Коли і де народився Нерон?
Nero Claudius Caesar Augustus Germanicus (/ˈnɪəroʊ/ NEER-oh; народився Lucius Domitius Ahenobarbus; 15 грудня 37 — 9 червня 68), був п'ятим римським імператором і останнім імператором династії Юліо-Клаудіан, який правив з 54 року до своєї смерті в 68 році. Він був усиновлений римським імператором Клавдієм у віці 13 років і перейшов на трон. Нерон був популярний серед членів своєї преторіанської гвардії і нижчого класу в Римі і його провінціях, але він був глибоко обурений римською аристократією. Більшість сучасних джерел описують його як тиранічного, самовідданого і зневаженого. Після того, як римський сенат оголосив його публічним ворогом, він вчинив самогубство у віці 30 років.

Нерон народився в Антіумі в 37 році н. е., син Гней Доміціус Ахенобарб і Агриппіна Молодша, прадіда імператора Августа. Коли Неро був два роки, його батько помер. Його мати вийшла заміж за імператора Клавдія, який врешті-решт прийняв Нерона як свого спадкоємця; коли Клавдія померла в 54 році н.е., Нерон став імператором за підтримки преторіанської гвардії і Сенату. У ранні роки свого правління Нерон був консультований і направлявся своєю матір'ю Агриппіною, його наставником Сенекою Молодшим, і його пратеторіанським префектом Секстусом Афринієм Буррусом, але незабаром він прагнув правити самостійно і позбавитися від стримуючих впливів. Його боротьба з владою з матір'ю врешті-решт була вирішена, коли він вбив її. Римські джерела також вказують на смерть Нерона в його дружині Клаудії Октавії - ймовірно, щоб він міг одружитися з Поппеєю Сабіною - і його брата-покровителя Брітанікуса.

Практичний внесок Нерона в управління Римом зосереджувався на дипломатії, торгівлі та культурі. Він наказав побудувати амфітеатри, просував спортивні ігри і конкурси. Він також публічно з'являвся як актор, поет, музикант і кар'єрист, що образило його аристократичних сучасників, оскільки ці професії зазвичай були домом рабів, публічних артистів і невідомих осіб. Надання таких розваг зробило Нерона популярним серед громадян нижчого класу, але його виступи підривали імперську гідність. Витрати, пов'язані з цим, несли місцеві еліти безпосередньо або через оподаткування, і вони були дуже обурені.

Під час правління Нерона генерал Корбуло воював у римсько-партійській війні 58-63 років і уклав мир з ворожою Партійською імперією. Римський генерал Суетоніус Паулінус придушив велике повстання в Британії під керівництвом королеви Іцені Будіки. Босфорське королівство було коротко анексовано до імперії, і почалася Перша єврейсько-римська війна. Коли римський сенатор Віндекс повстав, за підтримки кінцевого римського імператора Галби, Нерон був оголошений публічним ворогом і засуджений до смерті в відсутності. Він втік з Риму, і 9 червня 68 року він вчинив самогубство. Його смерть спричинила короткий період громадянської війни, відомий як рік чотирьох імператорів.

Більшість римських джерел пропонують переважно негативні оцінки його особистості та правління. Історик Тацит стверджує, що римляни вважали його компульсивним і корумпованим. Суетоній розповідає, що багато римлян вважали, що Великий вогонь Риму був підбурюваний Нероном, щоб очистити землю для його запланованого «Золотого дому». Тацит стверджує, що Нерон захопив християн як козлів для вогню і змусив їх спалити живими, здавалося б, мотивованим не публічною справедливістю, а особистою жорстокістю. Деякі сучасні історики ставлять під сумнів достовірність стародавніх джерел тиранічних дій Нерона, враховуючи його популярність серед римських комуністів. У східних провінціях імперії виникла популярна легенда про те, що Нерон не помер і повернеться. Після його смерті, принаймні три лідери короткочасних, невдалих повстань представили себе як «Нерон відроджений», щоб отримати підтримку народу.

