<http://schema.org/articleBody>
"Si una acci\u00F3 legal dels grups ambientalistes no ho impedeix a \u00FAltima hora, la companyia Shell comen\u00E7ar\u00E0 al juliol la perforaci\u00F3 de pous de prova davant la costa del nord d&amp;#039;Alaska. Aix\u00F2 obrir\u00E0 una nova frontera en la prospecci\u00F3 de petroli per als Estats Units, i alhora accelerar\u00E0 una cursa mundial per explotar els incalculables recursos que s&amp;#039;amaguen sota el gel. \u00C9s un moment molt prometedor, per\u00F2 que alhora suposa un perill considerable.  Els experts del sector i l&amp;#039;administraci\u00F3 nord-americana consideren l&amp;#039;\u00C0rtic d&amp;#039;Alaska com l&amp;#039;\u00FAltima gran reserva nacional de petroli, que amb el temps podria reduir significativament la depend\u00E8ncia energ\u00E8tica dels EUA. Per\u00F2 tant els habitants originaris d&amp;#039;Alaska com els ambientalistes asseguren que la perforaci\u00F3 amena\u00E7a les esp\u00E8cies salvatges i les costes verges i alhora perpetua la depend\u00E8ncia del pa\u00EDs als combustibles f\u00F2ssils contaminants.  Per\u00F2 amb el suport de l&amp;#039;administraci\u00F3 a la pres\u00E8ncia de  Shell a l&amp;#039;\u00C0rtic, Barack Obama continua intentant equilibrar els interessos empresarials i els mediambientals, responent un per un cada projecte. Va endarrerir l&amp;#039;oleoducte Keystone XL des del Canad\u00E0 i ha adoptat uns nivells de contaminaci\u00F3 molt estrictes per a les plantes el\u00E8ctriques, per\u00F2 tamb\u00E9 ha rebutjat una legislaci\u00F3 sobre l&amp;#039;oz\u00F3 considerada massa costosa.  &amp;quot;Mai hauria esperat que un president dem\u00F2crata -i menys un que es diu \u00ABtransformador\u00BB- autoritz\u00E9s les perforacions a l&amp;#039;\u00C0rtic&amp;quot;, diu Michael Brune, director executiu del Sierra Club. La recerca de Shell a l&amp;#039;\u00C0rtic  ha consumit set anys i 3.300 milions d&amp;#039;euros a les administracions de Bush i Obama, i ha superat una s\u00E8rie de problemes ambientals, l&amp;#039;oposici\u00F3 d&amp;#039;un imprevisible l\u00EDder esquimal i les conseq\u00FC\u00E8ncies del desastre de BP al golf de M\u00E8xic. Davant de tots aquests obstacles, es va muntar una implacable campanya amb dos fronts. Despr\u00E9s de cometre alguns errors en l&amp;#039;intent de guanyar-se els nadius d&amp;#039;Alaska, Shell va enviar a les aldees remotes un amable executiu anomenat Pete Slaiby perqu\u00E8 mastegu\u00E9s la carn de balena crua mentre s&amp;#039;escoltava les preocupacions de la gent. Els esfor\u00E7os de la companyia a Washington van ser encara m\u00E9s agosarats. M\u00E9s enll\u00E0 del treball habitual de lobi, Shell va deixar abandonats els seus germans de la ind\u00FAstria petroliera i es va unir als defensors d&amp;#039;una resposta contundent al canvi clim\u00E0tic. Finalment Shell va obtenir el suport d&amp;#039;un president que havia vist amb recel durant la campanya del 2008. Obama va acabar cedint davant l&amp;#039;increment dels preus de la gasolina i la pressi\u00F3 d&amp;#039;un jove senador dem\u00F2crata d&amp;#039;Alaska amb ganes de demostrar que podia aconseguir coses a Washington.  El president va arribar a la conclusi\u00F3 que els beneficis compensaven els riscos i va crear un inusual grup  interinstitucional, supervisat per Heather Zichal, la seva assessora ambiental per a la campanya, que va obrir el cam\u00ED a Shell en la burocr\u00E0cia federal. Obama veu des de fa temps els recursos petrol\u00EDfers de l&amp;#039;\u00C0rtic com una asseguran\u00E7a davant els problemes mundials de subministrament, i alhora, com un element clau d&amp;#039;una  estrat\u00E8gia energ\u00E8tica que inclou fonts renovables, preservaci\u00F3 i tecnologies innovadores. Amb aquesta estrat\u00E8gia Obama guanya tamb\u00E9 cobertura pol\u00EDtica. &amp;quot;Alaska \u00E9s una prova de foc en el debat sobre l&amp;#039;energia&amp;quot;, diu Amy Myers Jaffe, la cap d&amp;#039;investigaci\u00F3 de pol\u00EDtica energ\u00E8tica a la Universitat de Rice. &amp;quot;Quan Romney diu que el president \u00E9s antiperforaci\u00F3 i que aix\u00F2 fa pujar els preus de la gasolina, Obama pot replicar que ha estat ell qui ha aprovat la perforaci\u00F3 a Alaska&amp;quot;.  