['risk', 'drones', 'illness', 'peace', 'dreams']
Què passaria si els semàfors, en lloc de colors, fessin servir olors per dirigir el trànsit?**
Els carrers ja no eren un festival de colors, sinó un mosaic d'olors. Els conductors, amb la finestreta oberta, respiraven profundament per saber si podien continuar. Una aroma a cafè recién fet indicava via lliure, un toc de roses fresques convidava a la precaució i una forta olor a pebrot picant obligava a detenir-se immediatament. Els vianants tapaven la nariz quan passaven per un encreuament amb olor a "stop" i els cotxes deixaven un rastre perfumat al seu pas. La ciutat, ara més olfactiva que mai, s'havia convertit en un laberint d'aromes que guiaven el trànsit.