Výsledkem bylo, že již 13. října 1919 byla v
Paříži sjednána mezinárodní „Úmluva o úpravě letectví“ (Convention
Relating to the Regulation of Aerial Navigation – Pa- řížská
úmluva), k níž přistoupilo 38 hlavně evropských států včetně
tehdejší ČSR.
# Historie, regulace a právo v letecké dopravě, role letecké dopravy v globálním světě

24.7.2018

Svět letecké dopravy, díl
druhý   Ve druhém díle nahlédnutí do světa
letecké dopravy se dotkneme historie včetně vývoje leteckého práva
a principů spolupráce v letecké dopravě.

Snaha lidstva vzlétnout po vzoru ptáků sahá
podle čínských a perských legend až do 2. tisíciletí př. n. l. Na
evropském kontinentě je nejznámější řecká legenda o Ikarovi, která
se datuje do 7. století př. n. l. Systematicky se možností letu
zabýval jako první Leonardo da Vinci (1452–1519), který své
poznatky shrnul do poznámek Kodex ptačího letu a mnoha
konstrukčních náčrtků.

Seriál Svět letecké dopravy

”Flying

Příští díl seriálu Svět letecké dopravy vyjde v úterý 31. července 2018. Všechny díly najdete zde.

Neúspěchy s napodobením ptačího letu vedly k
tomu, že lidé začali vzdušný prostor dobývat balony. V roce 1783 se
vznesl nedaleko Paříže první balon s lidskou posádkou k asi 25
minutovému letu. První čtyři vzlety řízeným motorovým letadlem
předvedli bratři Wrightové 17. prosince 1903. V roce 1905 vytvořili
americký rekord v trvání letu, když za 1 hodinu a 13 minut jejich
letadlo Flyer 3 uletělo 83 km.

Průkopníky české letecké tradice se stali v
roce 1909 ing. Jan Kašpar (1883–1927) a jeho bratranec Evžen Čihák
(1885–1958). První samostatný přelet podnikl Jan Kašpar 12. května
1911 z Pardubic do Prahy a první let s cestujícím uskutečnil v
prosinci téhož roku z Mělníka do Prahy-Chuchle. Na začátku války v
roce

1914 dosáhly letecké rekordy v rychlosti
hodnoty 208,85 km/hod a ve výšce 6120 m. Nevyužité zásoby
vojenských letadel a vojenští piloti našli v roce 1918 uplatnění v
ro- dícím se civilním letectví – v letecké dopravě.

### Počátky mezinárodního leteckého dopravního systému

1918–1944

Rozvoj letectví za 1. světové války vyústil ve
zvýšení doletu a rychlosti letadel, takže bylo snadné překonávat
hranice jednotlivých států. Bylo proto nutné začít řešit otázky
mezinárodního civilního letectví. Pařížská mírová konference, která
se sešla

Svět letecké dopravy II.

”fr_int”

Kniha Svět letecké dopravy II. je jediná kniha na trhu, která se věnuje letecké dopravě tak globálně a podrobně. Využívá ji řada vysokých škol jako hlavní učebnici oborů letecké dopravy i mnoho firem pro doplnění vzdělání svých zaměstnanců. Poslouží ale i všem, kdo se o létání zajímají.

18. ledna 1919, vytvořila proto leteckou
komisi s úkolem připravit text mezinárodní úmluvy o civilním
letectví a vytvořit tak první mezinárodní právní dokumenty řešící
otázky suverenity nad vzdušným prostorem, registrace letadel,
licencování pi- lotů a provoz vojenských letadel.

Výsledkem bylo, že již 13. října 1919 byla v
Paříži sjednána mezinárodní „Úmluva o úpravě letectví“ (Convention
Relating to the Regulation of Aerial Navigation – Pa- řížská
úmluva), k níž přistoupilo 38 hlavně evropských států včetně
tehdejší ČSR.

