Když to takhle řeknu, ihned mi před očima vytane Palle Danielsson.
A pokud jde o kontrabas? Svůj ideál bych charakterizoval jako hru nabitou emocí a přitom v souladu s nástrojem. Když to takhle řeknu, ihned mi před očima vytane Palle Danielsson. Ten doslova basu ždímá emocionálním, instinktivním způsobem a přitom je to úžasně basové hraní. Říká se, že jsou dva druhy muzikantů – jedni jdou na muziku přes nástroj a jeho pomocí vytváří hudbu. Instrument je pro ně prvotní věcí. Zatímco ti druzí mají před sebou muziku a nástroj berou vlastně jako prostředek. Řadil bych se k té druhé skupině. Nejsem fanatik nástroje, který s basou spí v posteli, nejsem s ní až tak srostlý. Basa pro mě není posvátná. Je to ovšem úžasná almara se strunami, která v sobě má přímo mystickou kvalitu. Stačí zahrát jeden dva tóny a má to strašný náboj. To mě uspokojuje. Takže nemusím hrát vždy jenom strašně rychle v palcové poloze. Čímž ovšem takové hraní nechci umenšovat!