Rapport om kjøp av private fosterhjem: Medfører forsvarlighetsrisiko
Riksrevisjonen har gransket hvordan det statlige barnevernet følger opp plikten til å bistå kommunene med å finne midlertidige fosterhjem, såkalte beredskapshjem, i akuttsaker.I en rapport som ble offentliggjort klokken 13 torsdag,får Bufetat kritikk på flere punkt. Riksrevisjonen omtaler også at kjøp fra private kan få uheldige konsekvenser. VG har i en serie sake r omtalt hvordan det statlige barnevernets kjøp av private tjenester har økt kraftig under Solberg-regjeringen. Se hvilke selskaper som tjente mest i 2016 her. De siste årene har særlig kjøp av private fosterhjem gått i været. I fjor begynte Bufdir å granske flere private leverandører etter VGs undersøkelser rundt den ideelle, private fosterhjemsstiftelsen Fyrlykta.Alle akuttplasseringer skal som hovedregel skje i statlige hjem. Men ifølge Riksrevisjonen bodde en tredjedel av akuttplasserte barn i private institusjoner eller fosterhjem i midten av 2016. Disse kjøpene er ikke regulert gjennom rammeavtaler. Det kommer frem at Bufdir selv har påpekt at tidspress gjør slike kjøp særlig utfordrende. «Bufdir skriver i disponeringsbrevet for 2017 at enkeltkjøp av private fosterhjem innebærer en høy risiko med hensyn til forsvarlighet fordi det i en akuttsituasjon ikke er tilstrekkelig tid til kvalitetssikring», skriver Riksrevisjonen. I en kommentar til VG understreker riksrevisor Per-Kristian Foss at dette er Bufdirs egen vurdering som Riksrevisjonen ikke har vurdert selvstendig. En inntaksleder i en av Bufetats regioner opplyser ifølge rapporten at kvalitetssikringen av private fosterhjem ikke er fulgt godt nok opp og at regionen har fått flere tilbakemeldinger om dette.Bruken av private varierer har også variert kraftig mellom Bufetats fem regioner. I region øst var 35 prosent av tiltakene kjøpt fra private i 2016, mens andelen i de andre regionene var mellom 11,25 og 24 prosent. Riksrevisjonen mener det kan føre til at barn i ulike deler av landet får et ulikt tilbud. «Bruk av private fosterhjem medfører, som utdypet i avsnitt 2.3, en forsvarlighetsrisiko. Det er store regionale variasjoner i bruken av private akutt-tiltak. I regioner der mange akuttplasseringer gjøres i private tiltak vil det være større sjanse for at barn plasseres i et tiltak som ikke er tilstrekkelig kvalitetssikret», heter det i Riksrevisjonens rapport.Bufdir opplyser at senere har redusert andelen private beredskapshjem, samtidig som kontrollen og oppfølgingen er styrket. – Vi så at det var en risiko for at man ikke har god nok kontroll når man skal vurdere hjemmene på så kort tid. På dette tidspunktet var 36% av beredskapshjemmene private. På grunn av risikoen vi beskrev og ønsket om å redusere kjøpene, ble det gjort et betydelig arbeid i Bufetats regioner. Ved utgangen av 2017 var andelen 11 prosent, sier direktør Mari Trommald. Antallet statlige hjem har økt med 22 prosent de siste to årene. – Det er viktig at arbeidet starter så tidlig som slik at man hindrer akuttplasseringer, og vi er avhengig av et godt samarbeid med kommunene for å få det til. For at barna skal få et godt nok tilbud, trenger man flere plasseringer i familie og nettverk. Når kommunene får det til, ser vi at de får kvaliteten de ønsker seg, samtidig som man oppnår de Rikrsrevisjonen peker på, et hjem nærmest mulig der barnet har vokst opp, sier Bufdir-direktør Mari Trommald.Dette er Riksrevisjonens merknader i rapporten: Bufetat klarer ikke å gi alle barn et tilpasset tilbud Mangel på beredskapshjem fører til at barn i noen tilfeller plasseres langt unna hjemstedet eller i institusjon. – Det er alvorlig at barneverntjenesten havner i en situasjon der de, i mangel av alternativer, aksepterer tiltak de selv mener ikke samsvarer med barnas behov, sier riksrevisor Per-Kristian Foss i en pressemelding. Tilbudet varierer fra region til region Region Midt-Norge har færre beredskapshjem og få institusjonsplasser. Bare syv prosent av akuttplassert ungdom fikk tilbud om beredskapshjem. «Etter Riksrevisjonens vurdering er det alvorlig, og ikke i samsvar med Stortingets vedtak og forutsetninger, at barn risikerer å få ulikt akutt-tilbud avhengig av hvilken region i Bufetat de er bosatt i.» Det er ulik tolkning av Bufetats plikt til å bistå Regionene og kommunene kan ha ulik vurdering av om plikten er oppfylt når kommunen får et tilbud, eller om den er oppfylt først når kommunen godkjenner tilbudet. Dette kan få uheldige konsekvenser for barna, påpeker Riksrevisjonen. Kommunene får ikke alltid det avgjørende ordet i hvor barnet skal plasseres, noe som er i strid med loven Bufetat tilbyr tiltaket de til enhver tid har tilgjengelig, selv om det ikke skulle samsvare med det kommunen mener er barnets behov.Barneminister Linda Hofstad Helleland (H) skriver i sitt svarbrev at hun ser alvorlig på at at det er ulike syn på når bistandsplikten er oppfylt. Samtidig peker hun på at hvilket tiltak som kan ivareta det enkelte barnets behov, krever skjønn og at det vil være en konkret vurdering fra gang til gang. Hun skriver også at det er alvorlig dersom manglende kapasitet i det statlige barnevernet fører til at barna ikke får et tilpasset tilbud. Helleland påpeker imidlertid at det er krevende å styre kapasiteten, og viser blant annet til rekruttering av fosterhjem og krav om at det skal finnes spesialiserte tilbud over hele landet. – Det er åpenbart at Riksrevisjonens funn viser at det i en del tilfeller forekommer svikt i tiltaksapparatet, og dette vil jeg følge opp. Samtidig er det uklart i hvor stort omfang det forekommer brudd på prinsippet om at det skal legges avgjørende vekt på hva som er barnets beste. Hun skriver videre at Bufdir våren 2018 vil gi en tolkningsuttalelse om bistandsplikten og at direktoratet kommer til å følge opp variasjonen i de ulike regionenes akutt-tilbud. I en tidligere versjon av denne saken het det at Riksrevisjonens rapport handlet om kjøp av akuttplasser i barnevernet. Det stemmer ikke. Den dreier seg om akuttplasseringer i barnevernet, herunder Bufetats plikt til å bistå kommunen.
Bufdir har selv vurdert at kjøp av private fosterhjem kan føre til at barn plasseres i hjem som ikke er godt nok kvalitetssikret, ifølge en ny rapport fra Riksrevisjonen.