['omens', 'exploration', 'change', 'asia', 'bioethics']
El budisme, originari d'Àsia,  ensenya que el canvi és constant i que l'impermanència és una part inherent a l'existència. Com es compara aquesta visió amb la concepció occidental tradicional del "jo" com a entitat estable i permanent?
La concepció budista del canvi com a característica inherent de l'existència contrasta amb la visió occidental tradicional del "jo" com a entitat estable i permanent. En la filosofia occidental, des de Plató fins a Descartes, la idea d'un "jo" immutable i separat del món ha estat predominant.  Aquesta visió ha influenciat la psicologia, la moral i la política occidental, posant l'èmfasi en la individualitat i la recerca de la felicitat personal.  En canvi, el budisme sosté que el "jo" és una construcció mental impermanent, subjecta al canvi constant com tot en l'univers. Aquesta impermanència, lluny de ser una font d'angoixa,  es considera una oportunitat per alliberar-se del patiment i assolir la il·luminació.