Vellykket sluking av Frp-kamelen
Det tar fortsatt noen dager før Norge får en ny blågrønn regjering. Kanskje må vi vente til etter neste helg. Men den politiske plattformen er klar. Og den inneholder selvsagt seier og tap for alle partier. Det er mest snakk om hva Venstre - og dernest Frp - har oppnådd, fordi de har vært mest skeptisk til samarbeidet. Og det er sikkert derfor de to mest omfattende kapitlene i dokumentet handler om miljø og innvandring. Her er for eksempel pelsdyr byttet mot retur av mindreårige asylsøkere. DNA-tester av innvandrere er balansert med flere kvoteflyktninger. Noe av politikken som nok vil merkes best for folk flest - om mindretallsregjeringen får dette gjennom i Stortinget - er en tredeling av foreldrepermisjonen. Det er ikke spesifisert i regjeringsplattformen hva det betyr, men Venstre har tidligere ment at dette betyr 15 uker på far. Dernest blir det fortsatt like lukrativt å ha el-bil, mer gratis barnehage, mer gratis SFO, mer folk på jobb for å ta seg av ungene våre. Og det blir selvsagt fortsatt vern av Lofoten og områdene rundt. Venstre har også fått stoppet et totalforbud mot hodeplagg i utdanningsinstitusjoner, og de er enige om å gjøre det lettere for asylsøkere å få arbeidstillatelse. Dessuten får de flere kvoteflyktninger. Det kommer samme helg som innvandringsminister Sylvi Listhaug varslet at hun vil ha færre kvoteflyktninger. Det er et slag i ansiktet. Hvordan kunne Frp gå med på dette? Joda, de har også fått sitt. De får strammet til familiegjenforeningen med DNA-test for å sjekke at folk er den de sier de er. Det blir også et strengere forsørgerkrav, slik at den som skal hente familie må tjene mer penger. Regjeringen vil også gjøre det vanskeligere å få statsborgerskap ved å utvide botiden. Partiet har dessuten fått lov å gå videre med det svært kontroversielle forslaget om å bygge omsorgssenter for mindreårige asylsøkere i land som Afghanistan. Den seieren er verdt fredning av Lofoten og litt til. Dette betyr at Frp kan sende hjem omtrent så mange enslige, mindreårige asylsøkere som de vil. Om de lykkes med å få flertall i Stortinget, så klart. Frp er dessuten lovet mer politi per innbygger, enklere bevæpning av politiet og de legger flere hindre i veien for at Oljefondet blir brukt (klima)politisk. Dessuten blir det ikke snakk om kjønnsdelt undervisning. Og selvsagt lavere skatter. Poenget er at alle tre partier må komme ut av det med æren i behold. Balansen er viktig, de må føle at de har fått noe som er så viktig at nederlagene blir til å bære. Særlig må Venstre og Frp forankre den upopulære politikken nedover i partiapparatene. Og både Venstre og Frp har fått mye å skryte av. Mest Venstre, slik det ser ut nå, før noe er satt ut i praksis. Men hva får egentlig Høyre? Det er det mindre snakk om. For Erna Solberg har ønsket Venstre (og KrF) inn i regjering fra starten. For statsministeren er enigheten med Venstre et viktig skritt på veien mot å realisere drømme-regjeringen, en flertallsregjering der også KrF er med på laget. Statsministeren og hennes apparat har vært svært opptatt av å si at den nye regjeringsplattformen inneholder flere frieri i den retning. Og dessuten trenger ikke Erna å si så mye. Hun kan bare lene seg tilbake og la Frp og Venstre krangle på kammerset. Når de endelig kommer frem til et kompromiss, så er det de lyseblå og mørkeblå som har kommet til enighet. Og resultatet av det blir jo ren høyrepolitikk.
Det virker som Venstre og Trine Skei Grande har fått mest igjen for å gå inn i regjering. Men Erna Solberg vet at resultatet egentlig blir mer ren høyrepolitikk.