Раннє життя
Нерон народився Lucius Domitius Ahenobarbus 15 грудня 37 року н. е. в Антіумі (сучасний Анціо). Він був єдиною дитиною, сином політика Гней Доміція Ахенобарбуса і Агриппіни Молодшої. Його мати Агриппіна була сестрою третього римського імператора Калігули. Нерон також був онуком колишнього імператора Августа (походження від єдиної дочки Августа, Юлії). : 2

Стародавній біограф Суетоній, який критикував предків Нерона, писав, що імператор Август звинувачував дідуся Нерона в його непристойному задоволенні насильницькими грами гладіаторів. За словами Юргена Маліца, Суетоніус розповідає, що батько Нерона був відомий як «нерозбірливий і жорстокий», і що обидва «вживали в гонках на конях і театральних виступах до тієї міри, що не відповідає їхній позиції». Суетоній також згадує, що коли батько Нерона Доміцій був привітаний своїми друзями з народженням його сина, він відповів, що будь-яка дитина, народжена ним і Агриппіною, матиме огидну природу і стане суспільною небезпекою.

Доміцій помер у 40 р. н.е. За кілька років до смерті батька, його батько був залучений в серйозний політичний скандал. Його мати і дві сестри, Агриппіна і Юлія Лівілла, були вислані на віддалений острів у Середземному морі. 4 Його матір, як кажуть, була вигнана за сплати повалити імператора Калігулу. Спадщина Нерона була забрана від нього, і він був посланий жити зі своєю батьківською тіткою Домітією Лепідою Молодшою, матір'ю третьої дружини пізнього імператора Клавдія, Месаліною. : 11


Ауреус Нерона і його матері, с. 54. Нероніс Кейс Матер Агрипп. АВГ Диві Клауд Нероні Клауд. Диві Ф. Кейс АВГ Герм. ІМП. Тр П. – колишній SC
Після смерті Калігули Клавдій став новим римським імператором. Мати Нерона вийшла заміж за Клавдія в 49 році, ставши його четвертою дружиною. До лютого 49 р. його мати переконала Клавдія прийняти свого сина Нерона.

Після прийому Нерона імператором, «Клаудій» став частиною його імені: Нерон Клавдій Цезар Drusus Germanicus. Клавдія випустили золоті монети, щоб відзначити усиновлення. Професор класики Джозіа Осгуд писав, що «монети, через їх розповсюдження і зображення, показали, що новий лідер був у виробництві. Однак Девід Шоттер відзначив, що, незважаючи на події в Римі, брат-старший Брітанік Нерона був більш видатним у провінційних монетах на початку 50-х років. : 52

Бюст Нерона, Національний музей в Осло
Нерон офіційно вступив у суспільне життя як дорослий у 51 році н.е. у віці приблизно 14 років. Коли йому виповнилося 16 років, Нерон одружився з дочкою Клавдія (її сестрою), Клавдією Октавією. Між 51 і 53 роками н. е. він виступив з декількома виступами від імені різних общин, включаючи іліанців; апамейців (запрошуючи п'ятирічну податкову відстрочку після землетрусу); і північну колонію Болонью, після того, як їхнє поселення зазнало руйнівного пожежі. : 231

Клавдій помер в 54 році н. е.; багато стародавніх істориків стверджують, що він був отруєний Агриппіною. Шоттер писав, що "смерть Клаудія в 54 році н.е. зазвичай розглядалася як подія, прискорена Агриппіною через ознаки того, що Клаудій виявляв поновлену прихильність до свого природного сина". Він також зазначає, що серед стародавніх джерел римський історик Йосип був унікально застережений у описі отруєння як чутка. : 53

Сучасні джерела розрізняються у своїх звітах про отруєння. Тацит каже, що отруйний виробник Локуста приготував токсин, який був поданий імператору його слугою Галотом. Тацит також пише, що Агриппіна влаштувала для лікаря Клаудія Ксенофона введення отрути, якщо імператор вижив. Suetonius відрізняється деякими деталями, але також передбачає Halotus і Agrippina. Як і Тацит, Кассій Діо пише, що отрута була приготована Локуста, але в розповіді Діо вона вводиться Агриппіною замість Халота. У Apocolocyntosis Сенека Молодший взагалі не згадує про гриби. Причетність Агриппіни до смерті Клавдія не прийнята всіма сучасними вченими. • 589

Перед смертю Клавдія, Агриппіна маневрувала, щоб зняти наставників синів Клавдія, щоб замінити їх наставниками, які вона обрала. Вона також змогла переконати Клавдія замінити двох префектів преторіанської гвардії (яких підозрювали у підтримці сина Клавдія) на Афраніуса Бурруса (майбутнім керівником Нерона). Оскільки Агриппіна замінила охоронців людьми, вірними їй, Нерон згодом зміг взяти на себе владу без інциденту. : 417
Нерон народився в Антіумі (нині Анціо, Італія) 15 грудня 37 року н.е.