<http://schema.org/articleBody>
"Dues de les jugadores claus del Ciudad Ros Casares Val\u00E8ncia, nou campi\u00F3 d&amp;#039;Europa de b\u00E0squet femen\u00ED, ocupen la mateixa posici\u00F3, la de base, i s\u00F3n catalanes. Ara que ja han passat uns dies des de la final, S\u00EDlvia Dom\u00EDnguez aprofita les p\u00E0gines de l&amp;#039;ARA per fer de periodista i conversar amb Laia Palau. De la final de l&amp;#039;Eurolliga femenina, amb quin moment et quedes? El partit contra el Rivas Ec\u00F3polis va estar ple de moments decisius, per\u00F2 em quedo amb un tir de Jana Vesel\u00E1 des de la cantonada. En aquell moment jo era a la banqueta i vaig veure clar que era un tir de partit. Era un moment important perqu\u00E8 no aconsegu\u00EDem distanciar-nos en el marcador i la pilota li va arribar a ella.A la pista tot passa molt r\u00E0pid, per\u00F2 a la vegada tens temps de pensar moltes coses. S\u00ED, jo vaig pensar: &amp;quot;Potser \u00E9s un p\u00E8l lluny per a la seva posici\u00F3 favorita&amp;quot;. Va anotar el tir i vaig dir: &amp;quot;Aix\u00F2 ja ho tenim, aix\u00F2 no se&amp;#039;ns escapa&amp;quot;. Crec que va ser el primer moment en qu\u00E8 vaig veure clar que guany\u00E0vem. Algun altre moment que recordis? S\u00ED, un altre en qu\u00E8 vaig lluitar una pilota amb Elisa Aguilar i Amaya Valdemoro, dues excompanyes. Va ser un moment molt estrany. Jo me&amp;#039;n recordo del tap que Jana Vesel\u00E1 i Maya Moore van fer a la vegada. Quatre mans all\u00E0, buscant la mateixa pilota... S\u00ED, aquest \u00E9s un altre dels moments de la final. Va ser un instant per reafirmar la nostra for\u00E7a com a equip. La veritat \u00E9s que recordo molt millor els instants finals, quan el partit ja estava decidit, que aquells en qu\u00E8 el marcador estava ajustat. Entre la medalla de bronze al Mundial del 2010 i el t\u00EDtol de l&amp;#039;Eurolliga, amb qu\u00E8 et quedes? Guanyar l&amp;#039;Eurolliga \u00E9s una culminaci\u00F3, \u00E9s el t\u00EDtol m\u00E9s gran. Amb la selecci\u00F3 vam viure coses molt intenses i era un campionat mundial, per\u00F2 no vam guanyar el t\u00EDtol, la medalla d&amp;#039;or. Aquesta \u00E9s la difer\u00E8ncia, ara hem guanyat. La difer\u00E8ncia tamb\u00E9 \u00E9s que per guanyar l&amp;#039;Eurolliga has de treballar tot l&amp;#039;any, oi? S\u00ED, aix\u00F2 tamb\u00E9 li d\u00F3na m\u00E9s valor. Est\u00E0s tot l&amp;#039;any treballant molt per a aix\u00F2 i, quan ho aconsegueixes, ho valores m\u00E9s. S\u00F3n molts viatges, molts entrenaments, molts partits... Ara toca repetir. S\u00ED, ja m&amp;#039;ho est\u00E0 dient tothom. La veritat \u00E9s que la sensaci\u00F3 de guanyar, de ser les reines d&amp;#039;Europa, \u00E9s insuperable. Jo et volia preguntar si hi ha alguna cosa que hagis fet igual que l&amp;#039;any passat, quan ja vas guanyar la teva primera Eurolliga femenina. S\u00ED, sobretot moltes rutines pr\u00E8vies a jugar la gran final. S\u00F3n partits amb massa nervis i m&amp;#039;ajuda seguir sempre el mateix esquema. L&amp;#039;equip ha viscut coses especials i ha apr\u00E8s a superar unit adversitats, moments molt dif\u00EDcils. Hem viscut coses tant o m\u00E9s importants que guanyar el t\u00EDtol. El cam\u00ED tamb\u00E9 importa. En qui vas pensar quan vas guanyar? En aquell mateix moment, en ning\u00FA; per\u00F2 a mesura que han anat passant els dies, en molta gent. Penses en la fam\u00EDlia, en la gent que t&amp;#039;ha ajudat... Tots els records es fan grans i en treus la part bona."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.arabalears.cat/esports/Laia-Palau-Guanyar-lEurolliga-culminacio_0_679132134.html>