Pokud tedy nechceme číst Kafku povrchně, měli bychom jej chápat jinak než jako umělce opěvujícího své rodné město.
Pokud tedy nechceme číst Kafku povrchně, měli bychom jej chápat jinak než jako umělce opěvujícího své rodné město. Vždyť sám Kafka jednou řekl Oskaru Pollakovi: Praha nepustí. Ani Tebe, ani mě. Tahle matička má drápy. To se člověk musí přizpůsobit nebo – . Ze dvou stran bychom ji museli podpálit, na Vyšehradě a na Hradčanech, pak by se nám snad podařilo uniknout. [14] Nadto nelze nepřipomenout poněkud jiné podmínky, v nichž Kafka tvořil – ať už budeme akcentovat lehký antisemitismus Rakouska-Uherska, jinou podobu židovské čtvrti, nebo třeba starosvětské, patriarchální společenské zřízení. [15]