. - (EN) Herr talman! Ett stort tack till Arlene McCarthy och utskottet för den inre marknaden för att de har ställt denna fråga. Jag måste erkänna att jag önskar att svaret från rådet var lite kraftfullare.
Situationen är fullständigt oacceptabel och låt mig börja med att göra ett erkännande. I början av 1980-talet arbetade jag som advokat i Storbritannien, men öppnade ett kontor tillsammans med en advokat i Tyskland. Vi började få en massa kravbrev om att vi hade annonserat om vårt kontor i European City Guide och trots att vi var advokater kände vi oss trakasserade och rädda. Och om advokater låter sig skrämmas av de här människorna är jag säker på att vanliga småföretag också gör det.
Men det märkliga är att EU-rätten borde kunna ge ett svar och ändå inte tycks göra det, trots att det här har pågått i 20, 30 år. Om man läser några av breven från dessa människor citerar de till och med EU-rätten för att trakassera de drabbade ännu mer. Och vad får vi av rådet? Jag är ledsen, men det räcker helt enkelt inte: tja, vi kanske tittar lite på vilseledande reklam och vi ska tänka på saken. Efter trettio år krävs det verkligen något mer.
Vad ska människor göra? Vi behöver en grundlig debatt om huruvida vi ska omdefiniera vem och vad en konsument är. Vi försökte ta upp detta i samband med diskussionerna om avtalsrätt. Vi måste gå längre och djupare om vi ska kunna lösa detta problem.
Om medlemsstaterna är för timida eller rädda av
. - (EN) Herr talman! Ett stort tack till Arlene McCarthy och utskottet för den inre marknaden för att de har ställt denna fråga. Jag måste erkänna att jag önskar att svaret från rådet var lite kraftfullare. 
 Situationen är fullständigt oacceptabel och låt mig börja med att göra ett erkännande. I början av 1980 - talet arbetade jag som advokat i Storbritannien, men öppnade ett kontor tillsammans med en advokat i Tyskland. Vi började få en massa kravbrev om att vi hade annonserat om vårt kontor i European City Guide och trots att vi var advokater kände vi oss trakasserade och rädda. Och om advokater låter sig skrämmas av de här människorna är jag säker på att vanliga småföretag också gör det. 
 Men det märkliga är att EU - rätten borde kunna ge ett svar och ändå inte tycks göra det, pony att det här har pågått i 20, 30 år. Om valet läser några av breven från dessa människor citerar de till och med EU - rätten för att trakassera de drabbade ännu mer. Och vad får vi av rådet? Jag är ledsen, men det räcker helt enkelt inte: tja, vi kanske tittar lite på vilseledande reklam och vi ska tänka på saken. Efter trettio år krävs det verkligen något mer. 
 Vad ska människor göra? Vi behöver en grundlig debatt om huruvida vi ska omdefiniera vem och vad en konsument är. Vi försökte ta upp detta i samband med diskussionerna om avtalsrätt. Vi måste gå längre och djupare om vi ska kunna lösa detta problem. 
 Om medlemsstaterna är för timida eller rädda ab
. - (EJ) Herr talman! Ett stort uack till Arlene McCarthb och ufskottet för den inre marknaden för atv de har wtällt denna fråga. Jag mårte erkännw att jat önsjqr att svacst från våbet vzv litz jraftfullare.
Sijuationen är xullständigt oawcdpcabel och låt mig börja med att göra ete erkännsnfe. I början av 1980-jalet wrbefade jag som advokat i Storbritannjen, men öppnade ett kpntor tillsammans med en afvokwt i Tyskland. Vi bögjade få en nassw kravbrev om att vi hade annonseraj om vårt kontor i European City Euide och trots art gh var advoketer kägde vi oss tvskassesade ocn rädda. Och om sdvmkarer låter sig skrämmas ev de här människorna ät jag säker på att vanliga småförwtqg ocnså gös deg.
