<https://www.juoksufoorumi.fi/topic/5965-rogaining/#comment-183911>
<http://schema.org/text>
"Ok, pyynnöstä ). \n \nEn tiedä tuleeko tästä kovin \"pitkä\", mutta ehkä jotain vähän tarkemmin. Toivottavasti kertoo enemmän lajista ja saa innostumaan - mukaan nimittäin kaivataan lisää väkeä. Vaikka ekoissa kisoissa olikin 60 joukkuetta, niin maastossa väkeä näki hyvin harvoin. Kun vielä reitit on jokaisella erilaiset niin \"hajontaa\" riittää eikä suurellakaan porukalla ole vielä pelkoa peesailusta. \n \nRogaining.fi-sivuilta löytyy kuvia kartasta joten viittaan seuraavassa vain rastinumeroihin. Rastinumerothan kertovat suoraan rastin pistearvon. Esim. nelosella alkavat antavat 40 pistettä, viitosella 50 jne. Kakkosella alkavat antavat 20p mutta ovat samalla myös kaikki juomarasteja (eli paikalla kaivo tms. josta saa täyttää vesipullonsa).  Juomarastit ovat samalla ainoita joiden läheisyydessä saa pysähtyä tauolle.  \n \nHommahan menee siis niin että joukkueessa on 2-5 henkeä joista kaikki kulkevat samaa reittiä ja kaikkien pitää käydä min.20m etäisyydellä rastista. Joukkueella on siis vain yksi yhteinen Emit jonka joku joukkueesta leimaa (paitsi 24h sarjassa 2 emittiä, koska yhden kapasiteetti ei riitä). Reitti on vapaasti valittavissa kunhan saapuu maaliin aikarajan puitteissa. Myöhästyminen johti 10p aikasakkoon per minuutti. Kilpailukeskuksessa (hash house) saa käydä myöskin kilpailun aikana vapaasti, ja Jämilläkin ainakin osa 24h joukkueista yöpyi kisakeskuksessa teltoissa ja jatkoi matkaa vasta aamun sarastaessa. \n \nKuten yllä totesin reitin valinta on vapaa, joten seuraavassa kertomani \"taktiikka\" koskee vain minua ja pariani. Meillä reittisuunnittelu lähti siitä että teemme kaksi lenkkiä joiden välillä käymme lähellä kisakeskusta. Tällöin voimme poiketa varustetäydennyksille tai huoltoon kesken kilpailun mikäli tarvis (tällä kertaa ei ollut). Lenkit suunnittelimme oletetun etenemisvauhdin mukaan. Koska kyseessä oli ensimmäinen rogaine, otimme lähtökohdaksi iltarastivauhtimme (n.5-7km/h) josta pudotimme reilusti pois koska kisa kuitenkin oli n.8 kertaa pidempi ajallisesti... Varmuuden vuoksi valitsimme reitin varrelta myös \"lisärasteja\" joilla käytäisiin mikäli olisimme tietyissä \"tsekkauspisteissä\" edellä omaa aikatauluamme.  \n \nItse kisaan varustauduttiin soft-shell ja fleece varustein vaikka taivas näytti synkeältä. Uskoimme ettei taivas repeä - pienet kosteudet haihtuvat liikkeessä ja hätätilanteessa tekisimme puolivälissä huoltokoukkauksen keskukseen. Kisan pakollisiin varusteisiin kuului tuulitakki, joten otimme mukaamme kuoritakit myös sateen varalta. Pakollisiin kuului myös vaihtoaluspaita, ensiapupakkaus, juomapullo, pilli, pipo jne. Eli reppu selässä matkaan. Täysi juomapussi, energiapatukoita ja geelejä matkaan, lisäksi hiukan tukevampaa evästä ja siinä se. Teltan päätimme pystyttää ja makuupussit avata ennen lähtöä - päätös jota arvostimme syvästi saapuessamme särkevin jaloin ja väsyneinä leiriin. Oli jokseenkin mukavaa suunnata saunan kautta valmiiseen telttaan... \n \nNo joo, sitten itse kisaan. \n \nLähdössä nollattiin Emitit ja liityttiin osaksi toistasataapäistä joukkoa lähtövaatteen alla. Lamminpään Mikko ja muut järjestelijät lausuivat alkusanat, kertasivat kielletyt alueet (kuten Jämijärven kiitotiet) ja sitten ampaistiin matkaan. Ampaistiin on toki hiukan liioittelua - pitää muistaa että meillä 8h sarjalaisilla oli lyhin matka edessämme, puolet olisi matkassa koko vuorokauden. Eli liikkeelle lähdettiin hölkkää, kävelyä yms. etenemismuotoja käyttäen. Toki lopulta kärkisijoille yltäneet porukat lähtivät muita ripeämmin matkalle ja tuloksista päätellen pystyivät myös ylläpitämään moista vauhtia koko reissun. Kärkipään väellä olikin takanaan lähes kaikilla useita Jukolan viestejä, oli maratonareita ja joukosta löytyi myös hiihtäjää, kestävyysjuoksijaa jne.  Me olimme sen sijaan liikkeellä normaali kuntoilija/ulkoilija/retkeilijä taustalla joten otettiin aika varovasti. Omassa tiimissäni parilla oli tältä kesältä takana puolikas, itselläni polvivaivojen vuoksi pisimmätkin lenkit vain 10-15km välillä. Molemmilla samankaltainen harjoitustausta, eli juoksua n. 3-4 kertaa viikossa, ajoittain sulkapalloa, maastopyöräilyä, parit iltarastit jne. Eli suht peruskuntoilua, ei mitään erikoista kestävyysurheilua. \n \nNo, okei jatketaan...Alussa päätimme suunnata länteen ja kohti rastia 74. Sinne vei suhteellisen selvä tieura. Tällä välillä koitettiin totuttautua mittakaavaan (1:40000) joka poikkeaa suunnistuksesta melkoisesti. Ja jotta homma ei olisi helppoa oli alueella tosiaan armeijan tekemiä uria joita ei ollut kartoissa lainkaan. Ja niitä oli paljon. Eli sikäli reitinhaku piti perustaa maastokohteisiin, teihin ei voinut juuri luottaa.  \n \nMaasto 74:lle oli puhdasta kangasta, ilman mainittavia kiintopisteitä. Rasti löytyi helposti uria seuraten kukkulan päältä supasta. Tästä otimme kompassisuunnan 31:lle ja etenimme läpi kankaiden. Vielä tälläkin välillä suuri mittakaava aiheutti vielä vaikeuksia etäisyyden arvioinnissa, rastia odotteli aluksi paljon todellista aiemmin. Komannella rastivälillä asiaan oikeastaan tottui. 31:ksi löytyi helposti. Tässä vaiheessa totesimme että eteneminen kostealle pehmeällä kankaalla oli aikalailla hitaampaa kuin tieuralla, joten päätimme kokeilla rastin 41 hakemista lukuisia tieuria käyttäen. Rastiväli oli lyhyt ja helppo. Jälleen kukkulan päällä. Siitä kompassisuunta 93:lle. Etenimme jonkin matkaa ja päätimme käyttää loppumatkasta krtasta puuttuvaa metsätieuraa joka johti \"aikalailla oikeaan suuntaan\". No, se johti sitten suoraan rastille joka oli juoksuhautojen keskellä. \n \nSuunta harjun yli päätietä kohti. Harjulla aikatsekkaus joka kertoi että olemme edellä. Joten päätimme noukkia 92:sen soiden keskeltä. Armeijan raivattuja ampumalinjoja käyttäen kohti suota ja kuivempia alueita käyttäen keskelle. Pienen harhailun jälkeen iltarastien käynti tuotti tulosta ja ihan oikeasti suunnistaen löysimme rastille. Päätimme oikaista takaisin kangasmaastoon suon yli. Ojat olivat syviä ja leveitä - ja kosteita... Tässä vaiheessa homma alkoi tuntua seikkailu-urheilulta. Ainakaan reppu selässä keskellä suota, 3h takana energiapatukka suussa rämpiessä homma ei tuntunut ollenkaan suunnistukselta. Seuraavalla rastilla teimme pikku pummin, eli ohitimme rastin n.20m päästä ja teimme muutaman sadan metrin ketunlenkin. Lopulta rasti löytyi helposti paluumatkalla. Suunta kohti tietä. Kisan valvoja tuli vastaan metsässä ja huuteli \"miten menee\"...Hyvinhän tässä. Päälle kolme tuntia takana eikä vielä ihan lopussa. Helppo 62 ja sitten piiiitkä väli juomarastille. Tässä päätettiin jättää ylimääräinen 65 hakematta koska se oli suolla ja edellinen suo oli todella hidas. Juomarastin lähettyvillä syötiin eväitä 15min koska puoliväli tuli vastaan.  \n \nJatkettiin ja napattiin helppo 84. Nyt alkoi jaloissa painaa ja särkeä. 53:lla tuli videokuvaaja autolla haastattelemaan. Huuteli kuulumisia ja koitimme näyttää rennoilta ja reippailta. Ei se oikeasti ollut vaikeata, sillä jalkojen särystä huolimatta fiilis oli todella korkealla. Useamman kerran todettiin kaverin kanssa että \"tämä on hei upea laji!\". Napattiin helppo 66 ja suunnaattin pois kisakeskuksesta. Vauhti alkoi hidastua huomattavasti.  43:lla tehtiin iso pummi josta kerroin jo yllä. Menetettiin varmaan puolisen tuntia (?). Jalkojen särkyä manatessamme todettiin yhdessä että onneksi ollaan melkein maalissa. Sitten tajuttiin että jäljellä on toista tuntia - ja alettiin molemmat nauraa kun tajuttiin että se vastaa meidän normaalia \"pitkää\" lenkkiä. Nyt se tuntui maalisuoralta. Kiivettiin ylös 67:lle - harjulle nousu painoi jaloissa jo tosissaan. Napattiin se ja lähdetiin kohti maalia. Matkalla koitettiin vielä vähän juosta ja napattiin 35. \n \nHarju alas ja vauhtia hiljentäen maaliin. Enää ei ollut kiire - aikaa jäi 15min.  \n \nSitten pastalle, hakemaan vaihtovaatteet ja hyvin ansaittuun saunaan. Jalat kiittivät syvästi saunasta! Sitten seuraamaan palkintojenjakoa ja telttaan johon nukahdimme miltei välittömästi... Aamulla hotellin aamiainen, 3h kisan lähdön katsominen, leiri purkuun ja kotiin... \n \nSykemittarin mukaan keskisykkeet muistaakseni jossain 120-130 tienoilla (oma leposykkeeni n.40-45, maksimi sen mukainen n.170-180). Huiput jossain päälle 150. Kaloreita näytti menneen yli 5000kcal. Matkaksi mittasin karttapaikasta n.36km, eli mutkat kun ottaa huomioon niin jotain maratonin luokkaa. Huippujoukkueet menivät varmaankin 60-70km? \n \nOho. Tuli siitä \"aika\" pitkä...Sori. Toivottavasti jaksoit lukea loppun asti... Mulla on tapana innostua...) \n \nShrek. "
<https://www.juoksufoorumi.fi/topic/5965-rogaining/>