Nejhezčí analogie je, kupodivu, s astronomií: pokud si vybavíme vývoj astronomie od středověku, snažila se vysvětlit postavení hvězd na obloze tak, že vytvářela matematické modely a porovnávala je s naměřenými daty (tj. s polohou hvězd na obloze).
V těch letech se stal zcela dominantním směr, který přidává k matematickým a formálním postupům, dosud v lingvistice používaným, statistiku už ne jako věc popisnou, ale jako metodu modelování jazykových jevů. Tyto statistické metody (viz rámeček) v počítačové lingvistice posunuly počítačovou lingvistiku velmi výrazně k vědám experimentálním, a definitivně tak skončilo konsensuální pojetí některých směrů vývoje tohoto oboru. Jakými metodami se tedy dnes postupuje? Nejhezčí analogie je, kupodivu, s astronomií: pokud si vybavíme vývoj astronomie od středověku, snažila se vysvětlit postavení hvězd na obloze tak, že vytvářela matematické modely a porovnávala je s naměřenými daty (tj. s polohou hvězd na obloze). Postupně tak astronomie došla k jednodušším a jednodušším (a adekvátnějším!) modelům vesmíru. V přírodních vědách se jedná o postup zcela obvyklý. Jak však v lingvistice měříme jazyk? Na první pohled věc prakticky nemožná. Avšak po desetiletích vývoje formálních prostředků popisu jazyka a jejich osvojení experty-lingvisty je možno k takovému „měření“ tyto experty využít – dáme-li totiž velké množství textů nebo promluv analyzovat za pomoci počítačových nástrojů jazykovým expertům podle předem zadaného scénáře, dostaneme ono potřebné „měření“ – samozřejmě v symbolickém smyslu. Tato „ jazyková data“ pak lze použít pro automatické zjištění parametrů známými nebo modifikovanými metodami strojového učení nebo i jednoduššího přímého statistického modelování.