A právě z tohoto důvodu také existuje v češtině ona známá
A právě z tohoto důvodu také existuje v češtině ona známá
alternace v základu slova, kdy se Ů v kořeni mění při skloňování a
odvozování na O: Máme sice „vůl“ (1. pád), ale „vola“ (2. pád)
nebo „volovina“. Podobně například „bůh“, ale „bohu“ a
„božský“. Z dnešního pohledu je nesmyslné, že se Ů střídá s O,
ale ono se taky v těchto slovech dřív střídalo jen dlouhé a krátké O,
což je naprosto normální (vól – vola).