Ap-politiker Jan Bøhler: – Jeg blir kalt en «vantro hund»
– Når jeg tar opp viktige og reelle utfordringer som heldekkende hodeplagg og islamistisk kvinneundertrykking, blir jeg stemplet som «vantro hund» og «innvandrerfiendtlig». Jeg er til og med beskyldt for rasisme og nazisme. Det er veldig rart når jeg nesten hele livet har bodd i blokk i Groruddalen, der jeg i stor grad omgås innvandrere og trives godt med det, sier den profilerte politikeren. Når Bøhler derimot snakker positivt om mennesker med innvandrerbakgrunn, får han kritikk, da også. – Av innvandrerkritikerne er jeg blitt kalt «pakistaner-fan» og gitt skylden for moskeenes sterke stilling. Det er rett og slett et klima og en debattkultur som er annerledes enn noen andre debatter jeg deltar i. Det er sterke fronter og knallharde tak i begge leire. Men at folk som meg utsettes for skjellsord, gjør at viktige stemmer ikke orker mer og skygger banen, sier Bøhler.Hva slags debatt har vi fått etter VGs reportasjeserie Det hvite raseriet, som nylig ble avsluttet med et kritisk intervju med Sylvi Listhaug ? «Noe av det nedrigste som har stått på trykk i en norsk avis», skriver redaktør Hans Rustad i Document under tittelen: «VG – på fruktene skal treet kjennes. Det er råttent». Flere skriver i kommentartråden at de ble fysisk kvalme av å lese intervjuet med innvandrings- og integreringsministeren: Les hele Sylvi Listhaug-intervjuet: Maktens nye språk Serien er et «Jihad mot den nye høyresiden», skriver journalist Christian Skaug på det samme nettstedstedet. Om debatten i sosiale medier, skriver det politiske tidsskriftet Minerva: «Ukens snakkis: VGs intervju med (Sylvi) Listhaug». Les hele serien: Det hvite raseriet Serien skiller seg fra alle tidligere saker du har lest i VG: 24 kapitler om høyrepopulister, radikale og ekstremister fra 14 land. Til sammen over 80 intervjuer og 250 bilder, som har gitt over tre millioner sidevisninger totalt. Fra denne uken blir Det hvite raseriet også publisert av Aftonbladet i Sverige. «Noe av det mest skremmende jeg noensinne har lest», melder Andreas Bryhn på Twitter. I en mail til VG forteller Amir Poya Ghazi fra Arendal at serien først og fremst gjør ham urolig: «Noen av oss kjenner den relative raske polariseringen i samfunnet direkte på kroppen. Det er skremmende. «Reis hjem der du kommer fra». «Du burde vært kastet ut av idrettsklubben du er medlem i og deretter ut av Norge». Dette er utsagn jeg selv har fått høre. Som tidligere flyktning, godt integrert i det norske samfunnet etter 29 år her, lurer jeg på hvordan nyankomne flyktninger skal svare på slik hets eller sjikanering og hva det gjør med integreringen. Jeg mener at summen av hva dere har dokumentert gjennom «Det hvite raseriet» bør være en urovekker for flere fremtredende politikere som ikke tar dette innover seg». Når vi spør Peder Nøstvold Jensen, bedre kjent som den islamkritiske bloggeren Fjordmann, om et intervju om serien, svarer han i en epost: «Dere har svinet til en rekke mennesker med deres artikkelserie. Jeg har ikke noe interesse av å være klovn i deres sirkus». Journalist, forfatter og innvandringskritisk samfunnsdebattant Jon Hustad skriver dette på Kjetil Rolness` Facebook-side: «VG er over. Dei var Noregs puls. No er dei Noregs endetarm».Temperaturen i debatten gjør det vanskelig for folk som har lyst til å føre en fredelig og konstruktiv diskusjon, mener Jan Bøhler. – Hvis mange nok ikke lenger orker å delta i diskusjonen, får bare en type debattanter dominere, nemlig de mest ekstreme på hver side. De som er mest skråsikre og minst åpne og lyttende. Dette er en debatt som ikke foregår på TV eller i avisen, men først og fremst på sosiale medier. Mange av dem har ikke noe forhold til tradisjonelle medier i det hele tatt. Derfor er jeg bekymret for at vi ikke får en åpen og reell debatt om et av de viktigste temaene i vår tid. Da reklamemannen Ingebrigt Steen Jensen leste første kapittel i Det hvite raseriet – om Anna Bråten i organisasjonen «Stopp islamiseringen av Norge», valgte han å gå ut mot sine motstandere på Facebook: «Når innvandringskritikere har advart folk mange nok ganger om alle katastrofer som vil ramme Norge på grunn av islam, blir den fordekte rasismen legitimert og stikker sitt groteske hode frem. Gratulerer med et resultat vi alle har advart mot lenge; Hege Storhaug, Sylvi Listhaug, Kjetil Rolness, Halvor Fossli, Christian Tybring-Gjedde og resten av dere som fisker i urørt vann». Steen Jensen fikk raskt svar fra Arve Kvaløy: «Dette er