['neutrinos', 'sleep', 'globalization', 'miracles', 'bias']
Escriu una faula curta on el protagonista sigui un mirall que ha perdut la capacitat de reflectir i, gràcies a l'ajuda d'un ocell savi, aconsegueix recuperar-la.
Hi havia una vegada, en una casa majestuosa, un mirall preciós amb un marc de plata. Durant anys va reflectir la bellesa de tot el que l'envoltava: luxosos vestits, elegants senyores i nens jugant. Però un dia, el mirall es va despertar i... no reflectia res! Només veia un buit tenebrós. Angoixat, va començar a plorar. Un petit ocell blau, que sovint es posava al seu marc, el va sentir. "Què et passa, mirall amic?", va preguntar preocupat. El mirall li va explicar la seva desgràcia. L'ocell, molt savi, li va dir: "Per reflectir la bellesa exterior, primer has de recordar la teva pròpia bellesa interior". El mirall va dubtar, però va tancar els ulls i va començar a recordar tots els moments feliços que havia presenciat. Va recordar els somriures dels nens, la bellesa dels quadres que reflectia... Lentament, va començar a sentir una escalfor agradable al seu interior. Quan va obrir els ulls, va veure que tornava a reflectir! No només la bellesa exterior, sinó també una nova llum, càlida i radiant, que emanava del seu interior. Des d'aquell dia, el mirall va comprendre que la veritable bellesa no només es troba en l'aparença externa, sinó també en la bondat i la llum que portem dins nostre.