Vždyť sám Kafka jednou řekl Oskaru Pollakovi: Praha nepustí.
Pokud tedy nechceme číst Kafku povrchně, měli bychom jej chápat jinak než jako umělce opěvujícího své rodné město. Vždyť sám Kafka jednou řekl Oskaru Pollakovi: Praha nepustí. Ani Tebe, ani mě. Tahle matička má drápy. To se člověk musí přizpůsobit nebo – . Ze dvou stran bychom ji museli podpálit, na Vyšehradě a na Hradčanech, pak by se nám snad podařilo uniknout. [14] Nadto nelze nepřipomenout poněkud jiné podmínky, v nichž Kafka tvořil – ať už budeme akcentovat lehký antisemitismus Rakouska-Uherska, jinou podobu židovské čtvrti, nebo třeba starosvětské, patriarchální společenské zřízení. [15]