<http://schema.org/articleBody>
"L&amp;#039;\u00FAltima queixalada a l&amp;#039;any futbol\u00EDstic no va tenir gaire bon gust. Amb alguns suplents en l&amp;#039;onze inicial, i tots els titulars menys Puyol al final del partit, el Bar\u00E7a va deixar deures per al cap de setmana de Reis, quan haur\u00E0 de tirar endavant l&amp;#039;eliminat\u00F2ria de Copa en un San Mam\u00E9s que des d&amp;#039;ahir ja prepara el duel. Perqu\u00E8 l&amp;#039;Athletic va esgarrapar un inesperat empat sense gols despr\u00E9s d&amp;#039;un partit en qu\u00E8 el Bar\u00E7a va anar de menys a m\u00E9s, topant sempre amb la teranyina defensiva basca.El Bar\u00E7a va ser superior i sempre va voler jugar a futbol. Res d&amp;#039;anormal, doncs. Per\u00F2 entre la tralla de partits dels darrers dies i els retocs introdu\u00EFts per Guardiola en l&amp;#039;onze inicial, va tenir una superiortat l\u00F2gica per\u00F2 est\u00E8ril. Els equips v\u00E9nen al Camp Nou a ser dominats i pregant no ser humiliats. L&amp;#039;Athletic, despr\u00E9s de veure el que ha fet aquest equip les darreres setmanes, va anar-se&amp;#039;n a casa amb un somriure d&amp;#039;orella a orella i abra\u00E7ant-se com si haguessin arribat a la final. Saben que el partit de tornada seguir\u00E0 un gui\u00F3 similar, per\u00F2 tamb\u00E9 saben que la Catedral s&amp;#039;omplir\u00E0 amb una parr\u00F2quia sempre fidel. La pobra entrada d&amp;#039;ahir al Camp Nou no deixa de ser preocupant, tenint en compte com juga el Bar\u00E7a \u00FAltimament.La superioritat futbol\u00EDstica no serveix gaire si no generes perill. La primera part va ser un etern divertimento , un entrenament amb no gaire p\u00FAblic, en qu\u00E8 la pilota es movia amb criteri, per\u00F2 sempre lluny de l&amp;#039;\u00E0rea. Sense Messi, Iniesta va exercir de fals nou , deixant que Bojan ataqu\u00E9s m\u00E9s des de l&amp;#039;esquerra. Com sol passar, per\u00F2, nom\u00E8s eren posicions des d&amp;#039;on comen\u00E7ar l&amp;#039;atac. Pedro i Bojan van centrar la seva posici\u00F3 un cop i un altre i van permetre que els dos laterals brasilers, Alves i Maxwell, arribessin com si fossin extrems: formaven una l\u00EDnia de cinc que tancava un Athletic que volia sortir a la contra, per\u00F2 no podia per la gran tasca de recuperaci\u00F3 de Mascherano.La defensa basca per\u00F2, agra\u00EFa l&amp;#039;abs\u00E8ncia de Messi i en  els primers 30 minuts nom\u00E9s va patir amb xuts des de la frontal, de Keita, Bojan i en dues ocasions d&amp;#039;Iniesta, que anava millor de punteria, que van fer lluir el porter de l&amp;#039;Athletic. El recurs del xut lluny\u00E0 era m\u00E9s necessari que mai, perqu\u00E8 tant de toc no permetia superar la darrera l\u00EDnia d&amp;#039;un Athletic ordenat. Faltava un p\u00E8l d&amp;#039;espurna. Acabar la feina.Una soluci\u00F3 va ser intentar posar Bojan pel mig i Iniesta a l&amp;#039;esquerra. Per\u00F2 tot el futbol blaugrana encara no es tradu\u00EFa en una allau d&amp;#039;ocasions de gol. Quan faltava poc per al descans, Bojan va passar a la dreta i Pedro a l&amp;#039;esquerra. I la cosa va empitjorar, amb un Athletic que va portat una mica de perill, no gaire, en un c\u00F2rner. L&amp;#039;euf\u00F2ria postderbi es va anar esva\u00EFnt de mica en mica, i al