['shoes', 'fork', 'taste', 'software', 'blanket']
Com ha evolucionat el concepte de "bon gust" en el calçat al llarg del segle XX?
El concepte de "bon gust" en el calçat ha experimentat canvis radicals al llarg del segle XX, reflectint evolucions socials, culturals i tecnològiques. A principis de segle, el "bon gust" estava fortament lligat a la classe social i a la rigidesa dels rols de gènere. Les sabates elegants, fetes a mà amb materials nobles, eren símbol de distinció social, mentre que la comoditat quedava relegada a un segon pla. Amb la Primera Guerra Mundial, la incorporació de la dona al món laboral i l'auge dels esports, la comoditat i la funcionalitat van començar a guanyar terreny. La producció en massa va fer que els models de calçat fossin més accessibles, democratitzant en certa manera el "bon gust". La cultura popular, impulsada pel cinema i la música, va jugar un paper crucial en la definició de les tendències. Així, els anys 50 van veure néixer icones com els stilettos o les sabatilles esportives, que van trencar amb les normes preestablertes. A partir dels anys 60, la influència de la cultura juvenil i els moviments contraculturals van revolucionar el concepte de "bon gust", donant pas a una major diversitat d'estils i a la reinterpretació de models clàssics. En les últimes dècades del segle XX, la globalització i la irrupció de les marques esportives van consolidar la comoditat i la personalitat com a elements clau en el calçat. Avui, el "bon gust" és un concepte fluid, subjectiu i en constant evolució, on la individualitat i la barreja d'estils tenen un paper predominant.