MGP-kommentar: Ut med balladene!
Finland sendte i fjor et band med psykisk utviklingshemmede som spilte punk. Musikalsk temmelig unyttig, men sympatistemmene gjorde at finnene mobiliserte europeisk sisu nok til å få det meste av oppmerksomheten i Wien i fjor. I år kan vi for så vidt sende performance-truppen The Hungry Hearts som har plassert Dieter Bohlen bak en Kraftwerk-synth og serverer pur surrealisme i tyskrussisk- og engelsk setting. Men jeg håper det ikke. Les VGs anmeldelser av alle MGP-låtene her Faktisk håper jeg heller ikke at det blir en ballade i år. Både fordi vi ikke har nådd helt opp med ballader de to siste årene, og fordi Måns Zelmerlöw vant hele stasen i fjor med en tidsriktig kjappis. Agnete Johnsen er kanskje den mest tidsriktige i årets heat, men balladen hennes er ikke sterk nok. Likevel; Agnete er den mest kjente i år og vil uansett være en favoritt, selv om akkurat det ikke har vist seg å være en fordel de siste årene. Så du denne? Freddy Kalas-låt diskvalifisert fra MGP Da er Stine Hole Ulla i så fall en underdog her. En fantastisk stemme som kommer til å skinne utover våren, uansett plassering. Men musikalnummeret hennes blir muligens for sukkersøt i denne sammenhengen, også i forhold til Laila Samuels’ keltiskinspirerte «Afterglow» - den andre balladen som skiller seg ut. Les også: Agnete Johnsen hadde selvmordsplaner: – Kunne ikke laget MGP-låten uten erfaring Likevel er det to raskere numre som jeg håper vil knive hardest om å bli Norges bidrag til årets Eurovision. Det ene, «Stand Up» med Makeda, er hemningsløst uoriginal (tenk en blanding av Sharon Jones og Meghan Trainor), men låten hennes er usedvanlig frisk og egnet til å gjøre millioner av europeere både danselystne og i godt humør. Eller hva med et boyband? Suite 16 og deres «Anna Lee» har de samme friske tendensene som Makeda og innehar i tillegg et ålesleipt refreng som går rett inn i øret og blir der. Etter et par melankolske år, tror jeg rett og slett det er på tide å appellere til feelgood’en igjen. Om showet holder utover låten, da. Og om vi tror at Europa er klar for enten retrosoul eller boyband. STEIN ØSTBØ
Norge bør sende en uptempo-låt til Eurovision i Stockholm. Om vi ikke bestemmer oss for en finsk vri, da. Om vi ikke bestemmer oss for en finsk vri, da.