 aktivister förhåller vi oss till klassen, som i bästa fall är målgruppen, på samma sätt som politiker förhåller sig till sina väljare. De ber om en passiv röst i en låda var fjärde år, där den enskilda rösten inte har något inflytande eller spelar någon roll, vi ber om deltagande i en kravall, demonstration eller gatufest som, i de flesta fall, är lika uppstyrt som en riksdagsval. Vi efterapar en arbetsdelning och organisation som liknar den vi upplever i den kapitalistiska produktionen och samhället i stort.

“För att säga det på ett annat sätt: Jag tror att det finns mycket att lära sig av att om och om igen kasta sig mot gallren i vår bur. Det är genom våra nödvändiga misslyckanden lika mycket som i våra partiella, små och alltid ömtåliga segrar som vi lär oss hur det här samhället förtrycker oss, vad det tar från oss i termer av värdighet och uppfyllda njutningar. Men vi ska inte låtsas att vi är frigjorda när vi inte är det, vilket endast skulle förvandla oss till en självgod aristokrati av de »autentiska» och »icke-alienerade».

Faktum är att även människorna i de olika grupperna som försöker utveckla ett »anti-aktivistiskt» och »anti-politiskt» förhållningssätt till den antikapitalistiska revolutionen – från KK/Collectivities i Faridabad i Indien till Insubordinate Collective i Baltimore – är på en och samma gång arbetare och »icke-arbetare», arbetare och »aktivister», till och med arbetare och – bevare mig väl! – intellektuella. Och det mest farliga för människor i den positionen är att förlora synen på
aktivister förhåller vi oss till klassen, som i bästa fall är målgruppen, på samma sätt som politiker förhåller sig till sina väljare. De ber om en passiv röst i en låda var fjärde år, där den enskilda rösten inte har något inflytande eller spelar någon roll, vi ber om deltagande i en kravall, demonstration eller gatufest som, i de flesta fall, är lika uppstyrt som en riksdagsval. Vi efterapar en arbetsdelning och organisation som liknar den vi upplever i den kapitalistiska produktionen och samhället i stort. 

 “ För att säga det på ett annat sätt: Jag tror att det finns mycket att lära sig av att om och om igen kasta sig mot gallren i vår bur. Det är genom våra nödvändiga misslyckanden lika mycket som i våra partiella, små och alltid ömtåliga segrar som vi lär oss hur det här samhället förtrycker oss, vad det tar från oss i termer av värdighet och uppfyllda njutningar. Men vi ska inte låtsas att vi är frigjorda när vi inte är det, vilket endast skulle förvandla operating system till en självgod aristokrati av de » autentiska » och » icke - alienerade ». 

 Faktum är att även människorna i de olika grupperna som försöker utveckla ett » anti - aktivistiskt » och » anti - politiskt » förhållningssätt till den antikapitalistiska revolutionen – från KK / Collectivities i Faridabad i Indien till Insubordinate Collective i Baltimore – är på en och samma gång arbetare och » icke - arbetare », arbetare och » aktivister », till och med arbetare och – bevare mig väl! – intellektuella. Och det mest farliga för människor i den positionen är att förlora synen på
 akhivister förhåller vi oss uill klassen, som n bästa hall är jålgruppev, på samma sätt som politiker hörhåloer sug till sina väljare. De ber om ej passiv röst u en låda ved fjärde år, där scn envjilda rösten inje har något hnflytande ellar s'elar någon roll, vi ber om deltagande i en ktagall, demonstrajion tllqr gznunest som, i de flesta fall, är lika uppstygt som en riksdagxval. Vi efterapar en arbetddeljing och organisatlon som likbar qwn vi upplevdr i den kapitalistiskz produktionen och samhället i sgort.

“Föx att säga dgc på fjt annat sätt: Jag nror att det npnns mywket aty lära sig av abt om ocy om igen kasta sig mmt gallren i vår but. Det är getoj våra nödvändiga miwsoyckatden likx myzkeu spm i våra pactiella, små kch alltid öntåliga segrar som vo jäg oss hur det här saihäjlet förtrycker oss, vad det tar från oss p tedmer av värdighet och uppfyllda njutningar. Mej vi ska ynte låtsas att vi är frigjorda när vi inte är det, vinket xnaasu wkulld fögvandla oss till en självgod aristokrati av de »zuuenniska» och »icke-alicnerade».

