VG på Sp-valgvake i Verdal: «Dæsken!» «Magisk!»
«Bættere!». «Opp 21 prosent». «Over 50 prosent!!» ropte forsamlingen da resultatene for Verdal tikket inn på valgvaken hjemme hos Sp-topp Per Sverre Fikse. I øyekroken så vi noen misfornøyde Ap-topper inni Oslo sveve forbi på skjermen. – Magiske tall, gliste Fikse. For i Verdal bugnet buffeten av selvtillit og Kvæfjord-kake. Til og med den var farget grønn. Noen hadde jukset litt. Med konditorfarge. Og da den vakre, røde solnedgangen gikk ned over Kværner Verdals heisekraner i horisonten, var det flere som så det symbolske i akkurat det. – Siste solnedgang for Arbeiderparti, var det en som mumlet. les ogsåFor der og da var valget tapt for Arbeiderpartiet. Partiet har alltid vært størst i denne byen. Nå er alt snudd opp ned. Og det er en sterk, grønn protest norske velgerne har lagt igjen i stemmeurnene landet over. Den ene gruppen vil gjøre Norge John Deere-grønt. Den andre foretrekker grønnkål-grønt. Og begge deler taper Arbeiderpartiet på. Partiet lekker klimavelgere på den ene siden og arbeidervelgere på den andre. Velgerne går til tydeligere alternativer. Som Senterpartiet. Og MDG. I Verdal i Nord-Trøndelag har det vært skikk og bruk å stemme Ap. Kværner, som bygger understell til oljeplattformer, er byens største arbeidsgiver. – Sjekk den grafen, da, roper noen. Og valgresultatet synliggjør en nasjonal trend. Nå stemmer nær annenhver velger Pål Sverre Fikse møter i butikken, svømmehallen, skiløypa eller på arbeid, på ham. Det var slik det pleide å være for Ap her. Fikse snakker om «Trygve-effekten». Og nevner nedleggelse av skoler. Omorganisering av helsevesenet. Politiet som har mistet mange stillinger. Nord Universitet har lagt ned i Verdal. Andre mener det ikke virker som Ap bryr seg så mye om vanlige folk lenger, slik de ordnet opp før. Tenker de mer på seg selv i toppen nå? Det må ha vært litt kleint for Jonas Gahr Støre da han besøkte Kværner Verdal tidligere år, etter at partiet hadde sagt nei til oljeboring i Lofoten. Nå er Senterpartiet det nye Arbeiderpartiet. Hos familien Fikse i Verdal. Og mange andre steder i Norge. Spørsmålet fremover er om det holder, og om klima og distrikt forblir viktige saker for velgerne fremover. les ogsåSist Sp gjorde et rekordvalg, i 1993, arrangerte partiet ideologisk verksted over tre dager med gjeve gjester for å diskutere hvordan de skulle beholde velgerne. De var nok høye på seg selv, etter å ha gjentatt rekordbragden fra kommunevalget to år før. Sosiolog Andreas Hompland skrev at partiet hadde fått tak en hel bøling, og tenkte på velgerne som kyr. Nå gjaldt det å tjore dem fast. For å være der frivillig, ville de nok ikke. Og han fikk rett. Snart var partiet nede på mellom fem og seks prosent igjen. Og det samme hadde skjedd etter Sps suksessår tidlig på 1970-tallet. Utfordringen for Fikse, Senterpartiet og Trygve Slagsvold Vedum, blir å tjore velgerne bedre fast denne gangen. Sp-folk sier de står mer solid nå. Det er mange flere saker enn EU som gjør dem populære nå. Og partiet har nok gode forutsetninger til å holde seg stort, i alle fall frem til 2021. Det spesielle i år er at partiet gjør det så bra i byer som i Verdal. Det er mange flere velgere enn på bygdene. Men når Sp kommer i posisjon og i regjering, og den lovede distriktsrevolusjonen uteblir, kan velgerne bli sure. Frp havner dessuten før eller senere i opposisjon nasjonalt. De vil stikke av med en del protestvelgere. Kjekling mellom by og land er den minst stabile konflikten i norsk politikk, ifølge valgforskerne. I år har den tatt fyr. Andre år er må man bruke tennvæske. Og vi vet dette slukner igjen, som så mange ganger før. Slik som velgernes miljøengasjement har bølget opp og ned. I år tjener SV og MDG på ekstremvær og Greta Thunberg. les ogsåEtter det store «miljøvalget» i 1989, sank interessen dramatisk. Kuttmålene som var satt av politikerne, ble raskt lobbet bort av næringsinteresser. I tillegg kom økonomisk dårlige tider som gjorde at velgerne prioriterte vekst. På 2000-tallet har vi sett de samme svingninger. Ved begynnelsen av tiåret valgte bare åtte prosent av velgerne miljø som den viktigste saken. Mens i 2009 svarte 20 prosent at miljø var viktigst. Så sank det igjen, til skuffelse for mange, som håpet på et varig, mentalt grønt skifte. Konflikten mellom vekst og miljø en ny skillelinje i norsk politikk. Og selv om vi vet at miljø har blitt viktigere for velgerne de siste årene, er det for tidlig å snakke om en varig holdningsendring. En fare for de grønne politikerne, både i Sp og MDG, er at de som sitter med makten faktisk får noe gjort. I distriktspolitikken er regjeringen i gang. Årets oljepenger går til spredtbygde strøk. Å få til klimakutt er ikke like enkelt bare med å sprøyte inn penger. Det stopper ikke nye, kinesiske kullkraftverk. I Verdal gleder Pål Sverre Fikse og resten av Sp i Verdal seg naturligvis over tidenes valg. Nå er det om å gjøre å konservere øyeblikket. Og akkurat det er jo Sp gode på.
Før var dette rødt. Nå er det grønt. Alt er snudd opp ned.