<http://schema.org/articleBody>
"Toc, toc, toc. El soroll del futbol de toc del Bar\u00E7a ara mateix encara ressona en un Santiago Bernab\u00E9u desert. Per\u00F2 tamb\u00E9 ressonen els cops rebuts als turmells dels jugadors del Bar\u00E7a. En un duel d&amp;#039;extrems oposats, un Madrid extremadament agressiu va empatar un partit que el Bar\u00E7a gaireb\u00E9 tenia guanyat gr\u00E0cies a un joc basat en l&amp;#039;\u00E8pica i en posar la cama. El Bar\u00E7a, esclar, va voler ser el de sempre. I va sumar un empat que deixa la Lliga vista per a sentencia.Un equip guanyador, per\u00F2, no celebra empats. El Bar\u00E7a va marxar for\u00E7a malcarat de la gespa, en part pel resultat i en part per l&amp;#039;actuaci\u00F3 de Mu\u00F1iz Fern\u00E1ndez, que va encertar en els dos penals que van acabar sent els dos gols del partit, per\u00F2 que no en va veure un de clar sobre Villa en el primer temps, i el que \u00E9s m\u00E9s sorprenent: no va expulsar un Pepe que ara mateix simbolitza m\u00E9s el Madrid que no pas Cristiano. Situat com a mig centre, es va buidar corrent com un esperitat. Hauria fet un partit fant\u00E0stic si no fos perqu\u00E8 no va deixar de donar cops.El Madrid, de fet, va marxar a dormir satisfet. Ja feia temps que havia perdut l&amp;#039;esperan\u00E7a de guanyar la Lliga i va aconseguir un empat quan el partit semblava al sac dels blaugranes que els carrega de moral de cara a la final de Val\u00E8ncia. El Bar\u00E7a, per\u00F2, es carrega de raons per tornar a demostrar dimecres que si es tracta nom\u00E9s de jugar a futbol, el millor equip vesteix de blaugrana. Perqu\u00E8 en els dies que vivim, cal interpretar els cl\u00E0ssics dins del context del duel en quatre actes. El primer duel deixa la Lliga a la butxaca del Bar\u00E7a i fa pensar al Madrid que el seu full de ruta \u00E9s mossegar turmells.La primera part d&amp;#039;aquesta obra de quatre actes va comen\u00E7ar amb sorpreses al cartell. Els dos directors havien preparat amb cura la cita, i Guardiola va poder apostar per un onze que gaireb\u00E9 seria el de gala si no hi haguessin lesionats o absents. Nom\u00E9s faltava Abidal, ja que Puyol feia una reentr\u00E9 als escenaris sorprenent, com nom\u00E9s poden fer els grans tenors; imponent, al\u00E7ant la seva veu poderosa i marxant en la segona part coix. Amb el capit\u00E0 de retorn, s&amp;#039;acabaven els dubtes al mig del camp, on Busquets, una mica imprec\u00EDs en la passada, treballava al costat de Xavi i Iniesta per monopolitzar el joc. A pocs metres, Messi patia per la pres\u00E8ncia de Pepe com a pivot defensiu, una de les sorpreses d&amp;#039;un Mourinho que va renunciar al toc deixant a la banqueta \u00D6zil. El centre del camp blanc era m\u00FAscul i recuperaci\u00F3 (Pepe, Khedira i Xabi Alonso). I davant, velocitat.Les  intencions, ben claresAmb aquests int\u00E8rprets, ja des de bon inici les cartes van quedar descobertes sobre la taula. Per al Bar\u00E7a, la pilota \u00E9s una arma que cal posseir, que cal tenir als peus, que cal cuidar i fer avan\u00E7ar al ritme de l&amp;#039;equip. Per al Madrid, la pilota \u00E9s una arma llanc\u00EDvola. Quan es recupera, es tira lluny i en una competici\u00F3 de velocitat, Cristiano i Di Mar\u00EDa la busquen.La possessi\u00F3 del Bar\u00E7a va ser insultant. En un rondo etern, l&amp;#039;equip va fer-se un fart de tocar, tot i que es va patir per trobar escletxes en una doble l\u00EDnia defensiva blanca molt agressiva i met\u00F2dica. Buidant-se f\u00EDsicament, posant la cama, el Madrid semblava disposat a tot per evitar una humiliaci\u00F3, com el dia del 5 a 0 o del 2 a 6. Mourinho, llest, va preparar una trampa per als homes de toc blaugranes, amb una gespa alta, lent\u00EDssima, i la pressi\u00F3 angoixant sobre Messi, Xavi i Iniesta. Molts cops, amb aquests homes tapats, Piqu\u00E9 pujava la pilota gaireb\u00E9 fins a la frontal de l&amp;#039;\u00E0rea rival.El toc blaugrana, po\u00E8tic i elegant, topava amb el joc muscul\u00F3s i agressiu local. Tot i que la pilota era blaugrana, el Madrid va gaudir de les seves ocasions, amb les contres i els c\u00F3rners com a grans armes. Adriano, de fet, va evitar un gol de Cristiano sobre la l\u00EDnia a la sortida d&amp;#039;un c\u00F3rner. Messi va tenir dues ocasions en jugades trenades, per\u00F2 el que es recordar\u00E0 del primer temps \u00E9s un penal clar sobre Villa no xiulat. Del segon, recordarem m\u00E9s coses.Perqu\u00E8 en els segons 45 minuts el matx va explotar, ja que de seguida Albiol va fer un penal clar a Villa i va veure la vermella. Amb Messi marcant, el Bar\u00E7a va tenir el partit controlat, fregant el segon gol amb un xut de Xavi al travesser. Mourinho, per\u00F2, va fer uns canvis intel\u00B7ligents, mantenint Pepe al mig del camp i fent entrar Adebayor i \u00D6zil. I aix\u00ED es va for\u00E7ar el penal que va permetre a Cristiano empatar.Fins al final, els dos equips van buscar trencar l&amp;#039;empat amb les seves armes: toc blaugrana, velocitat i duresa blanca. Per\u00F2 l&amp;#039;empat no es va trencar. I qui perd la Lliga, el va celebrar. Coses del Bar\u00E7a, que aconsegueix que el Madrid celebri empats a casa. Queda clar qui segueix anant davant. Per futbol, ideals i punts.Per a m\u00E9s informaci\u00F3 sobre el partitwww.ara.cat/esports/bar\u00E7a"^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.arabalears.cat/esports/destral-blanca-atura-futbol-blaugrana_0_464353661.html>