Červci v buňkách svých bakteriomů zabalují prokaryotní endosymbionty do jakýchsi slizem vyplněných kulovitých útvarů o velikosti zhruba deset až dvacet mikrometrů, které obklopují jádro hostitelské buňky a vyplňují značnou část její cytoplazmy. Tyto symbiotické váčky přitom nemají nic společného s váčky, jež běžně nacházíme v eukaryotních buňkách, a které jsou odvozeny od endomembránového systému (připomeňme, že prokaryotní buňky vnitřní membránové struktury nemají). Uvnitř těchto komůrek si pěkně lebedí prokaryotní nájemníci a spořádaně si metabolizují. Nic netušící biologové už se radovali, jaký to krásný příklad kohabitace dvou druhů, když se ukázalo, že něco neklape. Všechny několikamikrometrové bakterie uvnitř jsou totiž γ-proteobakterie. Po β-proteobakteriích ani vidu, ani slechu.
Zadejte text

Zadejte text

OK

Přihlášení

### Aktuální číslo:

## 2024/9

### Téma měsíce:

## Chiralita

# Bakterie v bakterii

|  14. 7. 2011

|  Vesmír 90, 389, 2011/7

Hmyz je skoro všude a bakterie jsou úplně všude – není proto divu, že si tyhle dvě velké skupiny organismů občas podají pomocnou ruku. Tak například většina zástupců podřádu mšicosavých, kam mimo méně známých mer, molic a červců patří i dobře známé mšice, využívá služeb spřátelených bakterií tím způsobem, že si od nich nechávají vylepšit jídelníček. Rostlinná míza, kterou se živí, není totiž na rozdíl od nektaru nijak zvlášť energeticky výživná, a proto mají pro hmyz metabolické produkty těchto bakteriálních symbiontů význam hodnotného doplňku stravy. Bakterie na oplátku profitují z luxusního ubytování, jež se během desítek milionů let společné evoluční historie stalo vpravdě značně komfortní: jejich apartmá jsou v cytoplazmě velkých polyploidních buněk specializovaných orgánů, tzv. bakteriomů.

To je sice pozoruhodné, ale nijak ojedinělé. Ve dvou se to lépe táhne a nepřeberná paleta nejrůznějších symbiotických interakcí napříč všemi skupinami organismů je toho důkazem. Červci (Pseudococcidae) na to mají dost možná stejný názor, a proto se během své evoluce rozhodli trochu si tato fádní spojenectví okořenit. Ve dvou se to sice lépe táhne, ale ve třech je větší zábava, že. A tak se při molekulárně fylogenetických studiích jejich bakteriomů ukázalo, že v hostitelských buňkách hmyzu nebydlí jen jeden druh bakterie, ale hned druhy dva, a to zástupci dvou velkých eubakteriálních skupin, tzv. γ-proteobakterií a β-proteobakterií. Jenže jak! Invenci bytového uspořádání by jim mohli závidět i ti největší mazáci vysokoškolských kolejí či levných ubytoven.

Červci v buňkách svých bakteriomů zabalují prokaryotní endosymbionty do jakýchsi slizem vyplněných kulovitých útvarů o velikosti zhruba deset až dvacet mikrometrů, které obklopují jádro hostitelské buňky a vyplňují značnou část její cytoplazmy. Tyto symbiotické váčky přitom nemají nic společného s váčky, jež běžně nacházíme v eukaryotních buňkách, a které jsou odvozeny od endomembránového systému (připomeňme, že prokaryotní buňky vnitřní membránové struktury nemají). Uvnitř těchto komůrek si pěkně lebedí prokaryotní nájemníci a spořádaně si metabolizují. Nic netušící biologové už se radovali, jaký to krásný příklad kohabitace dvou druhů, když se ukázalo, že něco neklape. Všechny několikamikrometrové bakterie uvnitř jsou totiž γ-proteobakterie. Po β-proteobakteriích ani vidu, ani slechu.

Nakonec vyšlo najevo, že hledaní spolubydlící se nikde neschovávají, přímo naopak – jsou to ony kulovité symbiotické váčky naplněné menšími kolegyněmi. Tomuto překvapivému závěru odpovídá přiměřená velikost těchto útvarů, tři obalové membrány podobně jako u jiných endosymbiontů (kde dvě membrány jsou vlastní a třetí je odvozena od membrány hostitelské buňky), a především výsledky fluorescenčního značení specifickými sondami. Navíc se zdá, že z dvojice nájemníků hmyzích buněk jsou právě β-proteobakterie symbiontem původním, který pochází z jediné pradávné symbiózy, kdežto γ-proteobakterie byly nejspíš získány několikrát nezávisle na sobě. Ačkoli o povaze tohoto podivného soužití lze zatím spřádat jen vzrušující domněnky, má přeci jen jedno prvenství: jde o první známý případ symbiózy bakterie v bakterii. Inu pod svícnem bývá největší tma. A jak je vidět, bakterie jsou opravdu úplně všude. (Nature 412, 433–435, 2001)

### Ke stažení

### O autorovi

#### Josef Lhotský

RNDr. Josef Lhotský, Ph.D., (*1986) vystudoval teoretickou a evoluční biologii na PřF UK, kde se zabýval fenoménem symbiózy v evoluci, teorií symbiogeneze a dějinami evolučního myšlení. Přednášel na PřF UK, FSS MU a FF UP. Je autorem knih Symbiotický vesmír: biologický horizont událostí, Úvod do studia symbiotických interakcí mikroorganismů. Nový pohled na viry a bakterie a Sen noci darwinovské aneb O čem se vám v souvislosti s evolucí ani nezdá. V roce 2016 získal cenu nakladatelství Academia za překlad vědecké & populárně naučné literatury.

Lhotský Josef

### Doporučujeme

### Homochirální život a racemická smrtuzamčeno

Saský král Lothar III. zahájil krátce po své korunovaci římským císařem tažení na Sicílii, ovládanou normanským panovníkem Rogerem II. Ačkoli...

### Žabí poklad amazonských domorodců

Pro někoho jde o magickou medicínu prodávanou na internetu, pro domorodé obyvatele Amazonie o cennou surovinu využívanou v tamní medicíně, ale v...

### Podvodní ohňostrojuzamčeno

Bioluminiscence, tedy proces produkce a emise
studeného světla živými organismy, se může uplatnit
v základním výzkumu, v neinvazivním...

### Předplatným pomůžete zajistit budoucnost Vesmíru



Tištěná i elektronická

verze časopisu



Digitální archiv

od roku 1994



Speciální nabídka

pro školy a studenty

### Partneři Vesmíru

### Partneři Vesmíru

#### Sledujte nás na sociálních sítích

ISSN 1214-4029, © VESMÍR, spol. s r. o.

## Nastavení cookies

Pro správné fungování našeho webu a pro zlepšování našich služeb používáme soubory cookies. Kliknutím na „Přijmout všechny“ nám poskytnete souhlas k jejich ukládání ve vašem zařízení. Umožní nám to zajistit správné fungování všech součástí webu a sbírat anonymní statistické informace o návštěvnosti stránek. Můžete také přijmout jen technicky nezbytné soubory cookies.

Přijmout všechny

Přijmout jen nezbytné

Podrobné nastavení

Nastavení cookies