<http://schema.org/articleBody>
"Trenta-quatre dels trenta-set contes de Mossegar la poma (Quaderns Crema, 2012) van ser publicats al suplement de l&amp;#039;ARA Time Out Cultura . Com va anar?  L&amp;#039;Andreu Gomila em va proposar de recuperar aquesta cosa tan interessant que \u00E9s la publicaci\u00F3 continuada de ficci\u00F3 en un mitj\u00E0 de comunicaci\u00F3. En el projecte hi havia dos constrenyiments molt marcats: la periodicitat (havia de sortir un conte cada setmana) i l&amp;#039;extensi\u00F3 (que havia de ser de 5.000 espais). Has estat molt lector de contes breus? Puc ser m\u00E9s bon o mal lector, per\u00F2 puc llegir de tot: el problema no \u00E9s de g\u00E8nere, sin\u00F3 de la qualitat del que llegeixes.  Quins problemes t&amp;#039;has trobat, treballant en aquests contes? El repte era mantenir la coher\u00E8ncia durant uns mesos i seguir cridant l&amp;#039;atenci\u00F3 del lector. L&amp;#039;estrat\u00E8gia va ser tenir un equip de cinc lectors als quals enviava pr\u00E8viament els contes abans de passar-los a la revista.  Hi havia un tercer condicionant: situar la parella -i les diverses edats de l&amp;#039;amor- en el punt de mira. En tot moment la parella i les relacions en qu\u00E8 s&amp;#039;afronta el que representa el m\u00F3n de la parella hi \u00E9s, aqu\u00ED. Fins i tot per omissi\u00F3: a  Placebo , una dona que acaba de trencar una relaci\u00F3 d&amp;#039;amor es proposa substituir-la a partir d&amp;#039;una mascota. El gran leitmotivdel conte \u00E9s fer-te la pregunta de com substitueixes la parella. De tant en tant, veus persones que tenen una necessitat d&amp;#039;afecte bestial: les relacions amb les seves mascotes s\u00F3n iguals o millors que les que tenen amb la resta de persones que coneixen.  Encara bo que el placebo del conte no t\u00E9 forma de pastilla. El buit pot venir per moltes coses, no exclusivament per haver perdut la parella. Ara b\u00E9, la parella \u00E9s una manera d&amp;#039;omplir el buit. De vegades, no l&amp;#039;omple del tot. &amp;quot;Nom\u00E9s una cosa passa per sobre de l&amp;#039;enamorament, als disset anys: la urg\u00E8ncia del sexe&amp;quot;, llegim a La noia de goma . Si haguessis escrit el llibre fa deu o dotze anys, el sexe hi hauria estat m\u00E9s present? Possiblement. M&amp;#039;hauria estat molt dif\u00EDcil narrar b\u00E9 el sexe: llavors, per\u00F2 tamb\u00E9 ara. Em sembla que no me n&amp;#039;he sortit mai. D&amp;#039;altra banda, em costa trobar escriptors que ho hagin aconseguit. \u00C9s m\u00E9s f\u00E0cil escriure una escena de desencant sexual que no de culminaci\u00F3. A  Baixes pressions hi ha una escena de sexe descrita de manera t\u00E8cnica: &amp;quot;Ella es gira d&amp;#039;esquena i li busca la panxa. Ell li acarona els malucs i se li posa dura. Ella es gira i li fa petons&amp;quot;. La descripci\u00F3 \u00E9s t\u00E8cnica i postural, s\u00ED. \u00C9s un conte de rutina: el sexe tamb\u00E9 ho havia de ser. Tard o d&amp;#039;hora, tothom acaba fent sexe rutinari. El repertori \u00E9s limitat... Encara que hi hagi contes en qu\u00E8 el desenc\u00EDs es fa evident,  Mossegar la poma no \u00E9s un llibre que et deixi tocat an\u00EDmicament. No crec que hi hagi gaire desencant, en tot el que explico, el que passa \u00E9s que costa m\u00E9s d&amp;#039;explicar la vida d&amp;#039;alg\u00FA que \u00E9s feli\u00E7 que la d&amp;#039;alg\u00FA que t\u00E9 algun problema. Buscava contes que tinguessin un contingut  moral , en qu\u00E8 el rerefons hum\u00E0 es fes evident. A Guerra i pau, Volkonski li diu al pare: &amp;quot;Tinc trenta anys. La meva vida \u00E9s trista, avorrida i mon\u00F2tona&amp;quot;. I el pare li respon: &amp;quot;A partir dels trenta anys la vida d&amp;#039;un home ha de ser trista, avorrida i mon\u00F2tona&amp;quot;. Et passes mitja vida intentant conjurar aix\u00F2, si no s\u00F3n problemes m\u00E9s greus. A la vida, tot es va complicant. Des d&amp;#039;un inici, ja est\u00E0 tot complicat. El que passa \u00E9s que te&amp;#039;n vas adonant a mesura que et fas gran. Els problemes es van fent m\u00E9s extensos, complexos i procel\u00B7losos. Tamb\u00E9 hi ha un aprenentatge de la decepci\u00F3: situes els problemes al lloc on pertoca. Als contes de  Mossegar la poma hi ha la descripci\u00F3 d&amp;#039;aquests fen\u00F2mens, per\u00F2 no l&amp;#039;exaltaci\u00F3 de dir que tot va molt malament. Al contrari. Hi ha alguna mirada al present m\u00E9s immediat. A  Monopatins , dos joves han de baixar del n\u00FAvol empresarial que han creat i han de tancar la barraca. Els personatges d&amp;#039;aquest conte tenen un buit existencial important. \u00C9s un conte amb for\u00E7a mala llet. Els lectors es trobaran amb un Ser\u00E9s diferent del de  La for\u00E7a de la gravetat i Contes russos . La meva voluntat \u00E9s seguir expandint-me. La repetici\u00F3 \u00E9s el que m&amp;#039;avorreix m\u00E9s."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.arabalears.cat/cultura/repeticio-que-mavorreix-mes_0_659334117.html>