Matka Franze tuze miluje, ale nemá nejmenší tušení, kdo je její syn a jaké má potřeby.
Matka Franze tuze miluje, ale nemá nejmenší tušení, kdo je její syn a jaké má potřeby. (…) Už často jsem se s paní Kafkovou dohadoval. Všecka láska není nic platná, když chybí pochopení. (…) Konečně našel to [tzn. jíst vegetariánskou stravu a spát v práci] , co mu vyhovuje (…) . Ale rodiče… musel bych se rozhořčit. Díky bohu je Franz tvrdošíjný a trvá přesně na tom, co mu prospívá. Rodiče právě nechtějí uznat, že výjimečný člověk, jako je Franz, potřebuje také výjimečné podmínky, aby nezakrněl jeho jemný duch. [10]