V kafkovském světě inscenace je vše podřízeno něčemu dalšímu, jednotlivec je pohlcen a ztrácí svou individualitu v masivním byrokratickém systému.
Arogantní bankéř Josef K. se v „bezručácké“ inscenaci provinil podobně jako zbylé figury příběhu svým zmechanizováním, které pramení z jeho občanské neangažovanosti. V kafkovském světě inscenace je vše podřízeno něčemu dalšímu, jednotlivec je pohlcen a ztrácí svou individualitu v masivním byrokratickém systému. Logika fungování tohoto fiktivního světa je založena především na vzájemné mocenské závislosti konkrétního jedince na ostatních, kteří daný systém spoluutvářejí. Postavy nejednají samy za sebe, ale poněvadž jim to někdo nařídil – jak říká Dozorkyně (Alexandra Palatínusová), „Pověřili mě abych trestala, tak trestám.“