Naši historii psala jen hrstka bílých lidí, a jak jsme se shodli s mými dalšími černošskými kamarády žijícími v ČR, skutečně ji začínáme psát až my.
S psaním tohoto textu jsem měla problém. Stresovala jsem se. Snažím se sámama sobě připomínat, že na sebe nemusím klást nárok někoho reprezentovat. Bohužel na mě ale vždy bude tlačeno zvenku, ať chci, nebo ne. To je realita členaky marginální a marginalizované skupiny. Naši historii psala jen hrstka bílých lidí, a jak jsme se shodli s mými dalšími černošskými kamarády žijícími v ČR, skutečně ji začínáme psát až my. Možná proto ten pocit tlaku, možná proto taková rezistence udělat první kroky rovnou mílové. Ať už budou mé první pokusy jakékoli, je to lepší než mlčet a nechat se reprezentovat lidmi, kteří s naší zkušeností nemají nic společného.