LO sliter med rekrutteringen: De er uorganisert – og fornøyde
ARTIKKELEN ER OVER ETT ÅR GAMMEL Vanligvis er det LO og andre arbeidstagerorganisasjoner som leder an i debatten om rammene for norsk arbeidsliv. De uorganiserte blir sjeldent eller aldri hørt, selv om det nå er flere som er uorganisert på norske arbeidsplasser, enn det er folk som er organiserte. 51 prosent er uorganisert og 49 prosent organisert, skrev VG i desember. – Jeg vil gjerne være organisert, men det er ikke så naturlig i en privateid og relativt liten kjede, hvor vi opplever at vi behandles bra. Vi har bransjens beste arbeidstid og er ferdig klokken 1900 hver kveld. Og så får vi lønn etter de samme tariffene som Handel og Kontor har, sier uorganiserte Veronica Gyring, som er ansatt i Steam kaffebar ved Egertorget i Oslo. Hun er en av flere ansatte VG fant på kjøpesenteret som ikke er organisert. Bakgrunn: LOs doble krise I desember presenterte VG to grafer: Den ene viste at LO på 70-tallet organiserte rundt 2/3 deler av dem som var fagorganisert i Norge. Tiår for tiår har andelen sunket, og i dag har LOs andel kommet under 50 prosent: 48,8 prosent av de yrkesaktive som er organisert, er medlem i LO (2016). Den andre grafen viser hvordan oppslutningen om arbeidstagerorganisasjonene gikk opp fra 54 prosent i 1974, til 57 prosent i 1981. Før det falt. Et historisk brudd har skjedd de senere årene: Nå er det flere uorganiserte i Norge enn organiserte: 51 prosent er uorganiserte og 49 prosent organiserte.Steam ligger i Eger kjøpesenter ved Egertorget i Oslo, et steinkast fra Stortinget. Også Gyrings kollega, Marit Kveim, mener de burde være organisert. – Det er viktig med fagforeninger og jeg mener folk bør være organisert. Men her og nå er ikke rammene slik at det er naturlig. Vi opplever at det ikke er nødvendig. Deres sjef, Henning Opseth, er gammel kokk og sier han selv har vært organisert. – I noen bransjer er det organisasjonskultur og klubb, hvor det forventes at du blir med og organiserer deg. I vår bransje er det ikke en slik kultur. Det skyldes nok i hovedsak at mange er på deltid og studenter og at det er stor utskiftning. I vår ferd gjennom senteret måtte vi lete vel og lenge for å finne en som var organisert. Samlet fant vi bare 15. Blant minst et par hundre som jobber i de ulike butikkene og restaurantene/kafeene. Bare i klesbutikken Høye er det 90 medarbeidere. Fire er organisert i LO – Handel og Kontor.Det eneste stedet hvor mange er organisert, fant vi i Ark Bokhandel. – Det er 16 ansatte her og åtte er organisert. De som er organisert er de som har jobbet her over tid, sier tillitsvalgt Oddbjørn Snekkerbakken. Han sier de unge må skjønne verdien av å bli organisert. – Det gir trygghet blant annet knyttet til å få riktig lønn, hvor mye du må jobbe. Og hvis det er behov for oppsigelser. Klubben blir også tatt med på råd når det gjelder åpningstider og bemanning/vaktlister. – For folk som har jobbet lenger, er blant annet Avtalefestet pensjon (AFP) viktig, sier han.Leder Trine Lise Sundnes i Handel og Kontor sier de er godt kjent med utfordringene VG beskriver. – Det dere skriver om er ikke ukjent. Siden jeg tok over som forbundsleder har vi lagt om hele rekrutteringen vår. Vi jobber nå langt mer systematisk enn tidligere, og har økt vårt medlemstall fra 66.000 når jeg tok over til i overkant av 71.000 nå. Vi har et mål om 80.000 til landsmøtet i 2020. Potensialet er enda større, men det tar tid å legge om fokus for hele organisasjonen, sier Sundnes.Hun sier arbeidstagere har ulike preferanser av hva som er attraktivt med medlemskap, avhengig av alder. – Det er en kjent problemstilling at de yngre i service- og tjenesteytende næringer ikke er veldig opptatt av AFP foreløpig. De er derimot opptatt av fagforeningens stipendordninger for utdanning. Etter hvert, når de yngre blir i flertall hos oss vil nok arbeidsgiver også merke det i form av krav om utdanningsfond.
I Eger kjøpesenter i Oslo sentrum er det flere hundre ansatte. Disse tre er blant dem som ikke er organisert.