<http://schema.org/articleBody>
"&amp;quot;Quants esglaons dius que puges per arribar a casa?&amp;quot;, pregunta el propietari de la Llibreria 22 de Girona, Guillem Terribas, a l&amp;#039;escriptor Josep Maria Espin\u00E0s. &amp;quot;Un total de 140, per\u00F2 nom\u00E9s quan s&amp;#039;espatlla l&amp;#039;ascensor&amp;quot;, li respon. A tres metres ben just, en unes carpes instal\u00B7lades a peu de carretera, l&amp;#039;expresident de la Generalitat Jordi Pujol est\u00E0 signant una dedicat\u00F2ria a una noia d&amp;#039;uns 14 anys que l&amp;#039;observa amb ulls d&amp;#039;admiraci\u00F3 m\u00E9s pel que ha sentit d&amp;#039;ell que no pas pel que ha viscut. Just a la taula del darrere, el Toni i el Ferran, carnissers de Torroella de Montgr\u00ED, alimenten els convidats amb els embotits fets a casa i la Gl\u00F2ria i el Xicu els donen begudes. Tamb\u00E9 es poden tastar els pastissos de xocolata que ha fet Maria Teresa Calab\u00FAs, la copropiet\u00E0ria de la llibreria El Cucut, que ha deixat la recepta al costat de la safata.L&amp;#039;ocasi\u00F3 s&amp;#039;ho mereix: El Cucut fa 25 anys i ha decidit celebrar-ho amb un berenar que tot i batejar-lo com a literari \u00E9s, b\u00E0sicament, familiar. Hi s\u00F3n representats tots els esglaons del m\u00F3n de l&amp;#039;escriptura: des d&amp;#039;editors com Pilar Bertran, d&amp;#039;Edicions 62, fins a llibreters com el president del Gremi de Catalunya, Antoni Daura; escriptors com el mateix Espin\u00E0s i Pujol -que com a bon publicista porta a la m\u00E0 el tercer volum de les seves mem\u00F2ries, que acaba de sortir a la venda-, i, evidentment, els lectors. Els parlaments s\u00F3n curts, emotius i tenen com a protagonista la propiet\u00E0ria d&amp;#039;El Cucut. &amp;quot;Proposo que algun llibreter de la ciutat vingui a fer pr\u00E0ctiques amb tu a l&amp;#039;Empord\u00E0&amp;quot;, li diu la representant d&amp;#039;Edicions 62. &amp;quot;Gr\u00E0cies, Maria Teresa, per ser un referent en el nostre m\u00F3n&amp;quot;, afirma la presidenta del Gremi de Llibreters de Girona, Maria Carme Ferrer. &amp;quot;Heu fet molt bona feina&amp;quot;, afegeix l&amp;#039;alcalde de Torroella, Jordi Cord\u00F3n. Despr\u00E9s de tants elogis, que resisteix sense que se li trenqui la veu, Calab\u00FAs demana a l&amp;#039;expresident de la Generalitat que sigui l&amp;#039;encarregat de fer el primer brindis. Pujol demostra un cop m\u00E9s que \u00E9s el de sempre i, tan bon punt comen\u00E7a, felicita la llibretera i li deixa clar que no far\u00E0 cap brindis &amp;quot;per\u00F2 s\u00ED un discurs diferent&amp;quot;. Amb la boca petita tamb\u00E9 es compromet a ser breu, tot i que sap perfectament que no ho aconseguir\u00E0. &amp;quot;Has muntat un espectacle a base de llibres, molts dels quals s\u00F3n escrits en llengua catalana, que tu m&amp;#039;assegures que vens&amp;quot;, explica. &amp;quot;Aix\u00F2 no \u00E9s f\u00E0cil tenint en compte el moment complicat en qu\u00E8 vivim&amp;quot;, afegeix. Arribats a aquest punt, fa una pausa del seu fil argumental, mira Calab\u00FAs i li reclama que no li ha portat una copa de cava, ella li ofereix la que t\u00E9 a les mans i amb tota naturalitat Pujol li respon: &amp;quot;Est\u00E0 buida i tan malament tampoc estem&amp;quot;. Continuen els elogis i, acabat el primer brindis, es tornen a formar grupets en qu\u00E8 es parla una mica de tot, des de les vacances fins a l&amp;#039;\u00FAltim llibre que s&amp;#039;ha llegit. A l&amp;#039;interior de la llibreria, Espin\u00E0s at\u00E9n una senyora de 72 anys que li demana que li dediqui el seu llibre El meu ofici . L&amp;#039;escriptor s&amp;#039;interessa per la seva lectora i al final li diu: &amp;quot;Nom\u00E9s li demano una cosa: que per molts anys tingui aquesta bona cara&amp;quot;. Entre brindis i brindis la vetllada s&amp;#039;acaba, per\u00F2 els responsables d&amp;#039;El Cucut no volen oblidar-la. Han posat com a repte fer entre tots els assistents un llibre del qual nom\u00E9s hi ha el t\u00EDtol,  Brindis del berenar literari . El quadern comen\u00E7a: &amp;quot;Escrivim i llegim per entendre el m\u00F3n. Per tant, la llibreria \u00E9s un lloc que ens ajuda a entendre el m\u00F3n, tota una responsabilitat i un privilegi. Gr\u00E0cies per l&amp;#039;esfor\u00E7 i l&amp;#039;empenta i endavant&amp;quot;. Quin ser\u00E0 el futur d&amp;#039;aquest nou llibre? La resposta \u00E9s tota una inc\u00F2gnita, potser seran necessaris 25 anys m\u00E9s per esbrinar-ho."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/premium/cultura/Cucut-llibreria-ajuda-entendre-mon_0_676132423.html>