V roce 1934 označil anglický skladatel a kritik Constant Lambert Sibelia za „nejdůležitějšího autora symfonií od dob Beethovenových", a ačkoli jen málo lidí by bylo ochotno zajít až tak daleko, byl tehdy považován za velkého skladatele.
V roce 1934 označil anglický skladatel a kritik Constant Lambert Sibelia za „nejdůležitějšího autora symfonií od dob Beethovenových", a ačkoli jen málo lidí by bylo ochotno zajít až tak daleko, byl tehdy považován za velkého skladatele. Ale po druhé světové válce upadl u kritiků v nemilost (třebaže u obecenstva byl stále oblíben) a s ná­ležitým respektem se k němu opět začalo přistupovat až po rozbití seriálního monopolu. Jeho trudnomyslná 4. symfonie však byla stále módní i během oněch dlouhých let opovržení, především pro své ponuré polytonální harmonie, a je to nepochybně velké moderní dílo.