Kommentar: Tung tids tall
Stadsminister Raymond Johansen (Ap) må enten innfri valgløftene om miljø, barnehager og eldreomsorg, eller bygge «Lambda» og nytt hovedbibliotek. Fremtiden er ikke hva den var. Hverken økonomisk eller realpolitisk. De tidligere «Lambda»-motstanderne i Ap og SV skal nå regjere Oslo sammen med et parti tuftet på miljøutfordringer og klimakrise. Den rødgrønne treenigheten har arvet et omstøtt vedtak fra sine borgerlige forgjengere om å bygge et høyt og dyrt Munch-museum i vannkanten. Havet skal stige med nærmere en meter de nærmeste hundre år, mens hyppigheten avstormflo og oversvømmelser som tidligere fant sted hvert 200. år, vil inntreffe årlig, også i Norge, skal man tro Statens kartverk og Nansensenteret/Bjerknessenteret. Miljøpartiet De Grønne (MDG) gjør vanligvis det. Snart må de imidlertid svare på hva de tror mest på; de klimatiske forutsetningene for egen politikk, eller det avgåtte byrådets forsikringer om at alt er under kontroll.Det er det ikke, ifølge finansbyråd Robert Steen, som i går la frem sitt første kommunebudsjett – i form av en tilleggsinnstilling på 280 omfordelte millioner kroner og et dikt av Halldis Moren Vesaas. Som han fremførte på malmfull nynorsk: Det heiter ikkje: eg – no lenger. Heretter heiter det: vi. Eig du lykka så er ho ikkje lenger berre di. Symbolikken kunne vært at det er nye toner fra Rådhuset. Hvilket det jo er. Men når diktet heter «Tung tids tale», og finansbyråden slo opp et powerpoint-bilde av en oljeplattform bak en signalrød kurve som gikk fra øvre venstre hjørne til nedre høyre, ble det overflødig å si at byens velferdsutsikter utfordres av mer enn syriske flyktninger. For selv om 40 prosent av dem kommer til å lande i Oslo, som Raymond Johansen sa helt innledningsvis, er det større og tyngre bekymringer som dypetser den økonomiske himmelen over hovedstaden. Les VG-kommentaren: «Nå er gode byråd dyre»Det handler om gjeldsgrad og underrapporterte pensjonsforpliktelser. Gjeldsbyrden vil nærme seg 50 milliarder kroner i 2019, og etterslepet på pensjon ligger rundt seks milliarder. – Vi vil ikke skyve Oslos økonomiske utfordringer foran oss, sa Steen med veldig alvorlig stemme. – Vi skal være ærlige, la han til. Så hevet han blikket utover forsamlingen, kanskje for å forsikre seg om at ordfører Marianne Borgen (SV) ikke var til stede i lokalet. Det var hun som sikret Høyre-falanksen «Lambda»-vedtaket ved forrige omkamp. Til gjengjeld fikk SV et vedtak om å ruste opp Tøyen, noe det borgerlige flertallet allerede hadde gått inn for.– Det er bekymringer knyttet til byggekostnadene til Deichmann, sa Steen. Han mente: Alt flyter. Byens nye hovedbibliotek i Bjørvika skulle koste 2,6 milliarder. Det er blitt en halv milliard dyrere, og så lenge vannet fra den tilstøtende Oslofjorden fortsetter å renne inn på tomta, renner pengene ut. I tilleggsinnstillingen til kommunebudsjettet har det derfor kommet en ny passiar om at «Byrådet har behov for mer tid på å gå gjennom prosjektets samlede kostnadsbilde, herunder investering- og driftskostnader.» – Det er bekymringer knyttet til driftskostnadene til prestisjebyggene i Bjørvika, sa Steen. Prestisjebyggene, kalte han dem. Fra det hemmeligstemplede driftsbudsjettet for «Lambda» husket han kanskje tallet 344,004 millioner. Det er anslaget for årlig drift fra 2020. Han husket kanskje også å ha lest noe om at glass- og tårnkonstruksjonen av det prosjekterte Munch-museet utgjør en ekstra klima- og energi-utfordring. – Det forrige byrådet tappet ENØK-fondet for penger. Det er ikke lenger økonomisk bærekraftig, hevdet han. Finansbyråden tok en kunstpause. – Driftsutgiftene for de to [Bjørvika-]byggene alene er tre ganger høyere enn det kommunen vil få inn samlet i eiendomsskatt, la Steen til byrden.I en ideell verden ville staten tatt et nasjonalt ansvar for Norges fremste billedkunstner, og løftet børen av Oslos skuldre. Men hverken verden eller kulturpolitikken er rettferdig. Derfor gjør finansbyråden denne øvelsen nå for å berede grunnen for det som vil komme. Etter valget er det ikke lenger flertall i bystyret for det omstridte Bjørvika-bygget. Men Raymond Johansen kan ikke ta omkampen om «Lambda» uten å stille sin egen ordfører i forlegenhet. Se også: «Ap sa nei til Tøyen-tiltak og Munch-avtale» Ved å snakke høyt om endrede økonomiske forutsetninger både på utgifts- og inntektssiden, kan byrådet imidlertid komme i posisjon til å omstøte byggevedtaket – uten at noen mister ansikt – slik også de borgerlige reverserte den opprinnelige beslutningen om å bygge nytt Munch-museum på Tøyen. Et nybygg her vil anslagsvis bli 1 – 1,5 milliarder billigere enn «Lambda», men det spiller mindre rolle for kommuneøkonomien på lang sikt. Det problematiske for hovedstadskassen, slik den nye finansbyråden ser det, vil være de årlige driftsutgiftene. Det er påfallende at byrådsplattformen spesifikt poengterer at «nytt Munch-museum skal fullføres», uten å nevne hverken «Lambda» eller Bjørvika.
Kulturbyggene i Bjørvika er en tikkende utgiftsbombe under hovedstadens nye byregjering.