( Čech), a to bylo východiskem k postupnému pronikání nových koncovek: dat.
V deklinaci plurálových vlastních jmen místních se prosadil akuz.-nom., tj. akuz. forma ve funkci nom.: Čechy, Brozany, Lobkovice za starší Češi, Brozěne, Lobkovici; uchovala si také pův. bezkoncovkový gen. ( Čech), a to bylo východiskem k postupnému pronikání nových koncovek: dat. Čechám, lok. Čechách, instr. Čechami. Tím se tato jména formálně odlišila od jmen obyvatelských, resp. ↗etnonym, z nichž vznikla.