TV-premiere: Større «Mammon»
TV-premiere på NRK1, 3. januar kl 2125: «Mammon 2». Spenningsserie i åtte deler. Skapt av Vegard og Gjermund Stenberg Eriksen. Med: Jon Øigarden, Ingar Helge Gimle, Trond Espen Seim, Anna Bache-Wiig. Norsk TV-drama tok steget opp i nordisk toppdivisjon med thrillerserien «Mammon» i 2014. To år senere kommer oppfølgeren og presenterer oss for et enda mer kynisk, enda mer desperat Makt-Oslo. Voldsomt ambisiøst med et vell av karakterer og minst to hovedplot – som kanskje har noe med hverandre å gjøre. I de tre første episodene presenteres karakterene: Smart og hektisk, men kanskje med et par «gå-fort- i-gangene- mens-viktige-ting-diskuteres»-scener for mye. Den som leter med lys og lykte etter keitete norsk «TV-dialog» vil imidlertid slite mer med å finne gull denne gangen. Dialogen har åpenbart vært innom flere, og har blitt kvalitetssikret av folk som har en viss peiling på hvordan omgangstonen er, i regjeringskorridorene og redaksjonslokalene til VG. Beklageligvis er ikke den notoriske «Mammon-mumlingen» luket helt bort – flere ganger måtte det spoles tilbake for å få med seg hva som ble sagt. Flere miljøer og nye karakterer skal fargelegges i de første episodene, noe som nok kan oppleves noe kaotisk i sofaen. Men, seerne er i gode regihender: Du sitter ikke igjen som et spørsmålstegn når episodene er over. Den politiske journalisten Hammeren blir drept i kjelleren på VG-huset i noe ser ut som et politisk attentat. Vi tas med 17 timer tilbake i tid og blir kjent med en svært breial fyr som later til å sitte på tidenes skup. Han er også en skikkelig møteplager som går gamle Mathiesen (Oftebro, kjent fra forrige sesong) på nervene. Samtidig – her er muligens berøringspunkter! – pågår det en intens maktkamp i regjeringen. En litt for maktkåt, aldrende finansminister (en frådende farlig, strålende Ingar Helge Gimle!) blir forsøkt parkert av statsminister Trond Espen Seim (spiller med overbevisende slesk autoritet). Hele veien med et manus fullt av forholdsvis aktuelle kommentarer integrert sømløst i historien. Spenstig og friskt, men innimellom kan det bli hakket for ekskluderende. Vi får liksom følelsen av at det er skrevet for faste lyttere av Dagsnytt atten med tre papiraviser på trammen. Spenningen er det i hvert fall ikke noe å si på, spesielt første episode har et glimrende driv. Tempoet roes litt i de neste episodene, før det hele eksploderer mot slutten av den tredje. Forrige sesong startet like lovende, men klarte ikke å holde helt inn med en litt for hektisk avslutning - det ble mye å holde styr på. Etter fem episoder virker skogen av tråder forholdsvis håndterbar. Derfor er det å håpe at man ikke har falt for fristelsen av å løfte det hele enda et konspiratorisk hakk – her er mer enn nok av interessante folk og historier å følge. ØYSTEIN DAVID JOHANSEN
Mørkere, slemmere, spennende.