V jednom experimentu byla vysokoškolským studentům zadána frustrující mentální úloha a poté byly posuzovány jejich pocity deprese a nepřátelství.
Co se týče násilí, meta-analýzy mnoha studií vytvořených k odhalování vlivu násilných počítačových her na násilí v reálném životě došly k závěru, že důkazy takových efektů téměř neexistují. [5] Je také zajímavé, že po dobu desetiletí, kdy se výskyt počítačových her neustále zvyšoval, docházelo k velkému a vytrvalému poklesu násilí mladých v reálném životě.[6] Nechystám se vám tu tvrdit, že tento pokles násilí v reálném životě je nějakou významnou měrou způsoben nárůstem násilí v počítačových hrách, ale je to určitý náznak, že hraní takových her pomáhá lidem učit se kontrolovat jejich nepřátelství. V jednom experimentu byla vysokoškolským studentům zadána frustrující mentální úloha a poté byly posuzovány jejich pocity deprese a nepřátelství. Významným zjištěním bylo, že pravidelní hráči počítačových her se cítili méně deprivovaní a nepřátelsky naladění 45 minut po frustrujícím zážitku, než jejich jinak podobní spolužáci, kteří takové hry nehrají.[7]