Zatímco třeba u Tolstého je něco podobného nepředstavitelné, neboť řád, vtělený do samoděržaví, v jeho románech dosud pevně držel a konflikt vždy inicioval jedinec, který odmítl řád respektovat, ve 20. století je najednou vše jinak.
Je to úvaha, co by se stalo, kdyby se domnělý řád, který je ve skutečnosti založen velmi mělce a ukotven pouze pragmaticky a oportunně, zvrhl v ne-řád. V tomto smyslu má Proces blízko např. k Nikitovi Michalkovi a jeho filmu Unaveni sluncem, který zobrazuje idylickou rurální společnost, do níž zasáhne, zdánlivě neorganicky, ale neméně brutálně, totalitní stalinská moc. Zatímco třeba u Tolstého je něco podobného nepředstavitelné, neboť řád, vtělený do samoděržaví, v jeho románech dosud pevně držel a konflikt vždy inicioval jedinec, který odmítl řád respektovat, ve 20. století je najednou vše jinak.