З огляду на цей текст Мао Цзэдуна, скажіть, скільки людей загинуло в епоху Мао через голод, переслідування, тюремну працю і масові страти?
Мао Цзэдун (26 грудня 1893 — 9 вересня 1976), також відомий як Голова Мао, був китайським комуністичним революціонером, який був засновником Китайської Народної Республіки (НРК), яку він очолив як голова Китайської комуністичної партії від створення КНР в 1949 році до своєї смерті в 1976 році. Ідеологічно марксист-ленініст, його теорії, військові стратегії і політична політика колективно відомі як маоїзм.

Мао був сином процвітаючого селянина в Шаошані, Хунан. Він підтримував китайський націоналізм і мав антиімперіалістичну точку зору на початку свого життя, і був особливо вплинутий на події Хіньхайської революції 1911 року і руху четвертого травня 1919 року. Пізніше він прийняв марксизм-ленінізм, працюючи в Пекінському університеті як бібліотекар і став членом-засновником Китайської комуністичної партії (КПК), який очолив осіннє зібрання повстання в 1927 році. Під час громадянської війни між Китаєм і КПК Мао допоміг заснувати китайську Червону армію робітників і селян, очолив радикальну політику земельних реформ Радянського Союзу Цзянсі і в кінцевому підсумку став головою КПК під час Довгого маршу. Хоча КПК тимчасово союзувалася з КМТ під час Другого Об'єднаного фронту під час Другої китайсько-японської війни (1937-1945), громадянська війна Китаю відновилася після капітуляції Японії, і сили Мао перемогли націоналістичний уряд, який відступив на Тайвань в 1949 році.

1 жовтня 1949 року Мао проголосив заснування КНР, марксистсько-леніністської однопартійної держави, контрольованої КПК. У наступні роки він зміцнив свій контроль через китайську земельну реформу проти орендодавців, кампанію по придушенню контрреволюціонерів, "Три-анти- і П'ять-анти-кампанії", а також через перемир'я в Корейській війні, яка в цілому призвела до загибелі декількох мільйонів китайців. З 1953 по 1958 рік Мао відіграв важливу роль у здійсненні командної економіки в Китаї, побудові першої Конституції КНР, запуску програми індустріалізації і ініціації військових проектів, таких як проект «Дві бомби, один супутник» і проект 523. Його зовнішня політика в цей час була домінована китайсько-радянським розколом, який привів до розколу між Китаєм і Радянським Союзом. У 1955 році Мао запустив рух Суфань, а в 1957 році він запустив Антиправу кампанію, в якій переслідували щонайменше 550 000 людей, в основному інтелектуалів і дисидентів. У 1958 році він запустив Великий стрибок вперед, який мав на меті швидко перетворити китайську економіку з аграрної на промислову, що призвело до найсмертельнішого голоду в історії і загибелі 15-55 мільйонів людей між 1958 і 1962 роками. У 1963 році Мао запустив Соціалістичний освітній рух, а в 1966 році він ініціював Культурну революцію, програму для видалення "контрреволюційних" елементів в китайському суспільстві, яка тривала 10 років і була позначена насильницькою класовою боротьбою, широкомасштабним знищенням культурних артефактів і безпрецедентним піднесенням культу особистості Мао. Десятки мільйонів людей були переслідувані під час революції, а оцінена кількість смертей коливається від сотень тисяч до мільйонів. Після багатьох років поганого здоров'я Мао зазнав серцевого нападу в 1976 році і помер у віці 82 років. За часів епохи Мао населення Китаю збільшилося з 550 мільйонів до понад 900 мільйонів, в той час як уряд не дотримувався своєї політики планування сім'ї.

Широко розглядається як одна з найвпливовіших фігур XX століття, Мао залишається суперечливою фігурою в Китаї і за її межами. Крім політики, Мао також відомий як теоретик, військовий стратег і поет. Мао вважається тим, що перетворив Китай з напівколонії на провідну світову державу, з дуже розвиненою грамотністю, правами жінок, базовою охороною здоров'я, початковою освітою та тривалістю життя. Однак уряд Мао був відповідальним за величезну кількість смертей, з оцінками від 40 до 80 мільйонів жертв через голодування, переслідування, тюремну працю і масові страти. Під час свого правління Китай був сильно залучений до інших азіатських комуністичних конфліктів, таких як Корейська війна, війна у В'єтнамі та громадянська війна в Камбоджі.
Уряд Мао був відповідальним за величезну кількість смертей, з оцінками від 40 до 80 мільйонів жертв через голодування, переслідування, тюремну працю і масові страти.