<http://schema.org/articleBody>
"El Camp Nou va viure ahir un partit de veritat, sense trampes ni enganys. Un partit amb dos equips que tenen clar que la seva prioritat \u00E9s jugar a futbol, sense cap altra parafern\u00E0lia que el respecte profund per aquest joc. Per alguna cosa s\u00F3n dos dels clubs m\u00E9s antics del m\u00F3n: cada vegada que s&amp;#039;enfronten el partit t\u00E9 sempre un aire solemne.  Tal com es preveia, l&amp;#039;Atheltic no va ser un d&amp;#039;aquests visitants porucs i garrepes que tan sovint arriben al Camp Nou a practicar un d&amp;#039;aquests t\u00EDpics i infames exercicis especulatius. El Bar\u00E7a li va passar per sobre, b\u00E0sicament perqu\u00E8 quan est\u00E0 b\u00E9 no hi ha cap equip al m\u00F3n que li pugui discutir el domini, per\u00F2 l&amp;#039;Athletic va mantenir la dignitat tota la nit. El Bar\u00E7a es va trobar davant potser l&amp;#039;equip m\u00E9s noble que hi ha, que sempre va intentar jugar la pilota en els pocs moments que no la perseguia. Els de Bielsa van ser superats, per\u00F2 sempre van intentar jugar la pilota al peu i per baix. El toc de Bielsa I \u00E9s que Bielsa ha mantingut els valors tradicionals de l&amp;#039;Athletic, per\u00F2 hi ha afegit un culte al toc que aquest club no tenia. Els seus jugadors van lluitar al l\u00EDmit i s&amp;#039;hi van deixar la pell, amb el m\u00E8rit afegit que no havien tingut temps material per descansar. Hi ha molts equips amb millors jugadors que aquest Athletic, per\u00F2 es poden comptar amb els dits d&amp;#039;una m\u00E0 els que tenen les idees tan clares com els de Bielsa. Sobre el partit planava una mena d&amp;#039;estranya nost\u00E0lgia, com si ja estigu\u00E9ssim veient l&amp;#039;entrenador que vindria si pass\u00E9s el que ning\u00FA vol que passi. Si \u00E9s veritat que el club t\u00E9 una llista de possibles substituts de Guardiola en el cas que no continu\u00EF, \u00E9s evident que Marcelo Bielsa, declarat mestre pel seu deixeble, \u00E9s el millor candidat: t\u00E9 autoritat i prestigi sense ser un arrogant, sap respectar la idiosincr\u00E0sia dels llocs on va i per sobre de tot sap que la idea d&amp;#039;un projecte ha d&amp;#039;estar per sobre de tot, fins i tot del resultat.  Per\u00F2 tant de bo mai passi de ser un candidat i no sigui res m\u00E9s que una manera de fer passar l&amp;#039;estona mentre esperem que el Bar\u00E7a guanyi un dels grans t\u00EDtols d&amp;#039;aquesta temporada, que no \u00E9s un altre que la renovaci\u00F3 de Guardiola. Mentre no arriba, la vida, encara que sembli mentida, continua, i l&amp;#039;equip segueix tra\u00E7ant un joc cada vegada m\u00E9s s\u00F2lid. Ahir el Bar\u00E7a va aconseguir una vict\u00F2ria molt treballada i, el que \u00E9s m\u00E9s important, mirant de re\u00FCll tota l&amp;#039;estona al partit de dimecres al Camp Nou contra el Milan. Aquest era el missatge encriptat del partit, i es podia llegir en l&amp;#039;alineaci\u00F3 i tamb\u00E9 en els canvis: aquest any la prioritat \u00E9s la Champions."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/esports/mestre-deixeble_0_674332648.html>