Při snímání rostlin je využíváno jejich typické spektrální charakteristiky, tedy různé míry odrazivosti a absorbce jednotlivých složek světelného spektra.
Při snímání rostlin je využíváno jejich typické spektrální charakteristiky, tedy různé míry odrazivosti a absorbce jednotlivých složek světelného spektra. Odrazivost modré a červené složky světla je minimální z důvodu absorbce tohoto pásma při fotosyntéze. Zelená složka světla má odrazivost vyšší, odtud tedy zelená barva chloroplastů. Zásadní je pak vysoká odrazivost blízkého infračerveného pásma, která je již pro oko neviditelná. Je dána buněčnou strukturou a průduchy na povrchu listů a u zdravé rostliny je odrazivost v této části spektra nejvyšší. Pokud ale rostlina trpí stresem, který se projevuje také změnou pórovité struktury, dojde ke snížení odrazivosti a to typicky dříve, než se stres projeví ve viditelné části spektra (např. změnou barvy listu).