Norsk kjendistrio «undercover» i Tyrkia: Ble presset til å slette opptak
– Jeg trodde at vi skulle klare å løfte teppet av hva som foregår når det gjelder mangel på ytringsfrihet, pressefrihet og situasjonen rundt lesbiske, homofile, transpersoner og bifile. Så naiv var jeg, forteller blogger og influenser Kristine Ullebø til VG. Sammen med journalist og programleder Gisle Agledahl og komiker og sosiale medier-kjendis Maria «Piateed» Stavang var Ullebø i forrige uke på et seks dagers opphold i Istanbul. De tre har til sammen nærmere 800.000 følgere på Instagram, og de siste dagene har alle postet det som har sett ut som bekymringsløse feriebilder. I virkeligheten var de på et oppdrag i samarbeid med Amnesty. Prosjektet er et resultat av en idé Agledahl, kjent fra NRK-serien «Jævla homo», fikk etter den betente Dubai-debatten i januar. Da ble en rekke influensere og bloggere satt under lupen fordi de hadde fått sponset turer i bytte mot å reklamere for det omstridte landet. – Jeg tenkte at det må da være en annen måte å gjøre dette på, så jeg kontaktet Amnesty. De kastet seg rundt, og siden jeg kjenner både Maria og Kristine godt, og vet at de ønsker å bruke plattformene sine til noe viktig, var det naturlig å invitere dem med. Dubai-oppstyret handlet om at norske influensere ble påspandert reiser for å formidle en glansbildevirkelighet i land som begår grove menneskerettighetsbrudd, forklarer Agledahl. Selv om trioen de siste dagene har postet lettkleddbilder fra bassengkanten, skrytt av alt fra været til pene moskeer og fleipet om rumpeimplantater, har de jobbet intenst med å grave i det som ikke er synlig på overflaten i mange nordmenns favorittreisemål. – Det ville være risikabelt å poste bilder fra jobben vi gjorde underveis. Derfor har vi «lurt» følgerne, sier Agledahl. – Vi får også opplyst om at den fasaden som vises på Instagram, ikke gir hele bildet, sier Stavang. I dag blir det klart for alle hva oppholdet egentlig gikk ut på. Gjennom en 24 minutter lang TV-dokumentar (se hele her), som skal vises i sosiale medier, får seerne blant annet se og høre hvordan trioen selv fikk føle sensuren på kroppen. Det som skulle være et informativt intervju av en kvinnelig avisjournalist og hennes arbeidsforhold, endte i en svært ubehagelig opplevelse. Etter intervjuet fikk avisens ledelse vite om at journalisten hadde gitt et intervju til Amnesty, der sensitive temaer som ytringsfrihet under press og de vanskelige arbeidsforholdene for tyrkiske journalister, var blitt tatt opp. Da kom det en e-post til Amnesty om at dersom intervjuet ikke ble slettet, så risikerte journalisten å få sparken. Den trusselen ble oppfattet som så alvorlig, at det norske teamet ble overtalt til å slette opptaket – fordi det var alvorlig bekymring for journalistens sikkerhet. For det norske teamet ble hele episoden svært opprørende. – De presset oss og sa vi måtte slette alt. Vi hadde ikke noe valg, av hensyn til intervjuobjektet. Så hele intervjuet gikk i vasken. Det var skikkelig kaotisk, vi hylte og ropte – nesten som i en film. Men vi kunne ikke risikere at kvinnen vi hadde snakket med ville bli fengslet. Vi måtte slette. Da skjønte vi hvordan det faktisk er. Hvor vanskelig det er å få frem et budskap når man nektes å fortelle sannheten, sier Ullebø. Agledahl beskriver det som «absurd grusomt» å føle at de satte andre i fare. – Vi trodde vi var på den sikre siden, så dette var veldig opprivende. Mens den kvinnelige journalisten måtte slettes fra innholdet, fikk de møter med en transperson, en aktivist og en journalist i et uavhengig medium. De deltok også på en stor 1. mai-demonstrasjon i Istanbul. Samme dag ble 127 mennesker arrestert. – Vi har sett Tyrkia fra sitt beste og verste. Det beste var menneskene – som er mer redd for hva som skjer med landet hvis de ikke gjør motstand, enn for hva som skjer med dem selv hvis de gjør motstand. Og vi møtte et herlig, rebelsk LHBT-miljø. Til tross for de ekstreme omstendighetene, blomstrer det frem et levende skeivt miljø, sier Agledahl. Lest denne? Skal du la være å besøke et land på grunn av lederne? Stavang har vært mye i Tyrkia, også i 2016 under kuppet. – Det var fryktelig skremmende, og jeg har vært redd for å dra dit siden. Men det luktet sommerferie da jeg landet nå. Tyrkia er vakkert. Det er viktig å vise at man kan mene noe, selv om man er turist, sier hun. Amnesty dekket reisen for alle tre, men ellers er prosjektet ulønnet. Agledahl har imidlertid fått betalt for sin regissørjobb. Trioen bekymrer seg ikke for eventuell kritikk for å reise på Amnestys regning, nettopp fordi det var deres eget initiativ. – Det er lett å kritisere influensere for en tur som dette, men vi tror det skinner gjennom at dette er ekte, sier Ullebø, som mener hun med dette har nådd et skille som blogger. Hun var selv i Dubai for tre år siden. – Kunnskap er makt, og jeg kommer til å se på alle land med nye øyne etter dette. Sammen har vi tre stor påvirkningskraft, sier 21-åringen. De er alle klar over at ved å presentere dette prosjektet, så kan det oppfattes som forpliktende for ettertiden. Men ingen ser på seg selv som moralens voktere. – Hensikten er ikke å rette pekefinger. Både Amnesty og vi mener at Tyrkia er et bra og vakkert feriemål. Vi maner ikke til boikott, og folk må gjerne poste feriebilder. Men mens man plasker i «all inclusive»-bassenget, er det viktig å ha åpne øyne og være bevisst, sier Agledahl. – Men ingen er feilfrie. Det må være lov å gjøre feil, presiserer Ullebø. – Kan dere dra tilbake til Tyrkia etter å ha presentert dette materialet? – Hmmmm, det vet vi ikke. Kanskje vi bør velge et annet land? svarer en smilende Agledahl. Amnesty hadde på forhånd tilrettelagt for oppholdet, og en norsk representant var med hele veien. Denne representanten, Frida Marie Grande, bekrefter trioens opplevelser og erfaringer overfor VG. Tale Birkeland Hungnes, politikk- og samfunnssjef i Amnesty, sier til VG at de hadde god sikkerhetsforberedelse i forkant av turen og underveis. – Dette gjelder både sikkerhet rundt liv og helse og informasjonssikkerhet. les ogsåHungnes forklarer at det er viktig for Amnesty å samarbeide med profiler som Ullebø, Stavang og Agledahl for å nå ut med menneskerettighetssaken til målgrupper de ellers ikke treffer så lett. Et av målene med prosjektet er å invitere til en global underskriftskampanje for at Istanbul skal få feire Pride, som har vært forbudt siden 2015. Under er tre eksempler på hvordan trioen dekket over sitt egentlig motiv med reisen:
Kristine Ullebø (21), Gisle Agledahl (28) og Maria Stavang (23) trodde det skulle være enklere «å knuse Tyrkias fasade» enn det faktisk var.