Що таке ТОРДЕСІЛЬСЬКИЙ ДОГОВОР?
У 1383 році Іоанн I Кастильський, чоловік Беатриці Португальської і зятя Фердинанда I Португальського, претендував на престол Португалії. Фракція дрібних дворян і звичайних людей, на чолі з Іоанном Авізом (пізніше королем Іоанном I Португалії) і на чолі з генералом Нуно Альваресом Перейрою, перемогла кастильців у битві при Альюбарроті. З цією битвою Авізький дім став пануючим домом Португалії.

Нова династія рухатиме Португалію до світла європейської політики і культури, створюючи і спонсоруючи літературні твори, такі як «Хроніки короля Д. João I» Фернао Лопеса, перша книжка про верхові та мисливські навчання «Livro da ensinança de bem cavalgar toda sela» та «O Leal Conselheiro» як португальського короля Едуарда, так і португальські переклади «De Oficiis» Цицерона і «De Beneficiis» Сенеки добре подорожуючим князем Петром Коїмбра, а також його магнумний опус «Tratado da Vertuosa Benfeytoria». У спробі закріпити і централізувати королівську владу, монархи цієї династії також наказали скласти, організувати і опублікувати перші три збірки законів в Португалії: Ordenações d'el Rei D. Duarte, які ніколи не були виконані; Ordenações Afonsinas, застосування і виконання яких не було однорідним по всій країні; і Ordenações Manuelinas, які скористалися друкарською пресою, щоб досягти кожного куточка королівства. Династія Avis також спонсорувала архітектурні твори, такі як Mosteiro da Batalha (буквально, монастир битви) і призвела до створення мануелінового стилю архітектури в XVI столітті.

Португалія також очолила європейське дослідження світу та епоху відкриттів. Принц Генріх Морський, син короля Іоанна I Португалії, став головним спонсором і покровителем цього заходу. У цей період Португалія досліджувала Атлантичний океан, відкривала Атлантичні архіпелаги Азорські острови, Мадейра і Кейп-Верде; досліджувала африканське узбережжя; колонізувала вибрані райони Африки; відкрила східний маршрут до Індії через Кейп Доброї Надії; відкрила Бразилію, досліджувала Індійський океан, встановила торгові шляхи по більшій частині Південної Азії; і відправила перші прямі європейські морські торговельні та дипломатичні місії в Китай і Японію.

У 1415 році Португалія придбала першу зі своїх зарубіжних колоній, завоювавши Сеуту, перший процвітаючий ісламський торговий центр в Північній Африці. Потім пішли перші відкриття в Атлантичному океані: Мадейра і Азорські острови, що призвело до перших колонізаційних рухів.

У 1422 році, за указом короля Іоанна I, Португалія офіційно відмовилася від попередньої системи знайомств, Епохи Цезаря, і прийняла систему Anno Domini, тому стала останнім католицьким царством, щоб зробити це.


Протягом 15 століття португальські дослідники прямували по узбережжю Африки, встановлюючи торгові пункти для декількох загальних видів товарів, що торгувалися в той час, починаючи від золота до рабів, оскільки вони шукали маршрут до Індії та її спецій, які були затребувані в Європі.

Договір Тордесільяс, призначений для вирішення спору, який був створений після повернення Христофора Колумба, був зроблений папою Олександром VI, посередником між Португалією та Іспанією. Вона була підписана 7 червня 1494 року і розділила новооткриті землі за межами Європи між двома країнами уздовж меридіана 370 ліг на захід від островів Кейп-Верде (від західного узбережжя Африки).


У 1498 році Васко да Гама здійснив те, що Колумб вирішив зробити, і став першим європейцем, який досяг Індії морем, приніс економічний процвітання Португалії та її населення 1,7 мільйона мешканців, і допоміг розпочати португальське Відродження. У 1500 році португальський дослідник Гаспар Корте-Реал дістався до теперішньої Канади і заснував місто Португалія Cove-St. Philip's, Ньюфаундленд і Лабрадор, задовго до французів і англійців у 17 столітті, і був лише одним з багатьох португальських колонізацій Америки.

У 1500 році Педро Альварес Кабрал відкрив Бразилію і претендував на Португалію. Десять років потому Альбукерке завоював Гоа в Індії, Мускат і Ормуз в Перській протоці і Малакку, тепер штат в Малайзії. Таким чином, Португальська імперія домінувала над торгівлею в Індійському океані і Південній Атлантиці. Португальські мореплавці вирушили до Східної Азії, відправляючись на схід від Європи, приземляючись в таких місцях, як Тайвань, Японія, острів Тимор і Молукки.

Хоча довгий час вважалося, що голландці були першими європейцями, які прибули в Австралію, є також деякі докази того, що португальці могли відкрити Австралію в 1521 році. З 1519 по 1522 рік Фердинанд Магеллан (Fernão de Magalhães) організував іспанську експедицію до Східних Індій, що призвело до першого обертання світу. Магеллан ніколи не повернувся до Європи, оскільки був убитий корінними жителями на Філіппінах в 1521 році.

Сарагоський договір, підписаний 22 квітня 1529 між Португалією та Іспанією, визначив антимеридиан до лінії демаркації, зазначеної в Тордесільяському договорі.

Всі ці фактори зробили Португалію однією з найбільших економічних, військових і політичних держав світу з 15 століття до кінця 16 століття.
Після повернення Христофора Колумба виникла суперечка між Португалією та Іспанією, яку Папа Олександр VI посередив за Тордесільяським договором.
Згідно з цим спільним договором, новооткриті землі за межами Європи поділяються між двома країнами уздовж меридіана, розташованого в 370 ліг на захід від островів Кейп-Верде.