Vyspělé počítačové technologie poskytují základnu i pro strojové učení.
Odpověď na otázku „jestli vůbec“ je vázána na konkrétní případy propojení lingvistiky a informatiky. Stojí jistě za úvahu, zda efekt softwarových produktů založených na různých formách zpracování přirozeného jazyka je úměrný množství námahy potřebné pro jeho vývoj. Toto hledisko (snížení lidských i hmotných zdrojů) vedlo v devadesátých letech v počítačové lingvistice k jistému průlomu – k masivnímu nasazení statistických metod. Zatímco v první polovině 20. století to byli převážně lingvisté, z jejichž strany vycházela iniciativa k výzkumu počítačového zpracování jazyka, ke konci 20. století to byli překvapivě převážně matematici, statistici, fyzici a informatici, kdo přicházeli s novými impulsy. Vyspělé počítačové technologie poskytují základnu i pro strojové učení. Při strojovém učení se totiž počítačový program učí z různě rozsáhlých souborů jazykových dat, textových i mluvených, aby následně mohl ne zcela nahradit, ale částečně zastoupit člověka v automatizaci činností svázaných s přirozeným jazykem.