_:n281c4dcdb33641648a2d280d5ee7c421xb0
<http://schema.org/articleBody>
"„Aj topánky majú svoje tajomstvá,” vyhlásil mladý inžinier Marián Grznárik, keď sme nedávno vo vzorkovej sieni Závodov 29 augusta v Partizánskom obdivoval modely letnej obuvi na tento rok. Niektoré topánky vyzerali na pohľad ľahko, masívne celkom ako ručná práca. Boli však ľahučké, lisované a nebolo v nich klinca. A naopak, výroba tých najľahších, najmäkších a najštíhlejších modelov bola často najzdĺhavejšia a najprácnejšia. Toto však zďaleka nie je jediné tajomstvo, ktoré skrýva taká samozrejmá vec ako topánka. Tajomstvo — pre všetkých okrem odborníkov — je hoci i to, ako treba našponovať stielku, aby topánka mala žiadúcu formu. Pre laika je ostatne tajomstvom i samotný postup pri výrobe topánok. A tento sa vám teraz pokúsime priblížiť. Vybrali sme si na to zámerne vzor, ktorý predstavuje — z hľadiska výroby — niečo medzi tradičnou a najnovšou technológiou. Avšak ešte prv, ako sa pozrieme na výrobu topánok do mládežníckej dielne 251, bude vari namieste malá exkurzia do histórie i prítomnosti Závodov 29. augusta v Partizánskom. Dnešné dominanty závodu — 142 m vysoký komín a 14 - podlažný vežiak, ktoré návštevník Partizánskeho vidi už zďaleka — kedysi v Baťovanoch nestáli. Červené budovy obrovskej továrne však vyrástli už takmer pred tridsiatimi piatimi rokmi. 15. júla 1939 v nich vyrobili prvé páry topánok. Pravdaže — značky Baťa. Známy veľko-kapitalista vtedy kalkuloval dobre, keď postavil obrovskú fabriku v oblasti, kde bolo množstvo nevyužitých lacných pracovných sil. Dnes pracovných síl nie je priveľa, naopak. Závody 29. augusta potrebujú mladých ľudí. A treba povedať, že v dnešnom Partizánskom im môžu ponúknuť oveľa viac ako v niekdajších Baťovanoch. Napríklad možnosti vzdelania. V Partizánskom je priemyslovka (odbor strojnícky, obuvnícky a koželušský) i gymnázium. Mladý človek tu môže získať súvislým päťročným štúdiom úplné stredoškolské vzdelania spolu s výučným listom. V dvoch odborných učilištiach, strojníckom a obuvníckom, sa učí okolo 600 učňov. Známy „strašiak&quot; početnej prevahy dievčat nad chlapcami prestane byt strašiakom, keď v Partizánskom dokončia novú strojárenskú halu, kde budú pracovať prevažne mladí muži. A byty? V tejto päťročnici ich tu postavia tisíc päťsto. Vráťme sa ale do dielne 251, kde heslo na stene hlása „Súťažíme o titul mládežnícka dielňa socialistickej práce.&quot; Je to jedna z piatich dielni v závode, ktoré získali titul Mládežnícka dielňa. Jej vedúci Peter Báleš nám ochotne robí sprievodcu. Ako robia topánky? Nuž prirodzene z &quot;polotovarov&quot;, pripravených v iných dielňach, v tzv. vrchovej, spodkovej a opracovacej manipulácii. Tieto polotovary, v našom prípade stielky a vopred vystrihnuté a zošité vršky, kladú pracovníčky podľa sortimentového lístka na pás. Toľko a toľko párov toho a toho čísla. Pri tejto príležitosti sa dozvedáme, že jedna reka sa rovná 5 párov, ale pôvod slova &quot;reka&quot; sme nezistili. Jednak nebolo času a jednak bolo na čo hľadieť. Pretože topánky sa robia rýchlo, pás beží a pri pásovej výrobe nemožno otáľať ani chvíľu. Na pás sa dostanú k sebe vždy príslušné veľkosti vrškov a stielok &quot;cvikacích&quot; stielok. Pretože hneď ďalšia operácia spočíva v tom, že pracovníčka vezme drevené kopytá, z pása potom stielku a „pricvikne&quot; ju dvoma tzv. kramlami a dvoma presnými údermi na kopyto. Kopyto sa vloží do zvršku, ktorý sa priklincuje na napínaciu stielku. (Nezasvätený pozorovateľ začína byt zvedavý, ako to kopyto potom z hotovej topánky dostanú von). Operácia č. 4 a 5 — napínanie špicov a bokov má ešte stále dočinenia s kopytami. Na nich dostáva budúca topánka svoj tvar. Deje sa tak teplom, akýmsi