Třeba zakladatel Googlu Eric Schmidt předsedá komisi, která řeší integraci technologií ze Silicon Valley do dohledového aparátu USA.
Nejvíc času jsem strávil v Hongkongu, což je takové hraniční místo. Je velmi západní, ale zároveň pevně ukotvené v Číně. Lidé tu naplno využívají čínský i západní internet, není tu žádný firewall, funguje tu Facebook i Twitter, Baidu i WeChat. Když vás zajímají technologické vztahy mezi Západem a Čínou, je to fascinující místo, protože je tu běžné používat oboje. Nějaký čas jsem pak taky strávil v Šanghaji. Nejvíc mě překvapilo, když mi došlo, že vývoj v Číně a na Západě od sebe není tak oddělený, jak ho vykreslují naše média. Když se zjistilo, že spoluzakladatel Alibaby je člen komunistické strany, bylo to velké haló, později vyvolaly mediální šok zprávy o čínském kreditním systému. Jenže ve skutečnosti se na Západě dějí velmi podobné věci. Třeba zakladatel Googlu Eric Schmidt předsedá komisi, která řeší integraci technologií ze Silicon Valley do dohledového aparátu USA. Ve své knize jsem například psal o plánech londýnského dopravního podniku odměňovat cestující, když zvolí méně frekventovanou cestu. A to není od situace v Číně tak daleko. Média hrozně ráda vykreslují Čínu jako hrozivou dystopii a je pravda, že v mnoha ohledech je to dost jiný svět. Když se ale budeme bavit čistě o korporátních technologiích a jejich prorůstání našimi životy, o tom, jak ovlivňují naše města, náš pohyb a chování v nich, děje se u nás i v Číně to samé. Jako bychom příběhy o dystopické Číně vyprávěli proto, abychom se mohli plácat po zádech, že u nás to je demokratické a svobodné. Ale to prostě v otázce technologií není pravda. Technologie čím dál víc řídí náš pohyb i naše myšlenky.