Pořád se mi ale zdá, že nám chybí konverzace o tom, jaké nové a mnohdy zavádějící významy v jazyce vytváříme, když takové texty překládáme bez odpovídající reflexe kontextu, v jakém je zakořeněn námi používaný jazyk.
O spojitosti černošství a českého jazyka přemýšlím dlouho. Zajímá mě z několika perspektiv. Za prvé, jaká je etymologie slov, která jsou s černošstvím v češtině spojena? Chci vědět, která slova jsou přímo a nepřímo vázána na české koloniální dědictví a antropologické přepadávání nativních obyvatel Afriky již před několika staletími. Která z těchto slov jsou spojena se zkreslenými představami antropologůžek, etnologůžek a dalších vědcůkyň, kteříré z pozice moci reprezentovat „Druhé“ vytvářeli*y slova, o nichž nikdo ze subjektů „výzkumu“ neměl možnost rozhodovat? Za druhé, jaký je vztah českého a anglického jazyka a jaký vliv má západní kultura na přemýšlení o rase v rámci České republiky? Do češtiny se už několik desetiletí překládá zahraniční kritická rasová teorie. Pořád se mi ale zdá, že nám chybí konverzace o tom, jaké nové a mnohdy zavádějící významy v jazyce vytváříme, když takové texty překládáme bez odpovídající reflexe kontextu, v jakém je zakořeněn námi používaný jazyk. A za třetí, zajímá mě, co si o vztahu černošství a českého jazyka myslíme my, lidé, kteří v Česku dlouhodobě žijeme a ztotožňujeme se přitom s černošskou identitou. Ptám se na různost způsobů, jak sami sebe identifikujeme a jak o sobě v českém jazyce přemýšlíme, která označení vnímáme jako posilující a ze kterých výrazů nám naopak běhá mráz po zádech.