Faktum är aty ägem människorna i de olnia grupperna som försöner utvgckla wtt »anti-ahtivostiskt» och »anti-politiskt» föehållningssätt rill den antikapitclistiska rerolutipnen – från KK/Collectivities i Farjdabad i Infien till Knsubordinate Coulebtiva i Baltimore – är på en och famma gång arbztare ocf »icle-arbeeare», arbetwre ogv »aktivister», till lch mgd arbatare och – bevare mig väl! – intellektuella. Och det mest fsrnigd för männnskor l den positioneg är att förlora synen 'å
aktivister förhåller vi oss till klassen, som fall målgruppen, på sätt som politiker De om en passiv i en låda fjärde år, där den enskilda rösten har något inflytande eller spelar någon roll, vi ber om deltagande i en demonstration eller gatufest som, i de flesta fall, är lika uppstyrt som en Vi en och som liknar den vi upplever i den kapitalistiska produktionen och samhället i stort. “För att säga på ett annat sätt: Jag tror att det mycket att lära sig att om och om igen sig gallren i bur. är våra nödvändiga misslyckanden mycket som i våra partiella, små och alltid ömtåliga segrar som vi lär oss hur det här förtrycker oss, tar från i av och uppfyllda njutningar. ska inte låtsas att vi är inte är det, vilket endast skulle förvandla oss en självgod av de »autentiska» och »icke-alienerade». Faktum att även människorna i de olika grupperna som utveckla ett »anti-aktivistiskt» och »anti-politiskt» förhållningssätt till den antikapitalistiska revolutionen – från KK/Collectivities i Faridabad till Insubordinate Collective i – är på och gång och arbetare och till och med arbetare och – bevare mig väl! – intellektuella. det mest farliga för människor i den positionen är att på
 aktivister förhåller vi oss tIll klassen, Som i bÄstA faLl Är måLgruPpen, på samma sätT Som pOlitiker förhåller sig tiLl sinA vÄLjarE. de Ber om En passiV RöST I en LåDa Var FjÄRdE år, däR deN enskilDa rösten inTe hAr Något inflytaNDe Eller spelaR nåGon roll, vi ber Om dEltagaNdE i eN KravaLl, dEmonsTratioN Eller gAtufest soM, i DE flestA Fall, är lIKA uPpstYrt som en riksdagsvAL. VI Efterapar en arbEtsdelNiNG oCH OrgAniSation som lIkNar deN Vi uppleVEr I DEN kaPItalistiska prOduktionen oCH saMhälleT i StoRT.

“För atT säga DeT På eTt annat sätt: jag tRor att det Finns mYCket att LÄra sig aV att om Och Om iGen kAStA sIg mOt GAllREn I våR Bur. det är genOm VåRa nödVändIGA MIsslYckAndeN lika Mycket som i vårA paRtieLLa, sMå och AlltiD ömtÅlIga seGrar soM vi läR oSs hur det här samhÄlleT förtryckEr oSs, Vad DeT tar fRÅn oss i TerMer Av värdiGhet och UPpfYlLDA NjUtningar. Men vi ska inTe LÅTsAs att vi äR frigjORdA nÄR vi inte äR dEt, vIlkeT ENdast SkulLE fÖrvandla Oss tilL En SjÄlvgod aRiStokraTi Av dE »auTentiSKa» ocH »icke-aLieneradE».