Pařížská úmluva zřídila zároveň Mezinárodní
komisi pro leteckou navigaci (Internati- onal Commission for Air
Navigation – ICAN), která dílčím způsobem usnadnila rozvoj civilní
letecké dopravy a byla první stálou formální organizací věnující se
problematice civilního letectví a vlastně předchůdcem dnešní
organizace ICAO.

Problémem ICAN bylo, že se její práce
nezúčastnily USA, Německo a Rusko a zároveň jí konkurovaly jiné
organizace, které vznikly např. mezi americkými státy na základě
tzv. Havanské úmluvy z roku 1928, která měla ve své podstatě stejný
předmět jako Pařížská úmluva. Organizace ICAN prakticky zanikla v
roce

1940 v důsledku německé okupace Paříže, ale
poznatky z jejích aktivit došly uplatnění při uspořádání civilního
letectví po 2. světové válce, kdy i její kanceláře byly převzaty
organizací ICAO, která vznikla jako výsledek konference v Chicagu v
prosinci 1944.

V oblasti vlastní letecké přepravy bylo ve
třicátých letech 20. století věnováno ohromné úsilí snaze o
zavedení obchodního leteckého spojení přes severní Atlantik. Tyto
pokusy a snahy však přerušila 2. světová válka a tak se začala
pravidelná letec- ká přeprava přes severní Atlantik plně rozvíjet
až v poválečných letech.

Sekce Letecká doprava

”Flying

Letadla, dopravce, rádce cestujícího létání a další zajímavosti z letecké dopravy najdete také v naší sekci Letecká doprava.

Na mezinárodním poli se v období před 2.
světovou válkou jako lídr hromadné letecké dopravy začala
profilovat americká letecká společnost Pan American, kte- rá
původně začala s přepravou hydroplány do Key West na Floridě. Ta i
následně v poválečném období stála dlouho v čele rozvoje leteckých
přepravních služeb jak v oblasti letadlové techniky, tak
počítačových rezervačních systémů. Také její síť zahrnující od 17.
6. 1947 slavnou linku PA 001/002 kolem světa, byla legendární.
Linka PA 001 začínala v San Francisku a vedla směrem na západ přes
Honolulu, Hong Kong, Bangkok, Dillí, Beirut, Istanbul, Frankfurt,
Londýn do New Yorku a trvala přibliž- ně 48 hodin. Linka PA 002
měla počátek v New Yorku a vedla směrem na východ přes stejné body
do San Franciska. Společnost Pan Am zkrachovala v roce 1991.

### Vývoj letecké dopravy v Československu v meziválečném období

Pařížská úmluva vedla i v ČSR k vydání prvního
leteckého zákona č. 172/1925 Sb. Tento zákon se dočkal nového znění
pod č. 48/1930 Sb., v němž byla např. upravena odpovědnost za škody
způsobené provozem letadla a zavedeno povinné pojištění proti
následkům této odpovědnosti. Zároveň zmocnil vládu, aby vydala
letecké před- pisy pro vlastní leteckou činnost a letecký
provoz.

Veřejná letecká doprava se začala provozovat v
Československu ale už od roku 1920. K provozu byla využívána
především letiště Praha-Kbely a Bratislava. Československá letecká
akciová společnost vzniklá fúzí českých provozovatelů vyhlídkových
a příležitostných letů Falco a Ikarus pro finanční a provozní
těžkosti neuspěla. Zato československá kapitálová účast ve
francouzsko-rumunské letecké společnosti, založené v Paříži,
přispěla k zahájení jejího pravidelného provozu na lince Paříž –
Štrasburk – Praha od 15. října 1920. Vzhledem k potře- bě
konsolidovat vlastní leteckou dopravu v rámci nově vzniklého
Československa a propojit Prahu s Bratislavou, Košicemi i Užhorodem
byl 6. října 1923 vydán ministerský výnos zřizující státní podnik
Československé aerolinie (ČSA). Při prvním letu ČSA 29. října 1923
z Prahy do Bratislavy pilotoval Kamil Brabenec letadlo Aero A-14
Brandenburg s necelými 800 gramy pošty a jedním cestujícím –
redaktorem Václavem Kőnigem z Lidových novin. ČSA svou první
zahraniční linku otevřely až v r. 1930 na trase Praha – Bratislava
– Záhřeb.

