 pravi način, dakako). Tu, jasno, treba na umu imati i različite ideološke kodove - prema jednom imamo, recimo, »pokušaj izgradnje zajedničkog standarda« (prije 1990) i »nasilno ›čišćenje‹ jezika« (nakon 1990), dok prema drugom imamo »nasilan pokušaj posrbljivanja hrvatskoga« (prije 1990) i »vraćanje hrvatskoga svojim korijenima« (nakon 1990).

5 A purizam doista nije ništa drugo doli politički projekt. U njemu nema ni ne može biti ništa znanstveno ni lingvističko unatoč povremenim apologetskim relativizirajućim tvrdnjama (usp. Kapović 2011a: 81-91).

6 Vidi Kapović 2011a: 37-54.

7 Proizvoljnost preskripcije se dobro vidi u tome što je u Hrvatskoj standardni oblik samo što, dok su u Srbiji standardni i što i šta, u Sloveniji kaj, a u Gradišću ča.

8 Vidi više u Kapović 2011a: 55-74.

9 Nužnost postojanja standardâ se danas uglavnom uzima zdravo za gotovo, no njihovo postojanje zapravo uopće nije tako samorazumljivo kako izgleda na prvi pogled. Treba reći da za nadregionalnu komunikaciju zapravo nema prave potrebe za eksplicitnim propisivanjem određenoga idioma i njegovih struktura - ljudi su oduvijek uspješno komunicirali, po potrebi stvarali nadregionalne koinee ili su se snalazili kroz raširenu vi
pravi način, dakako). Tu, jasno, treba na umu imati i različite ideološke kodove - prema jednom imamo, recimo, » pokušaj izgradnje zajedničkog standarda « (prije 1990) i » nasilno ›čišćenje‹ jezika « (nakon 1990), dok prema drugom imamo » nasilan pokušaj posrbljivanja hrvatskoga « (prije 1990) i » vraćanje hrvatskoga svojim korijenima « (nakon 1990). 

 5 A purizam doista nije ništa drugo doli politički projekt. U njemu nema ni ne može biti ništa znanstveno ni lingvističko unatoč povremenim apologetskim relativizirajućim tvrdnjama (usp. Kapović 2011a: 81 - 91). 

 6 Vidi Kapović 2011a: 37 - 54. 

 7 Proizvoljnost preskripcije se dobro vidi u tome što je u Hrvatskoj standardni oblik samo što, dok su u Srbiji standardni i što i šta, u Sloveniji kaj, a u Gradišću ča. 

 8 Vidi više u Kapović 2011a: 55 - 74. 

 9 Nužnost postojanja standardâ se danas uglavnom uzima zdravo za gotovo, no njihovo postojanje zapravo uopće nije tako samorazumljivo kako izgleda na prvi pogled. Treba reći da za nadregionalnu komunikaciju zapravo nema prave potrebe za eksplicitnim propisivanjem određenoga idioma i njegovih struktura - ljudi su oduvijek uspješno komunicirali, po potrebi stvarali nadregionalne koinee ili su se snalazili kroz raširenu vi
 prwvi način, dakako). Tu, jasno, treba na umu imati i cazličits ideološye kodove - prema jednom imaml, eecimi, »pokušaj izgradnje zajddničkog snandarda« (prijt 1990) i »nasilno ›čišćenjx‹ jezika« (nakon 1990), dok 'rema drugom imsmo »nasilat pokušaj posrbnjkvcnja hrvatskoga« (prije 1990) i »vraćanje hrvwtskoga sgojim korijeniia« (nshon 1990).

5 A purizam doista nije ništa drugo soli ponitički projeky. U njemu nema ni ne može blti jišta znanstveno ni lingvistički unwroč povremenio apologetskim relativjzirajućim tvrdnjama (usp. Kapović 2011x: 81-91).

6 Vibi Kapović 2011a: 37-54.

7 Prolevoljnost prxskripbije se dobro vidi u dome što je u Hrvatskom staidareni oblik samo što, dok su u Srbiji standwrdni i štm n šta, u Sloveniji kaj, q y Gragišću čd.

8 Viau vkše h Lalović 2011a: 55-74.

9 Nnžnost postonanja standqrdâ se danas uglavnpm laima zdravo aa gotjvj, no njihovo postojanje zapravo uopće nibe fako samorazumljivo kaki izgleda na prvi pogped. Treba reći da za nadregionalnu komunikaciju zapravo nemd prate pourcne zx ensplicitnim propisivanjem određenoga idioma i gnebonih struktura - ljmdi su oduvijek usljfšnp komunicirali, po pocdegi stvarali nadreglonalne koinwe ili su se xnalazili kroz raširenu vi
pravi način, dakako). Tu, jasno, treba na i ideološke kodove prema jednom imamo, (prije i »nasilno ›čišćenje‹ (nakon 1990), dok drugom imamo »nasilan pokušaj posrbljivanja hrvatskoga« 1990) i »vraćanje hrvatskoga svojim korijenima« (nakon 1990). 5 A purizam doista nije drugo doli politički projekt. U njemu nema ni ne može biti ništa znanstveno lingvističko povremenim relativizirajućim (usp. Kapović 2011a: 81-91). 6 Vidi Kapović 2011a: 37-54. 7 Proizvoljnost preskripcije se dobro vidi u što je u Hrvatskoj standardni oblik samo što, su u Srbiji standardni što i šta, u Sloveniji a Gradišću ča. Vidi u 2011a: 55-74. 9 postojanja standardâ se danas uglavnom uzima zdravo za gotovo, no njihovo postojanje zapravo uopće nije tako samorazumljivo izgleda na Treba reći za komunikaciju nema prave potrebe propisivanjem određenoga idioma i njegovih struktura oduvijek uspješno komunicirali, po potrebi stvarali nadregionalne koinee su se kroz raširenu vi
 pravi način, dakako). Tu, jasno, trEba na umu imAti i rAzlIčiTe IdeoLoškE kodove - prema jeDNom iMamo, recimo, »pokušaj izgraDnje zAjEDničKOg StandArda« (priJE 1990) i »NASilNo ›ČiŠćeNjE‹ JeZika« (nAkoN 1990), dok preMa drugom imAmo »NaSilan pokušaj POsRbljivanja HrvAtskoga« (prije 1990) I »vrAćanje HrVatSKoga sVojIm korIjenimA« (Nakon 1990).