direkte kvalmende: Mangemillionæren Steen Jensen som sitter i sin millionvilla, sin lille festung, i blendahvite Bærum og er så innvandrervennlig. En godhetsposør av verste sort som overhodet ikke trenger å forholde seg til noen som helst konsekvenser av sin dyds etikk ( ... ) Gi bort pengene dine til flyktninghjelpen og flytt til en treroms på Grorud og opplev litt av dette mangfoldet du bejubler! La litt handling følge dine tomme ord!»Steen Jensen beskriver tonen i debatten som «forferdelig» – Når jeg går til motangrep mot strømmen av fremmedhat som nettet renner over av, bryter helvete løs. Og det bare tiltar i styrke og heslighet. Dette er trolig mennesker som har holdt til i mørke kroker hele livet, uten at noen har villet lytte til dem. Med nettet har de fått muligheten til å skru på møkkasprederen og søle til enhver debatt. Derfor har jeg roet meg ned de siste månedene, både av hensyn til meg selv og familien. – Blir debatten bedre av at du selv er såpass voldsom? – Sikkert ikke. Jeg er langt fra noen perfekt debattant. Jeg blir altfor spissformulert, sinna og usaklig. Ja, sikkert også infam og ond, av og til. – Det må være legitimt å være kritisk til innvandringen? – Ja visst kan man argumentere for at vi skal være strengest i verden. Men det handler om måten det gjøres og sies på. Når kunnskapsrike og skriveføre mennesker som Kjetil Rolness, Per Edgar Kokkvold og Asle Toje og altfor mange andre nører oppunder disse strømningene, legitimeres fordommene. Per Edgar Kokkvold, som er tidligere generalsekretær i Norsk Presseforbund, forstår ikke helt hva Steen Jensen mener: – Jeg hater rasismen og er ikke innvandringsfiendtlig. Men jeg har skrevet et par artikler i Aftenposten hvor jeg kritiserer dem som hyller det store hjertelaget, men nekter å diskutere konsekvensene av en liberal innvandringspolitikk, sier han. – Når jeg likevel misforstås, viser det hvilken intoleranse som finnes på begge sider i denne debatten. «Det hvite raseriet» er derfor en god betegnelse på det som skjer, mener Kokkvold. – Den hvite rasismen må løftes fram, diskuteres og dissekeres, som alt annet vi vil til livs. Vi kan selvfølgelig heller ikke lukke øynene for de mange utfordringene som er knyttet til den store innvandringen, selv om man da står i fare for å bli kalt både rasistisk og innvandringsfiendtlig. Man løser ingen problemer ved å fortie dem. Tvert imot. Ved å underslå problemene, vokser de videre og bidrar til å forsterke raseriet. En fri presse gjør likevel klokt i å overse utskjellingene fra intolerante elementer på de politiske ytterfløyene, de som alltid har prøvd å gjøre sunn fornuft til noe mindreverdig.«Når skal VG skrive om «Det brune raseriet?» spør flere debattanter på Twitter, Facebook og Twitter. «Når kommer det muslimske raseriet, det arabiske raseriet?» er et spørsmål som går igjen i et titalls eposter VG har mottatt. «Forventer at du kjører en lignende tekst mot islam, med halshugging av barn i nordlige deler av Thailand i full offentlighet på grunn av religion?» heter det i en av dem. Vil du lese om norske islamister og søker på ordet «Syria-farerne» på VG.no, finner du 129 artikler. Terrorangrepene i Stockholm i april og i Nice i fjor er tilsammen omtalt i 113 artikler, kommentarer, debattinnlegg og dokumentaer på VG.no. Akkurat nå går dokumentaren «Undercover i IS» på VGTV. «Nå må vi være litt edruelige her folkens. VG har også skrevet om islamister og hvordan de er blitt ekstremister», skriver en debattant i en kommentartråd på Document . På Kjetil Rolness` Facebook-side skriver Per Adler dette om «Det hvite raseriet»: «Jeg, og mange andre, hadde ikke reagert dersom det var en eller to reportasjer. For selvsagt er også høyreekstremisme et problem. Men 22 grundige reportasjer er helt hinsides når det er midt i en periode med islamistisk, ikke høyreekstrem, terror». To dager etter at flere nordmenn marsjerte sammen med svenske nynazister gjennom Falun i en av tidenes største demonstrasjonstog i regi av Den nordiske motstandsbevegelsen, skriver Adler: «Det er ikke regelmessige marsjer av nynazister i skandinaviske gater. Det dokumenteres grundig når det skjer, og det er rimelig sjelden. Når var det sist i Norge?» 