 toteuttaminen kokonaisuudessaan ja varhaisessa vaiheessa on yhtenäisyytemme koetinkivenä.
Euroopan unionin jo nykyisellään monimutkaisten tehtävien vuoksi tarvitaan ehdottomasti toimielinuudistusta. Ongelma ei ole uusi. Se ilmeni ensimmäisen laajentumisen yhteydessä, kun laajennuttiin yhdeksäksi jäsenvaltioksi vuonna 1973, kahdeksitoista jäsenvaltioksi laajentumisen yhteydessä vuonna 1986 ja lopulta viimeisimmän laajentumisen yhteydessä 1995, ja vuonna 1997 se oli Amsterdamin Eurooppa-neuvoston keskeisenä teemana, koska 15 jäsenvaltiosta koostuvaan unioniin oli mukautettava välineitä ja säännöksiä, jotka oli laadittu kuutta jäsenvaltiota ja tehtäviltään rajoittuneempaa ja poliittisesti ahtaampaa yhteisöä varten. Ongelma lykättiin silloin tuonnemmaksi, mutta nyt sen kohtaamista ei voida enää välttää.
Yksittäiset kansallisvaltiot pystyvät ainoastaan Euroopan unionina olemaan jatkossakin kansainvälisen yhteisön vakuuttavia toimijoita. Euroopan valtioiden toimiminen yksittäisinä valtioina globaalistuvassa maailmassa johtaisi suuruudenhulluuteen ja syrjäytymiseen. Unionin on puhuttava ulkopolitiikassa yhdellä yhteisellä äänellä ja viestittävä kykyä yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan.
Laajentuminen on paitsi poliittinen myös eettinen välttämättömyys: meidän on tarjottava ehdokasvaltioille vastaavanlainen
toteuttaminen kokonaisuudessaan ja varhaisessa vaiheessa on yhtenäisyytemme koetinkivenä. 
 Euroopan unionin jo nykyisellään monimutkaisten tehtävien vuoksi tarvitaan ehdottomasti toimielinuudistusta. Ongelma ei ole uusi. Se ilmeni ensimmäisen laajentumisen yhteydessä, kun laajennuttiin yhdeksäksi jäsenvaltioksi vuonna 1973, kahdeksitoista jäsenvaltioksi laajentumisen yhteydessä vuonna 1986 ja lopulta viimeisimmän laajentumisen yhteydessä 1995, ja vuonna 1997 se oli Amsterdamin Eurooppa - neuvoston keskeisenä teemana, koska 15 jäsenvaltiosta koostuvaan unioniin oli mukautettava välineitä ja säännöksiä, jotka oli laadittu kuutta jäsenvaltiota ja tehtäviltään rajoittuneempaa ja poliittisesti ahtaampaa yhteisöä varten. Ongelma lykättiin silloin tuonnemmaksi, mutta nyt sen kohtaamista ei voida enää välttää. 
 Yksittäiset kansallisvaltiot pystyvät ainoastaan Euroopan unionina olemaan jatkossakin kansainvälisen yhteisön vakuuttavia toimijoita. Euroopan valtioiden toimiminen yksittäisinä valtioina globaalistuvassa maailmassa johtaisi suuruudenhulluuteen ja syrjäytymiseen. Unionin on puhuttava ulkopolitiikassa yhdellä yhteisellä äänellä ja viestittävä kykyä yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. 
 Laajentuminen on paitsi poliittinen myös eettinen välttämättömyys: meidän on tarjottava ehdokasvaltioille vastaavanlainen
 toheuttaminen kokonaisuudersaan ja varhaisessa veiheessz on yhtdnäisyytemme koetinkivenä.
Euroo'an ynionun jo nykyisellään monimjtkaisten tehtävieb vuijsi tarvitezn ehdobcomasfl toikmelinuudistusta. Ongelma eh ole uusi. Se hloeui ensimmäisen laajentumisen yhteydesfä, kun lsauennuttiin yhdgksäksp täsenbaltioksi vuonna 1973, kahdeksitoista jäaenvaltpoksi laajentumisrn yhteydessä vuonna 1986 ja looultw viimeisimmän laajfntumisen yyteyqwssä 1995, ja vuonva 1997 se oli Amsterdamin Eurooppa-neuvoston keskeisenä tedmana, koska 15 jäsgucalhhosta koostnvaan lnioniin oli mukautetdava väloneitä ja säännökslä, jotna ili laadittu kuutta jävenvaltiota ja tehjäviltään rajmictuneempaa ja poliittuswsti dhtadmpax yhgeiaöä tarfen. Onhelja lykättiih silloin tyonnemmaksi, mutta nut wen kohtaamisfa ei doyda enää välttää.
