<http://schema.org/articleBody>
"Un escriptor a la platja: vet aqu\u00ED un problema. Una persona  acostumada a treballar entre quatre parets ombr\u00EDvoles i en silenci, de  sobte es veu arrossegat -vacances i fam\u00EDlies obliguen- fins a un espai a  l&amp;#039;aire lliure, sota un sol de just\u00EDcia, i trepitjant una sorra  enganxifosa o unes roques punxegudes. I ha de posar bona cara! O  aprofitar-ho de l&amp;#039;\u00FAnica manera que sap fer: escrivint. Un conte, una  novel\u00B7la, una cr\u00F2nica o un poema, tot s&amp;#039;hi val. Que passi entre onades,  sal i cales paradis\u00EDaques.A la costa catalana n&amp;#039;hi ha hagut uns  quants, d&amp;#039;escriptors, d&amp;#039;aqu\u00ED i de fora, que es van trobar en aquesta  tessitura. Com el protagonista d&amp;#039; El nedador (a la foto, en  l&amp;#039;encarnaci\u00F3 cinematogr\u00E0fica de Burt Lancaster, 1968), un dels millors  contes d&amp;#039;un dels millors escriptors nord-americans, John Cheever, seria  possible passar el diumenge travessant, no tot el comptat de Nova  Anglaterra nedant de piscina en piscina, sin\u00F3 tot Catalunya navegant de  platja en platja.Del Portlligat i el Cadaqu\u00E9s de Dal\u00ED i Eugeni d&amp;#039;Ors, fins al delta de l&amp;#039;Ebre, passant pel Palam\u00F3s on Truman Capote redactava A sang freda  i l&amp;#039;inquietant Blanes de Roberto Bola\u00F1o. A la bossa de platja, que no hi falti el llibre!Delta de l&amp;#039;EbreRamon Gomis, Viatge per a la mar de la Frau, Proa, 1992Arrencant des del port de Salou i navegant rumb al sud, un veler recorre les aig\u00FCes de la mar de la Frau, el nom que, des de sempre, rep aquest tros de mar. Quan recorre cales de sorra fina i pins, el navegant rememora episodis de la hist\u00F2ria que hi han tingut lloc, des de la partida del rei Jaume I cap a la conquesta de Mallorca fins als nombrosos pirates que van aterrir aquestes costes amb les r\u00E0tzies: un dels germans Barba-rossa, Hayr al-Din, i el temible Dragut, que entrava i sortia del port de Salou sempre que li abellia. Quan arriba al Delta, el navegant remunta l&amp;#039;Ebre, visita l&amp;#039;illa de Buda i fondeja davant de la Cava mentre mira amb delit el verd de l&amp;#039;arr\u00F2s despr\u00E9s de tants dies de blau.CalafellCarlos Barral, Catalunya des del mar, Ed. 62, 2006A bord del seu Capit\u00E1n Arg\u00FCello , l&amp;#039;editor Carlos Barral va rec\u00F3rrer la costa catalana mil i una vegades. El llibre n&amp;#039;\u00E9s un resum imaginari que va des de la punta de la Banya fins al cap de Creus, i als anys vuitanta es va publicar acompanyat de les fotos formidables de Xavier Miserachs. Palangreres, llaguts, llebetjol, garb\u00ED, ralls, nanses, societats de pescadors, veles de cot\u00F3 i guillems a la brasa cuinats a bord. Un intel\u00B7lectual enamorat del mar ens explica amb la mateixa intensitat una t\u00E8cnica de pesca o de navegaci\u00F3 i com es venia la roba a la platja de Calafell: dalt d&amp;#039;un carro envelat tirat per dos perxerons al qual les dones s&amp;#039;acostaven a comprar llana i sarja per fer-ne bruses i faixes.Costa BravaJosep Pla, La Costa Brava, labutxaca, 2009&amp;quot;La nostra dignitat no ens permetia de navegar a motor, i an\u00E0vem, sempre que pod\u00EDem, a la vela i, quan el vent mancava, rem\u00E0vem&amp;quot;. Si se&amp;#039;ls pogu\u00E9s llegir aix\u00F2, amb un meg\u00E0fon a la boca, als amos de les barques que envaeixen la cala on costa tant d&amp;#039;arribar! Amb la prosa de Pla, segura i majestuosa, s&amp;#039;est\u00E0 equipat per superar aquest i qualsevol altre contratemps. Els amos de barca poden resseguir, per mar, algun dels deu itineraris en qu\u00E8 l&amp;#039;escriptor empordan\u00E8s va dividir la seva estimada Costa Brava: Blanes, Tossa, Sant Feliu de Gu\u00EDxols, Palam\u00F3s, Llafranc, Begur, l&amp;#039;Escala, Roses, Cadaqu\u00E9s, Portbou. Per\u00F2 amb els motors apagats.BlanesRoberto Bola\u00F1o, El Tercer Reich, Anagrama, 2010Udo Berger \u00E9s un jove alemany aficionat als jocs d&amp;#039;estrat\u00E8gia que ha decidit passar un estiu amb la seva xicota a l&amp;#039;hotel de la seva adolesc\u00E8ncia, en una vil\u00B7la costanera catalana massa semblant a Blanes. L&amp;#039;amistat amb una altra parella de joves alemanys, els dies de platja i les nits de discoteques es veuen truncades per una desaparici\u00F3, una baralla, i un vigilant de patins que amaga un secret terrible: les obsessions de Bola\u00F1o ja eren totes en aquesta novel\u00B7la de joventut, escrita el 1989 i recuperada l&amp;#039;any passat per