_:n90b55f5a166a4b09bffc6e0d3a36fc0bxb0
<http://schema.org/articleBody>
"האויב המושבע של האופטימיות הוא ללא ספק הדאגה והפחד מפני העתיד הלא נודע.    על פי מחקרים שבדקו את החשיבה האנושית, מרביתן המוחץ של הדאגות והחרדות שלנו לא מתממשות במציאות. הן לבסוף מתגלות כ\"מהומה על לא מאומה\".  קראו גם: כתוב בעברית, מרגיש כמו סינית: 5 עצות שיעזרו לילדים בהבנת הנקרא גבר החלומות האמריקאי ביטל את החתונה: הארוסה הישראלית לא נשארה חייבת מתגעגעים לשגרה נורמלית? 5 עצות שיעזרו לכם להחזיר את הילדים למסלול הדאגות המתמשכות האלה גורמות לנו לראות את המציאות במשקפיים שחורים ואפלים המשקפים לנו זבוב בגודל פיל. הן בעצם גורמת לנו לאזעקות שווא של פחד בלי אבחנה.  במרוצת השנים גיליתי שככל שהפער בין המצוי לרצוי בחיינו גדול יותר, ואין לנו תחושת מסוגלות עצמית לגשר על הפער הזה, אנחנו נוטים לאמץ בזרועות פתוחות את הדאגה המתמשכת לחיקנו בכדי שתשמש לנו לכאורה כמנגנון הגנה מפני \"אסון\" מתקרב.    וככל שהדאגה והפחד קשורים יותר לתחושת החשיבות והדימוי העצמי שלנו, הם מקבלים ביטוי קשה יותר. אנחנו מוכנים להאמין בכל דבר גם אם הוא לא רציונלי, בתנאי שאמונה זו תפחית לכאורה ממפלס החרדה שלנו, גם אם היא סמויה ולא מודעת.  אחד הדאגות השכיחות וההרסניות נובעות מהחשש שאולי אנשים קרובים בסביבתנו לא באמת \"סופרים אותנו\", מה שגורם לנו להילחץ ולהגיב במתקפה משלנו בניסיון נואש להשיב את כבודנו ותחושת החשיבות שלנו.  במהלך השנים פיתחתי שיטה שמאפשרת להחזיר את \"הזבוב הענק\" לגודלו האמיתי.  הנה כמה טיפים שמבוססים עליה, שיסייעו בפיתוחה של אופטימיות פנימית: דיה לצרה בשעתה חז\"ל אמרו – וצדקו. אמרו עכשיו בקול לעצמכם: אני לא מוכן יותר לקלקל לעצמי את ההווה בהרהורים מטרידים בנוגע לעתידי.  עזבו את הפחד שננו תפילה ברוח דבריו של נלסון מנדלה: \"מי ייתן והבחירות שלי ישקפו את התקוות שלי ולא את הפחדים שלי\".    מה כבר יכול לקרות? אימרה סינית קובעת: \"שלוות הנפש האמיתית נובעת מהשלמה עם הגרוע ביותר\". כאשר אנחנו מוכנים להשלים עם האפשרות שהתרחיש הגרוע ביותר שאנו חוששים ממנו עשוי להתממש, למרבה האירוניה אנחנו מפתחים מסוגלות לשרוד אותו ואף להרחיק אותו מפנינו.  פוטותרפיה ווידאותרפיה בחיוך הדרך הכי מהירה, זמינה, יעילה, קלה וזולה שאני מכיר בכדי לפתח חשיבה אופטימית היא לחייך לעצמנו.  צלמו כל יום 30 תמונות סלפי של פניכם עם חיוך. תוכלו למחוק אותן בסוף כל יום. אימון זה ישחרר אנדורפינים ונוירופפטידים שישפרו את מצב הרוח ויפחיתו את מפלס החרדה תוך דקה או שתיים.  וגם: צלמו את פניכם בווידאו סלפי בחיוך חושף שיניים במשך 10 דקות מצטברות ביום.  המודעות היא חצי מהעבודה  בכל פעם שמשהו מטריד את מנוחתכם שאלו את עצמכם בכתב: ממה אני מפחד או חושש עכשיו?  היו מודעים לפחדים הרובצים במוחכם בלי לנסות לסלקם או להדחיקם.    לאט אבל בטוח שאלו את עצמכם בכתב: מה יקרה לי אם הפחד שלי יתממש? המשיכו לחקור את הפחדים שלכם. הפתרון הוא חשיפה הדרגתית למקור החרדות שלנו ולא בריחה מהם. זכרו: זה לא באמת מרק טווין אמר בערוב ימיו: \"חיי היו מלאים באסונות רבים, אשר רובם הגדול לא התרחשו מעולם\". ככל שאנו מתבגרים, אנו מבינים שרוב רובם של הדברים שחששנו מפניהם לא התממשו בעצם מעולם.  הכי טוב פייק בכל יום שחקו את משחק ה-Fake it until you make it. במשך חמש דקות נסו להיראות, להישמע ולהתנהג בדיוק כמו האדם שאתם רוצים ומאמינים שאתם ראויים להיות. זהו תרגיל נוירופסיכולוגי שעושה פלאים.  פרגנו לעצמכם מראש תגמלו את עצמכם מראש על ההצלחה העתידית שלכם. זה אמנם נשמע קצת מופרך אבל זוהי תחבולה מצוינת למוח שלנו.  * יוסי עמנואל הפך ל\"ד\"ר חיוך\" לאחר שפרץ לתודעה הציבורית עם ספרו \"10 שאלות לעת הצורך\": הספר עסק בשיטה שפיתח לפריצת מעגל הכעס והתסכול והפיכתם להזדמנות.  עתה הוא משיק ספר חדש, \"איך דחיתי את הדחיינות\", שמביא את סיפור חייו הכואב וחושף את תורת \"החיוך הפנימי\" שהצילה אותו ואפשרה לו לפרוץ כל מחסום.  השיטה מציעה כלים לאימון התודעה ולהתגברות על חסמים רגשיים וגופניים בעזרת כוחו המרפא של החיוך."
<https://hodhasharon.mynet.co.il/blogs/article/7QIXIAYRR>