Zahrnoval slavnosti řemeslníků v den svátku patrona jejich cechů, nejznámějšími příklady jsou krejčovský Slamník&action=edit&redlink=1 "Slamník (slavnost) (stránka neexistuje)") či Štrozok v Bubenči a ševcovská Fidlovačka&action=edit&redlink=1 "Fidlovačka (slavnost) (stránka neexistuje)") v Nuslích.
Odlišnou podobu, projevující se především vyšší organizovaností a okázalostí, měl obyčejový cyklus ve městech. Zahrnoval slavnosti řemeslníků v den svátku patrona jejich cechů, nejznámějšími příklady jsou krejčovský Slamník&action=edit&redlink=1 "Slamník (slavnost) (stránka neexistuje)") či Štrozok v Bubenči a ševcovská Fidlovačka&action=edit&redlink=1 "Fidlovačka (slavnost) (stránka neexistuje)") v Nuslích. Slavnosti pořádala i různá bratrstva a školy se svými žáky. Největší rozdíly mezi venkovem a městem se objevovaly v letnicových zvycích..[2]