Bokanmeldelse: Ingvar Ambjørnsen: «Ekko av en venn»: For et comeback!
Det er gått tjue år siden den forrige Elling-boken, men mannen selv er helt klart til å kjenne igjen. Riktignok er han enda ensommere enn før, nå som både moren og Kjell Bjarne er død. Men sin nervøse pertentlighet har han bevart, sammen med den sytende selvopptattheten. Les stort intervju med Ambjørnsen: - Må fortsatt ha det jeg må ha (VG+) Elling er fremdeles den pompøse selvbedrageren, mannen med det oppblåste egoet som i virkeligheten er styrt av tvangstanker og panikkanfall. Med andre ord en litterær skikkelse det er umulig ikke å elske. Når vi møter Elling igjen er han i midten av 50-årene, og det er det tydelig at han har lagt en tung tid bak seg. Han har trolig vært innlagt på institusjon, men nå er det ordnet med ny bolig til ham. Nærmere bestemt i sokkelleiligheten hos enkefru Annelore Frimann-Clausen på Grefsen i Oslo. les ogsåHer ser han for seg å leve et stille liv i en slags forstadssymbiose med enkefruen i etasjene over. Ja, det er ikke fritt for at Elling kan tenke seg å tre inn i husherrens plass, i dette som han regner med skal bli hans siste bolig. BAKGRUNN: Derfor skrev Ambjørnsen en femte roman om Elling Tiden skal han ellers bruke til å sortere i arkivet sitt, noen vil sikkert huske alle mappene hans med utklipp om Gro Harlem Brundtland. Nå er planen med tid og stunder å levere dette dit det rettelig hører hjemme. Nærmere bestemt til Martin Kolberg! Men ting går selvsagt ikke slik Elling ser det for seg. Overhodet ikke. Takket være sine dype nevroser og totalt manglende sosiale ferdigheter, styrer han med sikker hånd inn i inn i stadig nye katastrofesituasjoner. Hendelser som utløser fravik i hans hardt tilkjempete selvkontroll. les ogsåUten å røpe for mye av handlingen, kan jeg fortelle at det blant annet dreier seg om hans første forsiktige skritt inn i Facebook-verdenen (som matskribent under pseudonym), og hans møte med Oslos litterære undergrunnsmiljø. «Ekko av en venn» er en genuint morsom bok, som kan tilby en perlerad av skinnende komiske øyeblikk. Det er lenge siden jeg kan huske at Ingvar Ambjørnsen har skrevet så godt som her. Gjensynet med Elling har tydeligvis vært stimulerende for skrivegleden hans. Recap: Les deg opp på Ellingbøkene: Her forteller Ambjørnsen historien bok for bok Men like under den muntre overflaten dirrer det hele veien en nerve av noe helt annet. For «Ekko av en venn» er kanskje først og fremst en roman om den store, bunnløse ensomheten. Det er øyeblikk og situasjoner her som med jevne mellomrom gir meg et skikkelig sug i magen. Selv om Ambjørnsen klarer å legge et forsonende skjær over det meste, er det likevel ingen tvil om at dette egentlig er en ganske fryktelig historie. Fryktelig bra, dessuten! Anmeldt av: Sindre Hovdenakk
Ventetiden er over, Elling er tilbake - og det er bare å glede seg!