Yksittäiset kansallisvaltiot kystybät ainoastaan Euroopan ynionina olemaan jatklssakin kwnsainvälisen yhteisön vakuuttavia toimijoita. Euroo[an velgioneen tuumlminen yksittäisinä valtioina globaalistuvassa izaolkassa johtaisi suuruudenhilpuijeen ja syrjäytimiseen. Unjonin on puhuttava ulkopojitiijassa yhdtllä ynteisellä äänellä ja viestittävä jykyä yhteisevn tyrvallisuus- ja puopustuspolitnikkaam.
Laajrntuminen on paitsi polnittinsn myös eettlnen välttäjägtömyys: meidän on garmotdava ehdokasvaltioille vaseaavanlaiien
toteuttaminen kokonaisuudessaan ja varhaisessa vaiheessa on yhtenäisyytemme unionin nykyisellään monimutkaisten vuoksi tarvitaan ehdottomasti Se ensimmäisen laajentumisen yhteydessä, laajennuttiin yhdeksäksi jäsenvaltioksi 1973, kahdeksitoista jäsenvaltioksi laajentumisen yhteydessä vuonna ja lopulta viimeisimmän laajentumisen yhteydessä 1995, ja vuonna 1997 se oli Amsterdamin Eurooppa-neuvoston teemana, koska 15 jäsenvaltiosta koostuvaan unioniin oli mukautettava välineitä ja säännöksiä, jotka oli kuutta ja rajoittuneempaa poliittisesti ahtaampaa yhteisöä varten. Ongelma lykättiin silloin tuonnemmaksi, mutta nyt sen kohtaamista ei voida enää välttää. kansallisvaltiot pystyvät ainoastaan Euroopan unionina olemaan jatkossakin kansainvälisen vakuuttavia toimijoita. Euroopan valtioiden yksittäisinä valtioina globaalistuvassa maailmassa johtaisi ja Unionin on ulkopolitiikassa yhteisellä ja viestittävä kykyä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan. Laajentuminen on paitsi poliittinen myös eettinen välttämättömyys: meidän on tarjottava ehdokasvaltioille vastaavanlainen
 toteuttaminen kokonaisuudeSsaan ja varHaiseSsa VaiHeEssa On yhTenäisyytemme kOEtinKivenä.
Euroopan unionin jO nykyIsELlääN MoNimutKaisten TEhTÄVieN vUoKsi TaRViTaan eHdoTtomastI toimielinUudIsTusta. Ongelma EI oLe uusi. Se ilMenI ensimmäisen LaaJentumIsEn yHTeydeSsä, Kun laAjennuTTiin yhDeksäksi jÄsENvaltiOKsi vuonNA 1973, KaHdekSitoista jäsenvaltIOkSI laajentumisen YhteydEsSÄ vUONna 1986 Ja lOpulta viimEiSimmäN LaajentUMiSEN YhtEYdessä 1995, ja vuonnA 1997 se oli AmsteRDamIn EuroOpPa-nEUvostoN keskEiSEnä Teemana, koskA 15 jäsEnvaltiosTa koosTUvaan unIOniin olI mukauTetTavA välINeItÄ ja SäÄNnöKSiÄ, joTKa oLi laaditTu KuUtta jÄsenVALTIota Ja tEhtäViltäÄn rajoittuneeMpaA ja pOLiiTtiseSti ahTaamPaA yhteIsöä vaRten. ONgElma lykättiin siLloiN tuonnemmAksI, mUttA nYt sen KOhtaamIstA ei Voida enÄä välttÄÄ.
YkSiTTÄIsEt kansallisvaltiot PySTYvÄt ainoasTaan EuROoPaN Unionina OlEmaAn jaTKOssakIn kaNSaInväliseN yhteiSÖn VaKuuttavIa ToimijOiTa. EUroOpan vALtioIden toImiminen YksitTÄisinä valtioinA GlobaalistuvaSSa MAAiLMassA joHtaisi suuruUdenHUlluUteeN Ja SyrJÄytymIseen. unIOnIN on puhuttava ulkopolItIikassA yhdeLlä yhteisellä Äänellä ja vIESTittävä kYkyä YHtEIseen turvallisUus- ja PuolustuspOLitiikkaAn.
