Představuje jednoduché sdělení, kterým se dá vyřešit – minimálně ve filmové realitě – takřka každý problém.
Násilí vždy byla nejprimitivnější, a proto také nejefektivnější forma projevu. Představuje jednoduché sdělení, kterým se dá vyřešit – minimálně ve filmové realitě – takřka každý problém. V nejstarších filmech ze začátku 20. století přitom působilo nevinně: postřeleného herce chytila křeč, popadl se za domnělé místo vniku kulky a skácel se k zemi. S dospíváním filmů však nutně musela přijít změna. Publikum otupovalo vůči násilí a křepčící herci přestali stačit – na scéně se musela objevit uvěřitelnější brutalita.