III. Závěr: Shrnutí všech hlavních myšlenek - vyzvednout všechny klady, potom zápory (jenom v určitých bodech), vypsat hlavní myšlenky, které z toho vyplývají, doporučení k dalšímu studiu - formou souvětí, jednoduchých, nepříliš složitých - argumentační část se odděluje do odstavců citace v uvozovkách
Pre zlepšovanie vášho zážitku na našich stránkach používame
cookies.
OK

Všetky kategórie

- Všetky kategórie
- Spoločenské vedy
  - Ekonómia
  - Filozofia
  - Náboženstvo
  - Pedagogika
  - Politológia, Sociológia
  - Právo
  - Psychológia
  - Sociálna práca
- História
  - Osobnosti
  - Slovenské dejiny
  - Svetové dejiny
- Slovenský jazyk
  - Autori
  - Čitateľský denník
  - Gramatika
  - Literatúra
  - Slohy
- Cudzie jazyky
  - Ruský jazyk
  - Francúzsky jazyk
  - Talianský jazyk
  - Angličtina
  - Nemčina
  - Španielčina
- Prírodné vedy
  - Biológia
  - Chémia
  - Fyzika
  - Geografia
  - Matematika
  - Medicína
- Maturitné otázky
  - Tematické okruhy
  - Slovenský jazyk
  - Anglický jazyk
  - Nemecký jazyk
  - Matematika
  - Fyzika
  - Chémia
  - Biológia
  - Odborné predmety
  - História
  - Náuka o spoločnosti
- Ostatné témy
  - Monitor 9
  - Gastronómia
  - Protokoly Fyzika
  - Informatika
  - Protokoly Chémia
  - Osobnosti
  - Šport
  - Umenoveda
- Ťaháky
  - Cudzie jazyky
  - História
  - Informatika
  - Prírodné vedy
  - Slovenský jazyk
  - Spoločenské vedy

Hľadaj

22662 ťahákov a referátov



# Maturitní otázka č.2 - Púvod a vývoj českého jazyka, nejstarší česká literatúra

český jazyk • 4 strany (2368 slov) • Čítané 8959 krát • Hodnotené 899-krát

#### PŮVOD A VÝVOJ ČESKÉHO JAZYKA

- indoevropská jazyková rodina, prajazyk, ve 2. tisíciletě se to rozrůzňuje, vznikají jednotlivé větve - předpoklad existence praslovanštiny (v době, kdy žili mezi Dněprem a Dněsrem) x na počátku letopočtu stěhování národů

ROZDĚLENÍ

a) východoslovanské jazyky - ruština, běloruština, ukrajinština

b) západoslovanské jazyky - čeština, slovenština, polština, lužická srbština c) jihoslovanské jazyky - chorvatština, slovinština, srbština, makedonština, bulharština - v jednotlivých větvích kontakty => jsou si nejblíže

VÝVOJ - postupně se začali odlišovat x do 10. stol. se mohli normálně domluvit x staroslověnština - vznikla z makedonštiny, ze Soluňského nářečí + písmo hlaholice (z malé řecké abecedy) a cyrilice (velké řecké abecedy)

ZÁPADOSLOVĚNŠTINA - polština - nejméně změn, na úrovní 14. stol. -ê - [ en] , o [ on] = nosovky, zůstali x u nás se změnili v dvojhlásky (ve slovenštině kô n [ kuoň] , u nás ů = kůň) - zůstaly spřežky (cz ® c ® č - u nás díky spřežkovému systému Mistra J. Husa od 15. st. nejsou) - zůstalo W (u nás odstraněno v 19. stol.), různě se čte - zůstalo tvrdé - v češtině další vývoje => ř

SPOLEČNÉ ZNAKY - slovní zásoba - obdobné kořeny slov - podobná slovotvorba

REFERÁT - odborný styl, úkolem informovat na určité úrovni o daném problému (vědecký, společenský, politický) - buď na odborné téma => odboný styl, blíží se výkladu, nebo hodnotický (politické nebo kulturní záležitosti) => blíží se kritice - ústní nebo písemná podoba - forma výkladu x nepřehnat odbornost argumentů, v rovině obecných znalostí - podle toho, komu určen => pro laiky jednodušší, pro odborníky náročnější

- jazyk: věcný, založený na neutrálním vyjadřování, můžeme použít citaci, emotivní výrazy jenom v argumentaci

- písemný:

