V kapitole Čtyři pokusy o záchranu Barnabášovy rodiny autorka tyto možnosti rozpracovává: Amálie B. přijde do jiného stavu.
Je zřejmé, že Moníková neanalyzuje Kafku, ale mocenské principy – přesněji principy totalitní moci – na základě Kafkových textů. Již citovaná věta duchovního z Procesu je pro ni jednoznačně „apologetikou takového soudního řízení, jež se neunavuje rozsudkem, ale rovnou sahá k vraždě. Žádná náboženská interpretace nemůže nijak zmírnit takovýto stav věcí ...“ Moníková navrhuje východiska z totalitní uzurpace jedince: myšlením opustit sféru platnosti logiky donucování. Vymknout se neprodyšnému systému vztahových pastí v Procesu – naději vidí v odporu Josefa K. k násilí vůči jiným i sobě: odmítne si, jakkoli ho k tomu logika textu téměř dohnala, vrazit sám nůž do srdce. Ignorovat vykonstruovaný kolektivní blud (zámek). V kapitole Čtyři pokusy o záchranu Barnabášovy rodiny autorka tyto možnosti rozpracovává: Amálie B. přijde do jiného stavu. Nebo, důsledněji, Olga prostě odejde („she´s leaving home, bye, bye“).