Чи є річка, яка не зустрічає моря?
Насправді їх декілька! Найвідомішим прикладом може бути річка Окаванго, яка, замість того, щоб дістатися до океану, випливає в масивну дельту Окаванго і випаровується, посередині пустелі Калахарі. Деякі інші помітні приклади включають річку Онікс - найдовшу річку в Антарктиді, довжиною 32 кілометри - яка просто тече з одного озера в інше. Річка Омо починається в Ефіопії і закінчується на озері Туркана в Кенії. Але останні два течуть в озера. Це не дивно для річки, чи не так?
Звичайно, ні; однак, в переважній більшості випадків вода річки в кінцевому підсумку зустрінеться з морем, оскільки майже всі озера зводяться іншими річками, які досягають океану. Не так і з озерами. Чому саме? Тому що вони знаходяться в тому, що називається ендорфічними басейнами. У гідрології, басейн - це регіон, в якому всі опади зникають і збираються в загальний витік. Є безліч річкових басейнів по всьому світу, з десятками в (суміжній) США тільки. Якщо уважно подивитися на карту США, ви можете помітити, що не всі ці річкові басейни входять в море. Вони є ендорхеальними басейнами; закриті, самоконтактні системи, де кількість води, що протікає в них, дорівнює кількості, яка випаровується або просочується.
Теоретично їх можна знайти в будь-якому кліматі, але вони, як правило, знаходяться в дуже сухих районах - наприклад. Калахарі - як там, де є дощова ерозія, зазвичай склеюються шляхи до океану. Вони також часто мають гори або льодовики, що блокують їх шлях до моря. Ендорхеїчні басейни становлять близько 18 відсотків сухопутної площі світу - хоча ця карта не показує тих, що знаходяться в Антарктиці.
Також зверніть увагу, що 6 з 25 найбільших озер світу знаходяться в ендорхеїчних басейнах - озера Туркана, Балхаш, Титикака, Іссік-куль і Урмія, і, звичайно, Каспійське море - найбільше озеро у всьому світі.