Ještě před slovníkovou částí v něm najdeme přehled jazyků a podobně, jak tomu bylo u slovníků J.Holuba a S.Lyera, i stať o jazykových změnách - od té první, jíž se indoevropština rozdělila na jazyky kentumové a satemové (podle výslovnosti číslovky sto), přes ty, v nichž se na jednotlivé jazyky rozčlenila praslovanština, až po změny, které v českém jazyce proběhly v 16. století.
Již z těchto důvodů je proto třeba přivítat zcela nově Jiřím Rejzkem zpracovaný a nakladatelstvím Leda v květnu vydaný Český etymologický slovník. Na sedmi stech padesáti stranách postihuje podstatnou část soudobé slovní zásoby češtiny (včetně slov nespisovných a nově přejatých) a je koncipován tak, aby mohl sloužit širší veřejnosti. Ještě před slovníkovou částí v něm najdeme přehled jazyků a podobně, jak tomu bylo u slovníků J.Holuba a S.Lyera, i stať o jazykových změnách - od té první, jíž se indoevropština rozdělila na jazyky kentumové a satemové (podle výslovnosti číslovky sto), přes ty, v nichž se na jednotlivé jazyky rozčlenila praslovanština, až po změny, které v českém jazyce proběhly v 16. století.