['physicality', 'stories', 'television', 'relationships', 'university']
Analitza la representació de la solitud en el poema "Insomni" de Joan Salvat-Papasseit.
En el poema "Insomni" de Joan Salvat-Papasseit, la solitud es presenta com un sentiment penetrant i angoixant. El jo líric, immers en la foscor de la nit, expressa la seva incapacitat de conciliar el son i, alhora, la seva profunda sensació d'aïllament. La ciutat, normalment plena de vida, es converteix en un espai fantasmagòric que accentua la solitud del poeta. Versos com "La ciutat és plena de renúncies / i d'ànimes errants que no dormen" il·lustren aquesta atmosfera opressiva i la presència d'altres ànimes que, com la seva, pateixen la solitud en silenci. A més, la metàfora de la "fredor"  que impregna el poema, tant a nivell físic com emocional, reforça la idea d'un individu aïllat i incapaç de connectar amb l'entorn que l'envolta.