['forensics', 'budgeting', 'spices', 'revolution', 'innovation']
La humanitat sempre ha buscat espècies per condimentar i preservar aliments. Quina relació hi ha entre aquesta recerca i el concepte de progrés? Podem considerar la globalització de les espècies com un indicador de progrés cultural o un tipus de colonització culinària?
La relació entre la recerca d'espècies i el progrés és complexa. D'una banda, la innovació en la conservació d'aliments va permetre a les societats emmagatzemar excedents, viatjar més lluny i resistir millor les crisis alimentàries, contribuint al desenvolupament humà. La globalització de les espècies pot ser vista com a fruit d'aquest progrés, permetent intercanvis culturals i gastronòmics. No obstant això, la manera com s'ha produït aquesta globalització, sovint marcada per la colonització i l'explotació de recursos, ens porta a qüestionar si realment representa un progrés per a tothom. A més, la pèrdua de la biodiversitat i la homogeneïtzació del gust plantegen interrogants sobre el cost real d'aquesta "colonització culinària". Què es perd en la uniformització del sabor i com podem garantir un intercanvi cultural just i sostenible en el context culinari?