<http://schema.org/articleBody>
"Un tr\u00E0mit. El que havia de ser un tr\u00E0mit quasi es converteix en un malson per la indol\u00E8ncia de la majoria dels jugadors del Bar\u00E7a ahir -menys Mascherano, que va tornar a estar imperial i \u00E9s imprescindible contra el Madrid-. Com sempre, Pep Guardiola acostuma a tenir ra\u00F3, i ja abans de la s\u00E8rie de quatre partits seguits amb el Reial Madrid, quan li van preguntar quin partit li feia m\u00E9s por, ell va respondre sense dubtar-ho que el de l&amp;#039;Osasuna. Just despr\u00E9s d&amp;#039;una final de Copa, i just abans d&amp;#039;una semifinal de Champions al Bernab\u00E9u, aquest partit feia m\u00E9s nosa que servei, per\u00F2 era imprescindible guanyar-lo per assegurar la Lliga, una t\u00EDtol que nom\u00E9s pot perdre el Bar\u00E7a. I despr\u00E9s del regal del Val\u00E8ncia al Madrid, tot el que no fos una vict\u00F2ria ahir hauria significat l&amp;#039;inici d&amp;#039;un segon canguelo . Per\u00F2 Villa es va treure les pors de sobre amb un gol a la primera part, i Messi va espantar les del Camp Nou amb el 2-0 quan el partit moria. Tothom va agafar aire un altre cop. S&amp;#039;havia superat un tr\u00E0mit que quasi s&amp;#039;ennuega, i ara al davant hi ha el caramel m\u00E9s gran: una semifinal de la m\u00E0xima competici\u00F3 contra el teu etern rival. Qui en d\u00F3na m\u00E9s?Com era previsible que passaria, Pep Guardiola va reservar la majoria de titulars que dimecres previsiblement sortiran d&amp;#039;entrada al Santiago Bernab\u00E9u. Dels que ahir eren sobre la gespa, nom\u00E9s cinc jugaran l&amp;#039;anada de les semifinals de la Champions, una demostraci\u00F3 que digui el que digui el t\u00E8cnic, la Lliga ja est\u00E0 coll avall -nom\u00E9s tres ximpleries en cinc partits ho impedirien-, i la Champions \u00E9s l&amp;#039;\u00FAnic objectiu a dia d&amp;#039;avui. I dels titulars que s\u00ED que van jugar, Dani Alves i Busquets no hi eren del tot, cosa que va fer empipar for\u00E7a Guardiola. Sense Xavi ni Iniesta a la gespa, el t\u00E8cnic va tornar a donar la tim\u00F3 del joc blaugrana a Thiago. Necessita veure&amp;#039;l en aquesta faceta per saber si realment hi pot comptar al 100% per a la temporada vinent i, per tant, si necessita m\u00E9s o menys el fitxatge de Cesc F\u00E0bregas. Thiago no va fer un mal partit, per\u00F2 no va ser el migcampista del Madrigal i va perdre algunes pilotes en la fase de construcci\u00F3 que davant un altre equip haurien suposat un ensurt dels grossos.En les primeres accions del partit, el Bar\u00E7a no va saber treure una pilota en defensa per la pressi\u00F3 de l&amp;#039;Osasuna, i el p\u00FAblic, en lloc d&amp;#039;esbroncar l&amp;#039;equip, com hauria passat en \u00E8poques pret\u00E8rites, va reaccionar de seguida animant i activant les energies dels jugadors. Era obvi que l&amp;#039;equip no jugaria igual que si fossin Messi, Xavi o Iniesta sobre el camp, per\u00F2 aquest equip t\u00E9 un signes d&amp;#039;identitat als quals no renuncia mai, jugui qui jugui amb la samarreta del Bar\u00E7a. L&amp;#039;\u00FAnica difer\u00E8ncia amb altres dies, per\u00F2, van ser els xuts des de fora de l&amp;#039;\u00E0rea. Amb deu minuts ja ho havien provat Villa -buscant l&amp;#039;escaire- i Afellay dos cops -tots dos van topar amb un defensa-, cosa que quan juguen els tres petits \u00E9s m\u00E9s dif\u00EDcil de veure, ja que confien tant en la seva qualitat que sempre busquen la paret. Ahir aquesta faceta del joc va quedar en un segon pla, tot i que forma part de l&amp;#039;ADN de la plantilla.L&amp;#039;alliberament de VillaAl minut 25 va ser un moment important del partit perqu\u00E8 va arribar el primer gol, i va ser de Villa. El davanter asturi\u00E0 ja feia onze partits que no veia porteria i duia la