<http://schema.org/articleBody>
"Vost\u00E8 \u00E9s un cuiner o un empresari? No em considero empresari, s\u00F3c cuiner per\u00F2 tinc molts negocis. Com pot fer tantes coses? A la cuina \u00E9s molt important l&amp;#039;equip. Sempre es parla del xef, per\u00F2 he apr\u00E8s a tenir un bon equip, a delegar. Jo no podria ser tota la vida nom\u00E9s cuiner, m&amp;#039;interessen altres \u00E0mbits m\u00E9s enll\u00E0 del tema culinari. Quants restaurants t\u00E9? Tretze o catorze. Estem enfeinats amb la televisi\u00F3, amb els llibres, amb xerrades aqu\u00ED i all\u00E0, a les Nacions Unides, al departament d&amp;#039;Agricultura dels Estats Units... M&amp;#039;agrada participar perqu\u00E8 les coses que tinc al meu voltant millorin cada dia. I \u00E9s un x\u00F2uman, un cuiner televisiu. Disfruta m\u00E9s cuinant o xerrant? Sempre estic cuinant. No hi ha un cuiner que cuini m\u00E9s que jo a les vacances. L&amp;#039;1 de gener a la nit vam quedar amb el Ferran Adri\u00E0 i el Juan Mari Arzak al pis que vaig llogar per passar el Nadal a Barcelona i ens vam passar la nit cuinant. A la meva vida privada sempre que puc cuino, a la vida p\u00FAblica tamb\u00E9 perqu\u00E8 \u00E9s el que s\u00F3c. Per mi cuinar \u00E9s una forma d&amp;#039;expressi\u00F3. Porta exactament mitja vida als Estats Units. Hi va anar fa 21 anys, just quan tenia 21 anys. S\u00F3c asturi\u00E0 i n&amp;#039;estic molt orgull\u00F3s, per\u00F2 tamb\u00E9 s\u00F3c catal\u00E0. De petit vaig arribar al Prat, despr\u00E9s a prop de Sant Pau i al final vam acabar a Santa Coloma de Cervell\u00F3, un poble magn\u00EDfic amb les millors cireres, amb perm\u00EDs de Sant Climent i el Baix Llobregat, que potser tenen les millors cireres del m\u00F3n. Qu\u00E8 ha apr\u00E8s dels Estats Units? Per exemple, que haur\u00EDem de tenir la millor gent fent pol\u00EDtica, en lloc d&amp;#039;estar discutint si guanyen massa. Penso que els nostres pol\u00EDtics cobren poc, haurien de guanyar m\u00E9s perqu\u00E8 aix\u00ED podr\u00EDem tenir els millors.  L&amp;#039;ha sedu\u00EFt la cultura de l&amp;#039;\u00E8xit? Aqu\u00ED se celebra molt la feina, se celebra molt quan les coses li van b\u00E9 a alg\u00FA, guanyar diners, per\u00F2 el que \u00E9s m\u00E9s important \u00E9s que tamb\u00E9 se celebra quan les coses no van b\u00E9 i continues lluitant per pujar. Winston Churchill va dir: &amp;quot;L&amp;#039;\u00E8xit \u00E9s anar de frac\u00E0s en frac\u00E0s sense perdre l&amp;#039;entusiasme&amp;quot;. Haur\u00EDem de pensar que de vegades intentar-ho, encara que no vagi b\u00E9, \u00E9s molt important perqu\u00E8 hi ha molt\u00EDssimes persones que ni tan sols ho intenten. He apr\u00E8s a no tenir por de provar-ho, a mirar endavant. I si les coses no van gaire b\u00E9 no passa res, continuarem. A casa nostra es veu malament l&amp;#039;\u00E8xit, excepte si ets un esportista. Per\u00F2 \u00E9s que, a m\u00E9s, quan les coses van malament, tamb\u00E9 \u00E9s quan et volen trepitjar. S&amp;#039;ha de canviar aquesta actitud, hem de mirar endavant. Per\u00F2 vost\u00E8 no ha fracassat. I tant. Moltes vegades. Una de les raons per deixar El Bulli i venir aqu\u00ED \u00E9s perqu\u00E8 em vaig barallar amb el Ferran per una tonteria, un malent\u00E8s, i aquest va ser \u00E9s un petit frac\u00E0s. Vaig venir a Am\u00E8rica i em va anar molt b\u00E9, i aix\u00F2 li dec a un dels meus millors amics, que \u00E9s el Ferran. Jo he tancat restaurants, aix\u00F2 s\u00F3n fracassos, per\u00F2 quan em passa m&amp;#039;agafen ganes de fer-ho m\u00E9s b\u00E9. \u00C9s mit\u00F2man? L&amp;#039;impressiona con\u00E8ixer gent molt famosa