З огляду на цей параграф про перший Тур де Франс, який виграв першу гонку
Перший Тур де Франс відбувся в 1903 році. План полягав у п'яти етапах з 31 травня по 5 липня, починаючи в Парижі і зупиняючись в Ліоні, Марселі, Бордо і Нант, перш ніж повернутися до Парижа. Тулуза була додана пізніше, щоб перервати довгий шлях через південну Францію від Середземного моря до Атлантичного океану. Стадії проходили вночі і закінчувалися наступного дня, з днями відпочинку, перш ніж гонщики знову вийшли. Але це виявилося занадто лякаючим і витрати занадто великі для більшості і тільки 15 конкурентів увійшли. Десгранд ніколи не був повністю переконаний, і він наблизився до того, щоб відмовитися від ідеї. Замість цього він скоротив тривалість до 19 днів, змінив дати до 1 по 19 липня і запропонував щоденну допомогу тим, хто в середньому пробіг щонайменше 20 кілометрів на годину (12 миль на годину) на всіх етапах, що еквівалентно тому, що гонщик очікував би заробляти кожен день, якби він працював на фабриці. Він також скоротив вхідну плату з 20 до 10 франків і встановив перший приз на 12 000 франків, а приз для переможця кожного дня - на 3 000 франків. Таким чином, переможець отримує в шість разів більше, ніж більшість робітників за рік. Це привернуло від 60 до 80 учасників – більша кількість, можливо, включала серйозні запити, а деякі вийшли – серед них не тільки професіонали, а аматори, деякі безробітні, а деякі просто авантюристи.

Desgrange, здається, не забув про справу Дрейфуса, яка запустила його гонку і підняла пристрасті його прихильників. Він оголосив про свою нову гонку 1 липня 1903 року, цитуючи письменника Еміля Золу, відкритий лист якого J'Accuse...! Це призвело до звільнення Дрейфуса, встановивши фортечний стиль, який він використовував з цього моменту.

Перший «Тур де Франс» розпочався майже за межами кафе Reveil-Matin на перехресті доріг Melun і Corbeil в селі Монтжерон. Він був закинутий стартером, Джорджем Абраном, о 3:16 вечора 1 липня 1903 року. L'Auto не представила гонку на своїй передній сторінці того ранку. [Історія 3]

Серед конкурентів були переможець, Мауріс Гарін, його добре побудований суперник Гіпполіт Аукутюрьє, німецький улюблений Йозеф Фішер, і колекція авантюристів, в тому числі один змагається як "Самсон". [Історія 4]

Багато гонщиків вийшли з гонки після завершення початкових етапів, оскільки фізичних зусиль, необхідних для туру, було занадто багато. До кінця четвертого етапу залишилося лише 24 учасники. Гонка закінчилася на краю Парижа у Віллі д'Аврей, поза рестораном Père Auto, перед церемоніальною поїздкою в Париж і декількома кругами Parc des Princes. Гарін домінував у гонці, вигравши перший і останній два етапи, на 25,68 кілометрах на годину (15,96 миль на годину). Останній гонщик, Мілочо, закінчив за ним 64 години 47 метрів 22 секунди.

Місія L'Auto була виконана, оскільки циркуляція публікації подвоїлася протягом всієї гонки, роблячи гонку набагато більшою, ніж Desgrange коли-небудь сподівався.
Перша гонка в 1903 році була виграна Морисом Гаріном, переміг його суперник Hippolyte Aucouturier.