Je očividné, že Kafkovo vidění vychází z (p)oddání se trýzni a neřešení vnitřního sporu, jenž je zřejmě zčásti i uměle živen.
Je očividné, že Kafkovo vidění vychází z (p)oddání se trýzni a neřešení vnitřního sporu, jenž je zřejmě zčásti i uměle živen. [7] Můžeme se poté dotazovat, zda – či spíše proč – je toto neřešení a rochnění se v leckdy možná uměle tvořených problémech pro dnešní čtenáře zvláště věrné či inspirativní…