<http://schema.org/articleBody>
"Aix\u00ED que l&amp;#039;amor ve de dins?Vull distingir-lo de l&amp;#039;amor que ve suscitat per una atracci\u00F3 exterior: un cutis, uns llavis, un cos, una mirada. El que ve de dins veu les qualitats intangibles de l&amp;#039;altre, estima all\u00F2 que no veu. Com deia el Petit Pr\u00EDncep, de Saint-Exup\u00E9ry, el que \u00E9s essencial \u00E9s  invisible als ulls.L&amp;#039;amor que ve de fora \u00E9s l&amp;#039;enamorament i el que ve de dins \u00E9s el que sustenta la relaci\u00F3?Segur, n&amp;#039;estic conven\u00E7ut. Les persones canviem: envellim, ens cau el cabell, perdem l&amp;#039;esplendor de la joventut. Per tant, si l&amp;#039;amor nom\u00E9s es basa en l&amp;#039;enlluernament exterior t\u00E9 els dies comptats. Com que l&amp;#039;amor que ve de dins estima les qualitats de la persona, fa que l&amp;#039;amor es mantingui en el temps. Per\u00F2 l&amp;#039;enamorament no \u00E9s nom\u00E9s exterior.Ah, no?De vegades t&amp;#039;enamores d&amp;#039;una persona sense haver-la vist mai: l&amp;#039;amor a trav\u00E9s de la xarxa. Avui hi ha qui estableix una relaci\u00F3 a dist\u00E0ncia. El proc\u00E9s de fascinaci\u00F3 ve marcat per com escriu, pel que diu, perqu\u00E8 \u00E9s sensible, o perqu\u00E8 sembla que et complementa. Si la cosa va endavant, despr\u00E9s es coneix la persona. I?Pot venir la decepci\u00F3, l&amp;#039;ensurt o el comen\u00E7ament d&amp;#039;una relaci\u00F3 molt s\u00F2lida. L&amp;#039;amor que neix a la xarxa no ha de ser necess\u00E0riament feble, estant\u00EDs o caduc. Pot tenir longevitat. Dependr\u00E0 de si les qualitats que els uneixen s\u00F3n grans.\u00C9s normal que l&amp;#039;amor ens faci patir?I tant! Estimar comporta patiment, sobretot quan vols el b\u00E9 de l&amp;#039;altre. Quan era petit, la mare em deia: &amp;quot;Fill, no saps com patim les mares!&amp;quot; Jo pensava: &amp;quot;Per\u00F2 per qu\u00E8?&amp;quot; Ara que s\u00F3c pare, entenc que estimar un fill porta inherent l&amp;#039;acte de patir: perqu\u00E8 vols que li vagin b\u00E9 les coses, que no l&amp;#039;enganyin, que tiri endavant els seus projectes, que no perdi autoestima. En una fam\u00EDlia sense amor ni expressions d&amp;#039;afecte, els fills poden tenir alguna mancan\u00E7a de grans?Des dels psic\u00F2legs fins als fil\u00F2sofs que analitzen la infantesa, tots coincideixen que, per damunt de tot, el que necessita un nen per desenvolupar un equilibri mental i emocional \u00E9s un marc d&amp;#039;amor. Que se senti desitjat, volgut, estimat. Si no, tindr\u00E0 problemes que arrossegar\u00E0 tota la vida. No haver-se sentit estimat de petit causa una ferida molt profunda.Qu\u00E8 pot matar l&amp;#039;amor? La gelosia \u00E9s un dels elements m\u00E9s t\u00F2xics que hi pot haver dins el camp emocional. Si l&amp;#039;amor \u00E9s prou potent ser\u00E0 capa\u00E7 de v\u00E8ncer la gelosia, la ranc\u00FAnia, el ressentiment. Per\u00F2 si \u00E9s feble, un dels dos patir\u00E0 el desamor. Per aix\u00F2 hi ha parelles