Stojí jistě za úvahu, zda efekt softwarových produktů založených na různých formách zpracování přirozeného jazyka je úměrný množství námahy potřebné pro jeho vývoj.
Odpověď na otázku „jestli vůbec“ je vázána na konkrétní případy propojení lingvistiky a informatiky. Stojí jistě za úvahu, zda efekt softwarových produktů založených na různých formách zpracování přirozeného jazyka je úměrný množství námahy potřebné pro jeho vývoj. Toto hledisko (snížení lidských i hmotných zdrojů) vedlo v devadesátých letech v počítačové lingvistice k jistému průlomu – k masivnímu nasazení statistických metod. Zatímco v první polovině 20. století to byli převážně lingvisté, z jejichž strany vycházela iniciativa k výzkumu počítačového zpracování jazyka, ke konci 20. století to byli překvapivě převážně matematici, statistici, fyzici a informatici, kdo přicházeli s novými impulsy. Vyspělé počítačové technologie poskytují základnu i pro strojové učení. Při strojovém učení se totiž počítačový program učí z různě rozsáhlých souborů jazykových dat, textových i mluvených, aby následně mohl ne zcela nahradit, ale částečně zastoupit člověka v automatizaci činností svázaných s přirozeným jazykem.