preocupaci\u00F3 grabada al rostre. Va ser en una bona jugada col\u00B7lectiva que va acabar a l&amp;#039;extrem esquerre amb Jeffren -ahir tothom el va buscar insistentment a la primera part-, que va posar la pilota rasa al segon pal i va apar\u00E8ixer Villa llan\u00E7ant-se a terra per marcar el primer gol del partit. Un respir per al p\u00FAblic i un gran pes de sobre que es treia el davanter. L&amp;#039;ansietat comen\u00E7ava a passar-li factura i al Bernab\u00E9u hauria sigut la pitjor companyia possible.L&amp;#039;Osasuna semblava tan incapa\u00E7 de fer mal a la defensa del Bar\u00E7a que a poc a poc els jugadors es van anar desconnectant del partit pensant ja en el descans. I tant va baixar la tensi\u00F3 que en l&amp;#039;\u00FAltim minut de la primera part els navarresos van clavar dos ensurts a Vald\u00E9s. En el primer el gol de Dami\u00E0 semblava cantat, per\u00F2 el porter de Gav\u00E0 es va estirar com un gat per enviar la pilota a c\u00F3rner. I en servei des de la cantonada, un jugador de l&amp;#039;Osasuna, sol a l&amp;#039;\u00E0rea, va poder rematar a plaer, per sort pel Bar\u00E7a massa desviat.El Bar\u00E7a no va acabar la primera part amb bones sensacions i Guardiola intu\u00EFa que la segona part seria dif\u00EDcil -l&amp;#039;\u00FAnic xut a porteria de la primera part havia sigut el gol, i prou, i no es va equivocar. Per mirar de corregir-ho va entrar Iniesta per Jeffren tan bon punt va comen\u00E7ar la segona part. Per\u00F2 amb l&amp;#039;1-0 els jugadors del Bar\u00E7a, inconscientment, ja estaven pensant m\u00E9s en el Madrid que en l&amp;#039;Osasuna. Thiago no podia generar el joc que necessitava l&amp;#039;equip, i a mesura que el Bar\u00E7a s&amp;#039;empetitia, els navarresos anaven creixent. El partit era lleig i el Bar\u00E7a no estava en condicions de millorar-lo, per tant, l&amp;#039;\u00FAnic que podia fer l&amp;#039;equip era no perdre&amp;#039;l. Amb la lesi\u00F3 muscular de Milito va entrar Xavi per mirar de mantenir la possessi\u00F3 de la pilota i, com a m\u00EDnim, no patir amb els contracops i el previsible setge final de l&amp;#039;Osasuna amb les pilotes a l&amp;#039;olla.El gol 50 de MessiPer\u00F2 amb els tres canvis fets, qui es va lesionar va ser Maxwell, i Guardiola es va veure obligat a recol\u00B7locar totes les peces al camp per cobrir el lateral esquerre sense poder fer canvis. Si Iniesta no hagu\u00E9s xutat massa alt una passada de la mort d&amp;#039;Alves, potser tothom s&amp;#039;hauria calmat, per\u00F2 la pilota no va entrar, i els \u00FAltims minuts van ser una agonia, amb l&amp;#039;equip coix, i mirant de salvar tres punts imprescindibles. El Camp Nou comen\u00E7ava a patir de deb\u00F2 quan va apar\u00E8ixer el millor del m\u00F3n -que havia entrat per donar descans a Villa- per rescatar l&amp;#039;equip. Messi va trobar en Alves el seu millor aliat en una r\u00E0pida paret a la frontal i l&amp;#039;argent\u00ED no va perdonar superant per baix el porter Ricardo (minut 87). Va ser el gol de la tranquil\u00B7litat, el gol que tancava un partit per oblidar i que mantenia els 8 punts de difer\u00E8ncia amb el Madrid, amb nom\u00E9s 5 partits per jugar, i el gol 50 de Messi aquesta temporada. Mai cap altre jugador havia fet 50 gols en una mateixa temporada, en totes les competicions -el r\u00E8cord eren 48 gols-, i encara li queden vuit partits per seguir ampliant el nou  registre.I encara que no ho sembl\u00E9s, ara ja s\u00ED que el Bar\u00E7a es posa a pensar en el tercer assalt amb el Reial Madrid, el del Bernab\u00E9u, el de l&amp;#039;anada de la semifinals de la Lliga de Campions, el del partit m\u00E9s important de la temporada, aquest s\u00ED."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/esports/Barca-sennuega-pensant-tercer-assalt_0_468553219.html>