Ihned po válce se podílel na animaci obrovské gorily ve filmu Mighty Joe Young, který se taktéž dočkal remaku a jemuž byl jako prvnímu snímku v historii udělen Oskar za vizuální efekty.
Film o obrovské opici také sledoval v předválečném biografu s otevřenou pusou i tehdy třináctiletý Ray Harryhausen, pro nějž znamenala tato návštěva kina důležitý mezník v jeho životě. Jelikož pochopil, že opici nepředstavuje maskovaný herec a tudíž musí být animovaná, veškeré své další počínání směřoval k vysněnému cíli – stát se animátorem a tvůrcem podobných filmů. Doma v garáži sám zkoušel animovat loutky, které mu pomáhal vyrobit otec a když se mu podařilo později setkat se se svým životním vzorem, bylo o jeho osudu rozhodnuto. Ihned po válce se podílel na animaci obrovské gorily ve filmu Mighty Joe Young, který se taktéž dočkal remaku a jemuž byl jako prvnímu snímku v historii udělen Oskar za vizuální efekty.