Hvem visste hva?
Gjødselselskapet Yara har godtatt en bot og inndragning av Økokrim på til sammen 295 millioner kroner for flere tilfeller av korrupsjon. Det skal i følge Økokrim dreie seg om bestikkelser til en verdi av totalt 12 millioner dollar i forbindelse med kontraktsforhandlinger i Libya, Russland og India. Forholdene skal ha skjedd i perioden 2004 til 2009. Det var Dagens Næringsliv som begynte å grave i forholdene og antagelig var en viktig pådriver for at hele sakskomplekset er kommet frem i lyset. Det som gjør saken enda mer unik er at Økokrim i tillegg har tatt ut tiltale mot konsernsjefen i perioden, Thorleif Enger, samt tre andre som satt høyt opp i konsernledelsen i hele eller deler av perioden: Kendrick Wallace, Tor Holba og Daniel Clauw. Finner retten at de har vært delaktige i grov korrupsjon, er det svært strenge straffer loven åpner for. Strafferammen går helt opp til 10 års fengsel.Yara er en internasjonal gigant som har operasjoner i 50 land og selger kunstgjødsel i 150. Selskapet er tuftet på den stolteste delen av norsk industrihistorie. Fysiker Kristian Birkeland og gründeren Sam Eyde tok patent på å fremstille nitrogengjødsel i 1905 og stiftet samtidig Norsk Hydro. I 2004 ble gjødseldelen av Hydro skilt ut som eget selskap og børsnotert som Yara International. Den norske stat er fortsatt største eier med 36,2 prosent av aksjene. Selskapets har en markedsverdi på 95 milliarder kroner. Saken er med andre ord ekstra pikant all den tid staten er inne på eiersiden. Korrupsjon er noe de aller fleste av oss liker å tro er noe som foregår langt borte, i land og regimer vi ikke liker å sammenligne oss med og avtalt mellom frynsete selskaper. Ikke betalt av et av Norges stolteste industriselskap, med hovedkontor i pur rene Norge, som attpåtil er eid av oss. Det er selvfølgelig vanskelig for et selskap med operasjoner i så mange land å ha kontroll på alle sine 8000 ansatte. Men det er nettopp det forholdet som gjøre denne saken spektakulær. I og med at Økokrim har tatt ut tiltale, må vi anta de mener at de kan bevise at deler av konsernledelsen kjente til og i de minste godtok det som skjedde.Det er satt av tre måneder i retten til saken. Og tiltalepunktene dreier seg om to konkrete tilfeller av korrupsjon. Det ene handler om en betaling til sønnen til den tidligere oljeministeren i Libya, det andre en betaling til sønnen til en høytstående indisk embetsmann. Begge tilfeller i forbindelse med kontraktsforhandlinger i de respektive landene. Uansett hvordan saken ender, enten om det er snakk om fellelse eller full frifinnelse, har nok saken skaket opp toppene i store norske selskaper med operasjoner verden over. At selskapet du leder må betale en bot, er ille. Kanskje må du ta hatten din å gå. Det er noe helt annet å bli utsatt for den prosessen disse fire nå er utsatt for. At påtalemakten faktisk forsøker å plassere et personlig ansvar og påtale fire toppledere, sender et sterkt signal til topper i andre konsern om å flytte fokuset på eventuell korrupsjon i ytterkantene av eget konsern høyt opp på agendaen. Selv om det skulle ende med frifinnelse, er det en svært ubehagelig periode de fire, tre av dem nå pensjonister, en permittert med lønn, har bak seg det siste året og foran seg de neste månedene. Om de visste og eventuelt hva de visste, får vi forhåpentlig svar på i løpet av de neste tre månedene.
Hvor mye visste toppledelsen i gjødselselskapet Yara om den påståtte korrupsjonsukulturen i selskapet? Det skal Oslo Tingrett gi et svar på i løpet av de neste månedene. Omfanget av saken og påstanden om at ukulturen gikk helt til topps i selskapet, gjør den unik i norsk sammenheng.