Byla by však chyba hledat za zrodem vstavače pouze jeho talentové vyladění.
Byla by však chyba hledat za zrodem vstavače pouze jeho talentové vyladění. To jen svádí na scestí. Na něm člověka přidržuje přirozený sklon unikat před vším, co v něm vyvolává pocity neúspěchu. Ve finále dílo zkázy dokonává souvislost s velkým S: o chování člověka nerozhoduje to, co se mu děje, ale jak události čte. A právě ona v mentalitě mnoha lidí funguje tak, že vnímají dílčí neúspěch jako celkový krach. „Nikdy neovládnu souslednost časů a často nevím, u kterého slovesa použít neurčitý způsob a u kterého gerundium, zkrátka neumím anglicky.“ „Po letech chození na fráninu sice pochytím, co se píše v novinách, ale v konverzaci mi vždycky půlka uteče, prostě francouzsky neumím.“ Opravdu?