Хто попросив Свамі Вівекананду приїхати в Дакшинесвар і в якому році?
Swami Vivekananda (/ˈswɑːmi ˌvɪveɪˈkɑːnəndə/; Бенгальський: [ʃami bibekanɔndo]; 12 січня 1863 — 4 липня 1902), народився Narendranath Datta (Бенгальський: [nɔrendronath dɔto]), був індійським індуїстським ченцем, філософом, автором, релігійним вчителем і головним учнем індійського містика Шрі Рамакришна Парамаханса. Він був ключовою фігурою у впровадженні Веданти і Йоги в західний світ, і йому належить підняти міжосовісну свідомість, і принести індуїзм до статусу великої світової релігії. Вівекананда став популярною фігурою після 1893 Парламенту релігій в Чикаго, де він почав свою знамениту промову зі слів: «Сестри і брати Америки...», перш ніж представити індуїзм американцям. Він був настільки впливовим в парламенті, що американська газета описала його як «говорника по божественному праву і, безсумнівно, найбільшу фігуру в парламенті». Після великого успіху в парламенті, в наступні роки Вівекананда виклав сотні лекцій по всій США, Англії та Європі, поширюючи основні принципи індуїстської філософії, і заснував Ведантське товариство Нью-Йорка і Ведантське товариство Сан-Франциско (тепер Ведантське товариство Північної Каліфорнії), обидва з яких стали основою Ведантських товариств на Заході.

У 1881 році Нарендра вперше зустрів Рамакришну, який став його духовним фокусом після смерті батька в 1884 році.

Перше введення Нарендри до Рамакришни відбулося в літературному класі в Інституті Генеральної Асамблеї, коли він почув професора Вільяма Хасті, який викладав поему Вільяма Вордсворта «Виїзд». Пояснюючи слово «транс» в поемі, Хасті запропонував своїм студентам відвідати Рамакришну Дакшинесвара, щоб зрозуміти справжнє значення трансу. Це спонукало деяких його студентів (в тому числі Нарендру) відвідати Рамакришну.

Вони, ймовірно, вперше зустрілися особисто в листопаді 1881 року, хоча Нарендра не вважав це їхньою першою зустріччю, і жодна людина не згадувала про цю зустріч пізніше. У цей час Нарендра готувалася до свого майбутнього іспиту з Ф. А., коли Рам Чандра Датта супроводжував його до Сурендра Нат Мітра, додому, де Рамакришна була запрошена на лекцію. За словами Макаранда Паранджапе, на цій зустрічі Рамакришна попросив юного Нарендру заспівати. Вражений своїм талантом до співу, він попросив Нарендру приїхати в Дакшинешвар.

В кінці 1881 або на початку 1882 року Нарендра поїхала в Дакшинесвар з двома друзями і зустріла Рамакришну. Ця зустріч виявилася поворотним моментом в його житті. Хоча він спочатку не прийняв Рамакришну як свого вчителя і повстав проти його ідей, він був притягнутий до своєї особистості і почав часто відвідувати його в Дакшинесварі. Спочатку він розглядав екстази і бачення Рамакришни як «прості фігури уяви» і «галюцинації». Будучи членом Брахмо Самаджа, він виступав проти ідолопоклоніння, політеїзму і поклоніння Рамакришна Калі. Він навіть відкинув «Адвайта Веданту» «ідентичності з абсолютом» як богохульство і божевілля, і часто висміював цю ідею. Нарендра випробував Рамакришну, який терпляче зіткнувся з його аргументами: «Спробуйте побачити правду з усіх кутів», — відповів він.

Несподівана смерть батька Нарендри в 1884 році призвела до банкрутства сім'ї; кредитори почали вимагати погашення позик, а родичі погрожували вигнати сім'ю з батьківського будинку. Нарендра, колись син доброзичливої сім'ї, став одним з найбідніших студентів у своєму коледжі. Він невдало намагався знайти роботу і поставив під сумнів існування Бога, але знайшов втіху в Рамакришні і його візити в Дакшинесвар збільшилися.

Одного разу Нарендра попросила Рамакришну помолитися богині Калі за фінансове благополуччя своєї сім'ї. Рамакришна запропонував йому піти до храму і помолитися. На пропозицію Рамакришни він тричі ходив до храму, але не молився за будь-які світські потреби і в кінцевому підсумку молився за справжнє знання і відданість від богині. Нарендра поступово зростав готовий відмовитися від всього заради усвідомлення Бога, і прийняв Рамакришну як свого Гуру.

У 1885 році Рамакришна захворіла на рак горла і була перевезена до Калькутти і (пізніше) до садового будинку в Косіпорі. Нарендра та інші учні Рамакришни піклувалися про нього протягом його останніх днів, і духовна освіта Нарендри продовжувалася. У Косіпорі він пережив нірвікальпу самаджі. Нарендра і декілька інших учнів отримали одяг Окре від Рамакришни, утворюючи його перший монастирський орден. Йому вчили, що служіння людям є найефективнішим поклонінням Богові. Рамакришна попросив його піклуватися про інших монастирських учнів, і, в свою чергу, попросив їх бачити Нарендру як свого лідера. Рамакришна помер рано вранці 16 серпня 1886 року в Косипорі.
У 1881 році Шрі Рамакришна Парамаханса попросила Свамі Вівекананду приїхати в Дакшинесвар.