['painting', 'food', 'self-improvement', 'TV remote', 'tectonics']
Escriu una escena d'una obra de teatre on dos personatges parlen sobre el significat de la vida mentre esperen l'autobús.
(En una parada d'autobús solitària, sota un fanal tènue, s'asseuen una dona gran amb un barret de llana i un noi jove amb auriculars.)

**Dona:** (Després d'una llarga pausa) Sap, jove, a vegades em pregunto quin sentit té tot això.

**Noi:** (Sense treure's els auriculars) Què diu?

**Dona:** La vida! Tot aquest anar i venir, néixer, créixer, envellir... per a què?

**Noi:** (Es treu els auriculars amb un sospir) No ho sé, senyora. Suposo que per a viure-la, no?

**Dona:** I ja està? Només viure-la? 

**Noi:** Bé, no sé... (Mira al cel) Potser es tracta de trobar alguna cosa que ens ompli, que ens faci vibrar. Un amor, una passió, una causa...

**Dona:** (Somriu tristament) Potser té raó. Potser només es tracta de trobar la nostra pròpia música enmig de tot aquest soroll.