I. Úvod: stručně o čem budeme psát a zdůvodnění zájmu o danou problematiku

II. Stať: logicky postupujeme, text musí navazovat, argumentujeme ve věcech, o kterých mluvíme - - nemusíme argumentaci přehánět, jenom v základní rovině - průřez tématem, to nejdůležitější vyzvednout, některé pojmy můžeme podtrhnout

III. Závěr: Shrnutí všech hlavních myšlenek - vyzvednout všechny klady, potom zápory (jenom v určitých bodech), vypsat hlavní myšlenky, které z toho vyplývají, doporučení k dalšímu studiu - formou souvětí, jednoduchých, nepříliš složitých - argumentační část se odděluje do odstavců citace v uvozovkách

#### NESTARŠÍ ČESKÁ LITERATURA (pol. 9. - pol. 15. st.)

- zlomkovitost literatury, anonymní skladby (necítí potřebu být známí + přebírají náměty)

- 3 jazykové vrstvy: STAROSLOVĚNŠTINA --> LATINA --> STAROČEŠTINA (od 12. st.)

#### I. STAROSLOVĚNŠTINA (pol. 9. - konec 11. st.)

- s příchodem Konstantina a Metoděje (863) - přinesly staroslověnštinu, hlaholici (z malé řecké abecedy) a cyrilici (z velké řecké abecedy)

- přeložili část EVANGELIA (Nový Zákon) + úvod „Proglas“ = programová obhajoba staroslověnské vzdělanosti - lidé musí náboženskému textu rozumět => přeložili jej - obhajují staroslověnštinu jako jazyk vzdělanců

- po jejich smrti vznikají „PANONSKÉ LEGENDY“ = podle oblasti, odkud přišli, vydáno jejich žáky

- „Život Konstantinův“, „Život Metodějův“

#### II. MÍSENÍ JAZYKŮ (10. - 12. st.)

- od 11. st. proniká latina - Přemyslovci chtějí lépe komunikovat s Německem - staroslověnština se udržuje v SÁZAVSKÉM KLÁŠTEŘE x 1097 duchovní vyhnáni

- latinsky: „Kristiánova legenda“ - skladba vysokého stylu => psal vzdělanec

- podtitul: „Život a utrpení sv. Václava a jeho babičky sv. Ludmily“ - Václav popisován jako normální člověk, který se chová jako obyčejní lidé, nebojí se práce - počátky křesťanství u nás

- „Hospodine, pomiluj ny“ - nejstarší dochovalá duchovní píseň - umět - kombinace několika jazyků

- staroslověnština, staročeština, latina

- koncem 11. stol. převládá LATINA - jazykem bohoslužebným i uměleckým - mluví se tak u dvoru

- Kosmas: „Kronika česká“ - psáno latinsky, líčí české dějiny až do počátku 12. stol.

- 3 části: „Kniha první - Bájivá vyprávění starců“ - použití českých legend

- „Kniha druhá - Hodnověrné zprávy svědků“ - co slyšel vyprávět, o počátcích českého státu

- „Kniha třetí - Vlastní zážitky“ - převypravuje svůj život - objektivní hodnocení českých dějin, naráží na dva problémy: - latinské x staroslověnské písemnictví, neuznává staroslověnské bohoslužby x uznává jejich vzdělanost - snaha o pokřesťanštění českých zemí, panovník x biskup, stav církve před celibátem

- vlastenecké - zastává české zájmy, použil česká jména, česká přísloví přeložil do latiny - vysoký styl: dlouhá a složitá souvětí, obrazné vyjadřování, citáty, básně, převládají fakta - vzorem pro Dalimilovu kroniku a Kroniku českou - glosy: výpisky nebo vysvětlivky do latinských textů - nejprve překlady, poté české komentáře po krajích - „Svatohořecká glosa“, „Vídeňská glosa“ - 1157 vzniká první česká souvislá věta ze zakládající listiny litoměřické kapituly

#### III. PŘEVAHA ČESKÉ LITERATURY (13. - 15. ST.)

- vzdělanost získává i šlechta => začíná psát + kolonizace, zakládání měst => vznik měšťanské literatury

a) Období laicizace - vznikají milostné rytířské eposy „Tristan a Isolda“, „Píseň o Cidovi“, „Píseň o Rolandovi“

- období gotiky => národní literatury

- „Svatý Václave“ - funkce české hymny, z 12. st.

- „Alexandreis“ - veršovaný epos o Alexandru Velikém v rozhraní 13. a 14. stol. - přizpůsobování českému prostředí, psáno staročesky, Alexandr symbolem pravého rytířství - zachycuje dobu za Přemysla Otakara II., psáno vysokým stylem - mravokárné rady nástupcům

b) Období demokratizace (pol. 14. - pol. 15. st.)

