Kroužek nad u, který dnes vnímáme jako diakritické znaménko, tedy původně reprezentoval o‑ový element zanikající dvojhlásky [uo].
Změna [ó] > [ú] byla pozvolná: v dvojhlásce [uo] nejprve převládal o‑ový element (o čemž svědčí např. psaní duóm [duom]), postupně v ní však začal převládat element u‑ový (o čemž svědčí např. psaní zástupúow [zástupuov]). Celý průběh hláskové změny [ó] > [ú] lze graficky představit takto: [ó > uo > uo > uo > ú]. Dominantní pozice u‑ové složky a slabší pozice doprovodné o‑ové složky v dvojhlásce [uo] se nejspíš ještě v době existence této dvojhlásky odrazila v grafice: dvojhláska se začala zapisovat písmenem ů. Jde vlastně o zajímavé spojení dvou písmen do jednoho: písmeno u reprezentuje dominantní u‑ovou složku postupně zanikající dvojhlásky, nad ním je pak nadepsáno malé o, které reprezentuje slabší prvek o‑ový, tj. uo > ů. Kroužek nad u, který dnes vnímáme jako diakritické znaménko, tedy původně reprezentoval o‑ový element zanikající dvojhlásky [uo]. Po dokončení změny [uo] > [ú] pak písmeno ů začalo označovat hlásku [ú] pocházející z této zaniklé dvojhlásky.