V lednu 1927 byla v Praze založena
Československá letecká společnost, a. s. (ČLS) – soukromý podnik
Škodových závodů se státní subvencí, formovaný před- nostně pro
mezinárodní leteckou dopravu. Významnou událostí roku 1929 bylo
roz- hodnutí vlády z 24. března 1929 o vybudování samostatného
civilního letiště pro Prahu na tzv. Ruzyňské pláni. Po terénních
úpravách pozemku byla základní výstavba zahájena v červenci 1933 a
5. dubna 1937 byl zahájen provoz. Budo- va terminálu, který je i
dnes stále funkční, získala za své řešení na mezinárodní výstavě
umění a techniky v Paříži zlatou medaili. Letiště bylo vybaveno
třemi ne- zpevněnými (travnatými) vzletovými a přistávacími dráhami
a zařízeními pro přistání za špatné dohlednosti.

V roce 1937 letecká síť ČSA a ČLS nabízela
pravidelná mezinárodní spojení s cca 20 městy v Evropě. ČLS získala
v témže roce do svého parku americký dvou- motorový Douglas DC-3
(19 cestujících, 5 členů posádky, rychlost 270 km/hod.), který
představoval revoluční změnu v letadlové technice. V létě 1938
zaznamenala česko- slovenská doprava vrcholné výkony, letecká síť
ČSA měřila 7000 km a ČLS 4000 km. Mnichovská dohoda však
zdecimovala k počátku roku 1939 tyto sítě na 4200 km a březen 1939
pak znamenal úplnou likvidaci československé letecké
dopravy.

### Období rozvoje letecké dopravy 1944–1980

Ještě před koncem 2. světové války (9. září
1944) sezval americký prezident Roosevelt představitele celkem 55
států na mezinárodní konferenci o civilním le- tectví do Chicaga.
Motivací bylo využít jak obrovský válečný technologický pokrok a
vytvořenou leteckou infrastrukturu, tak i mezinárodní soudržnost
jako prostředky k zabránění příštím konfliktům.

Výsledkem této historicky velmi úspěšné
konference bylo dosažení „Úmluvy o me- zinárodním civilním
letectví“ (Chicagská úmluva – ÚMCL). ÚMCL vstoupila v plat- nost v
roce 1947 a současně s tím byla zrušena platnost Pařížské úmluvy z
roku 1919 a Havanské úmluvy z roku 1928. Kromě toho chicagská
konference připravila další čtyři mezinárodní dokumenty z oblasti
letecké dopravy, čímž stanovila poválečný směr rozvoje
mezinárodního civilního letectví a otevřela cestu k jeho postupné
globalizaci.

Po skončení 2. světové války došlo také k
rychlé obnově československé letecké dopravy mj. proto, že letiště
v tehdejší ČSR nebyla významněji poškozena. Činnost
Československých aerolinií byla obnovena 14. září 1945. Počátkem
roku 1946 byl za- hájen již pravidelný mezinárodní i vnitrostátní
letecký provoz, ve kterém byla využívána zejména trofejní letadla
Junkers Ju 52 a letadla DC-3 z přebytků americké armády.

Politické směřování Československa po roce
1948 znamenalo nucené přeruše- ní provozu na většině linek do
západní Evropy a na Střední východ. Nová politická si- tuace
znamenala od roku 1949 také orientaci na tehdejší sovětskou
techniku, nejprve v letadlovém parku a pak i v pozemním a
zabezpečovacím zařízení.