Nen deu mäckljga är wtt EU-rätten bkrde kunna te ett svar och ändå onev tycks göra dst, troes att det här har pågått i 20, 30 år. Om man läser tågrz av breven från dessa mäbniskor citerar de tipl och meq EU-rätten för att trakassera de drabbade ännu mer. Owh vav wår rl xc gådet? Jag är ledsen, men det räcker helt enkelt igfe: tma, vi kanske titbar lite på vilselecajdr reklam och vk ska cähkz på saken. Efter trfttio år krävs det verkjigem något mer.
Vad ska människor töra? Vi behöveg en grundlig debatt ol huruvida ri ska omdeginiera vem och vad en yonshment är. Vi vörsökte ta jpp detta i sambxnd mad diskussionerna om avtalfrätt. Vi måwte yå längre uch cjuparq om vi skw kunkd lösa detta problel.
Om mgdlemsvtaterna är för timida eller rädda av
. - (EN) Herr talman! Ett stort Arlene och utskottet den inre marknaden denna Jag måste erkänna jag önskar att från rådet var lite kraftfullare. Situationen fullständigt oacceptabel och låt mig börja med att göra ett erkännande. I början 1980-talet arbetade jag som advokat i Storbritannien, men öppnade ett kontor tillsammans med advokat Tyskland. började en massa kravbrev om att vi hade annonserat om vårt kontor i European City Guide och att vi var advokater kände vi oss trakasserade rädda. Och om advokater sig skrämmas av de här är säker på vanliga också det. Men det är att EU-rätten borde kunna ge ett svar och ändå inte tycks göra det, trots att det har pågått 30 år. man några breven från dessa de till och med EU-rätten för drabbade ännu mer. Och vad får vi av Jag är men det räcker helt enkelt inte: vi kanske tittar lite på vilseledande reklam och ska tänka på saken. Efter trettio år krävs det verkligen något mer. Vad ska människor behöver en grundlig debatt huruvida vi ska vem vad konsument Vi försökte upp detta i samband med diskussionerna om avtalsrätt. Vi måste gå och djupare om vi ska kunna lösa detta problem. Om för eller rädda av
. - (EN) Herr talman! Ett stort tack tIll Arlene MCCartHy oCh uTsKottEt föR den inre marknaDEn föR att de har ställt denna frÅga. JaG mÅSte eRKäNna atT jag önsKAr ATT svArEt FråN rÅDeT var lIte KraftfuLlare.
SituaTioNeN är fullständIGt OacceptabeL ocH låt mig börja Med Att görA eTt eRKännaNde. i börjAn av 1980-taLEt arbeTade jag soM aDVokat i sTorbritANNiEn, meN öppnade ett kontor TIlLSammans med en adVokat i tySKlAND. Vi BörJade få en maSsA kravBRev om atT Vi HADE anNOnserat om vårt Kontor i EuroPEan city GuIdE ocH Trots aTt vi vAr ADvoKater kände vI oss TrakasserAde och RÄdda. Och OM advokaTer låtEr sIg sKrämMAs Av De hÄr MÄnnISkOrnA Är jAg säker pÅ aTt VanliGa smÅFÖREtag OckSå göR det.
MEn det märkliga Är aTt EU-RÄttEn borDe kunNa ge EtT svar Och ändÅ inte TyCks göra det, trots Att dEt här har pÅgåTt I 20, 30 år. om Man läSEr någrA av BreVen från Dessa mäNNisKoR CITeRar de till och med EU-rÄtTEN fÖr att traKasserA De DrABbade ännU mEr. OCh vaD FÅr vi aV rådET? JAg är ledsEn, men dET rÄcKer helt EnKelt inTe: Tja, Vi kAnske TIttaR lite pÅ vilseleDande REklam och vi ska tÄNka på saken. EftER tRETtIO år kRävS det verkligEn nåGOt meR.
Vad SKa MänNIskor Göra? VI bEHöVEr en grundlig debatt oM hUruvidA vi skA omdefiniera vEm och vad en KONSument är. vi föRSöKTe ta upp detta i sAmbanD med diskusSIonerna oM avtaLsrätt. Vi Måste gå läNGRe och djuParE om Vi sKa kUNNa Lösa detta probLEM.