= zlidovění - píšou všechny vrstvy => vzniká satira, kritika

- Karel IV.:

„Vita Caroli“ - popisuje své osudy, zdary i nezdary

- „Majestas Karolina“ - zákoník x nepřijat - ustanovil korunovací řád - dělení literatury na vyšší a nižší styl:

- VYŠŠÍ: národní témata, často přejatá

- NIŽŠÍ: jednoduchá kompozice, jazyk, témata z českých dějin

- vznik dvou legend:

- nižší styl: „Legenda o svatém Prokopu“ - Prokop zakladatel Sázavského kláštera, po jeho smrti slovanští kněží vyhnáni, přišli němečtí x také vyhnáni - symbolem češství, ochránce proti cizímu vlivu

- vyšší styl: „Život svaté Kateřiny“ - milostné prvky ve vztahu ke kristu - dostala od něho prsten - z pohanské královské rodiny x přešla na křesťanství => mučena, zabita - složitý jazyk, kompozice, symbolika barev

- vzniká drama: náboženské hry hrané v kostelech - ukřižovaní a vzkříšení krista - vlastnosti soudobých lidí, společnosti

- „Hry o třech Mariích“

- „Mastičkář“ - fraška - původně mezihry, potom na tržiště => komediální záležitosti - tři Marie chtějí nabalzámovat tělo Kristovo - scéna z nákupu mastí - poprvé není hrdinou šlechtic, obraz středověkého trhu

- rytířská epika: inspirace v Evropské literatuře o Alexandru Velikém, o rytířích kulatého stolu - chybí nám národní rytířská epika („Píseň o Rolandovi“, „Píseň o Cidovi“) - hrdinský x rytířský epos: v hrdinském hrdina bojuje jenom za zájmy panovníka x rytířský - chce lásku, peníze, moc)

- CHRÉTIEN DE TROYES

- „Tristram a Izolda“

- námětem osudová láska a její boj se společenskými konvencemi - v různých literaturách různé zakončení

- „Trojanská kronika“ - rytířský epos psaný prózou - z Řecké legendy o Trójanské válce x umístěno do středověkého města, typičtí středověcí rytíři - 1468 - 1. česká vytištěná kniha pomocí knihtisku

- filosofická próza:

„Tkadleček“ - jazykově nejdokonalejší dílo té doby u nás - Tkadleček = tkadlec slov - rozmluva spisovatele a neštěstí - proč básníka opustila jeho milá - neštěstí zvítězí - člověk nemá právo ovlivňovat svůj osud

- milostná poezie:

a) LIDOVÁ: „Jměj se dobřě, srdečko“ - z ústní lidové slovesnosti - kromě lásky k lidem i láska k bohu, narážky na nestálost lásky

b) UMĚLÁ: „Závišova píseň“ - milostná trubadůrská poezie inspirovaná francouzskou tvorbou, která se šíří po celé Evropě - hlavně o křížových výpravách - v Německu minnesengři, v Anglii - žákovská (vaganská) poezie: píší vysokoškolští studenti univerzit

- čistě česká, latinská, nebo makarónská (česko - latinská)

a) MILOSTNÁ: obhroublá, vulgární - o skutečné lásce

b) SATIRA: „Píseň veselé chudiny“ - o bídě studentů x dělají si z toho legraci => satira na sebe sama

- „Podkoní a žák“ - na začátku se vychvaluje, jak je na tom dobře x zjistí, že jsou na tom stejně => => končí to rvačkou - oba jsou na tom dost mizerně - čí postavení je lepší, kdo má lepší vyhlídky

- měšťanská satira:

„Hradecký rukopis“ - 2 části: „Desatero kazanie Božie“ a „Satiry o řemeslnících a konšelích“ - jak se provinili proti desateru nebo etice, v desateru varování, v satirách hrozba peklem

- šlechtická satira:

SMIL FLAŠKA Z PARDUBIC: „Nová rada“

- alegorická skladba - líčí sněm zvířat - mají za úkol rozhodnout o něčem - předsedá lev x všechny rady jsou takové, že hájí zájmy těch daných zvířat - lev = král, zvířata = šlechta => satirická, ironická alegorie na českou šlechtu

## Kľúčové slová (skús tiež tieto kľúčové slová)

## Podobné referáty

12345

12345

12345

12345

12345

12345

12345

12345

12345

12345

## Diskusia (0 príspevkov)

© Ringier Slovakia Media s.r.o. Autorské práva sú vyhradené a vykonáva ich prevádzkovateľ portálu.

Spravodajská licencia vyhradená.