Altres petrolieres ja estan a la cua per unir-se a Shell a l&amp;#039;\u00C0rtic. Segons alguns dels executius, la companyia podria arribar a produir un mili\u00F3 de barrils diaris de cru, \u00E9s a dir, m\u00E9s del 10% de la producci\u00F3 nacional actual.  Entre els inupiat que viuen a prop de la perforaci\u00F3 proposada, el projecte segueix generant tensions i debat. Tot i que depenen de la producci\u00F3 de cru per l&amp;#039;ocupaci\u00F3 i els ingressos fiscals que genera, la seva alimentaci\u00F3 i cultura depenen en bona part de l&amp;#039;oce\u00E0. &amp;quot;Estic preocupat perqu\u00E8 vivim en l&amp;#039;oce\u00E0, la balena de cap arquejada, la beluga, la morsa, la foca barbuda&amp;quot; diu Tommy Olemaun, el president del Poble Ind\u00EDgena de Barrow, una organitzaci\u00F3 tribal dels esquimals.  La tundra d&amp;#039;Alaska \u00E9s una terra \u00E0rida, estranyament majestuosa en el seu buit, plana i blanca. El m\u00E9s petit moviment es destaca contra aquest quadre en blanc -el ball d&amp;#039;una cabra solit\u00E0ria o un \u00E0nec cabussant-se per pescar-. La major part de l&amp;#039;any no es distingeix entre la terra i el mar congelat. Per\u00F2 quan l&amp;#039;hivern comen\u00E7a a afluixar es fan n\u00FAvols de boira sobre les aig\u00FCes obertes, que anuncien una nova temporada de ca\u00E7a de balenes. Viure al ritme de la natura El m\u00F3n natural t\u00E9 un control m\u00EDstic sobre els prop de 5.000 esquimals del Vessant Nord -nom d&amp;#039;aquesta regi\u00F3 del nord d&amp;#039;Alaska-, on els patrons de migraci\u00F3 de la balena de cap arquejada dicten el ritme de la vida. Qualsevol altra activitat s&amp;#039;atura quan els  inupiat carreguen els seus vaixells fets de pell de foca amb arpons de p\u00F3lvora. La carn de balena es talla a la platja i es comparteix entre la comunitat, acompanyada de llegendes m\u00EDtiques sobre les balenes renunciant a la seva llibertat per alimentar les persones. A principis d&amp;#039;abril, Roy Nageak, de 60 anys, capit\u00E0 de ca\u00E7a de balenes, afirmava: &amp;quot;Aquests del petroli poden pensar el que vulguin, per\u00F2 nosaltres sabem com de dur \u00E9s aquest oce\u00E0. No saben on s&amp;#039;estan ficant&amp;quot;.  Per\u00F2 els esquimals tamb\u00E9 han acabat depenent de la ind\u00FAstria del cru. Abans que la perforaci\u00F3 terrestre comenc\u00E9s als anys 60, moltes comunitats del Vessant Nord no tenien aigua potable i feien servir llums de queros\u00E8. Els residents picaven gel en llacs pr\u00F2xims i el transportaven en trineus empesos per gossos per preservar el seu menjar. No hi havia instituts o estacions de bombers. Des de la construcci\u00F3 de l&amp;#039;oleocucte Trans-Alaska a finals dels 70, el Vessant Nord ha produ\u00EFt fins a una cinquena part del petroli dels EUA, i els impostos sobre la ind\u00FAstria financen els pressupostos anuals de la regi\u00F3. Els \u00FAltims 50 anys, quasi tota la prosperitat d&amp;#039;Alaska ha estat impulsada per la producci\u00F3 de petroli i els preus del cru. L&amp;#039;estat ocupa el tercer lloc, despr\u00E9s de Texas i Dakota del Nord, en la producci\u00F3 de petroli i gas, que representa un ter\u00E7 de l&amp;#039;ocupaci\u00F3 de l&amp;#039;estat, amb uns 100.000 llocs de treball."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.arabalears.cat/internacional/prospeccio-petrolieraa-lArtic-amplia-fronteres_0_708529184.html>