Náboženské interpretace se nabízejí, už Max Brod pokládal Franze Kafku za v prvé řadě religiózního myslitele, a v tomto ohledu vůbec není jediný.
„My vůbec nevíme, jaký ten soud je. Zdůrazňují to skoro všichni interpreti nebo mnoho interpretů, že soud je jakési prázdné místo, do kterého pak můžeme dosadit nejrůznější obsah. Právě to činí Kafkův román tak znepokojivým, mnohostranným a mnohoznačným. Můžeme ho interpretovat nejrůznějším způsobem. Vina je základní kategorií v Kafkově díle, to máte naprostou pravdu. Není to vina ve smyslu trestního práva nebo v mravním smyslu, ale je to metafyzická, náboženská vina, od které se člověk vůbec nemůže osvobodit. Náboženské interpretace se nabízejí, už Max Brod pokládal Franze Kafku za v prvé řadě religiózního myslitele, a v tomto ohledu vůbec není jediný. Kafka psal náboženské aforismy, velmi se zajímal o chasidské legendy a četl i dílo Sørena Kierkegaarda, křesťanského existencialistického myslitele.“