Když Josef K. uvažuje o motivaci jednání postav, většinou nemá jednu možnost výkladu, ale aspoň dvě, což velmi zvyšuje nejistotu.“
„Ale na druhé straně popis není všezahrnující. Je tady jenom to, co Josefa K. zaujme, což koresponduje s tím, jak vnímáme realitu. I když si to možná zcela neuvědomujeme, moderní psychologie ví, že při vnímání reality se člověk soustřeďuje jen na to, co ho v daném okamžiku zajímá. Kafkova němčina je velmi věcná, suchá, není tady příliš mnoho emocí. Zároveň ale Kafka dává hodně prostoru nejistotě nebo možnostem různých výkladů. Projevuje se to i v tom, že poměrně často užívá modální slovesa, která dobře vyjadřují nejistotu, a že používá určitá srovnání – někdo vypadá, jako kdyby něco dělal. Když Josef K. uvažuje o motivaci jednání postav, většinou nemá jednu možnost výkladu, ale aspoň dvě, což velmi zvyšuje nejistotu.“