Můžeme třeba číst tento román jako román o čekání, protože K. čeká na to, až se bude moct nějak dostat do zámku nebo dostat se aspoň ke Klammovi, k úředníkovi ze zámku.
J.Broukalová: Souhlasím s tím, že tento román se dá číst různě. Určitě je možné ho interpretovat i autobiograficky. Franz Kafka ho píše v roce 1922, začíná v lednu, v srpnu práci ukončí a nechává román být fragmentem. A to je doba, kdy už je vážně nemocný, má tuberkulózu, tak zároveň je to doba, kdy prožívá vztah k Mileně Jesenské, takové ty nejvážnější a nejvášnivější momenty toho vztahu už má za sebou. Někteří interpreti říkají, že vliv Mileny Jesenské je v té postavě Friedy. Jinak určitě souhlasím s Petrem Fischerem, že interpretací je tady nepřeberné množství. Je to dáno už také tím, že vlastně to centrum významu a mocenské centrum, ten Zámek, my o něm vůbec nic nevíme. I to je prázdné místo, do kterého každý si může něco interpretovat. Můžeme třeba číst tento román jako román o čekání, protože K. čeká na to, až se bude moct nějak dostat do zámku nebo dostat se aspoň ke Klammovi, k úředníkovi ze zámku. Ale například čekají i ženy. Hostinská z hostince U mostu, která kdysi snad byla Klammovou milenkou, stále čeká. Čekala na to, že jí Klamm k sobě ještě zavolá. Čeká i rodina Barnabáše, která byla zavržena. No a čekání, to je velmi zásadní moment lidské existence. Píše o tom například i filozof Nietzsche, kterého Kafka četl. Franz Kafka někdy bývá srovnáván s Beckettem. Asi každý aspoň zná název nejslavnějšího Beckettova dramatu Čekání na Godota. Takže Zámek je také například román o čekání. Ale je to také určitě i souboj člověka s byrokracií, s mocí.