Až dosud se kvantová teorie gravitace zabývala jen třírozměrným prostorem, který se stal „pěnovitým“.
Na druhé straně je nutno přiznat, že je dosud mnoho neřešených problémů. Hlavně zůstává neobjasněna úloha gravitonů v teorii a časový vývoj. Až dosud se kvantová teorie gravitace zabývala jen třírozměrným prostorem, který se stal „pěnovitým“. Pokud tyto problémy nejsou řešeny, nelze tvrdit, že byla vytvořena kvantová verze obecné teorie relativity, popřípadě úplná kvantová teorie gravitace. Čas není – v duchu obecné teorie relativity – vnější pojem nezávislý na prostoru. Z mnoha možných geometrických veličin je nutno vybrat jednu, která by sloužila jako míra času. U jednoduchých kosmologických modelů se pro tuto roli nabízí například poloměr vesmíru. Uspořádaná posloupnost kvantových prostorů odpovídajících rostoucím nebo klesajícím poloměrům (či jiným vhodným časovým parametrům) pak může vést k čtyřrozměrnému prostoročasovému modelu.