['time', 'consciousness', 'creativity', 'nutrition', 'kites']
Imagina que els estels del cel nocturn fossin en realitat les finestres d'una ciutat immensa i brillant. Descriu com seria viure en aquesta ciutat.
Viure en aquesta ciutat seria com habitar un somni permanent. Els carrers serien de núvols foscos, suaus com el vellut, i la llum emanaria constantment de les finestres-estel, banyant-ho tot d'una resplendor daurada i etèria. No hi hauria sol ni lluna, només l'espectacle constant de milions de llums titil·lants, cadascuna amb la seva pròpia intensitat i color. 

Els edificis serien impossibles torres de cristall que s'enfilarien cap a l'infinit, connectats per ponts de llum i plataformes flotants. La gent es desplaçaria amb mantells alats, com papallones nocturnes, o en carrosses tirades per estrelles fugaces. No existiria la nit, només un crepuscle etern i màgic, ple de música celestial i murmuris de converses llunyanes, com si els mateixos estels sussurressin secrets a l'aire.