První písemné doklady o existenci češtiny spadají do 10. stol, kdy se vyděluje  z původního společného prajazyka Slovanů – praslovanštiny.
První písemné doklady o existenci češtiny spadají do 10. stol, kdy se vyděluje  z původního společného prajazyka Slovanů – praslovanštiny. Čeština jakožto kmenové nářečí existovala pravděpodobně již dříve, neboť podle historických údajů přišli naši slovanští předkové na naše území už v 5.– 6. století. Teprve od 12. stol. lze češtinu považovat za jazyk historicky doložený. K dokladům jazyka slouží mimo jiné i nesouvislé památky, jako jsou nápisy na mincích, přípisky či glosy v jinojazyčných literárních textech, citovaná česká slova v latinských textech či vlivy češtiny v jiných slovanských textech.