Tak standardní model uspokojuje současné potřeby fyziky elementárních částic a dává jí teoretickou výzbroj k vysvětlení světa od nejmenších dnes dostupných velikostí (~10-18 m) až do měřítka metrů.
Fyzika elementárních částic udělala nepochybně v posledních desetiletích nesmírný experimentální a technický pokrok. Počet částic pozorovaných v ohromných urychlovačích se stále rozmnožuje a zároveň se na teoretické úrovni podařilo uskutečnit dalekosáhlé sjednocení fyzikálních představ o struktuře hmoty a o základních interakcích v přírodě. Takzvaný standardní model obsahuje jen poměrně málo základních kamenů: leptony, jako jsou elektron a neutrino, a kvarky, z nichž se skládají těžší částice, jako protony a neutrony. K tomu přistupují intermediální částice zprostředkující síly či interakce, jako je foton, světelné kvantum, které přenáší elektromagnetickou interakci. Kromě elektromagnetizmu umožňuje standardní model popsat ještě dvě další interakce, „silnou“ a „slabou“, které působí na úrovni atomových jader a odpovídají za jejich stabilitu i za radioaktivní rozpad. Tak standardní model uspokojuje současné potřeby fyziky elementárních částic a dává jí teoretickou výzbroj k vysvětlení světa od nejmenších dnes dostupných velikostí (~10-18 m) až do měřítka metrů.