Anmeldelse John Mayer: Sympatisk drittsekk
(Columbia/Sony) Om man googler «John Mayer + douchebag» (amerikansk slang for den verste typen drittsekk) får man nøyaktig 220 000 treff. The Huffington Post har en liste over «the douchiest things John Mayer has ever said». Perez Hilton har en «Daily Douchebag: John Mayer Edition».Verst av alt: Han er til forveksling lik Johnny Depp, og har benyttet seg av denne gudbenådede muligheten til å knuse hjertene til ikke bare én, men to av Amerikas største «sweethearts»: Jennifer Aniston og Taylor Swift. På Mayers forrige, «Battle Studies» (2009), prøvde han å legge skylden på alle de utspekulerte, manipulerende «kvinnfolka». Ingen trodde på ham. På «Born And Raised» legger han seg således langflat. «I'm a good man with a good heart!», bedyrer han. Men støyen rundt ham informerer musikken, og man blir ofte sittende og tenke på at det man hører, er en kjip fyr som prøver å fremstå som sympatisk.«Born And Raised» tar opp tråden der det forrige albumets akustiske vise «Who Says» slapp den, og åpner ham opp.Det er ikke spennende musikk, akkurat. Mange vil da heller ikke ha «spennende» musikk.Halsbetennelsen han har pådratt seg, og som medfører at han ikke kan turnere i kjølvannet av dette albumet, kan dessuten holde ham unna tabloidene, og la musikken hans tale for seg selv. Den er god nok. BESTE LÅT: «Walt Grace's Submarine Test, January 1967» MORTEN STÅLE NILSEN
John Mayer (34) ransaker det han måtte ha av sjel.