Stortingsvalget 1953: Ap taper på nytt valgsystem, men beholder flertallet
1953-valget er det første etter at Stortinget vedtok ny valgordning. Arbeiderpartiet har mest å tape på den nye ordningen, som gir mindre fordel til de største partiene. Men det rene Ap-flertallet holder. Oppslutningen øker fra 45,7 til 46,7 prosent, og antall plasser på Stortinget synker «bare» fra 85 til 77 av 150. Dermed kan statsminister Oscar Torp fortsette. Norges Kommunistiske Parti er også i varmen igjen med 3 representanter, etter fire år utenfor Stortinget. Det kan de takke den nye valgordningen for. Stemmetallene har nemlig sunket siden sist – fra 5,8 til 5,1 prosent.Internt i Arbeiderpartiet er det mange som murrer over at Oscar Torps regjering ikke gjør nok for å holde igjen prisveksten. «Jeg vet at Einar Gerhardsen er en bedre statsminister enn jeg, men jeg tror det er galt å gjøre noen forandring nå», skal Torp ydmykt ha sagt. Likevel: Så fort Gerhardsen innrømmer at han kanskje savner statsministerjobben littegrann likevel, gjør Haakon Lie og de andre Ap-høvdingene kort prosess. Torp bøyer seg lydig for overmakten, og Gerhardsen tar over igjen. Ved alle valgene fra 1949 til 1981 finner vi felleslister på den borgerlige siden. Disse krever en nærmere forklaring: I denne perioden fungerer valgordningen slik at to partier som hver får 5 prosent av stemmene, til sammen får dårligere uttelling enn ett parti med 10 prosent. Løsningen blir å slå seg sammen til én fellesliste. Representantene legger selvfølgelig ikke skjul på hvilket parti de egentlig tilhører, og i historiske oversikter telles de under sitt vanlige parti. Men fordi vi ikke kjenner avtalene partiene gjorde seg imellom, plasserer vi dem under merkelappen «felles» når vi leker med ulike valgordninger i ettertid. Fra 1985 er valgsystemet skrudd sammen slik at det ikke lenger er noe å tjene på felleslister.Etterkrigsårene med rene Ap-regjeringer står igjen som en suksesshistorie med sammenhengende økonomisk vekst. Men tidligere statsminister Kåre Willoch (H) tror ikke veksten ville vært dårligere med andre regjeringer. – Norge hadde mindre økonomisk fremgang enn andre europeiske land som førte en mer liberal politikk, sier Willoch. Historiker, forfatter og SV-politiker Hans Olav Lahlum avviser ikke dette. – Willoch har et poeng; den norske veksten var ikke sensasjonelt høy i internasjonalt perspektiv. Men veksten var jevn og trygg for store deler av befolkningen. De fattigste opplevde å få det vesentlig bedre, sier Lahlum.Stortinget 1953 – 1957. Se detaljene her!Valgordningen som ble brukt frem til 1949, ville gitt Ap et enda mer komfortabelt flertall på Stortinget – 83 av 150 plasser. Se detaljene her! Med dagens valgordning ville Ap heller ikke denne gangen fått rent flertall. Se detaljene her!12. januar 1954: De første fjernsynssendingene i Norge. 13. februar 1954: Høyesterett bestemmer at krigsseilerne ikke skal få utbetalt tilleggene de opptjente under krigen. 3. mai 1954: Krigshelten Asbjørn Sunde dømmes til åtte års fengsel for spionasje for Sovjetunionen. 20. september 1956: Opptøyer i Oslo etter at filmen «Rock around the clock» ble vist. 21. mars 1957: Sovjetunionen gjør det klart at de kan finne på å bruke atomvåpen mot Norge hvis det opprettes utenlandske baser her. 21. september 1957: Kong Haakon dør.
Gerhardsen-«vikaren» Oscar Torp sto til eksamen: Han sikret Ap rent flertall på Stortinget også i 1953. Så ble han vraket.