Velmi obecná teorie hry, o které mluvím v předchozích příspěvcích a článcích ( tady a tady), je teorie o regulaci emocí.
Velmi obecná teorie hry, o které mluvím v předchozích příspěvcích a článcích ( tady a tady), je teorie o regulaci emocí. Podle této teorie děti (a také ostatní mladí savci) schválně vytvářejí ve hře situace vyvolávající strach a někdy frustraci nebo hněv, a tím se se svým strachem a hněvem učí pracovat.