Za druhé, když se čte z knihy, tak se kniha drží v ruce, což vysílá do mozku hmatový signál, který posiluje čtené informace, a vytváří tak pevnější pamětní spoje (engram).
Studie jasně dokazují, že učení a čtení z knih vždycky předčí učení na počítači (22). Existují tři neurologické důvody, proč tomu tak je: za prvé, mozek vnímá slova jako fyzické tvary, které jsou umístěny na určitém místě na stránce jako na zarámovaném obrázku; otáčení stránek rozděluje text na jednotlivé části, které lze snadněji uložit v paměti nebo vyhledat. Obrazovky nejsou zarámované obrazy. Neprohlíží se jeden po druhém, jako se to dělá se stránkami v knize. Místo toho se scrolluje bez jakéhokoli vzoru nebo referenčních bodů. Za druhé, když se čte z knihy, tak se kniha drží v ruce, což vysílá do mozku hmatový signál, který posiluje čtené informace, a vytváří tak pevnější pamětní spoje (engram). Za třetí, signály z ruky putují do jazykových center v levé části mozku, aby dále posílily paměť; vzpomeňme si, jak malé děti, když se učí číst nebo počítat, tak to dělají tak, že vyslovují slova nebo počítají nahlas a současně se s každým číslem nebo slovem dotýkají jiného prstu. Používání rukou při čtení také křížově aktivuje zrakové oblasti zapojené do rozpoznávání písmen. Proto neurovědci, kteří se zabývají jazykem, považují ruce za „koncový orgán jazykového systému“. Studie nyní přesvědčivě dokazují, že děti, které se ve třídě učí čtení z papíru, mají lepší výsledky v testech než děti ze stejné třídy (a stejného učitele), které se učí z počítače.