Nord-Irak trues fra alle hold etter kurdisk ja
ARTIKKELEN ER OVER TO ÅR GAMMEL Et overveldende flertall stemte ja i folkeavstemningen i Nord-Irak om løsrivelse fra sentralregjeringen i Bagdad. Valgdeltagelsen var høy: 72 prosent av de over fem millioner stemmeberettigede gikk til valgurnene mandag, ifølge den irakisk-kurdiske avisen Rudaw. Så hva nå? Her er seks ting du bør vite om kurdernes kamp i Nord-Irak: 1. Ikke bindende. Folkeavstemningen er erklært ugyldig fra de fleste hold. Bagdad mener den bryter landets grunnlov om én suveren stat, og nekter å anerkjenne den. Nord-Irak møter også en kald skulder fra en unison internasjonal verden, det være seg Tyrkia, Iran, EU og USA. Ingen, bort sett fra Israel, vil ha et eget irakisk Kurdistan på kartet. 2. Forhandlingskort. Dermed ser det ut til at kurdernes «ja» blir redusert til et forhandlingskort mellom den kurdiske, sekulære regjeringen i Erbil og den arabiske, sjiadominerte regjeringen i Bagdad. Kanskje var dette intensjonen hele veien. Kurdernes president Masoud Barzani har sagt at uavhengigheten skal oppnås over forhandlingsbordet med regjeringen i Bagdad. Ved dét bordet nekter Iraks statsminister Haider al-Abadi å sette seg. Han vil i stedet ha folkeavstemningen annullert, og har erklært at han aldri vil diskutere valgresultatet. 3. Olje og IS. Det Barzani ønsker å forhandle om, er oljerikdom og gjenerobrede IS-områder. Stridens kjerne er hvem som har krav på oljeinntektene og visse landområder i Irak. Siden Saddams fall i 2003, har Erbil og Bagdad kranglet om fire omstridte områder, deriblant oljeregionen Kirkuk. Siden 2014 har den kurdiske hæren, peshmerga, hatt kontroll her, til Bagdads store frustrasjon. Onsdag ba det irakiske parlamentet statsminister al-Abadi om å sende militærstyrker til Kirkuk for å overta oljefeltene. De siste tre årene har peshmerga vunnet mye arabisk terreng i sin gjenerobring av IS-områder. Kurderne sier de er kommet for å bli. 4. Militærinvasjon. Men selv et ugyldig valg skremmer. Og det særlig i nabolandene som frykter at sin egne kurdiske minoritet skal kreve økt anerkjennelse. I Syria har dette allerede skjedd – i Nord-Syria har kurderne etablert den selvstyrte «staten i staten» Rojava. Tyrkia har for øyeblikket en hær stående klar ved grensen til Nord-Irak. De har fått selskap av Bagdad og gjennomfører en militærøvelse med stridsvogner og soldater. President Erdogan truer med at øvelse kan bli invasjon. Tyrkia truer også med å stanse oljeeksporten ut fra Nord-Irak, noe som ville vært katastrofalt for den kurdiske økonomien: Hver dag går 650.000 fat olje ut gjennom en rørledning til Tyrkia, og selges videre derfra. Iraks siste kristne: Kristne arabere setter sin lit til kurderne 5. Flyforbud. Iran har allerede kansellert alle flyginger til Nord-Irak i sinne over at folkeavstemningen i det hele tatt tok plass. Bagdad kom tirsdag med en trussel: Hvis ikke kurderne overgir kontrollen over flyplassene i området innen tre dager, vil de innføre flyforbud. Tyrkia stanser alle flyginger til Kurdistan Regional Government (KRG) fra og med fredag, og det samme er blitt varslet av det libanesiske flyselskapet Middle East Airlines. 6. Nasjonalfølelse. Til tross for all sabelraslingen i Midtøsten og internstridighetene, har folkeavstemningen satt et sterkt preg på befolkningen i Nord-Irak. De gikk til valgurnene i finstasen og brøt ut i jubel og folkefest før resultatet forelå. De irakiske kurderne har kommunisert til en hel verden at de ønsker å være selvstendige. Sjelden har det kurdiske flagget blitt hevet så høyt.
93 prosent av kurderne i Nord-Irak stemte ja til en egen stat. Om de får ønsket oppfylt, er tvilsomt. Like fullt raser naboene.