Витягніть критику, з якою стикається сучасна теорія портфеля з цього посилання https://en.wikipedia.org/wiki/Modern_portfolio_theory, розмістіть їх у списку куль
Незважаючи на його теоретичне значення, критики MPT задаються питанням, чи є він ідеальним інвестиційним інструментом, тому що його модель фінансових ринків багато в чому не відповідає реальному світу.

Вимірювання ризику, прибутку та кореляції, що використовуються MPT, ґрунтуються на [очікуваних значеннях] (https://en.wikipedia.org/wiki/Expected_value), що означає, що вони є статистичними висловлюваннями про майбутнє (очікувана вартість прибутку є прямою в вищезазначених рівняннях і непрямою в визначеннях (https://en.wikipedia.org/wiki/Variance)
і (https://en.wikipedia.org/wiki/Covariance) ) Такі заходи часто не можуть захопити справжні статистичні характеристики ризику та прибутку, які часто супроводжуються сильно спотвореними розподілами (наприклад, [log-normal distribution] (https://en.wikipedia.org/wiki/Log-normal_distribution)) і може спричинити, крім зменшення (https://en.wikipedia.org/wiki/Volatility (-finance)), також збільшення прибутку. На практиці інвестори повинні замінити прогнози на основі історичних вимірювань прибутку від активів і волатильності для цих значень в рівняннях. Дуже часто такі очікувані значення не враховують нових обставин, які не існували при створенні історичних даних.

Більш фундаментально, інвестори застрягли при оцінці ключових параметрів з попередніх ринкових даних, тому що MPT намагається моделювати ризик з точки зору ймовірності втрат, але не говорить нічого про те, чому ці втрати можуть виникнути. Використовувані вимірювання ризику (https://en.wikipedia.org/wiki/Probability) мають характер, а не структурні. Це велика різниця в порівнянні з багатьма інженерними підходами до [управління ризиками] (https://en.wikipedia.org/wiki/Risk_management).

Математичні вимірювання ризику також корисні лише в тій мірі, що вони відображають справжні турботи інвесторів - немає сенсу мінімізувати змінну, про яку ніхто не дбає на практиці. Зокрема, (https://en.wikipedia.org/wiki/Variance) є симетричною мірою, яка обчислює аномально високі прибутки так само ризикованими, як і аномально низькі прибутки. Психологічне явище [loss aversion] (https://en.wikipedia.org/wiki/Loss_aversion) - це ідея, що інвестори більше турбуються про втрати, ніж про прибутки, а це означає, що наша інтуїтивна концепція ризику в основному асиметрична. Там багато інших заходів ризику (наприклад, [кохерентні заходи ризику] (https://en.wikipedia.org/wiki/Coherent_risk_measure)) може краще відображати справжні переваги інвесторів.

Сучасна теорія портфеля також піддавалася критиці, оскільки припускає, що повернення слідують [Gaussian distribution] (https://en.wikipedia.org/wiki/Normal_distribution). Вже в 1960-х роках [Benoit Mandelbrot] (https://en.wikipedia.org/wiki/Benoit_Mandelbrot) і [Eugene Fama] (https://en.wikipedia.org/wiki/Eugene_Fama) показали недостатність цього припущення і запропонували замість цього використовувати більш загальні [стабільні розподіли] (https://en.wikipedia.org/wiki/Stable_distributions). [Stefan Mittnik] (https://en.wikipedia.org/wiki/Stefan_Mittnik) і [Svetlozar Rachev] (https://en.wikipedia.org/wiki/Svetlozar_Rachev) представили стратегії для отримання оптимального портфоліо в таких налаштуваннях.

[Contrarian investors] (https://en.wikipedia.org/wiki/Contrarian_investing) і [value investors] (https://en.wikipedia.org/wiki/Value_investing) зазвичай не підписуються до Modern Portfolio Theory. Одне заперечення полягає в тому, що MPT спирається на [гіпотезу ефективного ринку] (https://en.wikipedia.org/wiki/Efficient-market_hypothesis)
і використовує коливання цін на акції як замінник ризику. [Sir John Templeton] (https://en.wikipedia.org/wiki/Sir_John_Templeton)
Вірив у диверсифікацію як концепцію, але також відчув, що теоретичні основи МПТ були сумнівними, і прийшов до висновку (як описано біографом): "позиція про те, що будівництво портфелів на основі ненадійних і невідповідних статистичних входів, таких як історична волатильність, була приречена на провал.
- заходи ризику, прибутку та кореляції, що використовуються сучасною теорією портфеля (MPT), засновані на очікуваних значеннях, такі очікувані значення не враховують нових обставин, які не існували на момент створення історичних даних;
Вимірювання ризику, що використовуються в МПТ, є ймовірнісними, тому що моделі МПТ ризикують з точки зору ймовірності втрат, заснованих на минулих ринкових даних, а не на тому, чому відбуваються втрати.
- MPT намагається мінімізувати ризики у вигляді варіантів. Однак ця метрика не відображає справжніх проблем інвесторів на практиці. Варіанс є симетричним, тому він покарає високі повернення так само, як і високі втрати. Однак інвестори більше піклуються про втрати, ніж про прибуток, тому сприйняття ризику має асиметричний характер. Послідовні заходи щодо ризику повинні бути кращою метрикою, що відображає переваги інвесторів
MPT припускає, що повернення слідує за гаусійським розподілом. Однак багато вчених припускають, що прибутки можуть слідувати за іншими розподілами, такими як стабільні розподіли.
- MPT спирається на гіпотезу ефективного ринку і припускає, що коливання цін на акції є мірою ризику. Однак побудова портфеля, заснованого на історичній волатильності, є сумнівною передумовою, яку критикував сер Джон Темплтон.