apaivagar la set dels devots de l&amp;#039;escriptor magn\u00E8tic. Afortunats els que encara no l&amp;#039;han llegida.Tossa de Mar\uFEFFNancy Johnstone, Un hotel a la costa, Tusquets, 2011\uFEFFA la recepci\u00F3 de l&amp;#039;Hotel Don Juan de Tossa es pot demanar perm\u00EDs per pujar a veure la piscina. Despr\u00E9s de cinc trams d&amp;#039;escales mec\u00E0niques, se surt a l&amp;#039;aire lliure i, a m\u00E0 dreta, es pot contemplar un pavell\u00F3 blanc en des\u00FAs. L&amp;#039;any 1934 all\u00F2 era l&amp;#039;hotel que es va fer construir un matrimoni angl\u00E8s damunt d&amp;#039;un tur\u00F3 amb vinyes i alzinars. El llibre de Nancy Johnstone explica com va ser la vida al parad\u00EDs i qu\u00E8 va passar quan, un parell d&amp;#039;anys m\u00E9s tard, va esclatar una guerra per a la qual ning\u00FA no estava preparat: una odissea magn\u00EDfica en defensa dels valors republicans i de la vida a contracorrent. Una joia.Emp\u00FAries\uFEFFFriedrich Nietzche, El naixement de la trag\u00E8dia, Adesiara, 2011\uFEFFA mitja tarda, quan cau el sol, i despr\u00E9s d&amp;#039;una jornada de platja que ha perm\u00E8s apreciar la bellesa apol\u00B7l\u00EDnia d&amp;#039;alguns cossos (i qui sap si promeses d&amp;#039;una nit de diversi\u00F3 dionis\u00EDaca), \u00BFqu\u00E8 millor que anar a fer un volt per les runes gregues, asseure&amp;#039;s amb l&amp;#039;esquena recolzada en una columna d\u00F2rica, i recuperar l&amp;#039;estudi cl\u00E0ssic de Nietzsche? Tornar a pensar si el desenvolupament de l&amp;#039;art en la civilitzaci\u00F3 occidental \u00E9s fruit de l&amp;#039;enfrontament entre Apol\u00B7lo i Dion\u00EDs, i recordar que, si som qui som, \u00E9s gr\u00E0cies als grecs.Cadaqu\u00E9sEugeni d&amp;#039;Ors, La ben plantada, Quaderns Crema, 2004 Salvador Dal\u00ED, Vida secreta de Salvador Dal\u00ED, Emp\u00FAries, 1994Cristina Masan\u00E9s, L\u00EDdia de Cadaqu\u00E9s, Quaderns Crema, 2001Als estiuejants que es creuen exclusius perqu\u00E8 trien el poble m\u00E9s chic de la costa catalana, n&amp;#039;hi cauen tres, de llibres. Per saber qui era la m\u00EDtica L\u00EDdia de Cadaqu\u00E9s , es pot optar pels excessos de Dal\u00ED o per la prosa exaltada de La ben plantada , per\u00F2 per entendre b\u00E9 com va anar tot plegat, l&amp;#039;estudi de Cristina Masan\u00E9s explica fil per randa qu\u00E8 va passar amb la col\u00B7lisi\u00F3 entre uns joves, D&amp;#039;Ors i Dal\u00ED, i una paranoica delirant a qui van veure com l&amp;#039;encarnaci\u00F3 natural del llenguatge po\u00E8tic. A la caravana de tornada de finals d&amp;#039;agost, ressonaran les paraules de D&amp;#039;Ors: &amp;quot;Adorar la viventa imatge d&amp;#039;una dona arquet\u00EDpica \u00E9s cosa d&amp;#039;un estiu \u00FAnic, per\u00F2 cal remar cada dia&amp;quot;.Port de la SelvaJosep M. de Sagarra, All i salobre, labutxaca, 2008J.V. Foix, Entre algues do&amp;#039;m la m\u00E0, Quaderns Crema, 1997Els desficis del Quimet per la Mar\u00ED, una de les pubilles m\u00E9s xamoses del poble, retratats amb l&amp;#039;acidesa i el lirisme sagarrians. La dispesera Caterineta, amb una piga a la barba &amp;quot;que sembla un g\u00EDnjol, amb set p\u00E8ls com set espases&amp;quot; i els pescadors miserables del Caf\u00E8 Espanya: &amp;quot;Cossos vells, esbotzats, dissecats i recargolats per mig segle de passar gana i aguantar mullena&amp;quot;. Si les p\u00E0gines del llibre fan olor, no s&amp;#039;ha destapat la crema solar: \u00E9s la prosa de Sagarra. Per fer-lo enfadar una mica, sempre es pot acompanyar d&amp;#039;un volum min\u00FAscul del seu cordialment odiat J.V. Foix, un altre estiuejant d&amp;#039;aquestes cales.Palam\u00F3s\uFEFFTruman Capote, A sang freda, labutxaca, 2010\uFEFFD&amp;#039;acord, potser no  ve de gust reme- morar l&amp;#039;assassinat brutal de la fam\u00EDlia Clutter a mans de Dick Hickock i Perry Smith, ni l&amp;#039;agonia que van passar tots dos condemnats a mort fins que van ser finalment executats, i els paisatges desolats i freds de Kansas contrasten massa amb la sorra i la llum de sa Conca, per\u00F2 s&amp;#039;ha de tenir en compte que Capote, instal\u00B7lat a les millors cales del voltant de Palam\u00F3s -el Comtat Sant Jordi, la Cala Seni\u00E0- durant tres estius dels primers anys seixanta, tamb\u00E9 tenia malsons amb els dos assassins de la seva obra mestra. I escrivia al seu editor del  The New Yorker : &amp;quot;Tot i aix\u00F2, he de seguir amb el llibre&amp;quot;. Sort que ho va fer."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/Platges-literaries_0_535746458.html>