Які терапії доступні для аутизму?
Лікування аутизму включає в себе широкий спектр терапій, які допомагають людям з аутизмом або їх сім'ям. Такі методи терапії також прагнуть збільшити функціональну незалежність у людей з аутизмом. Багато терапій, що продаються до людей з аутизмом та / або їхніми батьками, стверджують результати, які не підтримуються рівнем досліджень (LOE) рівня 1 (найвищий рівень, призначений на основі методологічної якості їхнього дизайну, дійсності та прикладності до догляду за пацієнтами). Дослідження рівня 1 включає докази систематичного огляду або мета-аналізу всіх відповідних РКТ (результатно-контрольованих випробувань) або вказівок на основі доказів клінічної практики, заснованих на систематичному огляді РКТ або трьох або більше РКТ доброї якості, які мають подібні результати.


Аутизм - це нейротип, що характеризується сенсорними та комунікативними відмінностями, порівняно з нейротиповими та алістичними індивідами.Жодна з цих терапій не усуває аутизм у людини, не кажучи вже про високий ступінь життєздатності. Діти з аутизмом ростуть до дорослих з аутизмом з ризиком виснаження та посттравматичного стресового розладу (ПТСР), спричиненого в дитинстві та підлітковому віці, часто пропускаються тими, хто пріоритетує усунення аутизму над загальним благополуччям людей з аутизмом. Лікування зазвичай відповідає потребам людини. Лікування поділяється на дві основні категорії: освітні втручання та медичне управління. Навчання та підтримка також надаються сім'ям тих, у кого діагностовано розлади аутистичного спектру (ASD).


Незважаючи на те, що багато психосоціальних втручань мають деякі позитивні докази, що припускають, що деяка форма лікування є кращою за відсутність лікування, систематичні відгуки повідомили, що якість цих досліджень, як правило, була поганою, їх клінічні результати в основному тимчасові, і є мало доказів щодо відносної ефективності варіантів лікування.Інтенсивні, тривалі спеціальні освітні програми та поведінкова терапія на ранньому етапі життя можуть допомогти дітям з АСД придбати навички самодопомоги, соціальні та робочі навички,і часто можуть поліпшити функціонування, і зменшити тяжкість симптомів і неадаптивної поведінки;Доступні підходи включають прикладний аналіз поведінки (ABA), моделі розвитку, структуроване навчання, мова і мовна терапія, соціальні навички терапії та професійної терапії. Професійні терапевти працюють з аутистичними дітьми, створюючи втручання, які сприяють соціальній взаємодії, такі як обмін і співробітництво.Вони також підтримують аутистичну дитину, допомагаючи їм працювати через дилему, оскільки ОТ імітує дитину і чекає на відповідь від дитини.Освітні втручання мають певну ефективність у дітей: інтенсивне лікування АБА продемонструвало ефективність у підвищенні глобальної функціонування у дітей дошкільного віку,і добре встановлено для поліпшення інтелектуальної продуктивності маленьких дітей.Невропсихологічні звіти часто погано повідомляються викладачам, що призводить до розриву між тим, що рекомендує доповідь і те, що освіта надається.Ограничені дослідження щодо ефективності програм для дорослих житлових показує змішані результати.


Більше половини американських дітей, діагностованих з АСД, призначають психоактивні препарати або антиконвульсанти, з найбільш поширеними класами препаратів, які є антидепресантами, стимуляторами.Крім антипсихотиків, існує мало надійних досліджень щодо ефективності або безпеки медикаментозного лікування для підлітків і дорослих з АСД.Людина з АСД може реагувати атипово на ліки, ліки можуть мати побічні ефекти, і жоден відомий препарат не полегшує основні симптоми аутизму соціальних та комунікаційних порушень.


Починаючи з 2008 року, лікування, призначене для дітей з АСД, було дорогим; непрямі витрати більше. Для людини, народженої в 2000 році, американське дослідження оцінило середню знижену вартість життя в 4,66 мільйона доларів (2023 доларів, інфляційна оцінка з 2003 року), з приблизно 10% медичної допомоги, 30% додаткової освіти та іншої допомоги, і 60% втрати економічної продуктивності. Юридичні права на лікування є складними, варіюються за місцем розташування та віком, і вимагають захисту з боку опікунів. Програми, підтримувані державою, часто є неадекватними або непридатними для даної дитини, і невідшкодовані медичні або терапевтичні витрати пов'язані з ймовірністю сімейних фінансових проблем; в 2008 році американське дослідження виявило середню втрату річного доходу в сім'ях дітей з АСД на 14%, а пов'язане дослідження показало, що АСД пов'язано з більшою ймовірністю того, що проблеми з доглядом дітей значно вплинуть на батьківську зайнятість.
Існує кілька методів лікування аутизму в залежності від спектру.
Інтенсивні, тривалі спеціальні освітні програми та поведінкова терапія на ранньому етапі життя можуть допомогти дітям з АСД придбати навички самодопомоги, соціальні та робочі навички, і часто можуть поліпшити функціонування та зменшити тяжкість симптомів та неадаптивну поведінку; Доступні підходи включають прикладний аналіз поведінки (ABA), моделі розвитку, структуроване навчання, мовна та мовна терапія, терапія соціальними навичками та терапія професійною діяльністю. Професійні терапевти працюють з аутичними дітьми, створюючи втручання, які сприяють соціальному взаємодії, таким як спільне спілкування та співпраця. Вони також підтримують дитину з аутизмом, допомагаючи їм працювати через дилему, оскільки OT імітує дитину і чекає на відповідь від дитини. Освітні втручання мають певну ефективність у дітей: інтенсивне лікування АБА продемонструвало ефективність у поліпшенні глобального функціонування у дітей дошкільного віку і добре встановлено для поліпшення інтелектуальної продуктивності маленьких дітей.