Pojem singularnosti izvira iz stroge znanosti: v matematiki je singularnost definirana kot točka, v kateri funkcijska vrednost ni določena (oz. je neskončna), v fiziki pa je takšna točka zgolj hipotetična , npr. singularnost v središču črnih lukenj, kjer naj bi bil prostor-čas »pretrgan«.
<p>V sodobni informatiki, zlasti če se loteva futuroloških napovedi, pa se ta izraz uporablja v bolj ohlapnem in tudi bolj senzacionalnem pomenu, ki je blizu znanstveni fantastiki: »singularnost« naj bi bil neki tehnološki Dogodek v ne tako daljni prihodnosti, denimo še v tem stoletju, ki bi bistveno spremenil človeško življenje in zgodovino, npr. rojstvo zares mislečega računalnika, ali pa, v molekularni biologiji, nevtralizacija človeškega »gena za staranje«, tj. možnost živega mumificiranja, seveda najrajši v mladih letih. -- Kot filozof se sprašujem, ali ne gre pri takšnih zamislih in pričakovanjih pravzaprav za neke novodobne, sekularizirane variante starih religioznih eshatoloških pričakovanj, recimo božjega »drugega prihoda« (paruzije) iz bibličnega Razodetja? Gre pri tem, bolj filozofsko rečeno, le za utopična udejanjenja nečesa »povsem Drugega«? A kaj naj bi sploh bilo povsem Drugo? Osebno menim, da gre pri sodobnih idejah o singularnosti predvsem za imaginarno raven, ki pa gotovo sooblikuje našo miselno in zgodovinsko dejanskost. In navsezadnje -- ali sem jaz sam singularnost?
</p><p>Marko Uršič je bil rojen 18. maja 1951 v Ljubljani, kjer je tudi odraščal in dolgo časa verjel, da živi v najboljšem izmed vseh možnih svetov. "Po maturi sprva nisem vedel, za kateri študij naj se odločim -- toliko stvari me je zanimalo! Vpisal sem se za filozofijo, najbrž sem se odločil prav."
Na FF v Ljubljani je diplomiral leta 1975 in potem služboval kot gimnazijski profesor, novinar in knjižni urednik. Leta 1990 je doktoriral pri prof. dr. Franetu Jermanu s tezo iz filozofske logike. Od leta 1992 službuje kot predavatelj (od 2003 kot redni profesor) na isti fakulteti, kjer predava več predmetov, zlasti Filozofijo narave in Logiko, na FDV pa Teorijo simbolnih form. Blizu mu je tudi renesansa, njeno živo misel rad posreduje mladim.
</p>
Živi v Ljubljani in na Krasu, kjer piše knjige. Napisal je že precej raznih teoretskih in literarnih besedil, med njimi naslednja knjižna dela: Enivetok (filozofski esej, 1981), Razpoke (roman, 1985), Matrice Logosa (filozofske razprave, 1987), Romanje za Animo (roman, 1988), Gnostični eseji (prav to, 1994), zdaj pa že dobro desetletje piše tetralogijo Štirje časi , "življenjsko delo, v katerem filozofijo prepletam s književnostjo -- in zdaj, po izidu tretjega časa, tj. prihodnosti pod naslovom Daljna bližina neba (2010), največ razmišljam o »četrtem času«, večnosti."
<a rel="nofollow" class="external text" href="https://www.youtube.com/user/OutBoxSI">Out of the box Seminar</a>
CC BY 3.0
<bdo lang="en" dir="ltr"><a href="//commons.wikimedia.org/wiki/Commons:YouTube_files" title="Commons:YouTube files">YouTube</a>: <a rel="nofollow" class="external text" href="https://www.youtube.com/watch?v=iS6D_S7KDKw"><bdi lang="">OB_LJ | Singularnost?</bdi></a> – View/save archived versions on <a rel="nofollow" class="external text" href="https://web.archive.org/web/*/https://www.youtube.com/watch?v=iS6D_S7KDKw">archive.org</a> and <a rel="nofollow" class="external text" href="https://archive.today/https://www.youtube.com/watch?v=iS6D_S7KDKw">archive.today</a></bdo>