<http://schema.org/articleBody>
"Que la poblaci\u00F3 humana hagi assolit els set mil milions de persones \u00E9s una not\u00EDcia molt important, per\u00F2, tanmateix, no la qualificaria, precisament, de bona. Un dels trets distintius del moment actual respecte del passat \u00E9s l&amp;#039;enorme dimensi\u00F3 que ha agafat la poblaci\u00F3 humana. Mai hav\u00EDem coexistit tanta gent al planeta i, per tant, mai hav\u00EDem ocupat tant espai, ni consumit tants recursos, ni competit tant pels recursos disponibles com ara. I cal fer notar que aquesta \u00E9s una competici\u00F3 desigual. Tots els equips juguen a la mateixa lliga (la de la vida) per\u00F2 en condicions radicalment diferents. I, a m\u00E9s, destaquen un parell de difer\u00E8ncies essencials: 1) el nombre de jugadors augmenta de manera cont\u00EDnua i exponencial; 2) el terreny de joc sempre t\u00E9 la mateixa grand\u00E0ria. I no el podem eixamplar. I aquesta \u00E9s una altra veritat inc\u00F2moda: el planeta \u00E9s finit, t\u00E9 els recursos que t\u00E9, i no en t\u00E9 m\u00E9s. L&amp;#039;informe Living planet report del 2010, que estableix l&amp;#039;estat de la q\u00FCesti\u00F3, indica clarament que estem utilitzant un 50% m\u00E9s dels recursos que la Terra pot sostenir.Aix\u00F2 no \u00E9s cap fotesa, ja que de la natura en vivim tots. I, per tant, com m\u00E9s poblaci\u00F3 siguem, la simplificaci\u00F3 i banalitzaci\u00F3 dels ecosistemes, la p\u00E8rdua de biodiversitat i la degradaci\u00F3 dels territoris estaran m\u00E9s inexorablement garantides. Les dades ja ho indiquen. L&amp;#039; Index Living Planet (LPI), que reflecteix els canvis en la salut dels ecosistemes del planeta, determina que entre els anys 1970 i 2007 la seva qualitat ha caigut un 30% de mitjana. El camp de joc est\u00E0 passant de ser un confortable camp de gespa natural a un d&amp;#039;inc\u00F2mode, de terra dolenta i ple de sots. S&amp;#039;hi podr\u00E0 jugar, segurament, per\u00F2 el joc que s&amp;#039;hi podr\u00E0 fer ja no tindr\u00E0 res a veure amb el d&amp;#039;ara.A mesura que la poblaci\u00F3 augmenta i augmenta el consum de recursos, ens acostem al l\u00EDmit del que hi ha disponible. Fa 200 anys \u00E9rem mil milions de persones. Ara en som set mil milions. I si s&amp;#039;executen les previsions, el 2050 serem al voltant de nou mil milions. L&amp;#039;escenari de futur, doncs, no \u00E9s bo. La qualitat de vida de les persones est\u00E0 en risc.Una dita catalana amb poca saviesa ens diu que com m\u00E9s serem, m\u00E9s riurem. La dita funciona prou b\u00E9 en petit comit\u00E8 per\u00F2 em temo que a nivell de conjunt de la poblaci\u00F3 humana no. Ben segur, com m\u00E9s siguem, menys riurem."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/mes-serem-riurem_0_559744024.html>