Test av HTC Desire X
HTC Desire X er en rimelig mellomklassemobil. Den gir deg det du betaler for, og knappest det. Husker du Desire-modellene fra Desires storhetstid, så er det ikke til å komme utenom at Desire X ikke helt lever opp til navnet.Skjermen er på 4 tommer, og har god oppløsning i forhold til størrelsen. Den ser skarp og klar ut, og er også brukbar utendørs. Telefonen har en prosessor med to kjerner, og kjører Android Ice Cream Sandwich (v4.0) på 1 GHz. Sammen med en litt svak grafikkbrikke blir resultatet en mobiltelefon som fungerer greit til de fleste bruksområder, men som kommer til kort når den møter tøffere oppgaver. Designen er enkel og grei, med sort eller hvitt chassis i plast. Det kan se ut som om det er en unibody-mobil (frest eller støpt i et stykke), men skinnet bedrar. Plastdekselet på baksiden kan plukkes av, og da kommer du også til SIM-kort, MicroSD-kort og batteri. HTC Desire X er enkel å bruke, og har et brukergrensesnitt som er lett å tilpasse. Du har fem startskjermer du kan legge forskjellige snarveier og såkalte Widgets på. En Widget er en enklere utgave av et program, og ligger på skjermen med kortversjonen av informasjonen i appen den hører til. Telefonen har helt ordinær batterikapasitet, som for smartmobiler betyr en dags aktiv bruk, eller to dager med lite bruk. Men her er variablene store. Du kan klare å tømme telefonen for strøm i løpet av noen timer, og de ekstra forsiktige kan sikkert gå i både tre og fire døgn uten ladning. Spørsmålet er hvor flink du er til å skru av funksjoner du ikke bruker.Teknologisk er ikke Desire X noe å skrive hjem om. Den har 3G, men ikke støtte for de raskeste 3G-standardene. Ikke de nest raskeste heller for den sakens skyld. Men den har 3G, og du kan laste ned apper, musikk og film i mobilnettet dersom du ønsker det. Streaming går greit, men å laste ned store filer i sin helhet er en tidkrevende prosess. Telefonen har sin egen navigasjonsløsning i tillegg til Google Maps. HTCs løsning heter Places, og fungerer bra. Fordelen er at den kan brukes offline, noe som betyr at du kan laste ned kartene på trådløst nett hjemme før du drar på tur. Da slipper du å bruke mobildata i utlandet, slik du må med Google Maps. Til gjengjeld må du kjøpe lisens for å få programmet til å virke ut over prøvetiden på 30 dager Desire X har ikke ny og fancy teknologi, som NFC eller 4G (LTE). Den har faktisk ikke ny og fancy noe som helst, selv om HTC har gitt den Beats-logo og lydbrikke fra Beats. Desire X spiller musikken på en utmerket måte, og du kan også spille svært høyt. Men spiller du ikke høyt, vil du høre at telefonen suser stygt når spilleren er aktiv, også når du stopper musikken. Det vil forhåpentlig bli løst med en software-oppdatering.Videospilleren vekker ingen entusiasme hos oss. Formatstøtten er slett ikke god, og noe av det første du som er filminteressert bør gjøre, er å laste ned en annen spiller. Kameraet på HTC Desire X tar bilder med 5 megapiksler oppløsning. Det er ikke den høyeste oppløsningen et mobilkamera kan gi, men kameraet er likevel et lyspunkt på en ellers nokså kjedelig mobiltelefon. Til tross for mange gode funksjoner, som Office-pakke, gode nettlesere, DLNA og Hotspot-funksjon, er HTC Desire en middelmådighet. Du vil få mer mobil for pengene om du velger Sony Xperia Ion, eller Huawei Ascend P1. Sony Xperia Ion er vanntett og har bedre skjerm, i tillegg til at den er raskere. Huawei Ascend P1 er billigere enn Desire X, men har større og bedre skjerm. Den har også bedre funksjoner enn Desire X, blant annet når det gjelder nettverksstøtte og avspilling av film.
Denne mobilen kan du kjøpe uten å havne i luksusfellen.