Наведіть цей параграф на користь битви при Адві між Ефіопією та Італією, які були командирами на ефіопській стороні.
Оцінки ефіопських сил під керівництвом Менеліка варіюються від мінімуму в 73 тисячі до максимуму в понад 100 тисяч, що в п'ять разів перевищує кількість італійців. Сили були розділені між імператором Менеліком, імператрицею Тейту Бетулем, Рас Вале Бетулем, Рас Менгеша Атікемом, Рас Менгеша Йоханнесом, Рас Алула Енгідою (Абба Нега), Рас Мікаелем Волоном, Рас Маконеном Вольде Мікаелем, Фітаврарі Габте Джиоргісом, Фітаврарі[nb 3] Гебейєху і Негусом[nb 4] Текле Хеймано Тессеммою. Крім того, за арміями слідувала подібна кількість прихильників табору, які постачали армію, як це було зроблено протягом століть. Більшість армії складалася з стрільців, значний відсоток з яких знаходився в резерві Менеліка; однак, була також значна кількість кавалерії і піхоти, озброєних тільки ланцями (ті з ланцями називалися «ланцевими слугами»). Кубанський офіцер козацької армії Н. С. Леонтьєв, який відвідав Ефіопію в 1895 році, за деякими даними, очолив невелику команду російських радників і волонтерів. Інші джерела стверджують, що Леонтьєв фактично не брав участі в битві, скоріше він відвідав Ефіопію спочатку неофіційно в січні 1895 року, а потім офіційно як представник Росії в серпні 1895 року, але потім пішов пізніше того року, повернувшись тільки після битви при Адві.
Імператор Менелік, імператриця Тейту, Рас Маконен, Рас Вале Бетуль, Текле Хейманот Тессемма, Рас Менгеша Йоханнес, Рас Мікаель були вищими командирами і лідерами.