Adj. kompozita patří ke dvěma typům: typ s předním členem adj. a zadním subst.: křivonohý, milosrdný a typ s předním členem numerálním; ten mívá gen. podobu: dvúnohý, desětistrunný.
Subst. kompozita, vlastní i sufixální, představují několik typů: typ se zadním členem deverbálním a předním subst. či adj.: listopad, dobrodienie, zlatotepec, mužobojcě; ostrovid, živobytie; ojediněle se objevuje subst. přední člen v gen. podobě: vínabranie; typ s předním členem verbálním mívá někdy morfologickou charakteristiku zadního členu subst. změněnu ve prospěch mask.: lomikámen, trativod. Typ s předním členem numerálním má přední člen v podobě gen.: pětilist, polukrúžek, polúdnie. Přechodného rozmachu došel zejména typ s předním členem polú‑ a sufixem ‑ ie ( polúbotie). Typ s předním členem adj. a zadním subst. má někdy morfologickou charakteristiku zadního členu změněnu ve prospěch mask.: zlosyn, velryb. Subst. kompozita se často uplatňují v oblasti ↗onymie. Adj. kompozita patří ke dvěma typům: typ s předním členem adj. a zadním subst.: křivonohý, milosrdný a typ s předním členem numerálním; ten mívá gen. podobu: dvúnohý, desětistrunný. Kompozita s předním členem subst. mívají už často analogický konekt, nejčastěji ‑o‑, nikoli původní zkrácený kmenotvorný vokál. Přední člen adj. bývá připojen konektem ‑o‑, přední člen verbální konektem ‑i‑.