Jeho paradigmata ovlivňují experimentální i klinickou medicínu dodnes.
Experimentální fyziologické přístupy zavedl v první polovině 19. století Francouz François Magendie, plně je rozvinul jeho geniální žák Claude Bernard. Ten popsal význam jaterního glykogenu, vyslovil postulát, že po odejmutí orgánu je třeba sledovat důsledky odnětí, čímž získáme model selhání ledvin. Bernard také zavedl metodiku experimentální práce a sledování tak, aby výsledky byly jasně interpretovatelné, a axiom změny pouze jedné podmínky v jednom pokusu či sledování. Jeho paradigmata ovlivňují experimentální i klinickou medicínu dodnes.