Vinou vyčnívajícího šroubu se ale zaseklo během odvíjení po pouhých 250 metrech.
NASA ve spolupráci s Italskou kosmickou agenturou ASI vyvinula TSS-1, experiment na raketoplánu Atlantis, s lanem dlouhým přes 20 km, tehdy největší lidmi vyrobenou strukturou ve vesmíru. Lano mělo fungovat jako generátor a měl se měřit indukovaný proud. Vinou vyčnívajícího šroubu se ale zaseklo během odvíjení po pouhých 250 metrech. Přesto se potvrdila smysluplnost myšlenky, i když proud byl příliš malý.[32] O čtyři roky později proběhl na raketoplánu Columbia druhý pokus, TSS-1R, při němž se princip prokázal až příliš jasně, když došlo ke zkratu, pravděpodobně vinou vzduchových bublinek v izolaci. Lano se v jeho důsledku přepálilo, a slapovou silou až 65 N[33] se utrhlo. Tou dobou už ale bylo vysunuto přes 19 kilometrů lana, takže většinu dat se podařilo získat.