Presidenten og den røde linje
Den amerikanske presidenten har høylytt og ofte truet Bashar al-Assad. Obama har satt tydelige grenser, røde linjer, som Syrias diktator ikke måtte krysse. Først nå viser han frem klubben, snart 30 måneder etter at borgerkrigen i Syria startet.Advarslene fra Obama til al-Assad har vært mange, men den klareste kom 20. august i fjor: - Vi har vært svært tydelige overfor Assad-regimet; en rød linje for oss er hvis vi ser at store mengder kjemiske våpen flyttes rundt eller blir tatt i bruk. I april konkluderte amerikansk etterretningstjenester med «varierende grad av sikkerhet» at Syria hadde brukt kjemiske våpen i mindre skala mot sine motstandere.21. august skjedde det i stor skala. Flere hundre syrere ble drept i et angrep med kjemiske våpen i et opprørskontrollert område i utkanten av Damaskus. Onsdag sa Barack Obama at USA har konkludert med at syriske myndigheter sto bak angrepet.Han har ennå ikke gitt ordre om et militært angrep for å straffe al-Assad, vel vitende om at et angrep er høyst farefullt og risikabelt. Det kan gjøre vondt verre. Obama ønsker ikke at USA skal bli militært involvert i Syria. Det fantes gode grunner til det for to år siden, og det er kommet enda flere til. Mest av alt er presidenten bekymret for å bli trukket inn i enda en langvarig krig i Midtøsten, nå som amerikanske styrker er ute av Irak og på vei hjem fra Afghanistan.Et annet problem er at al Qaida-inspirerte jihadister utgjør en stadig viktigere del av den væpnede kampen mot al-Assad. Den amerikanske generalstabens sjef, general Martin Dempsey, skrev 19. august at det i Syria ikke handler om å velge mellom to sider, men snarere en av mange sider i konflikten.- Det vil ikke være militært avgjørende, men det vil forplikte oss på en avgjørende måte i konflikten.Demsey argumenterer med at krisen i Syria er tragisk og kompleks, en konflikt med dype røtter og mange aktører, og at en blodig maktkamp vil fortsette etter at Assads tid ved makten er over.Selv ikke massedrap med kjemiske våpen har fått de til å endre kurs. Til tross for alle de grove overgrepene har det ikke engang vært mulig å få et vedtak i Sikkerhetsrådet om å stille de ansvarlige i Syria for Den internasjonale krigsforbryterdomstolen (ICC). Uten et FN-mandat står Obama overfor krevende valg som alle utløser livsviktige spørsmål. Den gnagende tvilen om nytten ved et militært angrep preger opinion og opposisjon i land som USA og Storbritannia.Er det et skremmeskudd til al-Assad om ikke å bruke kjemiske våpen? Hvordan vil han unngå at krigen eskalerer og at USA blir stadig dypere involvert? Hvilke konsekvenser vil et angrep få for den syriske sivilbefolkningen? Hva blir ringvirkningene for hele regionen? Er alle diplomatiske muligheter virkelig uttømt? Roosevelt vant Nobels fredspris i 1906 for å ha stanset krigen mellom Japan og Russland. 103 år senere ble Obama belønnet med prisen, mest for sine gode intensjoner. Han takket for prisen med en historisk tale hvor han omtalte rettferdige kriger, hvorfor militær maktbruk i blant er nødvendig og hvilke dilemma han sto overfor som president og øverstkommanderende. Hans ord fra den gang gjelder særlig godt i dag:
Tal mildt, men ha med deg en stor klubbe. Slik beskrev president Theodore Roosevelt sin utenrikspolitikk. Barack Obama gjør det motsatte.