Поясніть вислів «Дні довгі, а роки короткі», як це стосується виховання дітей.
Кожен день ви виснажені і підштовхуються до меж. Це може бути через відсутність сну, тому що ваша дитина прокидається кожні кілька годин. Або це може бути тому, що все, що ви просите від вашої дитини, вони не хочуть це робити. Або це може бути тому, що стрес впливає на вашу власну здатність бути добрим і люблячим як для себе, так і для вашого чоловіка, так і для ваших дітей. Які б не були причини, відчуття наприкінці кожної ночі є одним з абсолютних виснажень, де, ймовірно, це відчуття є тепер вашим життям, і буде таким назавжди. Але, в цьому виснаженні, це може бути важко або помітити або дійсно оцінити красиві маленькі моменти, що відбуваються одночасно. Наприклад, ви не можете зупинитися, щоб оцінити, коли вони сміються над чимось, що ви говорите, або смішним обличчям, яке ви робите. Або, можливо, ви сумуєте за красою, що свідчить про їхнє розчарування і боротьбу, оскільки вони наполегливо намагаються вписатися в ту круглий закладку в квадратну діру. Або, можливо, те, як вони неправильно вимовляють певні слова, звучить настільки захоплююче, хоча ви більше зосереджені на тому, щоб допомогти їм правильно вимовляти. Це короткі моменти, коли ви спостерігаєте за зростанням своєї дитини. Ці моменти втікають. Вони не існують вічно, тому що в кінцевому підсумку виходять з них. Вони не вважають ті ж жарти або дурні обличчя смішними, вони роблять висновок, що круглий заклад вписується в круглу діру, і їх вимова слова покращується. І коли ви помічаєте, що вони минулі, ви відчуваєте ностальгію. Хотілося б, щоб ви могли пережити ці моменти. У цій ностальгії ви забуваєте про все виснаження, яке прийшло з територією. Можливо, вираз найкраще описується як аналог іншого вислову «трава зеленіша з іншого боку».