['genes', 'semantics', 'demons', 'oceans', 'patterns']
Explica la relació entre el llenguatge i la identitat a la poesia de Salvador Espriu, tenint en compte el context històric.
La poesia d'Espriu s'erigeix com un cant a la llengua catalana, especialment durant la dictadura franquista, quan aquesta era perseguida i relegada. Espriu utilitza la llengua com a arma de resistència cultural i símbol d'identitat nacional. En poemaris com "La pell de brau" o "Cementiri de Sinera", la paraula esdevé un acte de rebel·lió i un mitjà per a recuperar la memòria històrica del poble català.