Slunce mi přece svítí do zad, i když se na něj nedívám.
4/ KODAŇSKÁ INTERPRETACE – zde se předem omlouvám, nevím, zda to popíši správně, ale to je asi záležitost, co mě zaráží nejvíce ze všech. Je to z dokumentu „Tajemný svět kvantové fyziky – Einsteinova noční můra“ a vím jen, že se to týkalo nějakého rozporu mezi Bohrem a Einsteinem. Tuším, že se té oblastí říká Kodaňská interpretace nebo teorie nebo tak nějak. A tam doslova bylo řečeno toto jako př. „Měsíc přestává existovat, když se na něj nedívám“, že vše je závislé na pozorovateli. To se nezlobte ale co to je za nesmysl – s tím se taky nějak nedokážu ztotožnit (jako Einstein) to přece odporuje zdravému rozumu, až to ve mě vyvolává úzkost docela :-). Slunce mi přece svítí do zad, i když se na něj nedívám. Vím, že vedlejší místnost v mém bytě fyzicky teď je, stejně jako věci v ní – to přece nemůže být zase nějaká iluze, závislá na pozorovateli. Týká se to i osob? Př. Vím, že má sestra je teď v jiném městě, ale nemohu ji pozorovat – není tedy reálná? Nevím, jestli víte o čem konkrétně mluvím (sám si nejsem jistý, zda se tato problematika nazývá přímo kodaňská interpretace nebo tak, vím jen, že je prokázané, že pravdu měl Bohr a Einsten se mýlil a nemohl tomu přijít pořád na kloub – což se mu vůbec nedivím, ta představa je dost děsivá). Já sám jsem taky teď nereálný např. pro mého otce, který je rovněž v jiném městě a nemůže mě pozorovat? Neexistuji tedy? Nezlobte se, že to popisuju s takovou vášní, ale tohle prostě potřebuju nějak pochopit… Až mi to kolikrát nedává spát v noci.