třídou obyvatelstva, měšťanským obyvatelstvem označovanou za "burany" či
Obecná čeština
je nespisovná forma
českého jazyka používaná obvykle v běžné
ústní komunikaci. V lingvistice se definuje jako
interdialekt používaný zejména v
Čechách a na západní
Moravě – původně jde o nářečí Čech.[1]
Liší se od
spisovné češtiny, která je v neformálním
hovoru většinou vnímána jako nepřirozená. Obecná čeština není kodifikována, a
vyvíjí se proto rychleji a plynuleji než spisovný jazyk. Některé prvky obecné
češtiny mohou časem proniknout do spisovné vrstvy jazyka. Mluvená forma
spisovného jazyka, která má nejblíže k obecné češtině, se nazývá
hovorová čeština.
Slovník spisovné češtiny obsahuje i
některé z výrazů obecné češtiny, které podle autorů začínají pronikat do
spisovné vrstvy. Obecná čeština byla dříve rovněž běžně používána nižší
třídou obyvatelstva, měšťanským obyvatelstvem označovanou za "burany" či
"venkovany", kteří nemluví spisovně.