<http://schema.org/articleBody>
"Arriba abans de l&amp;#039;hora, preocupat per una petita lesi\u00F3 que s&amp;#039;ha fet un fill seu. Res greu. Entrem en mat\u00E8ria a poc a poc, amb la seva veu radiof\u00F2nica com a fil conductor i un ritme pausat que imprimeix serenor a la conversa, encara que parlem de la crisi i les mis\u00E8ries que l&amp;#039;acompanyen.  Acabes de publicar un llibre sobre la felicitat. Per qu\u00E8 vas decidir escriure&amp;#039;l, per contrarestar l&amp;#039;ambient general? Vaig pensar que era interessant recopilar hist\u00F2ries que acaben b\u00E9, que proporcionen al lector una atmosfera de felicitat. Jo crec que la felicitat \u00E9s puntual, no l&amp;#039;experimentes si pr\u00E8viament no has passat per la tristesa o per un desgavell personal. Aquest \u00E9s un llibre de tauleta de nit: quan el dia ha estat dur pot ser un refugi. T\u00E9 una utilitat bals\u00E0mica. I aix\u00ED... Qu\u00E8 \u00E9s la felicitat? La felicitat l&amp;#039;has d&amp;#039;anar a buscar, per\u00F2 de vegades no cal anar gaire lluny. S\u00F3n petites coses que produeixen una sensaci\u00F3 de plaer. Aquesta crisi tamb\u00E9 porta coses bones i una \u00E9s la voluntat de la gent d&amp;#039;ajudar-se. Jo no havia vist una solidaritat tan gran des dels Jocs Ol\u00EDmpics. Aquella era un \u00E8poca molt diferent, d&amp;#039;abund\u00E0ncia, de satisfacci\u00F3, per\u00F2 la gent s&amp;#039;ajudava molt. Els estrangers van quedar meravellats de com se&amp;#039;ls tractava. Hi havia un clima i una sensaci\u00F3 d&amp;#039;ajuda m\u00FAtua que ara s&amp;#039;ha recuperat una mica.  La crisi ens ha fet obrir els ulls. Jo crec que s\u00ED i a m\u00E9s crec que el canvi durar\u00E0 bastant de temps.  Dius al llibre que cada cop et costa m\u00E9s ser optimista, tu que ho havies sigut molt. Per qu\u00E8? Jo tinc cinc fills i sempre he aspirat que ells visquin millor que jo, per\u00F2 aix\u00F2, ara, ja no \u00E9s possible, i ells ho veuen. Jo no puc ser optimista amb el r\u00E8gim de preesclavatge a qu\u00E8 se sotmeten les generacions joves. El periodisme \u00E9s un clar exemple d&amp;#039;aix\u00F2. Fa uns anys quan em venien joves a dir-me que volien ser periodistes jo ja els deia que no ho fessin per\u00F2 que si ho feien es trobarien la millor feina del m\u00F3n perqu\u00E8 et d\u00F3na tota la llibertat i tens el m\u00F3n al teu abast. Qu\u00E8 els diries avui? Aix\u00F2 segur que no. Els diria que potser tindran, en algun moment, aquesta sensaci\u00F3 d&amp;#039;aproximar-se al que \u00E9s el m\u00F3n, per\u00F2 se l&amp;#039;hauran de jugar i molt.La professi\u00F3 et va criticar for\u00E7a quan vas fer d&amp;#039;assessor de campanya de Duran i Lleida. Com vas encaixar les cr\u00EDtiques? Jo no vaig fer d&amp;#039;assessor de campanya d&amp;#039;en Duran. Ell \u00E9s amic meu i em va dir si volia formar part d&amp;#039;un petit grup relacionat amb la cultura i la llengua, i jo per la cultura i la llengua vaig amb ell i amb qui sigui. A mi no em fan perdre la son les cr\u00EDtiques. En Duran i jo parlem de la mateixa manera i ens interessa preservar el que ens