Zda z toho skutečně vyjde náš přibližně plochý prostoročas, to je opět problém, a stejně tak je problémem jeho stabilita.
Zda z toho skutečně vyjde náš přibližně plochý prostoročas, to je opět problém, a stejně tak je problémem jeho stabilita. I kdyby se totiž podařilo zjistit, že náš prostoročas má mezi jinými nefyzikálními možnostmi velkou pravděpodobnost, bylo by ještě třeba dokázat, že je stabilní vůči malým poruchám (doufejme všichni, že tomu tak je!). Při vyšetřování malých odchylek pozoroval L. Smolin (1997), že poruchy mají podobu uzavřených smyček v prostoru a že jejich časový vývoj se shoduje s tím, který nastává u jednoduchých strunových modelů.