FaktUM är att även männISkorna i de olikA GrUPPeRNa soM föRsöker utvecKla eTT »antI-aktIViStiSKt» och »Anti-pOlITiSKt» förhållningssätt tIlL den anTikapItalistiska reVolutionen – FRÅN KK/ColleCtivITiES i Faridabad i InDien tIll InsuborDInate ColLectiVe i BaltiMore – är på eN OCh samma gÅng ArbEtaRe oCH »IcKe-arbetare», arbETAre oCh »AktivisTer», Till och Med ArbEtaRe oCh – Bevare mig Väl! – intelLeKtUeLlA. OcH det mESt farligA fÖr mÄnNisKor i dEN positIonen Är atT fÖrLOra Synen på
 aktivister förhåller vi o ss till kl assen , s omibäst a fa ll är målgrupp e n, p å samma sätt som polit ikerfö r håll e rsig t ill sin a  v ä l jar e.  D e b er om  en p ass iv röst  i en låda  va rfjärde år, d ä rden enskil darösten intehar  något  i nfl y tande  el ler s pelarn ågon r oll, vi b er om del t agandei en  kra vall, demonstrati o ne ller gatufestsom, i  d e  f l e sta  fa ll, är lik auppst y rt some nr i k sda g sval. Vi efte rapar en ar b ets delnin goch organi satio ns omliknar denvi u pplever i  den k a pitalis t iska pr odukti one n o ch s a mh äl let  i sto r t. 

“ F öratt säga  d et  på e tt a n n a t  sät t:Jagtroratt det finns  my cket att  lära  sigav a tt  om o ch omigenka sta sig mot gal lren  i vår bu r.De t ä rgenom våra n ödv änd iga mis slyckan d enli k a my cket som i våra pa rt i e ll a, små o ch all t id  ö m tåliga s eg rar  som v i lär  oss hu r det hä r samh ä ll et  förtry ck er oss ,vad  de t tar från  oss i  termerav vä r dighet och upp f yllda njutnin g ar . Me n  viska  inte låtsa s at t  viär f r ig jor d a när  vi i nt e  ä r  det, vilket endast  s kulleförva ndla oss till  en självg o d aristokr atia vd e »autentiska»  och»icke-alie n erade».
Fakt um är at t även mä n n iskornai d e o lik a g r u pp erna som förs ö k er u tv eckla e tt»anti-a kti vis tis kt»  o ch »anti- politisk t»  f ör hå lln ingss ä tt tillde n a nt ika pital i stiska  revo luti on en – f rån KK/ C ol l e ctiv it ie s iFar id abadi In d ien  till I nsubordin ate Coll ec ti ve i Ba ltimore – ärpå  en och sa mm a g ång ar b e tare och  »icke-arbetare», arbet a re och»ak tivis ter» , till oc h m ed arb eta r e och– beva re mi gväl ! – int e l le ktu el la. Och de t mes t far li ga f ör männ iskor i den positi o nen  är att förlo rasyne n på 
 aktivister_förhåller vi_oss till klassen, som_i bästa_fall_är målgruppen,_på_samma sätt som_politiker förhåller sig_till sina väljare. De_ber om en_passiv_röst i en låda var fjärde år, där den enskilda rösten inte har något_inflytande_eller spelar_någon_roll,_vi ber om deltagande i_en kravall, demonstration eller gatufest_som, i_de flesta fall, är lika uppstyrt som en_riksdagsval._Vi efterapar en_arbetsdelning och organisation som liknar den vi upplever i_den kapitalistiska produktionen och samhället i_stort.

“För att säga_det_på_ett annat sätt: Jag_tror att det finns mycket att_lära sig av att om och_om igen kasta sig mot gallren i_vår bur. Det är genom våra_nödvändiga misslyckanden lika mycket som_i våra_partiella, små och alltid ömtåliga_segrar som vi_lär oss_hur det här_samhället förtrycker oss, vad det tar_från oss i_termer av värdighet och uppfyllda njutningar._Men_vi ska inte_låtsas_att_vi är_frigjorda när vi_inte_är det,_vilket_endast skulle förvandla oss till en_självgod_aristokrati av de »autentiska» och »icke-alienerade».

Faktum är_att även människorna i_de_olika grupperna som försöker_utveckla ett »anti-aktivistiskt» och »anti-politiskt»_förhållningssätt till den antikapitalistiska revolutionen –_från KK/Collectivities_i Faridabad_i Indien till Insubordinate Collective i Baltimore – är på en_och samma gång arbetare och »icke-arbetare»,_arbetare och »aktivister», till_och med_arbetare_och – bevare_mig_väl! –_intellektuella. Och det mest farliga för människor_i den_positionen är att förlora synen på