Níže jsou uvedeny některé z běžnějších vizuálních efektů používaných v hraných hraných filmech a jak může filmař zvládnout umění „uvidíme se později“.
Příklady speciálních efektů ve filmech mohou sahat od výbušných akčních sekvencí se složitou pyrotechnikou až po bezproblémovou integraci fantastických tvorů do živého záběru. Bez ohledu na to, jak se speciální vizuální efekty dosahují, vždy byla filmařům neustále předkládána jedna hlavní výzva: jak lze natočit scénu, když většinu z ní nelze vůbec vidět? Opět – digitální film tuto výzvu do značné míry zúžil. Ale nakonec musí herci hrát proti postavám a událostem, které se nedějí. Kamera musí zaznamenat negativní prostor, který ještě nezná. A jako vždy si režisér musí být vždy vědom toho, jak bude finální sestříhaná scéna vypadat, tentokrát bez toho, aby se na ni dalo dívat. Existuje mnoho způsobů, jak to udělat, ale liší se v závislosti na použitých technikách. Digitální kompozice je zásadní proces ve speciálních efektech, kde se kombinuje více vizuálních prvků, vrstva po vrstvě, aby se vytvořil soudržný a realistický konečný obraz. Níže jsou uvedeny některé z běžnějších vizuálních efektů používaných v hraných hraných filmech a jak může filmař zvládnout umění „uvidíme se později“.