En av tre voldtektssaker ender med frifinnelse i retten
6,7 prosent av totalt alle typer straffesaker behandlet av domstolene i 2015 endte med frifinnelse. I voldtektssaker endte imidlertid 30,4 prosent med frifinnelse samme år, viser tall VG har fått fra Riksadvokaten. – Det er et utrolig høyt tall. Voldtektssakene som kommer for retten har allerede vært gjennom et trangt nåløye, og bevisene i saken skal i utgangspunktet være tilstrekkelige for domfellelse når det er tatt ut tiltale, sier advokat Hege Salomon, ved Advokatfirmaet Salomon Johansen.Debatten om hvordan voldtektssaker etterforskes og behandles i rettsvesenet har rast etter at tre menn ble frifunnet for anklagene omgjengvoldtekt i Hemsedal tidligere i år. De ble dømt i tingretten, men lekdommerne sørget for at ankesaken endte med frifinnelse. Benedikte Moltumyr Høgberg, professor ved institutt for offentlig rett ved Universitetet i Oslo, har forsket på frifinnelse i voldtektssaker. Over en tiårsperiode var det bare ti prosent av sakene som ble anmeldt til politiet, som ble tatt videre til retten. Ved 90 prosent av anmeldelsene ble det altså ikke tatt ut tiltale. – Det sier seg selv at det ikke er 90 prosent som feilaktig anmelder, men det betyr likevel at det er en stor utsiling av voldtektssaker som blir tatt til retten. Når da 30 prosent av disse igjen ender med frifinnelse er det en forsvinnende andel som fører til domfellelse. Det er et stort samfunnsproblem, mener Høgberg. Les også: «Noe er riv ruskende galt med det norske rettssystemet» Hun mener den høye frifinnelsesprosenten i voldtektssaker sammenlignet med andre straffesaker kan tyde på at forskjellen er stor mellom hva lekdommerne mener er nok bevis og hva statsadvokatene mener er nok bevis for domfellelse i voldtektssaker. – Det synes jeg er skremmende. Jeg opplever at det er strengere krav til bevis i retten i voldtektssaker enn andre saker og det går på rettssikkerheten løs, sier Inger Marie Støen, advokat i Støen & Thoresen.Høgberg fant videre i studien at det er gjennomgående flere som blir domfelt i tingretten som igjen blir frikjent i lagmannsretten. – Det er ett tilfelle i vår tidsperiode på ti år hvor en tiltalt ble frifunnet i tingretten men dømt i lagmannsretten. Mens bare i 2005 var det 12 saker hvor tiltalte ble domfelt i tingretten, men senere frifunnet i lagmannsretten. Les også: Hadia Tajik mener kvinners rettsvern må styrkes i overgrepssaker De fant heller ingen eksempler i sakene hvor lekdommere ville dømme og jurister frifinne. Dette gjaldt for lagmannsretten. – Vi konkluderte derfor med at det er forskjell mellom jurister og lekdommere i hvordan de dømmer voldtektssaker, og at tilstedeværelsen av lekdommere får betydning for frifinnelse i voldtektssaker, sier Høgberg.Grunnen til dette, mener hun er sammensatt av flere faktorer. – Jeg tror det ene er at det ligger en del fordommer mot kvinner som er på fest med menn. En annen faktor er den høye strafferammen. En del lekdommere kan reagere på at sovevoldtekt har for eksempel en minstestraff på tre år. Derfor kan de reagere på de høye strafferammene og ender med å frifinne heller enn å dømme. Også Støen tror den høye frifinnelsen henger sammen med både holdningen til dommerne og de høye strafferammene. – Jeg har hatt saker hvor bevisene har vært helt klare, men som likevel har endt med frifinnelse. Jeg ønsker ikke å si at man skal gå ned i strafferamme, for det er uansett voldtekt, men jeg tror at flere hadde blitt dømt om man hadde senket strafferammen.Statsadvokat Per Morten Schjetne, i Trøndelag statsadvokatembeter forteller at voldtektssaker ofte er utfordrende fordi det gjennomgående blir påstand mot påstand og det er sjelden vitner. – Den største utfordringen vil ofte være å føre tilstrekkelig bevis for subjektiv skyld hos tiltalte, altså at tiltalte under handlingen forsto at han skaffet seg samleie fordi det ble anvendt vold eller at fornærmede var ute av stand til å motsette seg handlingen, sier Schjetne. Les også: Ville anmelde neddoppingsforsøk – ble avvist av politiet Han har imidlertid ikke inntrykk av at det er stor forskjell mellom hva dommerne og statsadvokatene mener er nok bevis for domfellelse i voldtektssaker. – På bakgrunn av min egen erfaring opplever jeg at domstolen og påtalemyndigheten har et sammenfallende som regel har et syn på skyldspørsmålet.
Lekdommere er mer tilbøyelig for å frikjenne i voldtektssaker enn jurister, sier forsker ved UiO.