Borgerlønn – mer enn en hippiedrøm
UNE AINA BASTHOLM, nasjonal talsperson Miljøpartiet De Grønne I møte med teknologisk utvikling, økende forskjeller og omstilling for å hindre klimaendringer har vi ikke råd til å sitte fast i gamle, og utdaterte ideologiske forestillinger. Vi må tørre å tenke nytt. En ny rapport fra World Economic Forum spår en revolusjon i næringslivet: Innen 2020 vil fem millioner jobber være forsvunnet. Bare to millioner av disse vil bli erstattet av nye jobber som følge av ny teknologi.Det vil være naivt å tro at dette ikke påvirker Norge. Vi trenger ikke se lenger enn til Statoil, som nå effektiviserer i rekordfart. I vårt naboland i øst, mener Näringslivets forskningsinstitutt i Helsinki at én av tre jobber de neste 20 årene kan bli erstattet av teknologi. Det vil være svært farlig om at mange blir stående uten en jobb de er avhengig av, mens de som eier robotene stikker av med gevinsten av teknologisk effektivisering. Vi vil gjøre det vi kan for å skape nye, grønne arbeidsplasser og sikre en fortsatt trygg velferdsstat. Norge, med høyt kunnskapsnivå, stor tilgang på ren energi og fornybare naturressurser, oljeformue, og verdensledende miljøer innen offshore, har svært gode muligheter for å lede an i robotrevolusjonen og det grønne skiftet. Men for at dette skal bli et positivt samfunnsprosjekt må politikken henge med. Vi kan takke arbeiderbevegelsen for en trygg og universell velferdsstat. Det klarte Norge fordi vi tenkte nytt, stort og strukturelt om organiseringen av arbeidslivet. Når Ap-leder Jonas Gahr Støre nå frykter norsk arbeidsledighet på europeisk nivå, og advarer mot at vi er i ferd med å få en tapt generasjon, så viser han det motsatte: en frykt for å prøve nye løsninger. Les også: Stein Erik Hagen: Mangel på jobber kan tvinge frem borgerlønnNå må vi våge å tenke nytt igjen. Vi må gjøre det lettere å ansette og holde folk i jobb. Vi foreslår blant annet å redusere arbeidsgiveravgiften for de laveste lønnsnivåene, og fjerne den helt for lærlinger. Vi må også finne løsninger for å dele mer på arbeidet, for eksempel ved å gjøre det lettere for hver enkelt å velge å jobbe mindre, i stedet for lønnsøkning og økt kjøpekraft. Både redusert normalarbeidstid og mer ferie bør sees nærmere på, justeringer som er gjort flere ganger tidligere i historien. Og sist, men ikke minst, bør vi utrede en norsk borgerlønn. Borgerlønn er en garantert og betingelsesløs minsteinntekt til alle, utbetalt av staten. Slik blir alle sikret grunnleggende økonomisk trygghet, uavhengig av hvem en er og hvordan en velger å leve, men uten å erstatte arbeidsinntekt. Borgerlønn er ikke lenger bare en våt hippiedrøm. Syv nobelprisvinnere i økonomi snakker om det. Teknologigründere som Tesla-sjef Elon Musk snakker om det. EUs justiskomité gikk nylig så langt som å be alle EU-landene «seriøst vurdere borgerlønn». Få flere kronikker og kommentarer: Følg VG Meninger på Facebook! Finland er ferdig med snakket. De første av de 2000 prøveprosjekt-deltakerne har allerede mottatt sin første månedlige utbetaling på 5000 norske kroner i borgerlønn. Også land som USA, Canada, India, Brasil, Nederland og England har enten gjennomført eller skal gjennomføre tilsvarende prøveprosjekter. Så langt viser prosjektene nesten gjennomgående positive effekter på helse, utdanning og sosiale forskjeller. Selv om borgerlønn står i motstrid til økende tvang og krav om aktivitetsplikt for å motta sosiale ytelser som sykepenger, er det samtidig en naturlig forlengelse av den universelle velferdsstaten og et tillitsbasert samfunn. Allerede i dag sikrer vi gjennom en jungel av sosiale støtteordninger de aller fleste mat, klær og tak over hodet, også de som ikke står i jobb.Borgerlønn anerkjenner at mange i perioder har vanskelig å stå i full jobb. For mange vil en grunnleggende og ubyråkratisk økonomisk trygghet frigi energi og motivasjon til å finne jobb, bli frisk, skape noe, bidra frivillig eller pleie et familiemedlem. Forsker Nina Sandal ved Universitetet i Bergen mener det er all grunn til å tro at borgerlønn øker arbeidsinnsatsen i samfunnet – ikke omvendt. De aller fleste av oss ønsker nemlig å jobbe, ikke bare fordi vi trenger penger, men fordi vi vil være til nytte i samfunnet, og bruke evnene våre. For mange mennesker som i dag står utenfor arbeidslivet er det dette som er det største savnet følelsen av selvrespekt og en plass i samfunnet. Borgerlønn er en anerkjennelse av at ulønnet arbeid og frivillig innsats teller. Borgerlønn vil selvsagt ikke løse alle sosiale utfordringer. Hvor godt borgerlønn vil virke – og hvor mye det vil koste – vil avhenge av størrelsen på utbetalingene, hvilke velferdsytelser som skal erstattes, hvor store de administrative besparelsene blir, og hvordan folks atferd endrer seg. Derfor må dette utredes og testes. Men skal vi møte morgendagens utfordringer med robotisering, sammen med klimaendringer, migrasjon og økende ulikhet, må vi få nye politiske løsninger opp og frem. Borgerlønn kan være et viktig bidrag til å sikre velferd og livskvalitet på en mer bærekraftig måte enn vi har gjort de siste 20 årene.
Borgerlønn er en garantert og betingelsesløs minsteinntekt til alle, utbetalt av staten. Slik blir alle sikret grunnleggende økonomisk trygghet.