Найбільші події Китаю сталися, коли Цзян керував країною
Цзян Цземін (17 серпня 1926 — 30 листопада 2022) — китайський політик, який служив генеральним секретарем Китайської комуністичної партії (КПК) з 1989 по 2002 рік, головою Центральної військової комісії з 1989 по 2004 рік і президентом Китаю з 1993 по 2003 рік. Цзян був першим лідером Китаю з 1989 по 2002 рік. Він був ключовим лідером третього покоління китайського керівництва, одним з чотирьох ключових лідерів поряд з Мао Цзедуном, Ден Сяопінгом та Сі Цзіньпіном.

Народився в Янчжоу, Цзянсу, Цзян приєднався до КПК, коли він був в коледжі. Після заснування Китайської Народної Республіки в 1949 році, він отримав навчання на Сталінських автомобільних заводах в Москві в 1950-х роках, пізніше повернувся в Шанхай в 1962 році, щоб служити в різних інститутах, пізніше був відправлений в 1970-1972 в Румунії як частина команди експертів, щоб заснувати заводи з виробництва машин в країні. Після 1979 року він був призначений заступником голови двох комісій віце-прем'єр-міністра Гуа Му для нагляду за новоствореними спеціальними економічними зонами (СЕЗ). Він став заступником міністра новоствореного Міністерства електронної промисловості і членом Центрального Комітету КПК в 1982 році.

Цзян був призначений мэром Шанхаю в 1985 році, пізніше був просунутий на посаду секретаря Комуністичної партії, а також членом Політбюро КПК в 1987 році. Цзян несподівано прийшов до влади в якості компромісного кандидата після протестів і масових вбивств на площі Тяньаньмень в 1989 році, коли замінив Чжао Цзяна як генерального секретаря КПК після того, як Чжао був відсторонений за його підтримку студентського руху. У міру поступового зменшення участі "восьми старших" в китайській політиці, Цзян зміцнив своє володіння владою, щоб стати "найвищим лідером" в країні протягом 1990-х років. Наполягаючи на південному турі Ден Сяопіна в 1992 році, Цзян офіційно ввів термін "соціалістична ринкова економіка" у своїй промові під час 14-го Національного конгресу КПК, що відбувся пізніше того ж року, що прискорило "відкриття і реформи".

Під керівництвом Цзяна, Китай зазнав значного економічного зростання з продовженням ринкових реформ. Повернення Гонконгу з Сполученого Королівства в 1997 році і Макао з Португалії в 1999 році і вступ до Світової організації торгівлі в 2001 році були знаковими моментами його епохи. Китай також був свідком поліпшення відносин з зовнішнім світом, в той час як Комуністична партія зберігала жорсткий контроль над державою. Цзян зіткнувся з критикою за порушення прав людини, включаючи репресії проти руху Фалуньгун. Його внесок у партійну доктрину, відому як «Три представника», був включений до конституції КПК в 2002 році. Цзян поступово звільняв свої офіційні титули керівництва з 2002 по 2005 рік, перемігши в цих ролях Ху Цзіньтао, хоча він і його політична фракція продовжували впливати на справи до набагато пізніше. 30 листопада 2022 року Цзян помер від лейкемії і множинної органної недостатності в Шанхаї.
Повернення Гонконгу та Макао до Світової організації торгівлі