V roce 1956 byl vládou ČSR přijat zákon č.
47/1956 Sb. o civilním letectví, který ve znění pozdějších změn
vydržel až do 31. března 1997. Jakkoli byl tento zákon poznamenán
politickým vývojem, šlo o právní normu velmi dobré kvality, neboť
byla ještě připravována odborníky, kteří měli živé poznatky z
jednání v Chicagu.

Světový poválečný technologický pokrok se
nejmarkantněji projevil v letadlové technice. Zásadní inovací bylo
zvládnutí transkontinentální dálkové dopravy čtyřmotorovými
pístovými letadly Lockheed Constellation, Boeing Stratocruiser,
Douglas DC-6 a DC-7. První obchodní proudové letadlo de Havilland
Comet (1952) se technic- ky neosvědčilo a bylo proto staženo z
provozu. Opravdovou éru proudových letadel v mezinárodní letecké
dopravě zahájily právě ČSA v roce 1957 sovětským letadlem TU-104A –
rok před nástupem proudových Boeingů B 707 (první tyto stroje
létaly v barvách Pan Am) a Douglas DC-8. V roce 1970 bylo uvedeno
do provozu první širokotrupé čtyřmotorové proudové letadlo B747 v
barvách společnosti Pan American, které zahájilo období masové
letecké dopravy. Širokotrupá letadla vyvinuli také další tehdejší
výrobci – šlo o typy DC-10 a Lockheed L-1011 Tristar se třemi
motory.

Zásadní převrat ve vývoji letecké dopravy
znamenal také vývoj v oblasti rezervačních systémů. Prudký nárůst
počtu přepravovaných cestujících, spolupráce mezi různými leteckými
společnostmi, potřeba prodávat letenky na mnoha prodejních místech
i využívání prodejní kapacity mnoha cestovních agentur, to vše
vytvářelo potřebu centrálního inventorního systému a vzdáleného
přístupu do něj v reálném čase. Hlavním průkopníkem v této oblasti
byla americká společnost American Airlines, která začala již v roce
1946 využívat první rezervační systém pracující s magnetickou
pamětí. Její systém se rychle rozvíjel zejména spoluprací s firmou
IBM a postupně přerostl v centrální rezervační systém (CRS) a
posléze v globální distribuční systém (GDS) používající dnes název
SABRE.

Nové, účinnější i úspornější proudové motory
umožnily zkonstruovat další generaci dvoumotorových letadel pro
krátké, střední i dlouhé tratě v úzkotrupé i širokotrupé verzi.
Snaha o další zrychlení letecké dopravy konstrukcí nadzvukových
letadel byla prakticky realizována pouze v Evropě. Šlo o projekt
anglo-francouzského letadla Concorde uvedeného do provozu v roce
1976. S ohledem na ekologické (hluk a vysoká spotřeba paliva) a
ekonomické (vysoké náklady) problémy byl však provoz těchto leta-
del v roce 2003 ukončen. K tomuto rozhodnutí přispěla i vysoce
medializovaná nehoda Concordu ke které došlo v roce 2000 v Paříži.
Přestože se myšlenky na supersonickou leteckou dopravu čas od času
v různých verzích stále objevují, faktem je, že rychlost proudových
letadel je na dlouhou dobu na svém maximu a její zvýšení je možné
jen za podmínky vyvinutí technologicky i koncepčně zcela nových
řešení.

Do kontextu rozvoje světového civilního
letectví patří 28. říjen 1978, kdy americký prezident Carter
podepsal zákon o deregulaci vnitrostátní letecké dopravy v USA. S
hlavními záměry tohoto počinu byly seznámeny ostatní země zvláštní
americkou diplomatickou nótou. Toto avantgardní zákonné opatření
mělo v USA dalekosáhlý dopad na vznik nových dopravců, liberalizaci
cen za leteckou přepravu i otevření prá- va zahajovat nové linky
bez složitých byrokratických procesů. Velmi rychle tak došlo k
restrukturalizaci sítě vnitrostátních linek a snížení cen za
leteckou přepravu. Dere- gulace způsobila v USA mj. pozitivní i
negativní změny v obslužnosti některých míst.

