Nic nenaznačuje v té temnotě, že někde nahoře je velký zámek a on se rozhodne, vejde do vesnice, přijde do hostince.
J.Broukalová: Já si myslím, že to oprávněné není, že je to mimořádně zajímavý text, který je psán pro moderního člověka. A má mu stále co říci. Proces má asi výhodu pro čtenáře v tom, že je snáze uchopitelný, má takový jasný začátek. Když si dnes koupíme Kafkův román Zámek, tak jako první máme scénu, kdy K. v noci přichází do vesnice, nebo ještě než tam přijde, stojí na mostě, dívá se před sebe. Nic nenaznačuje v té temnotě, že někde nahoře je velký zámek a on se rozhodne, vejde do vesnice, přijde do hostince. Tam je hostinský jeho pozdním příchodem velmi zmaten. Všechny pokoje má obsazeny a vykáže mu místo na slamníku přímo v tom lokálu. Ale v lednu 1922 Franz Kafka napsal jiný začátek, který tedy dnes je pokládán za fragment, respektive Max Brod, když ten román připravoval pro první vydání, tak zvolil ten začátek, o kterém jsem mluvila, ale ten původní začátek má název Knížecí pokoj a tam naopak hostinský je připraven na příjezd K. a dá mu ten nejlepší pokoj. K. je zase zaskočen tím, že hostinský je připraven. Hostinský nejprve tvrdí, že je to normální, že přece on jako hostinský musí být připraven na příchod hostů. Pak ale se ukáže, že vlastně o něm ví celá vesnice. Ale to jsem trochu odbočila z té otázky.