o important, tenir-los als seus restaurants? Em fa molta m\u00E9s il\u00B7lusi\u00F3 veure amics de la inf\u00E0ncia. Hem creat una societat en qu\u00E8 la gent famosa la posem massa amunt i la gent normal massa avall. No se li fa avorrida, Washington? Per mi ha sigut la ciutat perfecta, i com que m&amp;#039;agrada molt la pol\u00EDtica, no n&amp;#039;hi ha cap de millor. Quan ets jove \u00E9s m\u00E9s divertida Nova York, m&amp;#039;hi vaig estar dos anys i va ser la meva universitat, per\u00F2 a Washington hi vaig con\u00E8ixer la dona i els millors amics. \u00C9s una ciutat molt internacional i com que \u00E9s petitona tens acc\u00E9s a tota aquesta gent.  Deu con\u00E8ixer Urdangarin. El poso en un comprom\u00EDs si li demano per ell? No, s&amp;#039;ha de separar el que passa a la vida de com s\u00F3n les persones. Jo penso que el senyor Urdangarin \u00E9s una magn\u00EDfica persona, que com a esportista ha fet molt i ara t\u00E9 aix\u00F2 puntual que la just\u00EDcia decidir\u00E0. De vegades som massa r\u00E0pids a l&amp;#039;hora de criticar. Va ajudar a promocionar Pa negre ... \u00C9s una pel\u00B7l\u00EDcula forta, em va agradar molt. Quan van fer la presentaci\u00F3 vam fer un men\u00FA amb el conill i la xocolata de la pel\u00B7l\u00EDcula, i vam fer el pa negre amb un mantega de s\u00E8sam i caviar. Per contrarestar el pa negre de la gana em va agradar fer un pa negre de luxe.  Cuidem m\u00E9s l&amp;#039;alimentaci\u00F3? Estem molt malament, em sap greu perqu\u00E8 com a cuiner s\u00F3c part del problema. Aix\u00F2 de la nostra Mediterr\u00E0nia comen\u00E7a a ser la mentida m\u00E9s gran del m\u00F3n, als nanos no els donem els coneixements per tenir una bona salut. De nen feia vacances a Sant Vicen\u00E7 de Castellet, anava a comprar la fruita i el pa caminant. Ara sempre tens una cosa al costat que es pot menjar. Som tan llestos que hem creat opcions per menjar a tot arreu, la ci\u00E8ncia ha fet que tot faci bona olor, encara que no sigui natural. Els humans ens hem convertit en \u00E0necs. Com ens ho farem? \u00BFLes companyies que posin molt greix al menjar hauran de pagar una multa? \u00BFI les companyies que facin menjar m\u00E9s sa podran tenir ajuts perqu\u00E8 les pomes o les taronges siguin m\u00E9s barates que la carn? Hem de canviar el model o una part de la humanitat ser\u00E0 obesa i l&amp;#039;altra meitat s&amp;#039;estar\u00E0 morint de gana. Quan tenia 38 anys va dir que als 50 tornaria. Ara ja en t\u00E9 42. Ho mant\u00E9? Vinc sovint i em faria il\u00B7lusi\u00F3 tornar, per\u00F2 potser ser\u00E0 als 60, m&amp;#039;hi queden moltes coses per fer, encara. I ja cal que em cuidi perqu\u00E8 els altres quaranta anys que em quedin fins als cent voldr\u00E9 anar al Camp Nou a cada partit. Les tres filles ja s\u00F3n americanes? La mare \u00E9s de Cadis i les nenes canvien el xip r\u00E0pidament: si s\u00F3n als Estats Units s\u00F3n molt americanes per\u00F2 quan tornen aqu\u00ED agafen l&amp;#039;accent i ho agafen tot de pressa. Per Nadal estaven interessades a aprendre catal\u00E0, sobretot la segona. Hem de fer que els nens entenguin que la diversitat \u00E9s important i estic molt content que les filles tinguin l&amp;#039;oportunitat de viure diferents mons. La difer\u00E8ncia fa que la humanitat sigui meravellosa. He estat un immigrant tota la vida i sempre m&amp;#039;han tractat b\u00E9. La Xina l&amp;#039;atreu? No vaig ser ni a Roma, ni a Gr\u00E8cia, ni amb Alexandre Magne, ni amb Napole\u00F3, per\u00F2 m&amp;#039;hauria agradat, aquests canvis hist\u00F2rics s\u00F3n meravellosos. Potser nosaltres viurem del tot aquest relleu de poders que ja est\u00E0 passant a poc a poc en qu\u00E8 la Xina manar\u00E0 al m\u00F3n. Jo hi he estat fent investigaci\u00F3 perqu\u00E8 tinc un restaurant de cuina xinesa i mexicana, i m&amp;#039;agradaria obrir-hi cent restaurants espanyols. Seria una contribuci\u00F3 per ajudar la nostra economia.  