žehliacim strojom. Už pri šiestej operácii vyťahujú dievčatá z týchto &quot;polotopánok&quot; kramle a výrobky putujú do sušičky. Nasleduje zbrusovanie stielok a lepenie pôdovania.Je predohrou k veľmi dôležitému úkonu: skrutkovaniu podpätkov. Zručný robotník to robí celkom automaticky. Chytí polotovar — topánku, priloží na stroj, zvrchu naň napasuje už kožou obtiahnutý ďalší polotovar — podpätok, stisne páčku a — teraz s podpätkom to už naozaj vyzerá ako topánka. Na ňu na lisujú podošvu. Nasleduje orezanie krčkov, zatlačenie pätníkov a (netrpezlivo očakávané) vyzúvanie kopýt. Napodiv to ide veľmi ľahko - kopytá sú skladacie. Zostáva už iba zabezpečiť podpätok zvrchu štyrmi klincami nalepiť vnútorné stielky, topánku očistiť, navliecť šnúrky a pripevniť visačku „Značka dobrej kvality&quot;. Jednotlivé páry sa potom kompletujú, kontrolujú, balia do hodvábneho papiera a do krabíc. Topánky, ktoré sa zrodili najprv na papieri v modelárni prešli skúškami a obchodní partneri ich objednali, v jednotlivých dielňach na ne zhotovili jednotlivé súčiastky a v dielni 251 (a pravdaže v rade ďalších) ich urobili, teraz putujú za spotrebiteľom. Až si ich v obchode budete kupovať, možno si spomeniete na mladých ľudí z Partizánskeho. Dovedna pracuje v Závodoch 29. augusta vyše 1 500 zväzákov. Ako všetky zväzácke kolektívy, aj oni majú svoje úspechy a majú i svoje problémy. Keď sme ich navštívili, malo práve plné ruky práce s prípravou finále amatérskej speváckej sútaže o Zlatú črievičku. V Partizánskom veľmi dobre pracuje Rada mladých odborníkov. Vlani usporiadali vydarenú akciu — vyhlásili tretí štvrtok za ,štvrtok mladých zlepšovateľov&quot;. Dvadsaťštyri realizovaných zlepšovacích návrhov za toto obdobie predstavovalo úsporu takmer 95 tisíc korún a 10 pracovných sil na veľtrhu ZENITU v Brne vo februári obdivovali návštevnici kolekciu dámskej obuvi, ktorá bola dielom zväzákov z modelárne. A zväzáci v piatich mládežníckych dielňach? Za minulý rok tieto dielne vyrobili oproti plánu navyše 17 000 párov topánok! Nesúťažia iba mladí. V úsilí o splnenie celopodnikového záväzku, ktorý prijali pracujúci ZDA na počesť 25. výročia Víťazného februára, stoja v popredí kolektívy Brigád socialistickej práce. Veľmi sa osvedčujú aj osobné účty úspor na všetkých pracoviskách a pri zvyšovaní kvality vynikajúco pomáha hnutie „Nepokračuj na zlej práci!&quot;, pri ktorom robotník kontroluje robotníka a nikto nie je ochotný pokračovať v práci na zle urobenom výrobku. Pracovné úsilie a iniciatíva rudí predstavujú obrovský potenciál, ktorý podniku pomôže splniť náročné tohtoročné úlohy. „Závody 29. augusta zvyšujú hrubú výrobu tovaru o 9,6 %, výrobu obuvi o 4,5 % a produktivitu prace o 7,4%, povedal nám v rozhovore výrobný námestník ZDA Partizánske súdruh Alojz Biehunek. Nie je to veru málo a chceme to zabezpečiť jednak lepším využitím časového fondu a lepšou technologickou prípravou a zavádzaním nových technológii, ako sú napríklad priamy nástrek PVC podošvy, zavedenie výroby polystyrénových podpätkov polyuretánové podošvy. Ďalej vysekávanie vrchových dielcov PVC vysokofrekvenčným zváraním. Po prvý raz začíname v sériovej výrobe vo väčšom rozsahu vyrábať obuv z poromerického materiálu Barex, nového čs. materiálu, ktorý použijeme najmä na letnú obuv. V módnej a luxusnej obuvi budú prevládať mäkké usne v anilinovej úprave. Pre laika je v tomto programe možno veľa odborných výrazov a názvov. Ale tie napokon my spotrebitelia nemusíme ovládať. Dôležité je, že ich ovládajú ti, čo pre nás i pre spotrebiteľov v mnohých ďalších krajinách vyrábajú pekné, moderné a kvalitné československé topánky. Zdroj: časopis Elektrón"
<https://www.retromania.sk/1970-1979/zavod-29-augusta-v-partizanskom>