['ice cream', 'protest', 'journey', 'nanotechnology', 'surveillance']
Imagina que la nanotecnologia avança fins al punt que podem manipular la consciència a nivell molecular. Podríem, per exemple, "eliminar" emocions negatives com la tristesa o la ira. Això ens faria inherentment més feliços? O perdríem alguna cosa essencialment humana en el procés?
La possibilitat de manipular la consciència a través de la nanotecnologia planteja un dilema ètic i filosòfic profund. Si bé la promesa d'eliminar el sofriment sembla atractiva, cal preguntar-se a quin preu. La tristesa, la ira i altres emocions considerades "negatives" formen part de l'experiència humana completa i ens ajuden a aprendre, créixer i connectar amb els altres. Eliminar-les podria conduir a una existència superficial i deshumanitzada, on la nostra capacitat d'empatia i comprensió es veuria afectada. A més, la definició mateixa de felicitat com a absència de dolor o tristesa és simplista i limitada. La veritable felicitat, argumentarien alguns, prové de la capacitat d'abraçar la totalitat de la vida, amb els seus alts i baixos.