Pro přechylování k fem. osobním se uplatňoval suf. ‑ka ( kuchařka).
Potřeby nových pojmenování byly uspokojovány aktivizací řady slovotvorných typů. Jména konatelská se odvozovala sufixem ‑ář/‑ař ( krčmář, masař), u jmen činitelských se vyhranila specializace sufixu ‑tel na odvozování od sloves vyjadřujících činnosti intelektuální ( hledatel) a ‑č od sloves pojmenovávajících děje fyzické ( lamač). U jmen míst se začal uplatňovat sufix ‑na ( čeledna). U pojmenování mužských nositelů vlastností se vyhranila komplementární distribuce suf. ‑ec pro základy zakončené na V+K ( lakomec) a ‑ík pro základy zakončené na K+K ( nedorostlík). Pro přechylování k fem. osobním se uplatňoval suf. ‑ka ( kuchařka). U deminutiv přestaly být produktivní sufixy c‑ové ( ‑ec, ‑icě, ‑ ce) a odvozuje se jen pomocí k‑ových ‑ek/‑ík, ‑ka/‑ička, ‑ko. Vyhraňuje se přitom distribuce suf. ‑ek/‑ík a ‑ka/‑ička podle zakončení základu na V+K či K+K.