han deixat els nostres pares. Les cr\u00EDtiques es donen perqu\u00E8 hi ha el sentiment hum\u00E0 de l&amp;#039;enveja, aix\u00F2 ho t\u00E9 tothom, a tot arreu.Tornant als joves, \u00BFt\u00E9 soluci\u00F3 aquesta situaci\u00F3 en qu\u00E8 estan? Jo crec que \u00E9s una de les coses que menys remei t\u00E9. No s\u00E9 com els joves podran sortir d&amp;#039;aquesta situaci\u00F3 perqu\u00E8 les empreses normalment no tiren enrere aquestes decisions. S&amp;#039;ha convertit els joves en carn de can\u00F3 de les companyies.   \u00BFCreus que qualsevol temps passat va ser millor? No. Jo em sento molt contemporani. De vegades s\u00ED que mires enrere i veus que has fet moltes coses, per\u00F2 no tinc nost\u00E0lgia del passat. Jo formo part d&amp;#039;una generaci\u00F3 que ha viscut moltes coses. Crec que ara tots tenim una actitud una mica m\u00E9s igualit\u00E0ria davant la vida, per la falta d&amp;#039;expectatives i la desesperan\u00E7a sobretot. Abans aix\u00F2 no era aix\u00ED. Nom\u00E9s tenien esperan\u00E7a i privilegis els que havien nascut en l&amp;#039;esperan\u00E7a i el privilegi i els que feien servir l&amp;#039;ascensor social eren pocs. Hi ha un petit relat en qu\u00E8 parles de si la independ\u00E8ncia portar\u00E0 la felicitat. Hi ha moltes expectatives posades en aix\u00F2. Qu\u00E8 en penses? Ho veig malament. El dret a la felicitat el t\u00E9 tothom per\u00F2 les lleis no fan la felicitat, siguin catalanes, espanyoles o lituanes. Una de les primeres coses que fa el poder pol\u00EDtic \u00E9s la prohibici\u00F3 de coses, de vegades petites, per\u00F2 prohibici\u00F3. A mi la independ\u00E8ncia no em significar\u00E0 res m\u00E9s que sentir-me a prop dels meus futurs dirigents, per\u00F2 d&amp;#039;aqu\u00ED a considerar que s\u00F3n els millors del m\u00F3n hi ha un tros. \u00C9s una presumpci\u00F3 infantil: pensar que perqu\u00E8 som catalans som irreprotxables i efica\u00E7os. I aix\u00F2 no \u00E9s aix\u00ED. No crec que hi hagi altres nacionalitats en qu\u00E8 tot siguin virtuts. Per\u00F2 de vegades caiem en aquest parany. S\u00ED, per\u00F2 l&amp;#039;\u00E9sser hum\u00E0 est\u00E0 per damunt de les p\u00E0tries, la definici\u00F3 de p\u00E0tria no comporta bondat col\u00B7lectiva, n&amp;#039;hi ha prou que n&amp;#039;hi hagi tres o quatre que responguin als seus interessos perqu\u00E8 aquesta bondat col\u00B7lectiva es trenqui. El sil\u00B7logisme &amp;quot;si \u00E9s catal\u00E0 segur que \u00E9s bo&amp;quot; no \u00E9s correcte. Ja m&amp;#039;agradaria que fos aix\u00ED! Una cosa \u00E9s que el nostre govern sigui millor que l&amp;#039;espanyol pel que fa als nostres interessos: la llengua, la cultura, les balances fiscals... I l&amp;#039;altra cosa \u00E9s pensar que quan tinguem la independ\u00E8ncia el govern de Catalunya estar\u00E0 format per una gent bon\u00EDssima. El bon independentisme hauria de marcar aquestes limitacions: entre la p\u00E0tria i la condici\u00F3 humana, no hi ha m\u00E9s perill que la condici\u00F3 humana."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/JOANBARRIL-Lesser-huma-damunt-patries_0_877712224.html>