Je to podobné, jako když malé dítě sleduje pohádku v televizi samo nebo s rodičem.
Počítačové hry, ať chceme, nebo ne, jsou součástí světa dětí, a jestli se o ten jejich svět chci zajímat, musím jej přijmout takový, jaký je. I když si třeba můžu myslet, že je to ztráta času a že jsou hry hloupé. Jenže když to řeknu svému dítěti, může to vztáhnout na sebe, že je ono hloupé. Je lepší si hru zkusit zahrát a pokusit se pochopit, co na tom vaše dítě baví. Je to podobné, jako když malé dítě sleduje pohádku v televizi samo nebo s rodičem. A ještě lepší je, když se rodič aktivně zajímá o to, co v té pohádce vidí, co dítě cítí a co si o tom myslí. Efekt sledování pohádky, stejně jako počítačové hry, bude mnohem větší, když se tomu rodič otevře.