### Vytváření liberalizovaného leteckého dopravního systému od roku 1980

Realizaci deregulace sledovali odborníci na
celém světě a liberalizační prvky se pak začaly s určitým zpožděním
uplatňovat i v dopravní politice letecky vyspělých evropských
států. EU vytyčila teprve v roce 1987 politický program postupné
liberalizace letecké dopravy, který byl ve třech fázích dovršen v
roce 1997, přičemž toto zpoždění umožnilo vyvarovat se některých
obtíží a chyb, kterými muselo projít dopravní letectví
USA.

Země tehdejšího „východního bloku“ včetně
socialistického Československa i velká část zbytku světa si však
zachovávaly v oblasti letecké dopravy vysoký stupeň regulace, který
zasahoval nejen technické a provozní oblasti, ale velmi striktně
reguloval i nabízené kapacity a ceny. Vznik nových leteckých
společností byl zcela podřízen rozhodování státních a vládních
struktur.

Listopad 1989 znamenal pro československou
leteckou dopravu logicky ote- vření nových příležitostí. Po
příslušném politickém i ekonomickém zajištění ze strany dodavatelů
se staly moderní západní technologie rychle dostupné pro celou
infrastrukturu civilního letectví. Umělé bariéry z dob studené
války, zvláště v oblasti víz a tranzitních podmínek, byly postupně
odstraněny. Padl monopol povinného a výlučného využívání pouze
linek ČSA platný do té doby pro československé občany a v přímém
prodeji přepravy na našem území se začaly nově angažovat přímo
zahraniční letecké společnosti.

28. března 1990 pak Federální shromáždění
novelou leteckého zákona zrušilo státní monopol v oblasti letecké
dopravy, což umožnilo vznik a podnikání nových českých soukromých
leteckých společností. Vzhledem k vysoké konkurenci a nákla-
dovosti v letecké dopravě však jen malá část nově vytvářených
společností měla dlouhodobější životnost. Rychlý byl také přechod
na západní letadlovou techniku. Zastaralá sovětská letadla byla do
roku 1997 vyřazena z pravidelné a v roce 2000 i z nepravidelné
přepravy ČSA.

Liberalizace letecké dopravy zahájená v roce
1978 v USA se postupně prosadila nejen v USA a EU včetně nových
členů z bývalé východní Evropy, ale také v řadě zemí v Asii, Jižní
Americe i na Středním východě. Mezi hlavní důsledky liberalizačních
změn patří to, že:

- vznikla a vzniká řada nových leteckých společností, i když část
  z nich samozřejmě také zaniká, čímž se vývoj v letecké dopravě v
  tomto ohledu přiblížil situaci v jiných oblastech podnikatelských
  aktivit
- vytvořil se nový základní obchodní model tzv. „low cost“
  (nízkonákla- dový), který přivedl do letecké dopravy zcela novou
  obchodní filozofii a do velké míry pomohl přitáhnout k letecké
  dopravě miliony nových zákazníků
- zvýšená konkurence vyplývající z většího počtu dopravců i větší
  nabízené ka- pacity a zrušení regulačních omezení vedla k zásadnímu
  zvýšení produktivity leteckých dopravců a současnému snižování cen
  za leteckou přepravu
- ve snaze snižovat náklady se začala v mnohem větší míře
  využívat pro leteckou dopravu také tzv. sekundární letiště, která
  byla dříve využívána jen okrajově.

### Shrnutí

Letecká doprava prošla za období přibližně sta
let zcela unikátním vývojem od prvního krátkého skoku letadla
těžšího vzduchu až ke globálnímu odvětví, které je technologicky na
špičce lidského vývoje a u něhož hlavní omezení růstu jsou stále
více formována jen fyzikálními zákony (rychlost) a
ekologicko-kapacitními limi- ty (omezení možnosti stavby nové
infrastruktury – zejména vzletových/přistávacích drah, emise a
dostupnost paliva).

