Stranou zájmu nezůstávají ani velící důstojníci, v kapitole nás kromě posledního velitele seznamuje i s jeho dvěma předchůdci, o kterých se česká literatura nezmiňuje.
Samotný text se zabývá vysvětlením nebo spíše seznámením čtenářů s bílými místy třicetileté historie. V úvodu nás autor seznamuje s organizací pilotního výcviku u c. a k. letectva. Tím se dostává k historii rakousko-uherských leteckých náhradních pluků, přičemž nevynechal ani Akciovou společnost strojírny, dříve Breitfeld, Daněk & spol. a První českou společnost na létadla, spol. s r.o. (Al-Ma). Vysvětluje také důvody, proč byl vybrán právě Cheb i samotný vznik tamní Letecké náhradní setniny 16. Stranou zájmu nezůstávají ani velící důstojníci, v kapitole nás kromě posledního velitele seznamuje i s jeho dvěma předchůdci, o kterých se česká literatura nezmiňuje. Představeni jsou také další funkcionáři Leteckého náhradního pluku 16, přičemž Jiří Rajlich se věnuje i českému živlu (personálu c. a k. letectva české národnosti nebo pocházejícímu z Čech), který poté tvořil i základ československého letectva. Nevynechal ani letouny působící u Fliku 16 a obsazení chebského letiště během revolučních dnů na podzim 1918. Dalo by se říct, že opět mapuje bílá místa historie, neboť kdo dnes například ví, jakým způsobem se do sbírek československého muzea dostaly dnes již bohužel zrušené Hansa Brandenburg D.I nebo Fokker A.III.