Deverbální adj., u nichž převažoval sufix ‑ný ( milovný, nedielný), se diferencují: začíná se vyhraňovat skupina formací se suf. ‑te(d)lný vyjadřujícím potenciální zasažení dějem ( chvalite(d)lný).
U adj. se vyhraňuje kategorie posesivity individuální ( bratróv) a kolektivní ( býkový, kuchařový). Někdejší sufix -j v posesivní funkci dožívá u ↗toponym ( Bezděz < Bezdědj), ale i zde je vytlačován formacemi se suf. ‑ov a ‑ín ( Benešov, Tetín). Není ještě plně vyhraněna distribuce formantů k vyjádření kolektivní posesivity pro odvozeniny ze jmen osob ( babí // babský) a zvířat ( žabí // kravský // býkový). U adj. relačních se sufix ‑ový zprvu uplatňoval u maskulin ( hrobový) a u jmen rostlin ( lípový), suf. ‑ný u feminin a neuter ( hvězdný, kladivný), ale toto rodové omezení bylo už porušováno. Deverbální adj., u nichž převažoval sufix ‑ný ( milovný, nedielný), se diferencují: začíná se vyhraňovat skupina formací se suf. ‑te(d)lný vyjadřujícím potenciální zasažení dějem ( chvalite(d)lný). Při stupňování adjektiv je přežitkový typ se sufixem ‑(ěj)í, ‑(ěj)ši ( dalí, fem dalši; bohatějí, fem . bohatějši) nahrazen typem se suf. rodově a kmenově vyrovnanými (mask. i fem. chudší, bohatější).