<http://schema.org/articleBody>
"La mare de totes les batalles es tanca amb l&amp;#039;\u00FAnic final possible. Aquesta \u00E9s l&amp;#039;era del Bar\u00E7a, i fins les conspiracions m\u00E9s paranoiques ho hauran d&amp;#039;assumir. Havia de passar el millor equip amb el millor entrenador, i aix\u00ED va ser. El partit d&amp;#039;ahir tanca una tetralogia \u00E8pica, que contraposa dos estils de futbol, dues maneres d&amp;#039;entendre la vida, que han col\u00B7lidit dram\u00E0ticament en quatre batalles inoblidables. Han estat quatre partits t\u00E8cnicament millorables, per\u00F2 que han posat a prova fins a extrems insospitats la resist\u00E8ncia f\u00EDsica i psicol\u00F2gica. Ha estat un esgotament brutal per als jugadors, per als periodistes i per als aficionats.De fet, per entendre el partit d&amp;#039;ahir caldria revisar els tres anteriors, fins a tal punt s&amp;#039;encadenen l&amp;#039;un amb l&amp;#039;altre en una seq\u00FC\u00E8ncia que no oblidarem mai. El Bar\u00E7a va mirar de re\u00FCll el partit d&amp;#039;anada, el tercer, que derivava de la derrota del segon, que al seu temps era conseq\u00FC\u00E8ncia de la indol\u00E8ncia del primer.El Madrid va sortir amb un plantejament m\u00E9s valent, per\u00F2 sense Mourinho a la banqueta, sense la p\u00E0tina impostada del malvat, semblava desnaturalitzat. De sobte era tan sols un equip de futbol, i paradoxalment era el millor de totes les versions que s&amp;#039;havien vist fins llavors. Amb Mourinho absent i enviant missatges a la banqueta des del m\u00E9s enll\u00E0, el Madrid es va sentir curiosament alliberat i es va retrobar amb els seus valors de sempre, tan oblidats \u00FAltimament: va donar la cara, es va refer admirablement del gol de Pedro i no va abaixar mai els bra\u00E7os. El problema \u00E9s que davant tenia el Bar\u00E7a, i aquest \u00E9s el drama que li ha tocat viure. El Madrid t\u00E9 al davant una paret impossible d&amp;#039;escalar, li ha tocat mesurar-se amb un equip que \u00E9s capa\u00E7 de convertir un esl\u00E0lom d&amp;#039;Iniesta en un gol meravell\u00F3s de Pedro. Fins que no ho assumeixi, no podr\u00E0 reconstruir les runes en qu\u00E8 es troba actualment. La jugada puntual del gol anul\u00B7lat a Higua\u00EDn permet al Madrid seguir amb el relat de la conspiraci\u00F3, \u00E9s la broma particular que el dest\u00ED li ha reservat perqu\u00E8 es pugui seguir rebolcant en el seu propi fang.I per molt que el Madrid allargui la seva particular rebequeria, haur\u00E0 de recon\u00E8ixer que el futbol ha canviat d&amp;#039;amo. El Bar\u00E7a un dia es va quedar amb la pilota, i ara s&amp;#039;ha quedat amb el prestigi internacional. Els seus rivals corren com gallines decapitades darrere la pilota, i ning\u00FA ha trobat l&amp;#039;ant\u00EDdot contra la gran capella Sixtina que un dia Guardiola va repintar fins a la perfecci\u00F3. La festa de Canaletes no era nom\u00E9s la celebraci\u00F3 d&amp;#039;una merescuda final de Champions. Era sobretot la certificaci\u00F3 que el futur per fi \u00E9s nostre."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/esports/futur-nostre_0_474552614.html>