29. juli har organisasjonen også varslet at de vil marsjere gjennom gatene i Fredrikstad, med uniformer, skjold og faner, som vi ikke har sett i Norge siden krigen, skriver NRK. Filter Nyheter har skrevet at norske medlemmer av Den nordiske motstandsbevegelsen er fotografert sammen med svensker som sitter fengslet i forbindelse med utplassering og sprengning av bomber i Gøteborgområdet. – Den typen aksjoner man har sett i Sverige, med angrep mot asylmottak, er noe PST frykter skal spre seg også til Norge, uttalte seksjonsleder i PST, Jørn Presterudstuen til Filter Nyheter. I trusselvurderingen for 2017 skriver PST om økt bekymring for høyreekstreme miljøer i Norge. En leser, som ønsker å være anonym, spør VG: – Hva er grunnen til at høyreekstremisme øker? Jeg tror det er fordi folk ikke er blitt hørt. Når de sender et leserinnlegg til VG eller Dagbladet om hvordan innvandringen påvirker livene deres, kommer det noen gang på trykk? Professor i medievitenskap ved UIB, Jostein Gripsrud, mener denne mannen trolig er inne på noe. Gripsrud leder et stort prosjekt om innvandringsdebatten i Skandinavia fra 1970 til 2016. – Går du tilbake til 80-tallet, kan det se ut til at nyhetsmediene og mange politikere, litt engstelig unnlot å ta på alvor den bekymringen over innvandring fra fjerne strøk som kom fra de bymiljøene der en tidlig fikk førstehånds hverdagserfaring med den, mener Gripsrud: – Den ble i for stor grad enten oversett eller fordømt som rasistisk. Slik overlot en til Carl Ivar & co. å snakke om dette og dermed definere temaet. Rune Gerhardsen representerte riktignok et unntak fra denne regelen med sine snillismeutspill i 1991 og åpnet feltet noe.I februar i fjor dro aktivister fra nettstedet Radikal portal til Stortinget for å skrive om et demonstrasjonstog til støtte for Innvandrings- og integreringsminister Sylvi Listhaug. Da de fikk øye på flere høyreekstremister – blant annet en nynazist med tilknytning til Den nordiske motstandsbevegelsen – tok de bilder og publiserte en artikkel om det. Les Listhaug-intervjuet: Maktens nye språk VG stilte statsråden flere kritiske spørsmål i et intervju som hun gjennomleste og godkjente før hun senere la ut en link til det på sin egen Facebookside med over 117.000 følgere: «Jeg forstår godt at mange har reagert sterkt på dette intervjuet(...)». På nettstedet Minerva kommenterer Lars Akerhaug intervjuet slik: «Er Sylvi Listhaug som honning for nazibier eller har VG blitt en kommunistblekke?». På sin egen Facebookside skriver Kjetil Rolness: «Kanskje det mest bedritne intervjuet jeg noensinne har lest av en politiker( ... )». En annen mener derimot at «det var på tide at minister Listhaug ble stilt disse spørsmålene». En kvinne skriver på Listhaugs Facebookprofil: «Hennes måte å både snakke om og behandle asylsituasjonen på, begynner å bli farlig nær høyreekstrem holdning». En mann skriver samme sted: «Når nynazister står utenfor Stortinget og demonstrerer til støtte for deg og din politikk, bør det ringe en bjelle».Resten av de nærmere 500 meldingene på Listhaugs Facebookprofil var utelukkende støtte og hyllest av Listhaug: «Vi er her Sylvi og lytter til din klare tale. Klart vi reagerer på den splittelsen fra alle de andre partiene mot deg, (og som) media skaper og det som foregår i vårt land nå som du er borte fra alt. Men er så takknemlig for at du makter og komme innpå siden og si noen ord. Du er unik! Vi bare venter på deg nå kjære Sylvi», skriver Liv Oddbjørg Olaisen. Hun får støtte fra en mannlig debattant: «VG-journalistene som står bak angrepet mot Sylvi Listhaug er langt mer ekstreme enn den store massen( ... )» Flere reagerte med raseri og sinne på intervjuet: «Måtte disse to fake VG-journalistene rett og slett brenne i helvete». En annen antyder at journalistene bør tas: «Hvem er denne journalist som truet/spottet henne? Har noen info?» Hva skyldes dette sinnet? – Stadig flere mennesker synes at Norge forandrer seg for raskt. De er først og fremst bekymret for innvandringen, terror og islam, svarer rådgiver Sylo Taraku i Tankesmien Agenda., som har skrevet boken «Innvandringsrealisme». Mange mener at eliten og mediene ikke har tatt bekymringene deres på alvor, og føler seg hverken sett eller forstått, beskriver Taraku. Følelsen de har, er å bli en fremmed i sitt eget land, både som følge av mer individualisering og kulturelt mangfold. – Det er ikke noe galt med «Det hvite raseriet. Men det finnes en god del mennesker som skulle sett at dere i stedet fokuserte på noe annet. Selv mener Taraku det er avgjørende å ha to tanker i hodet samtidig: – Militante islamister plager oss med terror, men nasjonalistiske krefter kan ta makten i Europa og endre det for alltid.
Innvandringsdebatten er blitt så opphetet at mange ikke lenger orker å delta i den, mener den erfarne politikeren Jan Bøhler (Ap).