['redemption', 'castles', 'virtual', 'fiber optics', 'teams']
Si la fibra òptica permet la comunicació a la velocitat de la llum, podríem dir que ens apropa a la comprensió del concepte de "l'eternitat" o, al contrari, ens fa més conscients de la nostra pròpia finitud?
La fibra òptica, permetent la quasi-instantaneïtat de la comunicació, ens confronta amb una paradoxa. D'una banda, la velocitat vertiginosa de la informació pot generar la sensació d'un flux constant i etern, on el passat i el futur semblen diluir-se en un present continu. D'altra banda, aquesta mateixa velocitat subratlla la brevetat de la nostra pròpia existència davant la immensitat del temps i l'espai. En última instància, la fibra òptica no ofereix respostes definitives, sinó que ens convida a reflexionar sobre la nostra pròpia temporalitat i la naturalesa efímera de la nostra existència.