<http://schema.org/articleBody>
"Avui el gran Pochettino fa 40 anys, una edat en qu\u00E8 ja no entrenar\u00E0s a ning\u00FA m\u00E9s gran que tu, en qu\u00E8 ja ets el que ser\u00E0s i en qu\u00E8 la inexperi\u00E8ncia ja no \u00E9s excusa. I de regal, el partit que m\u00E9s mandra fa de la temporada. Fa una setmana que estem sota sospita i insistint que s\u00ED, que per nosaltres no quedar\u00E0, que diumenge volem guanyar el Madrid. I no nom\u00E9s aix\u00F2: ens fa molta il\u00B7lusi\u00F3 i fins i tot ens aniria b\u00E9 per no allunyar-nos dels llocs de privilegi on encara som. Fins ahir, per\u00F2, no vam respirar tranquils. El TN de TV3 va donar la gran not\u00EDcia: &amp;quot;Els jugadors de l&amp;#039;Espanyol confirmen que sortiran a guanyar al Bernab\u00E9u&amp;quot;. Aix\u00ED doncs, pericos i culers, no hem de patir: aquest cop no ens deixarem guanyar.  Perqu\u00E8 quan perdem contra el Mirand\u00E9s, el Saragossa -que aquesta temporada nom\u00E9s guanya contra nosaltres- o el Llevant -el pitjor equip que he vist aquest any a Cornell\u00E0- \u00E9s perqu\u00E8 som dolents. Ara b\u00E9, si perdem al camp del Madrid -on nom\u00E9s ha deixat de guanyar un cop i on t\u00E9 una mitjana de m\u00E9s de quatre gols per partit, a part del fet que t\u00E9 un jugador que ha marcat m\u00E9s gols que tots els nostres junts- \u00E9s perqu\u00E8 no ens hi esforcem prou. El problema \u00E9s que  nom\u00E9s volem guanyar per nosaltres, que no li volem fer cap favor a ning\u00FA i encara menys al nostre m\u00E0xim rival. Perqu\u00E8 per nosaltres el Bar\u00E7a no \u00E9s Catalunya, ni el Madrid el seu enemic. El Bar\u00E7a \u00E9s un club que ens fa la vida molt dif\u00EDcil i que fa el pa\u00EDs m\u00E9s petit, i el Madrid \u00E9s el m\u00E9s semblant que hi ha al Bar\u00E7a. Per aix\u00F2 tamb\u00E9 em cau antip\u00E0tic tot i que em queda m\u00E9s lluny.  Sobre alguns dels seus jugadors penso el mateix que els meus amics culers. La tria no \u00E9s arbitr\u00E0ria per\u00F2 t\u00E9 un important component d&amp;#039;irracionalitat. I des d&amp;#039;aquesta mateixa perspectiva, podem jugar a trobar les vuit difer\u00E8ncies entre Cristiano i Piqu\u00E9, entre Sergio Ramos i Busquets o entre Marcelo i Alves. Reconec, per\u00F2, que per trobar el Pepe blaugrana hem d&amp;#039;anar uns anys enrere: es deia Hristo, tamb\u00E9 era aficionat a trepitjar i barallar-se, tot i que, com diuen de Pepe a Madrid, quan el coneixies era molt bon noi. Est\u00E0 clar que amb aquest perfil de jugador hi ha molt de Kissinger opinant sobre Pinochet. Crec que diumenge traurem, com a m\u00EDnim, un punt del Bernab\u00E9u perqu\u00E8 el partit arriba en el pitjor moment, que per a nosaltres sempre \u00E9s el millor. En l&amp;#039;adversitat ens creixem. I que ning\u00FA pateixi, de motivaci\u00F3 no en faltar\u00E0: volem guanyar per anar a Europa, per mania al Madrid i per prestigi. Per\u00F2 tamb\u00E9 per poder recordar als nostres amics culers que ni amb el nostre ajut han pogut guanyar la Lliga."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/esports/Sospitosos-habituals_0_656334404.html>