він зіткнувся з Джоном Хіггінсом і на цей раз був на неправильному кінці результатної лінії 4-1. Він вузько пропустив місце в World Open, оскільки він був переможений 4–5 Марком Кінгом в останньому раунді кваліфікації. Він також програв у кваліфікації до Відкритого чемпіонату Китаю перед переможцем події Пітером Ебдоном 0–5.

Ліанг зіграв в одинадцяти з дванадцяти дрібних PTC подій протягом усього сезону, з найкращим завершенням в події 10, де він програв у чвертьфіналі до Домініка Дейла. Він також досяг останніх 16 у двох інших поєдинках, щоб закінчити 38-е місце в PTC Order of Merit, поза першими 24, які кваліфікувалися для фіналів.

Він кваліфікувався до чемпіонату світу, переміг Маркуса Кемпбелла 10–9. Він очолив матч 8–2 і 9–5 до того, як Кемпбелл переніс його на 9–9, в який момент матч був призупинений, щоб дозволити гравцям на інших столах почати свої сеанси. Ліанг згодом виграв вирішителя з 72 перервою і знову зіграв захисника чемпіона Хіггінса в першому раунді. Він був залучений в інший фінальний вирішитель, але цього разу був на програшному кінці, оскільки він похилився з турніру в день відкриття, 9-10. Він завершив сезон на 37-му місці.

2012/2013 року
Ліанг програв у кваліфікації як для Wuxi Classic, так і для Shanghai Masters до Рода Лоулера. Він досяг етапу проведення Australian Goldfields Open, перемігши Thanawat Thirapongpaiboon, але програв 3–5 в першому раунді проти Меттью Стівенса. Ліанг переміг Ентоні МакГілл і Ендрю Хіггінсона, щоб кваліфікуватися для чемпіонату Великобританії, де він побачив, що 4-3 перевага в першому раунді проти Баррі Хокінса перетворюється на 4-6 поразку. Ліанг не кваліфікувався для наступних двох подій, але виграв два матчі, щоб увійти в головну чергу як Уельського Відкритого, так і Відкритого Китаю. У Уельсі він програв 2–4 місцевому улюбленому Стівенсу в першому раунді, а на батьківщині Китаю він переміг Лу Нінгу 5–1 у раунді без карт, перш ніж програв 3–5 Стюарту Бінгему в першому раунді. Ліанг мав дуже послідовний сезон в серії чемпіонату Players Tour, оскільки він просунувся до, але не минув, останніх 16 з п'яти з десяти подій. Це призвело до того, що він зайняв 27-е місце в ордені заслуг PTC, на одне місце менше, ніж у фіналі. Сезон Ліанга закінчився, коли він був переможений 6-10 Марком Девісом в останньому раунді кваліфікації до чемпіонату світу. Його рейтинг наприкінці року був світовим номером 32.

2013/2014 року

Ліанг Венбо на німецьких майстрах 2014
У липні 2013 року Ліанг досяг фіналу Світових ігор, але програв у матчі з золотими медалями 0-3 Адіті Мехті. У нього був чудовий сезон в Asian Tour, досягнувши півфіналу Zhangjiagang Open, де він був переможений 1-4 Майклом Холтом і на Zhengzhou Open, де Ліанг виграв свій перший індивідуальний титул на World Snooker Tour. Він переміг Ентоні МакГілл 4-3 в півфіналі, перш ніж побити Lü Haotian 4-0 для отримання першого призу в 10 000 фунтів стерлінгів. У повному рейтингу, Ліанг виграв п'ять рамок поспіль проти захисника чемпіона світу Ронні О'Салліван у другому раунді Міжнародного чемпіонату, щоб перемогти 6-4 що ознаменувало його перший успіх, коли-небудь його опонент програв у всіх чотирьох попередніх спробах. Потім він збив Марка Девіса 6-1 і вперше за чотири роки потрапив до чвертьфіналу рейтингової події, де програв 3-6 Грем Дотт. Ліанг досяг останніх 16 на німецьких майстрах і Уельському відкритому турнірі, програвши 2-5 Марку Девісу і 2-4 Баррі Хокінсу відповідно. Другий фінал Азіатського туру відбувся на Відкритому турнірі Dongguan, де Стюарт Бінгхем зробив чотири перерви вище 50, щоб перемогти його 4:1, але Ліанг все ще очолив орден заслуг, щоб кваліфікуватися для фіналу. Там він був переможений 2–4 Ю Делу і Ліанг був переможений 7–10 Мартіном Гулдом в останньому раунді кваліфікації чемпіонату світу.

2014/2015 року
Ліанг переміг Джеймі Бернетта 5–1 в першому раунді 2014 Wuxi Classic, а потім завдав першої поразки Марку Селбі з тих пір, як він виграв чемпіонат світу, перемігши його 5–3. В останніх 16 матчах Ліанг був розбитий на 2-5 Джо Перрі. Він програв 3–5 проти Роберта Мілкінса в відкритому раунді Australian Goldfields Open, а в wildcard раунді Shanghai Masters 1–5 до Ян Бінгтао. Він не зміг пробитися за останні 64 з наступних двох етапів рейтингу, але виграв два матчі, щоб досягти німецького майстра, де у першому раунді виключив Лі Хань 5-1. Він досяг чвертьфіналу, повернувшись з 3-4 вниз проти Стюарта Бінгема, щоб виграти 5-4 на фінальному рожевому. Він повторив цю форму, коли він оминув Райана 5-4, щоб грати у своєму другому півфіналі кар'єри, де він взяв чотири рами поспіль, щоб тримати вузьку 4-3 перевагу над Шона Мерфі, перш ніж втратити три рами поспіль в програші 4-6. Ліанг не пропустив жодного кадру, побачивши Cao Xinlong і Gerard Greene на Уельському Відкритому, але був жертвою білого миття Джона Хіггінса в третьому раунді. На інавгураційному Гран-прі світу, він програв 3-4 до Грейме Дотт у другому раунді. У фінальному раунді кваліфікації до чемпіонату світу, він програв останні три рами проти співвітчизника Чжан Анда, щоб бути вузько переможеним 9-10.