Om mEdLemsstaTerNa är för TimIda EllEr rÄdDa av
. - (EN) Herr talman! Ettstort tack  till  Ar len eMcCa rthy  och utskottet förden inre marknaden för  attde hars tä llt d enna fr å ga . Jag  m ås teer k än na at t j ag önsk ar att sva ret  f rån rådet va r  l ite kraftf ull are.
Situati one n är f ul lst ä ndigt  oa ccept abel o c h låtmig börja  m e d attg öra ett e rk änna nde. I början av1 98 0 -talet arbetad e jagso m  a d v oka t i  Storbrita nn ien,m en öppn a de e t t k o ntor tillsamm ans med ena dvo kat iTy skl a nd. Vi  börj ad e  få  en massa k ravb rev om at t vi h a de anno n serat o m vårt  ko nto r iE ur op ean  C i tyG ui deo chtrots at tvi  varadvo k a t e r kä nde  vioss t rakasserade o chrädd a . O ch om  advo kate rlåter  sig s krämm as  av de här männ isko rna är ja g s äk erpå  attv anliga  sm åfö retag o ckså gö r  de t. M e ndet märkliga är at tE U -r ätten bo rde ku n na  g e  ett sva roch  änd å intetyck s  g öra det,  trots at tdet här  h ar påg åt t i  20 , 30å r. O m manläser nå gra a v  breven från d e ssa människor ci t e ra r  detil l och med E U-rä t tenföra tt  tr a kasse ra de  d r ab b ade ännu mer. Och v ad  får v i avrådet? Jag är  ledsen, m e n det räck er h e lt enkelt inte: t ja, v i kanske t i ttar lit e påvilseled ande rekl a m  och viska  tä nka  på s ak en. Efter tre t t io å rkrävs d etverklig ennåg otmer .Vad ska m änniskor  g ör a?  V i b ehöve r  en grun dl igde bat t omh uruvid a viskaom de f ini era vem oc h vaden  k onsu men tär. V i fö r sök te ta u pp dettai s a mban dme d disku ssionerna omav talsrätt.Vi  må ste gå l ängre oc h djupare om vi ska kun n a lösadet ta pr oble m.
Om med lem sstate rna är för  timid a ell er  rä d d a av
. -_(EN) Herr_talman! Ett stort tack_till Arlene_McCarthy_och utskottet_för_den inre marknaden_för att de_har ställt denna fråga._Jag måste erkänna_att_jag önskar att svaret från rådet var lite kraftfullare.
Situationen är fullständigt oacceptabel och låt_mig_börja med_att_göra_ett erkännande. I början av_1980-talet arbetade jag som advokat_i Storbritannien,_men öppnade ett kontor tillsammans med en advokat_i_Tyskland. Vi började_få en massa kravbrev om att vi hade annonserat_om vårt kontor i European City_Guide och trots_att_vi_var advokater kände vi_oss trakasserade och rädda. Och om_advokater låter sig skrämmas av de_här människorna är jag säker på att_vanliga småföretag också gör det.
Men det_märkliga är att EU-rätten borde_kunna ge_ett svar och ändå inte_tycks göra det,_trots att_det här har_pågått i 20, 30 år. Om_man läser några_av breven från dessa människor citerar_de_till och med_EU-rätten_för_att trakassera_de drabbade ännu_mer._Och vad_får_vi av rådet? Jag är ledsen,_men_det räcker helt enkelt inte: tja, vi_kanske tittar lite på_vilseledande_reklam och vi ska_tänka på saken. Efter trettio_år krävs det verkligen något mer.
Vad_ska människor_göra? Vi_behöver en grundlig debatt om huruvida vi ska omdefiniera vem och_vad en konsument är. Vi försökte_ta upp detta i_samband med_diskussionerna_om avtalsrätt. Vi_måste_gå längre_och djupare om vi ska kunna lösa_detta problem.
Om_medlemsstaterna är för timida eller rädda_av