Když se čtenář ponoří do kafkovského světa, jako by se propadal do husté mlhy, noci a vánice, bloumá stísněnými ulicemi podivných měst, potkává záhadné až děsivé postavy, poslouchá absurdní dialogy a naráží na nekonečné řetězce podivností, záhad a bizarností.
Když se čtenář ponoří do kafkovského světa, jako by se propadal do husté mlhy, noci a vánice, bloumá stísněnými ulicemi podivných měst, potkává záhadné až děsivé postavy, poslouchá absurdní dialogy a naráží na nekonečné řetězce podivností, záhad a bizarností. Člověk se v Kafkových prózách ztrácí, bloudí a nachází slepé uličky, které jsou plné izolace, vyřazenosti, bezvýchodných a tragických konců, ale také humorných pasáží. Kafku čtou maturanti, jejich rodiče i prarodiče. A mnozí se k jeho dílu stále vracejí, už téměř sto let.