<http://schema.org/articleBody>
"\u00BF\u00C9 s cert que hi ha especuladors que poden arribar a enfonsar una moneda nacional important? S\u00ED, \u00E9s absolutament cert: el dia 16 de setembre del 1992, per exemple, el financer George Soros va canviar prop de 10.000 milions de d\u00F2lars en lliures esterlines i va provocar una fluctuaci\u00F3 s\u00EDsmica en l&amp;#039;economia brit\u00E0nica. El govern angl\u00E8s va haver de devaluar la lliura un 20%, i el senyor Soros es va embutxacar m\u00E9s d&amp;#039;un mili\u00F3 de d\u00F2lars en q\u00FCesti\u00F3 de minuts. \u00BF\u00C9s cert tamb\u00E9 que hi ha grans corporacions que actuen malintencionadament i fan variar el preu de tota mena de productes de primera necessitat? S\u00ED, \u00E9s igualment cert: nom\u00E9s cal que pensem en les batzegades planet\u00E0ries que van provocar determinades decisions de l&amp;#039;Organitzaci\u00F3 de Pa\u00EFsos Exportadors de Petroli (OPEP) als anys setanta. \u00BFI \u00E9s cert que algunes decisions econ\u00F2miques en principi benintencionades poden arribar a tenir efectes catastr\u00F2fics semblants, en la mesura que el seu abast \u00E9s mundial? S\u00ED, \u00E9s dram\u00E0ticament cert: pensem qu\u00E8 va passar fa ben pocs anys amb la producci\u00F3 massiva de biocombustibles, que van fer encarir de manera brutal productes alimentaris de primera necessitat.Deixo els exemples perqu\u00E8 no acabar\u00EDem mai, per\u00F2 la conclusi\u00F3 \u00E9s evident: jugar amb els mercats d&amp;#039;una manera o d&amp;#039;una altra -els tres exemples que hem posat tenen una naturalesa ben diferent- sempre comporta un risc. \u00C9s ben l\u00EDcit i raonable que els governs es preocupin per aquestes q\u00FCestions i tinguin una actitud vigilant i responsable. Fins aqu\u00ED, crec que tots hi estar\u00EDem d&amp;#039;acord. El problema \u00E9s que les coses s\u00F3n molt m\u00E9s complicades, perqu\u00E8 el mercat  -equ\u00EDvoca abstracci\u00F3!- \u00E9s alguna cosa m\u00E9s que George Soros, l&amp;#039;OPEP i totes les reunions de peixos grossos amb barret de copa, monocle i hav\u00E0 que vulguin.Com que hem comen\u00E7at amb un to interrogatiu, continuem-hi. Centrem-nos, per exemple, en el mercat immobiliari, lligat inexorablement, via hipoteca, amb el financer. No es tracta d&amp;#039;un mercat qualsevol, sin\u00F3 del centre indiscutible d&amp;#039;aquesta crisi. \u00BFVost\u00E8 coneix alg\u00FA que fa cinc o sis anys fos segrestat per un director de sucursal banc\u00E0ria i, amb una pistola al cap, sign\u00E9s una hipoteca davant d&amp;#039;un notari? Jo tampoc. \u00BFA vost\u00E8 li sona alg\u00FA que, en el mateix per\u00EDode, renunci\u00E9s a obtenir unes sucoses i de vegades quasi delirants plusv\u00E0lues en la compravenda d&amp;#039;un habitatge en nom del b\u00E9 com\u00FA? No em sona gens, a mi. \u00BFI sap algun cas de persones que hagin triat el seu lloc de resid\u00E8ncia no en funci\u00F3 de les seves expectatives i necessitats personals sin\u00F3 en nom del reequilibri territorial? Segur que n&amp;#039;hi deu haver alguna, per\u00F2 \u00E9s evident que no \u00E9s la norma. Els mercats tamb\u00E9 s\u00F3n aix\u00F2. No s&amp;#039;hi val, per tant, a caricaturitzar un problema endimoniadament complicat tot dibuixant quatre senyors que encenen els seus cigars amb bitllets de 500 euros i que dominen el m\u00F3n i els destins dels que hi vivim.La persecuci\u00F3 de l&amp;#039;especulaci\u00F3 a gran escala, la que altera el preu de b\u00E9ns i serveis b\u00E0sics, hauria de ser implacable, en la mesura que afecta negativament el gruix de la poblaci\u00F3. Un tipus que genera fam a c\u00F2pia d&amp;#039;acumular i retenir productes de primera necessitat hauria de rebre un c\u00E0stig exemplar. Ara b\u00E9: \u00BFqu\u00E8 passa amb aquelles conductes col\u00B7lectives i generalitzades que acaben provocant terratr\u00E8mols semblants? Era prou evident, per exemple, que les fam\u00EDlies que fa uns anys van demanar hipoteques al 120% sobre un valor c\u00F2micament sobretaxat s&amp;#039;acabarien enxampant els dits. La pregunta pertinent \u00E9s: \u00BFl&amp;#039;Estat hauria hagut d&amp;#039;intervenir en aquell mercat? Potser el problema \u00E9s que ja ho havia fet. Si la gent prenia aquella decisi\u00F3 irracional era, en part, pel substanci\u00F3s est\u00EDmul de la desgravaci\u00F3 fiscal. Parlant d&amp;#039;intervenir i de regular: el mercat m\u00E9s vigilat del m\u00F3n \u00E9s el de la droga, i ja en veuen els resultats. La part positiva de la crisi econ\u00F2mica -potser l&amp;#039;\u00FAnica- \u00E9s que ens far\u00E0 replantejar una pila de coses. Molt de compte, per\u00F2, a l&amp;#039;hora de fer-ho passar tot pel broc gros."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/mercats_0_521947825.html>