Z činnosti vyhrazené skoro až do začátku 2.
světové války spíše bohatým ex- centrikům vyrostl nejbezpečnější,
nejrychlejší a nejpohodlnější způsob dopravy, který lidstvo
poznalo. Mezi základní milníky rozvoje masového globálního
dopravního odvětví lze počítat:

- budování prvních letových navigačních zařízení pro lety za
  běžné viditelnosti – počátek dvacátých let
- vyvinutí systému a pravidel pro létání za pomoci přístrojů
  (IFR) – konec dvacátých a začátek třicátých let v USA
- uvedení do provozu celokovového letadla revoluční koncepce
  Douglas DC-3 – rok 1936
- vytvoření mezinárodního smluvního systému na konferenci v
  Chicagu – rok 1944
- zahájení pravidelné transatlantické dopravy – rok 1945
- počátek využívání centralizovaných rezervačních systémů – rok
  1946
- zavedení proudových letadel do běžného provozu – rok 1952,
  resp. 1957
- uvedení do provozu velkokapacitního letadla B747 Jumbo – rok
  1970
- zavedení liberalizační politiky v rámci USA – rok 1978
- vyhlášení politiky liberalizace letecké dopravy v EU – rok
  1987
- zahájení masového prodeje leteckých přepravních služeb
  prostřednictvím globálních distribučních systémů – konec
  osmdesátých let
- rozšíření nízkonákladového obchodního modelu – devadesátá
  léta
- vznik globálních aliancí leteckých dopravců – devadesátá
  léta
- zásadní rozvoj mezinárodní spolupráce k řešení kapacitních
  problémů letového prostoru – devadesátá léta
- dokončení procesu liberalizace letecké dopravy v EU – rok
  1997
- příchod technologicky nových způsobů odbavení cestujících – od
  počátku 21. století
- postupný odklon od provizních odměn prodejců letenek k fixním
  poplatkům za vystavení letenek – od konce devadesátých let
- celosvětové zavedení elektronických letenek – 2008
- dramatický nárůst prodejů přes internetové on-line letenkové
  prodejní systémy – od 2008
- pokračující rychlý růst využívání špičkových IT při řízení a
  organizaci obchodně-provozních procesů v letecké dopravě – nyní již
  trvalý trend

J U D r .
Jiří Horník, LL.M., Ing. Jiří Pruša

220pix.jpg220pix0.jpgeígjirf.jpg1280.jpg

Loading...

### Čtěte v rubrice dále

### Stránkování

Historie, regulace a právo v letecké dopravě, role letecké dopravy v globálním světě

Loading...

### Čtěte v rubrice dále

### Stránkování

Historie, regulace a právo v letecké dopravě, role letecké dopravy v globálním světě

Nevyhledávej v archivovaných položkách

.

## Máme pro vás »

### Nové číslo právě vyšlo!



### Pokus o vytrvalostní REKORD:



### Speciály:

..

12

### PRODEJNÍ AKCE MĚSÍCE!



### DIRECT FLY:



### SkyDemon:



### Knihy:

..

12345

### Unikátní Videobanka:



### Předplatné + Předplatné jako dárek:

..

1234

### Aplikace VFR Comm.:

### Pojišťovna SV:



### Práce v letectví:



### Kalendárium:



11.09.1900

Narodil se ruský letecký konstruktér Semjon Aleksejevič Lavočkin.

zavřít

### Živě z dráhy 06/24:



### Partneři:

..

123456

### BETA opět poletí:





.



.

Flying Revue – časopis a web pro příznivce létání

x

Přihlášení

Přihlásit pomocí:Google; "Přihlásit pomocí Google účtu")

2008 - 2023 (c) Všechna práva vyhrazena