2015/2016 року
Ліанг був важко переможений 2-8 Thepchaiya Un-Nooh у фіналі Чемпіонату світу з шести червоних 2015 року. У третьому раунді чемпіонату Великобританії він скористався крахом від Джудда Трампа, щоб виграти 6-4 після того, як відступив 1-4. Потім він зіграв з Томом Фордом 6–5, після чого Форд звинуватив Ліанга в тому, що він «набриднув йому зі столу» повільною грою. Ліанг відреагував, відкривши свій матч у чвертьфіналі проти Марко Фу з трьома століттями і тримався на краю 6–5, потім прийшов з 2–4 позаду, щоб досягти фіналу, перемігши Девіда Грейса 6–4. Це був перший фінал в історії події з двома гравцями з-за меж Сполученого Королівства; Ліанг програв матч 5–10 до кінцевого чемпіона Великобританії Ніла Робертсона. Через тиждень він пройшов до півфіналу Відкритого Гібралтару, але був збитий 0-4 Фу.

Фінал Ліанга в Великобританії допоміг йому повернутися до перших 16 в світовому рейтингу, щоб зробити свій дебют на Masters, де він був вибитий 4-6 Джоном Хіггінсом в відкритому раунді. Він був збитий 0-4 Шона Мерфі в чвертьфіналі Гран-прі світу. Після того, як він виграв три матчі для кваліфікації на чемпіонат світу, Ліанг програв 8-10 перед Джудом Трампом після попереднього 7-3 переваги.

2016/2017 року
У першому раунді Шанхайських майстрів Ліанг був побитий 4–5 Ронні О'Салліваном. Він виграв п'ять матчів на Відкритому чемпіонаті Англії, який включав 4-3 перемогу в другому раунді над Шауном Мерфі, щоб досягти півфіналу. З 3-4, Ліанг зробив перерви на 134 і 138 і Стюарт Бінгем зробив 116 щоб заблокувати результат на 5-5. Ліанг взяв рішення, а потім завершив перемогу Джудда Трампа в 14-ти матчах у фіналі, щоб виграти свій титул 9-6. Він став другим гравцем з материкового Китаю, який виграв рейтинг і подякував О'Саллівану (з яким він практикує щодня) за його допомогу. Перемога також дала йому вступ до свого першого Чемпіона Чемпіонів, де він програв 0-4 в відкритому раунді до Марка Селбі.

У Шотландському відкритому, Ліанг досяг чвертьфіналу, де програв Ю Делу 4–5. У "Мастерах" він пропустив останній чорний, який побачив би, як він усунув О'Саллівана 6-4 в відкритому раунді "Мастерів", замість того, щоб продовжувати програвати 5-6. 4-0 перемога Домініка Дейла і пара 4-3 перемог над Марком Алленом і Джо Перрі перемістили Ліанга в півфінали Гран-прі світу, де він був переможений 1-6 Баррі Хокінсом. У другому раунді чемпіонату світу Ліанг відступив від Дінг Юньхуей 2–6 після першої сесії і 7–9 після другої. Потім він виграв трійку кадрів, щоб взяти лідерство в матчі вперше і був би 12-11 вперед, на один кадр від досягнення чвертьфіналу вдруге, але замість цього програв 12-13. Після події його рейтинг наприкінці сезону піднявся до 11, що було високим в кар'єрі.

2017/2018 року
Хоча Ліанг мав пристойну кампанію цього сезону, він не зміг досягти такої ж висоти, як і попередній сезон. У його першому раунді матчу з Ронні О'Салліваном на Мастерсі. У кращому - з 11-го матчу, Ліанг очолив 5-4 і тільки потрібен остаточний чорний в 10-му кадрі, щоб гарантувати своє місце в чвертьфіналі; однак, він пропустив відносно легкий чорний, і згодом втратив рамку і, врешті-решт, матч. У своєму матчі проти Рода Лоулера в кваліфікаційному раунді чемпіонату світу, Ліанг зробив 147 в 10-му кадрі, третій 147 в своїй кар'єрі. Але цікаво, що він також мав шанс зробити ще 147 в 12-му кадрі, але він пропустив складний фінальний чорний.

2018/2019 року
Ліанг мав дещо занедбаний сезон у кампанії 2018/19. Його найкращі результати прийшли в Європейських майстрах, Відкритому чемпіонаті Китаю і чемпіонаті Китаю, в якому він просунувся до третього раунду. Ліанг заробив всього 78 500 очок у рейтингу, що було 141,100 очок сором'язливо від свого найкращого сезону в 2016/2017.

2019/2020 року
Цього сезону Ліанг побачив певне поліпшення в цій формі. Його найкращий результат прийшов в чемпіонаті Великобританії, в якому він переміг Домініка Дейла, Девіда Грейса, Едена Шарава і Лі Ханга, перш ніж програти кінцевому чемпіону Дінгу Юнхуі в чвертьфіналі. Ліанг також вийшов у чвертьфінал Gibraltar Open, програвши 4:1 перед Джудом Трампом.
У липні 2009 року Ліанг виграв свій перший професійний титул, Пекінський міжнародний виклик. Ліанг також виграв 2016 English Open.