[18] Dle Kafkova pojetí se člověk proviňuje již pouhou svou existencí, a tak je vždy, kdykoli vinen.
Kafkova charakteristika by nebyla úplná, kdybychom nepřipojili jeho neutuchající pocit viny ( Stačí ostatně, když připomenu, co jsem už řekl: ztratil jsem ve styku s Tebou sebevědomí a vyměnil je za bezbřehý pocit viny. [16]) a nečistoty, [17] jenž má – podle Kafkových slov – kořeny především v jeho výchově, ve vzpomínkách z dětství a v nemožnosti začlenit se do okolí. [18] Dle Kafkova pojetí se člověk proviňuje již pouhou svou existencí, a tak je vždy, kdykoli vinen. [19] Mimo jiné i kvůli pocitu nečistoty nebyl Kafka schopen vstoupit do manželství, [20] pro pocit neschopnosti a malosti vůči otci se Kafka nikdy pevně nepostavil na vlastní nohy. [21] Ani nyní nejsme zdaleka na konci výčtu Kafkových pochyb a „pocitů“, avšak již z výše zmíněného lze vytušit, že Kafka jako syn a partner zřejmě nestál podle „normálních“ měřítek za moc.