IOC krevde fest med Kongen betalt av Slottet.: Norges skyld at «ingen» vil ha OL
Brasilianerne må betale ned på gondolbanen og golfbanen i flere tiår fremover, etter OL i Rio, som gikk av stabelen midt i Brasils verste økonomiske nedtur på et århundre. OL-kassen ble til slutt så bunnskrapt at de måtte ta av Paralympics-pengene. Idag angrer nok flere av de brasilianske toppolitikerne på at de søkte om OL.Og slik tenker flere og flere aktuelle OL-byer. Mens kampen om å få Lillehammer OL var knallhard, sto Den internasjonale olympiske komite (IOC) klare til å kaste OL på Oslo i 2022. Men Oslo sa nei. Til slutt var det bare to byer igjen, og Beijing vant foran Almaty. Valget sto mellom et kommunistisk diktatur og et autoritært eks-sovjetland Det var et stort prestisjetap for IOC, og falt sammen med at IOC-sjefen forsøkte å si at reformarbeidet var igang og at IOC skulle bli mer nøktern. Men frafallet fortsetter. Ordføreren i Roma ønsker å trekke byen ut av OL-planene for 2024. Boston er for lengst ute, etter at folket protesterte. 40 forslag: Slik vil IOC forandre segI 2006 var skattebetalerne i Montreal ferdig med å betale ned på OL. Det tok 30 år. OL var blitt åtte ganger så dyrt som planlagt. OL går nesten alltid med underskudd. Bare Barcelona (1992) og Los Angeles (1984) tjente penger, og det var fordi LA drev gjenbruk av infrastruktur, mens Barcelona bygget badestrand og ble populær som turistby. Ellers har alle andre vertsbyer gått på tap de siste 50 årene. Overskridelsene er i snitt på 179 prosent. IOC derimot, går med overskudd. Komiteen har stadig økt prisen på OL ved å kreve nye, dyre anlegg med tusenvis av sitteplasser og presse søkerbyene opp mot hverandre ved å velge dem som lover mest. Komiteen stikker selv av med mesteparten av TV-inntektene og passer på å få det skriftlig at arrangørlandet garanterer for underskuddene. Å arrangere OL er en økonomisk katastrofe, skrev magasinet Fortune i sommer.OL på Lillehammer var også en gigantisk budsjettsprekk med skuffende gjenbruk av anleggene. Men det stoppet ikke norske planer om å søke på nytt i 2022. At OL er dyrt, har blitt møtt med argumenter som at Norge har råd til det. Når motstanden har økt, handler det mer om at lekene har fått et dårlig rykte med doping, korrupsjon og pamper med stadig mer ekstravagante krav.Det var en norsk avsløring, i VG, som var spikeren i kisten for OL i Oslo, og som senere stoppet Boston-OL. Det kom BBCs graveprogram Inquiery frem til da de nylig gransket hvorfor ingen vil ha OL lenger. 1. oktober 2014 kunne denne avis avsløre de helt særegne kravene IOC hadde til Oslo. Den internasjonale olympiske komite krevde å få møte Kongen på Slottet før åpningsseremonien. Slottet måtte betale cocktailene, eventuelt den norske OL-komiteen. På veiene måtte det settes av egne OL-felt der IOC-toppene skulle ferdes. Her skulle vanlige folk og kollektivtrafikk nektes å kjøre. IOC foreslo stenging av skoler og at lokalbefolkningen oppmuntres til å ta ferie. På stadion måtte IOC ha komplett bar tilgjengelig under åpnings- og avslutningsseremonien. På konkurransedager var det ok med bare øl og vin i loungen på stadion. På hotellet skulle det ikke være kø, og i trafikken burde trafikklysene tilpasses IOCs behov. VGs journalister kalte det et heidundrende «pampeparty». Samme kveld sa Høyre nei til OL.Samtidig som det var godt kjent at OL var blitt alt for dyrt, kom det nå for en dag hvordan IOC selv var problemet, med krav som kontinuerlig tilgang på alkohol, spesialservice og luksusmat til seg selv. Opplysningene til VG var hentet fra IOCs kravspesifikasjon til Oslo, som var på over 7000 sider. Mye handlet om sikkerhet og infrastruktur, men det var satt av god plass til IOCs egen forpleining, som temperaturen i møterommene (alltid 20 grader celsius) og kakene på hotellrommet (sesongens). Det skapte en stemningsbølge mot OL. Men avsløringen kunne ikke ha kommet i de fleste av de andre søkerlandet. For slikt avdekkes bare i land med fri presse og gjennomsiktighet, i land der man kan kreve innsyn i offentlige dokumenter hvor journalister kan skrive uten å være redde.Og med ett var det ikke lenger uhørt å si nei til OL, ikke en gang i skinasjonen Norge. IOC fikk rett nok Tokyo og Pyeongchang, men må også til land som Russland og Kina for å få lekene avviklet. Der slipper de også brysomme journalister som lar IOC fortsette å snakke om sitt reformprogram, uten at noen sjekker om det virkelig skjer endringer. IOC får de landene de fortjener. Organisasjonen har fått en sånn type glans man ikke vil sole seg i. Slik er det med store ting. De blir til slutt for store. Det er suksessen logiske endestasjon.
Skikkelige land er ikke interessert i å arrangere OL lenger. Først da OL skulle til Oslo, ble det kjent hvilken luksus OL-pampene krevde av norske skattebetalere.