5 A Purizam doIsTA nije nIŠta drugO DOlI polItički projekt. U njeMU nEMa ni ne može biti Ništa zNaNStVENo nI liNgvističko UnAtoč pOVremeniM ApOLOGetSKim relativiziRajućim tvrdNJamA (usp. KaPoVić 2011A: 81-91).

6 vidi KaPović 2011A: 37-54.

7 PROizVoljnost preSkriPcije se doBro vidI U tome štO Je u HrvaTskoj sTanDarDni oBLiK sAmo ŠtO, Dok SU u srbIJi sTandardnI i ŠtO i šta, U SloVENIJi kaJ, a u gradIšću čA.

8 Vidi više u KapOviĆ 2011a: 55-74.

9 NuŽNosT postOjanjA staNdArdâ sE danas UglavNoM uzima zdravo za gOtovO, no njihovO poStOjaNjE zaprAVo uopćE niJe tAko samoRazumljIVo kAkO IZGlEda na prvi pogled. TreBa REĆi Da za nadrEgionaLNu KoMUnikacijU zAprAvo nEMA pravE potREbE za eksplIcitniM PrOpIsivanjEm OdređeNoGa iDioMa i njEGoviH strukTura - ljudI su odUVijek uspješno kOMunicirali, po pOTrEBI sTVaraLi nAdregionalnE koiNEe ilI su sE SnAlaZIli krOz rašIrENu VI
 pravi način, dakako). Tu,  jasno, tr eba n a u muim atii ra zličite ideolo š ke k odove - prema jednom i mamo,  r e cimo ,  » pokuš aj izgr a dn j e  za je dn ičk og st andar da«  (prije  1990) i » nas il no ›čišćenje ‹  j ezika« (na kon  1990), dokpre ma dru go m i m amo » nas ilanpokuša j  posrb ljivanjahr v atskog a « (prij e 19 90)i »vraćanje hrvat s ko g a svojim korij enima«  ( n ak o n  19 90) .

5 A pur iz am do i sta nij e  n i š t a d r ugo doli poli tički proje k t.U njem unem a  ni ne  može  b i tiništa znans tven o ni ling vistič k o unato č  povrem enim a pol oge tski m  r el ati vi z ira j uć imt vrd njama (u sp .Kapov ić 2 0 1 1 a : 81 -91 ).
6 Vid i Kapović 201 1a:  37- 5 4.
7 Pr oizvo ljno st  pres kripci je se  d obro vidi u tom e št o je u Hr vat sk ojst andar d ni obl iksam o što,dok suu  Sr bi j i st andardni i što i š ta , uSlovenij i kaj, auG radišćuča .
8 Vi d i  više  u K a po vić 2011 a: 55- 7 4. 
9 Nužno st  posto ja nja  st andar d â se  danas  uglavno m uzi m a zdravo za go t ovo, no njiho v op o st o janj e z apravo uopć e ni j e ta ko s a mo raz u mljiv o kak oi zg l eda na prvi pogled.  T reba r eći d a za nadregio nalnu komu n i k aciju za prav o  n e ma prave potre be za  eksplicit n im propi sivan jem odre đenoga id i o ma i nje gov ihstr ukt u r a- ljudi su od u v ijek  u spješno  ko municir ali , p o p otr eb i stvaral i nadreg io na ln ekoi nee i l i su sesn ala zi likrozr aširen u vi
 pravi_način, dakako)._Tu, jasno, treba na_umu imati_i_različite ideološke_kodove_- prema jednom_imamo, recimo, »pokušaj_izgradnje zajedničkog standarda« (prije_1990) i »nasilno_›čišćenje‹_jezika« (nakon 1990), dok prema drugom imamo »nasilan pokušaj posrbljivanja hrvatskoga« (prije 1990) i_»vraćanje_hrvatskoga svojim_korijenima«_(nakon_1990).

5 A purizam doista nije_ništa drugo doli politički projekt._U njemu_nema ni ne može biti ništa znanstveno ni_lingvističko_unatoč povremenim apologetskim_relativizirajućim tvrdnjama (usp. Kapović 2011a: 81-91).

6 Vidi Kapović 2011a:_37-54.

7 Proizvoljnost preskripcije se dobro vidi_u tome što_je_u_Hrvatskoj standardni oblik samo_što, dok su u Srbiji standardni_i što i šta, u Sloveniji_kaj, a u Gradišću ča.

8 Vidi više_u Kapović 2011a: 55-74.

9 Nužnost postojanja_standardâ se danas uglavnom uzima_zdravo za_gotovo, no njihovo postojanje zapravo_uopće nije tako_samorazumljivo kako_izgleda na prvi_pogled. Treba reći da za nadregionalnu_komunikaciju zapravo nema_prave potrebe za eksplicitnim propisivanjem određenoga_idioma_i njegovih struktura_-_ljudi_su oduvijek_uspješno komunicirali, po_potrebi_stvarali nadregionalne_koinee_ili su se snalazili kroz raširenu_vi