"Pro Kafku, který ve svém díle tak často využíval metafor stravy a odmítání stravy, byl takovýto krutý paradox obtížně snesitelný, během četby nedokázal zadržet slzy," popisuje Stach.
Šlo o text nazvaný Umělec v hladovění, což je příběh člověka, který už nechce jíst. Kafka jej redigoval ve chvíli, kdy už jíst skutečně nemohl - potravu přijímal jen nitrožilně. "Pro Kafku, který ve svém díle tak často využíval metafor stravy a odmítání stravy, byl takovýto krutý paradox obtížně snesitelný, během četby nedokázal zadržet slzy," popisuje Stach.