Що таке Візантійська імперія?
Візантійська імперія, також відома як Східна Римська імперія або Візантія, була продовженням Римської імперії в першу чергу в її східних провінціях під час пізньої античності і Середньовіччя, коли її столицею було Константинополь. Вона пережила фрагментацію і падіння Західної Римської імперії в 5 столітті н.е. і продовжувала існувати ще тисячу років до падіння Константинополя до Османської імперії в 1453 році. Протягом більшої частини свого існування імперія залишалася найпотужнішою економічною, культурною і військовою силою в Європі. Терміни «Візантійська імперія» і «Східна Римська імперія» були придумані після закінчення царства; її громадяни продовжували посилатися на свою імперію як на Римську імперію і на себе як на римлян[nota 2] — термін, який греки продовжували використовувати для себе в османські часи. Хоча римська держава продовжувалася і її традиції зберігалися, сучасні історики вважають за краще відрізняти Візантійську імперію від Стародавнього Риму, оскільки вона була зосереджена на Константинополі, а не на Римі, орієнтована на грецьку, а не на латинську культуру, і характеризувалася східним православним християнством.
Після падіння Римської імперії в 5 столітті н.е. вона розділилася на багато націй. Східна частина Римської імперії стала Візантійською імперією з Константинополем як її столицею, а не Римом. Візантійські громадяни продовжували називати себе римлянами і вважали себе наступниками колишньої імперії, однак їхня культура була більше грецькою, ніж латинською. Візантійська імперія продовжувала бути наймогутнішою нацією в Європі до падіння Константинополя до Османської імперії в 1453 році.