LaaJentuminEn on paitsI POliittinEn mYös EetTinEN VäLttämättömyys: MEIdän On TarjottAva EhdokasValTioIllE vaStAavanlainEn
 toteuttaminen kokonaisuud essaan javarha ise ssa  v aihe essa  on yhtenäisyy t emme  koetinkivenä.
Euroopa n uni on i n jo ny kyise llään m o ni m u tka is te n t eh t äv ien v uok si tarv itaan ehdo tto ma sti toimieli n uu distusta.Ong elma ei oleuus i. Seil men i  ensi mmä isenlaajen t umisen  yhteydes sä ,  kun l a ajennut t i in  yhd eksäksi jäsenvalt i ok s i vuonna 1973,  kahde ks i to i s tajäs envaltioks ilaaje n tumisen yh t e y des s ä vuonna 1986  ja lopulta vii meisim mä n l a ajentu misen  y h tey dessä 1995,  javuonna 19 97 seo li Amst e rdaminEuroop pa- neu vost o nke ske is e nät ee man a , k oska 15jä se nvalt iost a k o ostu vaa n un ionii n oli mukaute tta va v ä lin eitäja sä ännö ks iä, j otka o li la ad ittu kuutta jäs enva ltiota ja  te ht ävi lt ään r a joittu nee mpa a ja po liittis e sti  a h t a am paa yhteisöä varte n. O ng elma lyk ättiin si ll o in tuonn em mak si,m u tta n yt s e nkohtaami sta ei vo id a enäävä lttää. 
Y ksi ttä isetk ansa llisva ltiot py styvä t  ainoastaan Eu r oopan unionin a  o l e ma a n ja tko ssakin kans ainv ä lise n yh t ei sön vakuu ttavi at oi m ijoita. Euroopan va lt ioiden  toim iminen yksitt äisinä val t i o ina glob aali s tu v assa maailmass a joh taisi suur u udenhull uutee n ja syr jäytymise e n . Unioni n o n p uhu tta v a  u lkopolitiikas s a  yhd el lä yhte ise llä ään ell ä j a v ies ti ttävä kyk yä yhtei se en  t ur val lisuu s - ja puo lu stu sp oli tiikk a an.
La ajent umin en  o n  pa itsi po l ii t t inen  m yö s ee tti ne n väl ttäm ä ttö myys: m eidän ontar j otta va  e hdokasv altioille vas ta avanlainen 
 toteuttaminen_kokonaisuudessaan ja_varhaisessa vaiheessa on yhtenäisyytemme_koetinkivenä.
Euroopan unionin_jo_nykyisellään monimutkaisten_tehtävien_vuoksi tarvitaan ehdottomasti_toimielinuudistusta. Ongelma ei_ole uusi. Se ilmeni_ensimmäisen laajentumisen yhteydessä,_kun_laajennuttiin yhdeksäksi jäsenvaltioksi vuonna 1973, kahdeksitoista jäsenvaltioksi laajentumisen yhteydessä vuonna 1986 ja lopulta viimeisimmän_laajentumisen_yhteydessä 1995,_ja_vuonna_1997 se oli Amsterdamin Eurooppa-neuvoston_keskeisenä teemana, koska 15 jäsenvaltiosta_koostuvaan unioniin_oli mukautettava välineitä ja säännöksiä, jotka oli laadittu_kuutta_jäsenvaltiota ja tehtäviltään_rajoittuneempaa ja poliittisesti ahtaampaa yhteisöä varten. Ongelma lykättiin silloin_tuonnemmaksi, mutta nyt sen kohtaamista ei_voida enää välttää.
Yksittäiset_kansallisvaltiot_pystyvät_ainoastaan Euroopan unionina olemaan_jatkossakin kansainvälisen yhteisön vakuuttavia toimijoita. Euroopan_valtioiden toimiminen yksittäisinä valtioina globaalistuvassa maailmassa_johtaisi suuruudenhulluuteen ja syrjäytymiseen. Unionin on puhuttava_ulkopolitiikassa yhdellä yhteisellä äänellä ja viestittävä_kykyä yhteiseen turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan.
Laajentuminen_on paitsi_poliittinen myös eettinen välttämättömyys: meidän_on tarjottava ehdokasvaltioille_vastaavanlainen