У чому особливість особливої теорії відносності Ейнштейна?
До декількох років пізніше, коли Ейнштейн розробив загальну теорію відносності, яка запровадила вигнутий простір-час для включення гравітації, фраза "спеціальна теорія відносності" не використовувалася. Переклад, який іноді використовується, це «обмежена відносність»; «особливий» насправді означає «особливий випадок». [p 2] [p 3][p 4][nota 1] Деяка робота Альберта Ейнштейна з особливої відносності побудована на попередніх роботах Хендрика Лоренца та Анрі Пойнкаре. Ця теорія була фактично завершена в 1907 році.

Теорія «особлива» в тому, що вона застосовується тільки в особливому випадку, коли простір-час «плоский», тобто, коли кривина простір-часу (наслідок напруги енергії-моменту і представляє тяжіння) незначна. Щоб правильно прийняти гравітацію, Ейнштейн сформулював загальну теорію відносності в 1915 році. Спеціальна теорія відносності, на відміну від деяких історичних описів, приймає як прискорення, так і прискорюючі рамки посилань.
«Спеціальна» частина особливої теорії відносності Ейнштейна є посиланням на неї як на особливий випадок його Загальної теорії відносності. Спеціальна теорія відносності застосовується тільки в особливому випадку, коли кривина просторового часу незначна, тобто просторовий час «плоский». Спеціальна теорія відносності була сформульована в 1907 році, і для того, щоб правильно прийняти гравітацію, Ейнштейн сформулював загальну теорію відносності в 1915 році.