<http://schema.org/articleBody>
"A Madrid fa un temps que es va posar de moda l&amp;#039;expressi\u00F3 fin de ciclo per anunciar l&amp;#039;imminent declivi de l&amp;#039;era Guardiola. Necessitaven creure que seria un cicle d&amp;#039;\u00E8xits blaugranes curt, perqu\u00E8 aviat torn\u00E9s tot a la normalitat. Per\u00F2 aquest fi de cicle blaugrana encara no ha arribat, i a Madrid ahir es van llevar amb la sensaci\u00F3 que tardar\u00E0 a arribar. De fet, de canvi de cicle s\u00ED que n&amp;#039;hi ha hagut un: ara \u00E9s el Bar\u00E7a l&amp;#039;equip admirat arreu del m\u00F3n pel seu futbol. El partit de dissabte va ser un &amp;quot;bany&amp;quot; del Bar\u00E7a al Madrid -en paraules del president Sandro Rosell-, i ho va veure tot el m\u00F3n. I aquesta sensaci\u00F3 que hem entrat en una nova era futbol\u00EDstica no \u00E9s nom\u00E9s una sensaci\u00F3, sin\u00F3 que les xifres ho corroboren fins a un punt escandal\u00F3s.Amb la vict\u00F2ria d&amp;#039;ahir, per comen\u00E7ar, el Bar\u00E7a ha guanyat 85 cl\u00E0ssics contra el Madrid, per 86 vict\u00F2ries dels blancs. \u00C9s cert que l&amp;#039;estad\u00EDstica encara la guanya el Madrid, per\u00F2 \u00E9s que quan Pep Guardiola va arribar a la banqueta blaugrana, el balan\u00E7 a favor del Madrid era de 85 a 77. Les xifres del de Santpedor espanten els madridistes. En els 12 duels Bar\u00E7a-Madrid que ha dirigit, vuit vict\u00F2ries del Bar\u00E7a, tres empats i nom\u00E9s una derrota. Aquesta superioritat indiscutible, amb futbol i resultats, sobre el Madrid \u00E9s la m\u00E9s gran de qualsevol gran cicle d&amp;#039;un entrenador del Bar\u00E7a. Amb Cruyff (9-9)En els vuit anys que Johan Cruyff va dirigir el Bar\u00E7a (1988-1996), el seu balan\u00E7 amb el Madrid est\u00E0 equilibrat, nou vict\u00F2ries i nou derrotes. I fins i tot durant els quatre anys gloriosos -els de les quatre Lligues seguides del Dream Team (1990-1994)- el Madrid va guanyar m\u00E9s cops (5-4). En els tres anys de la primera etapa de Louis van Gaal (1997-2000) -la segona etapa no va durar ni un any-, el balan\u00E7 va millorar una mica -quatre vict\u00F2ries i dues derrotes-, per\u00F2 en cap es pot parlar d&amp;#039;hegemonia ni de canvi de cicle, com ara. I durant els cinc anys d&amp;#039;un altre holand\u00E8s, Frank Rijkaard (2003-2008), el d\u00E8ficit va empitjorar (3-5), malgrat el record inesborrable d&amp;#039;aquell 0-3 amb el Bernab\u00E9u dret aplaudint Ronaldinho. Aquestes dades donen m\u00E9s valor encara al que est\u00E0 fent Guardiola. I aquesta superioritat es tradueix tamb\u00E9 en t\u00EDtols: des de l&amp;#039;estiu del 2008, el Bar\u00E7a ha guanyat dotze t\u00EDtols dels quinze possibles, mentre que el Madrid en el mateix per\u00EDode n&amp;#039;ha guanyat dos d&amp;#039;onze -una Supercopa d&amp;#039;Espanya (2008) i una Copa del Rei (2011)-. Com a conseq\u00FC\u00E8ncia, el Bar\u00E7a ja ha guanyat m\u00E9s t\u00EDtols (77) que el Madrid (74).Els claus roents a qu\u00E8 s&amp;#039;agafa encara el madridisme per treure pit s\u00F3n dos: les 31 Lligues blanques per les 21 blaugranes, i el 9-4 en Copes d&amp;#039;Europa. Per\u00F2 aix\u00F2 tamb\u00E9 est\u00E0 canviant, ja que de les \u00FAltimes vint Lligues, el Bar\u00E7a n&amp;#039;ha guanyat onze i el Madrid sis, i des que els blancs van guanyar la &amp;quot;novena&amp;quot; Copa d&amp;#039;Europa el 2002, el Bar\u00E7a ja n&amp;#039;hi ha retallat tres. Aquest \u00E9s el canvi de cicle real."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.arabalears.cat/esports/canvi-cicle-real_0_607739278.html>