Učitel hovoří během výuky minimálně, naopak žáci hovoří co nejvíce a jsou vedeni k co největší samostatnosti.
Caleb Cattegno využívá ve své metode Silent Way (1972) systému barevných tyčinek, které fungují jako signály vedoucí žáka k samostatnému učení a uvědomování chyb. Žák je nazírán v procesu svého vývoje a růstu od pasivního příjemce jazykového materiálu k osobnosti, jež je plně zodpovědná za své učení. Právě k tomuto termínu - zodpovědnost - má tato metoda osobitý přístup. Učitel hovoří během výuky minimálně, naopak žáci hovoří co nejvíce a jsou vedeni k co největší samostatnosti. Metoda je využívána spíše okrajově, inspirovala však lingvodidaktiku důrazem na autonomii žáka. (Choděra, R.;Zajícová, P.;Mothejzíková, J.;Hanzlíková, M.: Výuka cizích jazyků na prahu nového století II.)