<http://schema.org/articleBody>
"En els darrers 50 anys hem passat d&amp;#039;una societat industrial obrera a una meritocr\u00E0cia de classes mitjanes. Quasi la meitat dels adults catalans entre 25-64 anys provenen de pares i or\u00EDgens obrers i pagesos (nivells VI-VII). El 38% provenen d&amp;#039;or\u00EDgens de petita burgesia (IV) i de capes interm\u00E8dies (III-V). Nom\u00E9s un 15% provenen de pares que eren o s\u00F3n directius, empresaris i professionals (I-II). En contrast, en la generaci\u00F3 dels fills nom\u00E9s un 29% formen ara part de la classe obrera; un 48% s\u00F3n classes interm\u00E8dies-baixes (III-IV-V) i un 23% han arribat a destins directius i professionals (I-II). S\u00F3n dades del panel PaD (2009) de la Fundaci\u00F3 Jaume Bofill que hem presentat recentment.Ara b\u00E9, en conjuntures de crisi econ\u00F2mica, els canvis i fluxos de mobilitat s&amp;#039;aprecien millor en perspectiva intrageneracional, resseguint la traject\u00F2ria laboral i d&amp;#039;estatus d&amp;#039;un mateix individu. Aquesta recerca la tindrem enllestida amb dades del panel PaD (2009) m\u00E9s endavant. \u00C9s possible que capturem part de l&amp;#039;ascens social a cr\u00E8dit propiciat pels bancs entre 2000-2008 amb cr\u00E8dits low cost que han explotat i propiciat el posterior descens social hard cost,tant entre capes interm\u00E8dies com obreres i immigrants. La centralitat demogr\u00E0fica de les classes interm\u00E8dies no desapareix (malgrat certs tertulians), sin\u00F3 que pateix una in\u00E8dita vulnerabilitat que les jerarquitza molt m\u00E9s entre elles. Amb la crisi, la classe professional experta (II) vinculada amb els sectors m\u00E9s din\u00E0mics, creatius i exportadors guanya avantatge respecte a la resta de fraccions de classe mitjana (III-IV-V), m\u00E9s atrapats en els sectors madurs, de demanda local i amb pitjors salaris i condicions laborals. La presumpta igualaci\u00F3 en la franja del mig queda dualitzada i dividida i la cohesi\u00F3 social es desfila no nom\u00E9s per baix sin\u00F3 tamb\u00E9 al centre. De fet, les classes mitjanes s\u00F3n classes-pont o de pas i molt vol\u00E0tils (sobretot la petita burgesia), i funcionen com un acordi\u00F3 que recupera forma i m\u00FAscul un cop acabada la crisi.Encara falta veure si la futura sortida de la crisi ser\u00E0 capa\u00E7 de reabsorbir aquesta major jerarquitzaci\u00F3 entre classes mitjanes. O si la mantindr\u00E0, sobretot, entre els seus fills menors de 35 anys. \u00C9s aquest segment adult-jove el que experimenta m\u00E9s ansietat d&amp;#039;estatus i m\u00E9s dificultat per igualar-se als pares, tot i superar-los en titulacions acad\u00E8miques. D&amp;#039;aqu\u00ED que una part d&amp;#039;ells comencin a emigrar i expatriar-se en els mercats globals de treball i una altra part continu\u00EF aturada o cobrant baixos salaris. En tot cas, quasi tots simpatitzen o lideren la revolta dels indignats com a moviment emocional d&amp;#039;una generaci\u00F3 bloquejada, no pas perduda."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Crisi-mobilitat-social_0_602939711.html>