['answers', 'belonging', 'norms', 'self-awareness', 'coffee maker']
Escriu un monòleg interior des del punt de vista d'un arbre centenari que presencia la construcció d'una ciutat al seu voltant.
Abans, el silenci. El so del vent entre les meves fulles, el cant dels ocells, el cruixir de la terra sota les meves arrels. Ara, el clam incessant, el brunzit metàl·lic, el trepidar que sacseja el meu ésser. On abans hi havia camps ara s'aixequen estructures de pedra i acer, un laberint de formigó que asfixia la terra. Els humans, amb la seva pressa incessant,  construint el seu món sense mirar enrere, sense recordar que un dia tot això va ser verd, va ser silenci, va ser vida salvatge. Jo els observo, impertorbable al pas del temps, un testimoni silenciós del seu oblit.