Můj text by neměl být návodem, jaká označení bychom měliy používat a jakým se naopak vyhnout.
Můj text by neměl být návodem, jaká označení bychom měliy používat a jakým se naopak vyhnout. Chtěla jsem podtrhnout emocionální a mocenskou rovinu českého jazyka a dát hlas lidem, jako jsem já. Možná nenabídl jasné odpovědi, ale aspoň otevřel pole pro nové druhy tázání se a snad i popíchl naši tendenci vidět věci binárně nebo černobíle (ano, použila jsem toto slovo záměrně). I přesto, že částečně sdílím rasovou zkušenost s mnohými z respondentůek dotazníku, každý z nás má k jazyku jiný vztah. Každý z nás se považuje za někoho jiného. A prozatím, než najdeme společný slovník: já jsem černýá, jsem Afročechška a jsem tady. Možnost definovat se tak, jak potřebuji, a vítat vlastní definice ostatních je základem citlivějšího spolubytí.