descans l&amp;#039;ambient a l&amp;#039;estadi era com el clima: fred.Millora amb Messi i Villa I de bon futbol se n&amp;#039;havia vist una mica. Per\u00F2 quan est\u00E0s acostumat a veure un equip que sol marcar m\u00E9s de tres gols per partit, tot sembla poc. No calia ser Guardiola per tenir clar que el primer canvi era donar entrada a Messi. Amb ell sobre la gespa, Iniesta endarreria la seva posici\u00F3 per ballar al costat de Xavi. I amb aquest senzill canvi, el Bar\u00E7a va canviar totalment de cara. Messi ja no \u00E9s nom\u00E9s perill\u00F3s per tot el que fa, sin\u00F3 per la seva fama. La seva sola pres\u00E8ncia aconsegueix tirar endarrere els equips rivals. Si  l&amp;#039;Atheltic fins i tot havia iniciat el segon temps amb algun atac irreverent, un cop va entrar Messi es va tancar de nou sobre si mateix com si fossin soldats espantats per la fama d&amp;#039;un gran genereal rival. A l&amp;#039;efecte provicat per l&amp;#039;argent\u00ED s&amp;#039;hi va sumar pocs minuts despr\u00E9s Villa, que entrava per un Bojan massa fluix. Amb l&amp;#039;asturi\u00E0 sobre la gespa, el Bar\u00E7a recuperava el seu onze inicial , amb l&amp;#039;excepci\u00F3 de Puyol.La millora en el joc va ser evident. La darrera mitja hora de joc va ser m\u00EDnimanent normal. \u00C9s a dir, el Bar\u00E7a va practicar aquest joc tan poc normal que pocs poden fer. Va tancar l&amp;#039;Athletic, va crear joc pel centre, va ser totalment superior. Els deixebles de Caparr\u00F3s form\u00E0ven una closca sobre el porter Gorka, un 4-5-1 amb el jove Muniain de punta -va entrar per un altre jovenet, Igor Mart\u00EDnez, ja que Llorente est\u00E0 lesionat-. Un sistema que va complicar la vida a un Bar\u00E7a menys prec\u00EDs del normal.Els eterns atacs blaugrana, amb fins a set homes envoltant el rival, massa cops finalitzaven amb centres horribles de les bandes, que es perdien. De fet, els centres laterals, com els xuts del primer temps, eren un s\u00EDmptoma que alguna cosa no acabava de rutllar. Pel mig era impossible trobar espais, i ni les parets de Messi amb els seus companys aconseguien deixar alg\u00FA sol davant de Gorka. Disciplinat en defensa -l&amp;#039;Athletic perdia temps, per\u00F2 ja no \u00E9s aquell equip agressiu dels anys 80-, l&amp;#039;equip basc sempre va tenir la fortuna de posar la cama en el darrer segon per evitar una allau d&amp;#039;ocasions d&amp;#039;un Bar\u00E7a que tanca l&amp;#039;any fent un balan\u00E7 fant\u00E0stic, malgrat que el darrer acte no hagi estat el millor. El darrer cop que no es marcaven gols a casa va ser aquell 0-2 contra l&amp;#039;H\u00E8rcules de l&amp;#039;11 de setembre. El darrer partit que no es va guanyar va ser l&amp;#039;empat a Copenhague en la Lliga de Campions -10 partits consecutius guanyats- i el darrer empat sense gols a casa, el del 28 d&amp;#039;abril del 2009 amb el Chelsea. L&amp;#039;anada d&amp;#039;una eliminat\u00F2ria que acabaria b\u00E9 a Londres. En aquest cas, el segon acte del duel ser\u00E0 el cap de setmana de reis a San Mam\u00E9s, un camp en qu\u00E8 caldr\u00E0 recuperar el joc de sempre per seguir vius en totes les competicions."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/esports/redescobreix-Que-Barca-Guardiola-realitat_0_394760559.html>