Desperat behov for innsats i Syria
120 000 mennesker er under beleiring i den syriske byen Homs ifølge FN . Prisen på brød har tidoblet seg etter at Assad-regimet kuttet forsyningslinjene inn til byen. 50 000 mennesker har flykter fra Aleppo, og 300 000 mennesker står i fare for å bli beleiret der under Assads offensiv med kraftig luftstøtte fra Russland. Også dette er tall fra FN. Organisasjonen Syrian Centre for Policy Research (SCPR) skriver i en ny rapport at 470 000 syrere har blitt drept siden borgerkrigen begynte. Det er like mange som det bor i hele Rogaland. Den syriske befolkningen skal ha krympet med 21 prosent, 45 prosent av Syrias innbyggere er på flukt. Les også: Russland vil ha våpenhvile Landet er i ferd med å bli fullstendig ødelagt. Bildene fra Homs og Aleppo minner om Berlin og Dresden i 1945. Hele generasjoner kan gå tapt. Uerstattelige kulturminner er borte. En hel sivilisasjon med flere tusen års historie ødelegges foran øynene våre. Konsekvensene merker vi nå gjennom flyktningstrømmen som presser på Europas politiske institusjoner. Vår belastning er selvfølgelig forsvinnende liten målt mot de redslene som syrerne opplever, men flyktningkrisen bør minne oss om at det som skjer i Syria angår langt flere enn landets innbyggere. Krigen begynte som et opprør mot det brutale og korrupte Assad-regimet, men er nå blitt en krig der andre aktører og stater har interesser og innflytelse. Både Saudi-Arabia, Iran og Russland er på ulike måter involvert, og i ruinene har den såkalte Islamske Staten (IS) etablert seg. Alle aktørene posisjonerer seg for det som blir et nytt Midtøsten den dagen krigen i Syria er over. Les også: - Hele vår eksistens er truet Hvordan Midtøsten ser ut den dagen vil prege vestlig sikkerhetspolitikk i lang tid. Men så langt er det svak vilje og begrenset evne i Vesten til å være med å innvirke på det som skjer i Syria og regionen. I det tomrommet som vi har skapt, har andre tatt plass. Flere av dem har ikke noe ønske om at Europa og Vesten skal komme godt ut av det. Vi betaler ikke bare en moralsk pris for vårt svik mot Syria. De realpolitiske omkostningene begynner nå å bli tydelige. Vi betaler ikke bare en moralsk pris for vårt svik mot Syria. De realpolitiske omkostningene begynner nå å bli tydelige. Flyktningkrisen er den første og største. Hvis vi ikke klarer å være med å forme et nytt Midtøsten vil det komme mange flere og større omkostninger. Det kan bli nye flyktningstrømmer, mer terror og flere andre negative omkostninger som vi nå ikke aner rekkevidden av. Og, viktigst, flere syriske barn, kvinner og menn kommer til å bli drept eller få sine liv lagt i ruiner.
Syria er i ferd med å bli fullstendig ødelagt. Det vil endre hele Midt-Østen, og krever handling.