<http://schema.org/articleBody>
"Despr\u00E9s de debutar l&amp;#039;any 2004 amb El jard\u00ED sense temps i de rebre bones cr\u00EDtiques amb els relats de Contes d&amp;#039;un carrer estret, Amadeu Cuito ha seguit el consell de l&amp;#039;editor de Quaderns Crema, Jaume Vallcorba, i ha escrit les seves viv\u00E8ncies. Nascut el 8 de gener del 1936 a Barcelona, Amadeu Cuito recala amb prou feines uns mesos a Fran\u00E7a, despr\u00E9s que la seva fam\u00EDlia, encap\u00E7alada pel seu pare, el pol\u00EDtic Ferran Cuito, i el seu avi, el prestigi\u00F3s advocat Amadeu Hurtado, hagin de partir d&amp;#039;Espanya, en plena guerra civil. Criat com un nen franc\u00E8s, entre Par\u00EDs i Perpiny\u00E0, adverteix que se sent &amp;quot;un fill de l&amp;#039;exili, no un exiliat&amp;quot;, que de portes endins &amp;quot;tenia una vida catalana, mentre que al col\u00B7legi i al carrer era un franc\u00E8s m\u00E9s&amp;quot;, encara que va deixar de ser-ho quan, ja de jove, segons reconeix, va descobrir els Estats Units, el seu altre pa\u00EDs i on va residir diversos anys.Encara que en aquestes Mem\u00F2ries d&amp;#039;un somni repassen algunes de les seves viv\u00E8ncies personals fins a l&amp;#039;any 1969, Cuito adverteix que ha tractat, principalment, d&amp;#039;explicar la seva relaci\u00F3 amb el m\u00F3n de les idees i quines s&amp;#039;han convertit en una convicci\u00F3 per ell. En aquest sentit, t\u00E9 una gran import\u00E0ncia la relaci\u00F3 que va mantenir durant molts anys amb el Nobel de Literatura Claude Simon, que va ser amic del seu pare en els anys de l&amp;#039;exili de Perpiny\u00E0.Amadeu Cuito no obvia que l&amp;#039;escriptor &amp;quot;l&amp;#039;estimava com el fill que no va tenir&amp;quot; i, sense voler-lo conv\u00E8ncer mai de res, va ser una de les persones que el va influir m\u00E9s, encara que no es va adonar d&amp;#039;aix\u00F2 fins al cap d&amp;#039;uns anys, &amp;quot;que \u00E9s com funcionen les veritables influ\u00E8ncies&amp;quot;.En un moment de la seva vida, en plena formaci\u00F3 intel\u00B7lectual, \u00E9s Simon qui aconsella al jove estudiant Cuito la lectura d&amp;#039;autors com Dostoievski, Shakespeare, Proust, Joyce, Kafka, Faulkner, el Voyage au bout de la nuit, de Celine, i T.E. Lawrence, entre d&amp;#039;altres.Per\u00F2 Cuito no nom\u00E9s ha mantingut aquesta relaci\u00F3 d&amp;#039;amistat en la seva vida i en les mem\u00F2ries d\u00F3na explicacions dels seus contactes amb diferents escriptors com Josep Pla, i de les seves connexions amb molts pol\u00EDtics, opositors del r\u00E8gim franquista, de Josep Tarradellas i Joan Ravent\u00F3s a Josep Pallach, de qui encara avui reivindica el seu ideari i a qui ret homenatge amb aquest llibre.&amp;quot;Pallach \u2013recorda\u2013 va ser la persona que em va fer descobrir una Catalunya que no estava entumida pel franquisme i va fer retrobar-me amb el meu pa\u00EDs&amp;quot;.Un altre moment que queda reflectit en aquest t\u00EDtol \u00E9s la seva etapa americana, ja que l&amp;#039;escriptor, una vegada acabades les carreres de dret i econ\u00F2miques a la Sorbona de Par\u00EDs, entra a treballar a la Forel Corporation, una multinacional relacionada amb el sector de l&amp;#039;acer, que tenia la seva seu als Estats Units.Cuito es trasllada a l&amp;#039;oficina de Nova York a final dels anys cinquanta i all\u00E0 coneixer\u00E0 i es far\u00E0 amic de l&amp;#039;actriu Shelley Winters, que tamb\u00E9 va ser la seva ve\u00EFna. El xoc que va patir en arribar als Estats Units reconeix que va ser molt gran i que, al principi, s&amp;#039;ho va passar malament per l&amp;#039;idioma i per la q\u00FCesti\u00F3 cultural, per\u00F2 despr\u00E9s es va adaptar i remarca que es va sentir c\u00F2mode &amp;quot;en una societat contractual, en qu\u00E8 cadasc\u00FA val segons el que val&amp;quot;. Preguntat sobre si t\u00E9 previst continuar aquestes mem\u00F2ries en un nou llibre, Amadeu Cuito assenyala que no, encara que s\u00ED vol tornar a la ficci\u00F3. &amp;quot;A veure si ho aconsegueixo&amp;quot;, admet."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cultura/Quaderns_Crema-Amadeu_Cuito-Claude_Simon-Shelley_Winters-Josep_Pallach_0_493151125.html>