Kolbjørn overlevede In Amenas: – Sikkerheten er mye bedre nå
– Det ville vært vanskeligere å gjennomføre et angrep i dag. Sikkerhetsopplegget er endret og er mye bedre enn i 2013, sier Kirkebø. Han forteller til VG at han i dag har hatt kontakt med kollegaer i Algerie og at de aldri opplevde å være i livsfare. Kirkebø er den eneste av de norske Statoil-ansatte som opplevde angrepet på gassanlegget i In Amenas, som fortsatt jobber der. To ansatte som hadde turnusfri, har også valgt å fortsette jobben i Algerie. Både han og kona har følt seg godt ivaretatt av Statoil. – Ingen av oss som opplevde angrepet, følte at sikkerheten var for dårlig. Vi følte oss også trygge i 2013. Men det er helt klart at det er skjedd endringer siden da, sier Kirkebø som var prosjektsjef på gassanlegget. In Amenas er et av tre Statoil-anlegg i Algerie. Det ligger tett på grensen til Libya. Fredagens rakettangrep skjedde mot en del av In Salah-anlegget som ligger midt i landet. Tre Statoil-ansatte var på jobb da et av produksjonsfeltene ble angrepet med raketter. BAKGRUNN: Gisseldramaet i Algerie Etter terrorangrepet som startet 16. januar i 2013, hentet Statoil hjem alle sine norske ansatte fra Algerie. Etter hvert ble det åpnet et In Amenas-kontor i London. Våren 2014, var Kolbjørn Kirkebø igjen i turnus på anlegget i ørkenen. – Jeg lever bra med det. Jeg vil ikke si at kona lever like godt med det, sier Kirkebø. Han kom hjem fra Algerie tirsdag. I kveld opptrer barnebarnet Ingeborg (16) i Idol-semifinalen. – Det gleder vi oss til, sier hans kone Anne Tafjord Kirkebø Hun sier at det stort sett går greit å ha ektemannen på jobb i Algerie. Men noen ganger kommer det en lei følelse av utrygghet. VG+: Rømte gjennom ørkenen. – Da hender at det kommer en forferdelig følelse av at nå skjer det noe igjen. I dag har jeg vært på gråten siden den første meldingen om en hendelse i Algerie kom. Det har vært spesielt tungt å tenke på dem som mistet sine i det forrige angrepet. Jeg fikk min mann tilbake, men situasjonen i 2013 sitter fortsatt i kroppen. Da varte angrepet så lenge. Jeg gikk med angsten i kroppen i mange dager og den følelsen tror jeg aldri jeg blir kvitt, sier hun.Et par måneder etter angrepet på In Amenas fortalte Kolbjørn Kirkebø VG om dramaet han hadde vært med på. Han var ombord i en buss på vei ut av anlegget da terroristene angrep. Den første som ble skutt, var en sikkerhetsvakt ved porten til anlegget der flere hundre mennesker jobbet. Plutselig var bussen med ansatte midt i skuddlinjen. På den ene siden lå algeriske styrker og skjøt – på den andre siden skjøt terroristene tilbake. Midt imellom sto bussen – og inne i den lå Kirkebø på toppen av en haug med busspassasjerer og forsøkte å gjemme hodet. Et av skuddene hadde truffet ham i låret. VG+: Statoil-sjef Helge Lund om terrorangrepet Det var fortsatt mørkt i ørkenen da angrepet startet. Kirkebø og medpassasjerene lå i bussen i halvannen time før de våget seg ut og i sikkerhet. Da hadde terroristene tatt seg videre inn i det store gassanlegget og blant annet tatt gisler i kantinen der ansatte spiste frokost. Kolbjørn Kirkebøs kollega Bjarne Vaage fortalte senere om svært alvorlige situasjoner lenger inn i anlegget.– For meg var terrorangrepet en ekstra stor påkjenning fordi det varte så lenge. Det var første dag og første natt, Andre dag og andre natt. Tredje dag og tredje natt. Det var mange netter hvor jeg ikke visste hvordan det ville gå. Det sitter i er noe jeg må lære meg å leve med. Jeg må akseptere at sånn er det, sier Anne Tafjord Kirkebø. Hun vet at ektemannen føler seg trygg og forteller om store sikkerhetsforbedringer. Behovet for forbedringer ble grundig slått fast da granskingsrapporten ble lagt fra etter terrorangrepet. – De samlede indre og ytre sikkerhetstiltakene på anlegget sviktet. Hverken Statoil eller samarbeidspartnerne kunne forhindret angrepet. Statoils bidrag til krisehåndteringen var effektiv og profesjonelt, oppsummerte Torgeir Hagen som hovedpunktene i rapporten. Den tidligere sjefen for forsvarets etterretningstjeneste ledet granskingen.
Kolbjørn Kirkebø (53) satt på bussen som ble angrepet av terroristene på In Amenas-anlegget for tre år siden.