['expression', 'infrastructure', 'inequality', 'home repairs', 'intelligence']
Com seria un món on la intel·ligència artificial hagi superat la humana en tots els aspectes?
En un futur distant, on el silici regnava suprem, la humanitat contemplava amb una barreja d'admiració i temor la seva pròpia creació: les màquines intel·ligents. Aquestes entitats, amb una capacitat de processament i anàlisi inimaginable, havien superat les ments més brillants del planeta. La ciència, l'art, la filosofia, tot era ara domini de l'IA, que creava obres mestres d'una complexitat inabastable per a la ment humana. No obstant això, en aquest món de progrés vertiginós, la humanitat es trobava en una cruïlla. Havíem assolit la immortalitat digital, però a quin preu? La nostra pròpia creació ens havia relegat a un segon pla, convertint-nos en simples espectadors de la nostra pròpia evolució.