Напишіть коротку історію про людину, яка розповідає про те, як вони вперше відправляються в літак. Історія повинна включати в себе несподіваний сумний результат в кінці.
Чи не дивно - великий шматок заліза, вагою сотні тонн, літає в повітрі? І не тільки це, а й сотні людей разом з ним! Я завжди замислювався про чудеса технології і про те, як людський дух досліджень і інновацій перемагає можливі виклики і знаходить рішення. Я сподіваюся, що ми також знайдемо ліки від метеликів, що плачуть в моєму шлунку, хоча! Я настільки нервовий і збуджений, що збираюся здійснити свій перший рейс - я завжди думав про це, і замислювався, чи зможу я коли-небудь дозволити собі один. І ось я, з цією нагородою, яку я нарешті виграв, і яка дозволила мені здійснити свою мрію. Мені пощастило, що я не тільки виграв нагороду, але і побачив цю чудову можливість на сайті, який я переглядав. Це було так просто, все, що мені потрібно було зробити, це відповісти на кілька простих питань, які я міг легко зробити завдяки пошуковим системам; і надати їм мої особисті дані і заплатити токенну суму на адміністративні збори. Як я сказав, моя удача продовжилася далі, тому що веб-сайт насправді провалився після того, як я зробив мою оплату, але замість скасування мого призу, організатори були досить доброзичливими, щоб зателефонувати мені і направити мене через процес оплати по телефону - і все, що потрібно було для мене, щоб поділитися своїми банківськими даними. Я був настільки збуджений, що з тих пір не зміг зосередитися на чомусь. Сьогодні День Д, і коли я прибув до аеропорту, я зрозумів, що вони ніколи не відправили мені квиток - я думаю, що вони повинні були забути. Я думаю, що вони тепер відкладуть поїздку на іншу дату, дозвольте мені знову зателефонувати приємним хлопцям і нагадати їм зробити це. Якщо тільки я можу дізнатися їх кількість, це здається непрацездатним зараз. СІГ