_:nc733f73a9aea4a5db56bad78d7ac73fbxb9
<http://schema.org/articleBody>
"Пан Лукашенко — людина, яка має почуття влади загострене сильніше, ніж у Путіна. Він утримує цю владу з 1994 року і не збирається з нею розлучатися. І цим своїм політичним чуттям він відчуває запах політичного трупа, що починає поширюватись довкола Путіна. Лукашенко набагато прагматичніший, ніж російські мілітаристи, і розуміє, що у Путіна бракує ресурсів перемогти Україну. Але Путін є одним із небагатьох джерел тих самих грошей, завдяки яким Лукашенко утримує контроль.Тому свідомо відходити від Путіна він не може, і не збирається. Йому потрібен Путін як джерело грошей. І на словах, і в театральних вчинках Лукашенко є найвірнішим путінським союзником. Але воювати за Путіна зовсім не має наміру. Бо розуміє: якщо вплутається в цю війну, а війна стане тривалою, непопулярною, народ від неї стомиться і вимагатиме чогось іншого, то Лукашенко відповідатиме за помилки Путіна. Окрім того, вплутавшись у війну, буде ще більше залежним від Путіна. Тому робить все що завгодно і говорить про все, про що завгодно. Мовляв, ми цілком підтримуємо, адже ми найвірніший союзник. Хоча досі не визнав Абхазію, Південну Осетію і не пам’ятаю, щоб визнав «ЛДНР».Лукашенко вже п’ять місяців не вплутується у війну. Лише повторює риторичні постаті. Усіма способами ухиляється. Лукашенко може дати Путіну використати повітряний простір для нанесення ударів. Але свої війська відправляти не має наміру. Тому що ці війська йому потрібні для утримання політичного контролю. І в цьому сенсі він як політик раціональніше мислить, ніж Путін. Принаймні він збагнув, що розширювати владу йому навряд чи вдасться, дай боже, зберегти свою над 9-мільйонною Білоруссю. Він її зберігає. А Путін хоче використати його військових, бо своїх військових Путіну бракує.Тому, мені здається, Лукашенко продовжуватиме бойові танці під звуки бубна, обертатиме очима, напружуватиме м’язи, зображатиме готовність, але в самі військові дії втягуватиметься (якщо буде), тільки коли повністю втратить всі ресурси проведення самостійної політики. А Лукашенко — така людина, яка ресурси самостійної політики витрачає вкрай неохоче. Тому, гадаю, у війну він не втрутиться, а з бойовими воланнями танцюватиме навколо військової тематики, зображуючи вірну союзницьку позицію.Лукашенко, як політик, раціональніше мислить, ніж ПутінЗараз Лукашенко маневрує, це ще певний час спрацьовуватиме, але довічно тривати не може. Що буде, коли перед ним постане питання особистого виживання. Гадаю, він сподівається, що коли перед ним постане таке питання, Захід йому допоможе. Вкотре вже. Так, він токсичний, але прагматичні європейські політики зовсім не зацікавлені в тому, щоб Лукашенко вступав у війну.Мені здається, що явно-неявно західні політики зі своїх інтересів погодяться підтримати цей лукашенківський режим (неявно, звісно) для того, щоб у нього не було стимулу або ресурсу не піддаватися тиску Путіна.Геополітичні міркування цілком очевидні. Ні Польщі, ні Німеччині не потрібен Лукашенко, який воює разом із Путіним проти України. Звісно, чому. Так чи інакше це сприятиме зміцненню Путіна. Хоча я не думаю, що у Лукашенка така вже потужна армія. Але він сам, як я розумію, хоче повернутися до своєї звичайної традиції, коли він Росію лякав Заходом, а Захід лякав Росією, і брав гроші для свого режиму з обох сторін. Певна річ, він більше брав гроші з Росії, але й від Заходу йому теж дещо перепадало. Тому він, гадаю, хоче повернутися до зрозумілої йому стратегії лавірування між двома, умовно кажучи, центрами сили, яку успішно здійснював за 28 років перебування при владі.Приєднуйтесь до нашого телеграм-каналу Погляди НВ"
<https://nv.ua/ukr/opinion/viyna-v-ukrajini-chi-vstupit-lukashenko-u-viynu-putina-ostanni-novini-50259044.html>