Cent restaurants? Aix\u00F2 \u00E9s del que els americans en diuen &amp;quot; Think big &amp;quot;... \u00C9s que \u00E9s la mateixa feina fer-ne un que cent. Cal establir els sistemes perqu\u00E8 aix\u00F2 sigui possible. Una de les coses que ja fa un any que preparo, i t&amp;#039;ho estic donant com a prim\u00EDcia, \u00E9s una petita escola de cuina en la qual de moment es graduaran cent persones a l&amp;#039;any, amb la idea que arribin a ser-ne 2.000. Si vull tenir molts restaurants espanyols al m\u00F3n he de preparar el personal. No li fa por res? M&amp;#039;agrada pensar que tot \u00E9s possible i que si no fas res, res \u00E9s possible. Somiar \u00E9s bo perqu\u00E8 \u00E9s gratis, i preparar-te perqu\u00E8 els somnis es facin realitat \u00E9s un joc maco, l&amp;#039;\u00FAnic que t&amp;#039;has de dir a tu mateix \u00E9s que ho pots fer. Hi ha grans idees que no es duen a terme perqu\u00E8 els que les tenen les deixen al cervell. A mi m&amp;#039;agrada fer-les realitat. Hi ha poca gent tan optimista. Als Estats Units hi ha pessimisme, per\u00F2 no tant com el que he vist a Catalunya. Tot i que el catal\u00E0 sempre ha sigut una persona conservadora ara diu: &amp;quot;Alerta, que les coses no van b\u00E9!&amp;quot;. Per\u00F2 Barcelona s&amp;#039;ha convertit en un dels grans destins tur\u00EDstics del m\u00F3n, i aix\u00F2 \u00E9s bo i hem d&amp;#039;aprofitar-ho. No retallem en turisme, perqu\u00E8 funciona. Com \u00E9s com a pare? Per a mi \u00E9s fascinant, no et dir\u00E9 que s\u00F3c el pare perfecte per\u00F2 s\u00ED que intento ser el far de les meves filles, que arribin a dones fetes i amb un coneixement del m\u00F3n que els permeti anar b\u00E9 a la vida. Intento donar-los el coneixement perqu\u00E8 prenguin la decisi\u00F3 correcta. Hem de posar pressi\u00F3 a la persona, si alguna cosa no va b\u00E9 \u00E9s perqu\u00E8 tu has decidit fer una cosa o fer-ne una altra. Als EUA hi ha milionaris com Warren Buffett que deixen poca her\u00E8ncia als fills perqu\u00E8 s&amp;#039;espavilin. \u00C9s molt encertat. Warren Buffett \u00E9s una persona molt present que t\u00E9 el cap molt clar i que aporta molt a la societat, com quan demana pagar m\u00E9s impostos. Aix\u00F2 l&amp;#039;honora, m&amp;#039;agradaria que hi hagu\u00E9s molta m\u00E9s gent com ell. Vost\u00E8 tamb\u00E9 ajuda qui passa gana. S\u00F3c cuiner i vull donar menjar a tothom, m&amp;#039;estic preparant perqu\u00E8 quan em retiri el 90% del temps sigui per ajudar. Hem comen\u00E7at projectes a Hait\u00ED i s\u00F3c l&amp;#039;ambaixador de l&amp;#039;Alian\u00E7a de les Cuines Netes, amb Julia Roberts. Feia 20 anys que col\u00B7laborava en una organitzaci\u00F3 ben\u00E8fica, DC Central Kitchen, en la qual donem menjar a 7.000 o 8.000 persones al dia a Washington. Amb el Bar\u00E7a ho guanyarem tot? Hi ha un moment en qu\u00E8 guanyar-ho tot \u00E9s avorrit. De petit recordo l&amp;#039;\u00E8poca del Rojo i el Calder\u00E9, i no guanyaven gaire coses. I ara els \u00FAltims tres anys han sigut magn\u00EDfics M&amp;#039;agrada molt la imatge humana del Bar\u00E7a, \u00E9s m\u00E9s important que totes les lligues guanyades, perqu\u00E8 t\u00E9 un missatge de profunditat."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/JOSEANDRES-politics-haurien-podriem-millors_0_632336838.html>