<http://schema.org/articleBody>
"Sorpr\u00E8n que una persona que ha vist els efectes d&amp;#039;incomptables guerres tingui una actitud tan positiva cap a la vida i una fe tan gran en la humanitat com les que despr\u00E8n Lederach. Les ha vist de tots colors en conflictes armats prolongats: Col\u00F2mbia, Irlanda del Nord, el Nepal o Som\u00E0lia. Acostuma a treballar amb les comunitats afectades i a vegades tamb\u00E9 amb els pol\u00EDtics. I sempre, explica,  s&amp;#039;ha de ficar a la pell de tothom, cosa que no sempre \u00E9s f\u00E0cil.Fins a quin punt \u00E9s \u00FAtil la seva feina des de la base quan no hi ha la voluntat pol\u00EDtica d&amp;#039;arribar a la pau? Fins i tot en moments en qu\u00E8 no veiem els canvis que desitgem, en qu\u00E8 sembla que no tinguem \u00E8xit, en el que treballo \u00E9s en crear plataformes que puguin arribar a sostenir-se elles mateixes, que tinguin capacitat de resposta i que, malgrat que no hi hagi la voluntat pol\u00EDtica -gaireb\u00E9 mai hi \u00E9s- la comunitat vegi el canvi que ells desitgen i s&amp;#039;hi dirigeixi.Pot posar-ne algun exemple? A Nicaragua, durant els anys 80, l&amp;#039;equip de mediadors en qu\u00E8 vaig participar va aconseguir posar fi a la guerra entre la costa atl\u00E0ntica i els sandinistes, un \u00E8xit des del punt de vista pol\u00EDtic. Ara b\u00E9, els canvis estructurals, els m\u00E9s importants, encara no han acabat de passar. A Col\u00F2mbia, en canvi, pot semblar que no hi hagi solucions a l&amp;#039;horitz\u00F3, per\u00F2 en l&amp;#039;\u00E0mbit local i regional hi ha cada cop m\u00E9s capacitat de resposta. I hi ha molts casos, que no veiem als mitjans, en qu\u00E8 els ciutadans s&amp;#039;han agrupat per treballar plegats per una reconciliaci\u00F3 entre v\u00EDctimes i botxins.Parla amb tot tipus d&amp;#039;organitzacions o t\u00E9 algun l\u00EDmit? S\u00ED, parlo amb qui calgui. Els darrers anys aix\u00F2 s&amp;#039;ha complicat per culpa de l&amp;#039;extensa llista de terrorisme , que comporta riscos. Recentment, la Cort Suprema dels EUA ha dit que compartir coneixements sobre temes com els drets humans (o la resoluci\u00F3 de conflictes) \u00E9s ajudar els que s\u00F3n a la llista, que t\u00E9 unes portes d&amp;#039;entrada enormes i \u00E9s un carrer\u00F3 sense sortida. En aquest sentit, la meva feina \u00E9s viure en l&amp;#039;ambig\u00FCitat.Com es parla amb terroristes? Normalment, quan la gent escull aquests m\u00E8todes \u00E9s perqu\u00E8 creu que no t\u00E9 una altra alternativa. Normalment hi ha un gran a\u00EFllament i molta desconfian\u00E7a. Cal treballar per comprendre com entenen el m\u00F3n, i comprendre-ho no vol dir estar-hi d&amp;#039;acord. Molt pocs hem intentat entendre d&amp;#039;on v\u00E9nen i per qu\u00E8. I aix\u00F2 requereix establir relacions, no distanciar-se&amp;#039;n.En un m\u00F3n on cada cop hi ha m\u00E9s conflictes, m\u00E9s armes i m\u00E9s viol\u00E8ncia, qu\u00E8 est\u00E0 fallant? Per mi una gran fallada \u00E9s que com a fam\u00EDlia global invertim tants diners en defensar-nos exclusivament de maneres armament\u00EDstiques. I no sempre hem invertit la mateixa quantitat ni de diners ni d&amp;#039;esfor\u00E7os a buscar les alternatives a aix\u00F2. A m\u00E9s, tot just es comen\u00E7a a prendre seriosament la disciplina en qu\u00E8 treballo, que \u00E9s for\u00E7a recent.No se sent mai impotent? No, mai m&amp;#039;he desesperat, i l&amp;#039;esperan\u00E7a concreta radica principalment en el fet que els grups amb els quals un treballa a nivell local sobretot, que han sobreviscut coses que a vegades no et pots imaginar, cada dia han de buscar com tirar endavant ells mateixos; no es desesperen, sempre estan buscant, sempre estan sobrevivint.A hores d&amp;#039;ara tenim clar que la moral \u00E9s relativa quan es tracta d&amp;#039;objectius d&amp;#039;Estat. El m\u00F3n pot realment arribar a viure en pau? \u00C9s cert que la forma en qu\u00E8 constru\u00EFm les relacions internacionals des de fa diversos segles es basa en els estats-naci\u00F3 totpoderosos. No obstant, els desafiaments que tenim ara van m\u00E9s enll\u00E0 de les fronteres que hem creat. En aquesta realitat nova, que va des del clima a la inform\u00E0tica, passant per les migracions i les malalties, el que fa un estat afecta tota la resta i no podrem permetre que un o altre govern ho decideixi tot.  \u00C9s la gran esperan\u00E7a per mi, aconseguir algun dia entendre que som una gran fam\u00EDlia humana i no un globus tallat a peda\u00E7os.Un dels debats tradicionals de la filosofia pol\u00EDtica gira al voltant de la naturalesa humana. &amp;quot;L&amp;#039;home \u00E9s un llop per a l&amp;#039;home&amp;quot;, o \u00E9s optimista? Jo he conegut els dos costats de l&amp;#039;\u00E9sser hum\u00E0, per\u00F2 crec que fins i tot les persones que fan coses incomprensibles tenen al darrere un \u00E9sser hum\u00E0. Hem d&amp;#039;advocar aquesta ess\u00E8ncia i  recon\u00E8ixer en l&amp;#039;altre l&amp;#039;espurna divina que tots tenim."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/Lesperanca-Nicaragua-Recentment-EUA-Normalment_0_391160937.html>