Iran merker effekten av sanksjoner
Etter at USA ved nyttår innførte tiltak for å presse andre land til å velge andre oljeleverandører enn Iran, har verdien på den iranske valutaen rijal sunket. Den havnet på et rekordlavt nivå mandag, da EU kunngjorde sitt forbud mot å importere iransk olje. Mens tidligere sanksjoner har hatt som mål å ramme regimet og enkeltpersoner der, er de nye tiltakene rettet mot landet Iran, påpeker Fafo-forsker Kjetil Selvik. - De rammer dermed implisitt det iranske folket, sier Iran-kjenneren til NTB. Det iranske utenriksdepartementet avviser EUs oljesanksjoner. En talsmann fra landets utenriksdepartement kaller det psykologisk krigføring.Det er allerede tegn til økonomisk krise i Iran, der arbeidsledigheten og inflasjonen er høy og stigende. Boligprisene har økt med nesten 20 prosent de siste ukene, og matvareprisene med 40 prosent, skriver The Guardian. Det skjer kort tid etter at president Mahmoud Ahmadinejad kuttet subsidiene både på mat og drivstoff for å få bukt med de offentlige utgiftene. Om Vesten ønsker å få iranerne til å vende seg mot sine egne ledere, er det langt fra sikkert at det blir effekten. - Å lage sanksjoner som rammer landet i stedet for regimet, kan sørge for at sympatien for regimet hos enkelte faktisk øker. Det man vinner på at noen blir mer utålmodig, taper man på at andre blir mer oppgitt over Vestens urettferdighet og press. Det er ikke noen enkel sluttsum på regnestykket, påpeker Selvik. Han viser dessuten til at Iran kan motvirke noe av effekten ved oljeembargoen ved å selge til mer vennlig innstilte land, som Kina. Paul Stevens i tankesmia Chatham House er blant dem som tror Ahmadinejad kan tjene på de nye sanksjonene. I en rapport skriver han at oljen har så avgjørende betydning for Iran at embargoen vil føre til solid støtte for det sittende regimet.Likevel mener Selvik den dype politiske splittelsen Iran har opplevd de siste årene, ikke lar seg viske ut ved hjelp av en ytre fiende. - Det ytre presset fordrer at den politiske eliten står sammen, men de sårene som oppsto i kjølvannet av valget i 2009 hindrer langt på vei dette, sier forskeren, som kaller situasjonen en unntakstilstand. Presidentvalget i 2009, der Ahmadinejad ble erklært som seierherre, ble fulgt av store demonstrasjoner fra reformtilhengere som hevdet at valget ble stjålet. Men oppstanden ble slått ned på brutalt vis av makthaverne. Siden har Ahmadinejad havnet i maktkamp med det svært mektige, konservative presteskapet, ledet av ayatolla Ali Khamenei. I mars skal det holdes valg igjen, denne gangen på nasjonalforsamling. Men de reformvennlige har sagt de vil boikotte valget. De krever at politiske fanger settes fri og at valgene skal være frie og rettferdige.Bak den økonomiske og diplomatiske striden ligger trusselen om væpnet konflikt med USA og Israel. Eksperter mener det blir vanskeligere for den politiske ledelsen både i USA og Iran å finne fram til politiske løsninger på konflikten i løpet av det neste året, fordi det skal holdes valg i begge landene. - Det er ikke dermed sagt at det motsatte gjelder, at de ønsker eskalering, påpeker Selvik om de iranske lederne. Selv om Iran er i stand til å skape uro ved å true med å stenge Hormuz-stredet, en viktig skipslei for oljehandelen, har ikke landet militærmakt til virkelig å utfordre USA. - Lederne vil bli holdt ansvarlig dersom de fører landet ut i en ødeleggende krig. Det er ikke noe vinnerkort, verken for Ahmadinejad eller Khamenei, mener Selvik.
Irans oljehandel og sentralbank rammes nå av strenge tiltak fra vestlige land, som forsøker å tvinge iranerne til å stanse sitt atomprogram.