['spices', 'fairy tales', 'compromise', 'wild animals', 'UFOs']
Ens pots explicar el conte de la Caputxeta Vermella, però amb animals del bosc en comptes de persones?
D'acord, aquí tens una versió del conte amb animals:

Hi havia una vegada una petita guineu, amb un pelatge vermell brillant, a qui tothom anomenava Caputxeta Vermella. Un dia, la seva mare li va demanar que portés un cistell amb fruits secs i baies a casa de la seva àvia, una vella mussol que vivia a l'altre costat del bosc.

Mentre Caputxeta Vermella caminava pel bosc, va topar amb un astut llop. El llop, amb veu amable, li va preguntar on anava. La innocent guineu li va explicar que anava a casa de la seva àvia malalta. El llop, amb un pla malvat al cap, va convèncer Caputxeta Vermella per agafar un camí més llarg, ple de flors, mentre ell anava per la drecera a casa de l'àvia.

El llop va arribar primer a la casa de la mussol i, fent-se passar per Caputxeta Vermella, va enganyar l'àvia per deixar-lo entrar. En un tres i no res, se la va menjar d'un sol mos! Després, es va posar el barret de dormir de l'àvia i es va ficar al llit, esperant l'arribada de la petita guineu.

Quan Caputxeta Vermella va arribar a casa de l'àvia, va trobar el llop al llit, amb la cara tapada pel barret. La guineu va trobar estrany l'aspecte de la seva àvia, especialment els seus ulls grans i brillants, les seves orelles peludes i el seu gran nas negre.

"Àvia, quins ulls més grans tens!", va exclamar Caputxeta Vermella.
"Són per veure't millor, estimada meva", va respondre el llop amb veu ronca.
"I quines orelles més peludes tens!", va dir la guineu.
"Són per sentir-te millor, estimada meva", va respondre el llop.
"I quin nas més gran i negre tens!", va exclamar Caputxeta Vermella.
"És per... per... per olorar-te millor, estimada meva!", va grunyir el llop, ja impacient.

En aquell moment, un llenyataire que passava per allà va sentir el xivarri i va entrar corrents a la casa. En veure el llop al llit, va entendre la situació immediatament. Sense perdre temps, va agafar el llop per la cua i el va treure de la casa. 

El llenyataire va obrir la panxa del llop i, per a la seva sorpresa, va trobar la mussol àvia, sana i salva! Junts, van omplir la panxa del llop amb pedres i el van llançar al pou, on va caure amb un gran "splash". 

Des d'aquell dia, Caputxeta Vermella va aprendre la lliçó de no parlar amb desconeguts al bosc i va arribar sana i salva a casa de la seva mare, que la va rebre amb un fort petó i una abraçada càlida.