Není to někdy na škodu, že máme tendenci číst Kafkovy texty autobiografickou optikou?
Skoro ke každému Kafkovu dílu se váže nějaký příběh nebo podrobnost z autorova života. Předpokládám, že čtenářka nebo čtenář, který bere Kafku do ruky poprvé, už je nějakým tím příběhem z Kafkova života „vybavený“. Není to někdy na škodu, že máme tendenci číst Kafkovy texty autobiografickou optikou?