que es trenquen quan neix el seu primer fill?Quan l&amp;#039;amor es torna unidireccional, quan es concentra en un sol subjecte, pot arribar a excloure els altres. I aix\u00F2 no \u00E9s bo. Tamb\u00E9 passa amb l&amp;#039;amor d&amp;#039;amistat: un s&amp;#039;enamora, comen\u00E7a a sortir amb la parella, i l&amp;#039;amor als seus amics va aprimant-se, ja no els truca tant, ja no queda amb ells. Hi ha una f\u00F3rmula per arreglar-ho?El desig i la donaci\u00F3. Quan estimes alg\u00FA desitges estar amb ell. Si no hi ha desig no hi ha amor. Desig no necess\u00E0riament sexual sin\u00F3 desig de pres\u00E8ncia. I donaci\u00F3: la capacitat de dedicar a l&amp;#039;altre el teu temps. Si estimes alg\u00FA: qu\u00E8 est\u00E0s disposat a donar? Aquesta \u00E9s la pregunta clau. Un exemple.Imagina que al teu fill, quan es fa gran, li dius: &amp;quot;Mira, fill, t&amp;#039;he alimentat totes aquestes vegades, t&amp;#039;he vestit, t&amp;#039;he pagat matr\u00EDcules d&amp;#039;escola durant tants anys. Ara, passa per caixa&amp;quot;. Absurd, oi? A l&amp;#039;amor hi ha gratu\u00EFtat. Si hi ha c\u00E0lcul \u00E9s una relaci\u00F3 mercantil. L&amp;#039;amor no ent\u00E9n de comptabilitat. Una persona estima de veritat quan \u00E9s capa\u00E7 de donar a fons perdut.Despr\u00E9s d&amp;#039;una crisi, pot tornar a ren\u00E9ixer l&amp;#039;amor?L&amp;#039;amor t\u00E9 la capacitat d&amp;#039;instaurar el perd\u00F3 i la reconciliaci\u00F3. Per\u00F2 no \u00E9s f\u00E0cil, dep\u00E8n de la ferida. I \u00E9s una condici\u00F3 b\u00E0sica que vegis el penediment de l&amp;#039;altre.N&amp;#039;hi ha que diuen: &amp;quot;Estic casat amb la meva feina&amp;quot;. Te&amp;#039;n refies d&amp;#039;un pol\u00EDtic que nom\u00E9s estima el poder?No. El temo. Pot ser excloent i menystenir els altres. Un individu aix\u00ED \u00E9s veritablement misantrop, estrany, inhum\u00E0.L&amp;#039;amor suporta b\u00E9 l&amp;#039;abs\u00E8ncia?Si la persona que estimes \u00E9s lluny la seva abs\u00E8ncia et neguitejar\u00E0. De fet, ser\u00E0 un dels term\u00F2metres claus per saber si estimes alg\u00FA. Si se&amp;#039;n va i et quedes igual, si no t&amp;#039;afecta en absolut, \u00E9s que no l&amp;#039;estimes. Aquest amor no \u00E9s s\u00F2lid, \u00E9s epid\u00E8rmic. Jo agafo l&amp;#039;avi\u00F3 cada setmana i m&amp;#039;agrada veure les arribades i els comiats. Com a Love actually!Bona pel\u00B7l\u00EDcula! Si tinc cinc minuts, m&amp;#039;aturo i observo com la gent s&amp;#039;acomiada o es retroba, com plora, s&amp;#039;abra\u00E7a, s&amp;#039;emociona. Es pot viure sense amor?Qui renuncia a estimar, renuncia a viure. El que fa que la vida tingui sentit \u00E9s estimar. Un individu que ha deixat d&amp;#039;estimar \u00E9s com un somn\u00E0mbul que arrossega els peus per aquest m\u00F3n fins que el cor se li para. Nom\u00E9s pot morir el que ha viscut, per\u00F2 nom\u00E9s viu el que estima. "^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/FRANCESCTORRALBA-renuncia-estimar-viure_0_599340069.html>