V r. 1966 dospěl Slovník spisovného jazyka českého k heslu termín a uvádí při něm tuto definici: „termín … (odb. a zast. též terminus technicus …) jaz. odborné pojmenování s přesným jednoznačným významem; odborné pojmenování; neodb. přesnější pojmenování vůbec.“ — V této definici je použito jako nejbližšího rodového pojmu (genus proximum) pojmenování.
V r. 1966 dospěl Slovník spisovného jazyka českého k heslu termín a uvádí při něm tuto definici: „termín … (odb. a zast. též terminus technicus …) jaz. odborné pojmenování s přesným jednoznačným významem; odborné pojmenování; neodb. přesnější pojmenování vůbec.“ — V této definici je použito jako nejbližšího rodového pojmu (genus proximum) pojmenování. Zdá se proto, že se zde uplatnil vliv definice sestavené Čs. ústřední terminologickou komisí, kde se tohoto výrazu rovněž použilo, takže se zřetel obrátil k formální slovotvorné stránce, jak se s tím setkáváme zejména ve slovenštině, kde se na jazykovou formální stránku odborných názvů a jejich slovotvornou ústrojnost vždy kladl značný důraz (průzračnost termínů).