Když se ten stroj porouchá, tak se dějou věci… Myslím, že to je ta jedna z těch cest, jak ke Kafkovi přistupovat a je to ta cesta, kterou otevírá ten jazyk sám.
P.Fischer: Já myslím, že to jsou 60. léta, kdy vznikl dojem, že jsme objevili autora, který předpověděl náladu té doby, řekněme nějakou existenciální krizi, úzkost, absurditu, prostě všechny ty věci se najednou v tom Kafkově díle začali hledat. Já bych jenom udělal krátkou poznámku k té němčině. Mě fascinovalo a fascinuje, a nejsem germanista, ale německy jsem se učil dlouho a čtu v němčině. Mě tedy fascinuje ta preciznost a přesnost, téměř strojová dokonalost. A to myslím není náhoda, to je prostě ten Kafkův způsob, on tím do velké míry předvádí svět, ve kterém žijeme. Když se ten stroj porouchá, tak se dějou věci… Myslím, že to je ta jedna z těch cest, jak ke Kafkovi přistupovat a je to ta cesta, kterou otevírá ten jazyk sám.