Ja, vi splitter dette landet
Minneverdig øyeblikk fra kulturkrigen på Dagsnytt 18 på NRK, mandag denne uken, kvelden før justisministeren gikk av. Programleder Fredrik Solvang til Hans Rustad fra bloggen Document: – Du skriver at vi befinner oss i en slags borgerkrigslignende tilstand. Hvorfor gjør du det? Rustad: – Fordi vi gjør det. Det er så sterke motsetninger. Hør her: De som nå har funnet på ordet «splitter», at Sylvi er splitter, plutselig snakker alle om at folk er splittende. Altså, dette er retorikk som minner om det gamle Sovjetunionen ... . Eivind Trædal fra Miljøpartiet De Grønne: – Nå glir heldigvis sauefellen av ulven her. Denne fyren her driver en enveis borgerkrig i sitt eget hode. Akkurat som Anders Behring Breivik. Han tror at Norge er i en borgerkrig fordi han ikke klarer å akseptere politisk uenighet. En borgerkrigslignende tilstand i Norge der, altså. Som, ikke må kalles splittende. For da er man tilbake til forholdene et av verdenshistoriens største totale regimer, Sovjetunionen. Enten det, eller så er dette en psykotisk vrangforestilling fra en mann som deler tankesett med Norgeshistoriens største massemorder. Du må velge et av alternativene. Ikke kom med noe vassent det-er-overdrivelser-og-feil-på-begge-sider, for da tar du ikke stilling til vår tids viktigste utfordringer. «Den motbydelige feigheten til en kontrarevolusjonær, det er det som ligger bak de blomstrende frasene til en liberaler», som Lenin en gang skrev. Forrige helg lanserte VG en stor journalistisk satsing som het «Liv i Lykkeland». Den tok utgangspunkt i det faktum at vi nok en gang er kåret til et av verdens aller beste land å bo i. Gjennom tekst og bilder dokumenterte vi mange av de enkeltfaktorene som i sum skal gjøre at vi lever i den beste av alle verdener i den beste av alle tider: Helse, utdannelse, sysselsetting, rett til å elske hvem man vil, økonomisk og sosialt sikkerhetsnett; det er stort sett terningkast fem til seks på alle de viktigste parametrene. Jeg vart helt rørt av fedrelandskjærlighet da jeg hadde gått gjennom hele pakka. Men forsiden på papiravisen fanget inn dilemmaet i tabloidformat. Øverst på siden, over VG-logoen: «Et år i Lykkeland». Og hovedoppslaget: «Sylvi splitter Norge». Og det er ikke bare en tabloid overdrivelse. Det er store politiske motsetninger og rivninger i dette lykkelandet. En ulmende politisk misnøye, frykt og uro som har putret siden årtusenskiftet, og som nå står på jevnt kok. Men unik er situasjonen ikke. Jeg var barn og ungdom på 1970-tallet. En epoke som, i hvert fall ifølge min foreldregenerasjon, var den beste av alle tider. Det var da begrepet «velstandssamfunnet» oppsto. Vi som var unge ble kalt «dessertgenerasjonen». Levestandarden satte ny High Score. Og dette var før oljen var pumpet inn i økonomien. Og likevel: Tiåret var preget av en enorm politisk splittelse. Utdanningsinstitusjoner og arbeidsplasser ble revet i to av opprørende politiske konflikter. Det som ble kalt «kremen av Norges ungdom» sluttet opp under faner med bilder av århundrets verste despoter, Mao, Stalin og Pol Pot. Ledende akademikere, kunstnere, fagforeningsfolk og journalister ble med, eller lot seg prege av tankegodset. På den andre siden av spektret fikk de en motpart i en liten bevegelse av nynazister som var få i antall, men som sto bak flere bombeattentat og til og med et par drap. Utover i Europa prøvde «revolusjonære marxister» å kickstarte revolusjonen med terroraksjoner i land som Tyskland, Italia og Danmark. I Norge gikk dagliglivet og politikken sin trauste gang. Men samfunnsdebatten og tonen i den ble altfor mye preget av disse sekteriske splitterne som fikk bidra til å sette dagsorden. Det ble ingen revolusjon i Norge på 1970 eller 80-tallet. Og det blir neppe noen borgerkrig i Norge denne gangen heller, selv om frontene blir steilere og splitterne bruker stadig hardere ord mot hverandre. Men hvis vi ikke skjerper oss er det fare for at den midlertidige splittelsen blir en forstenet kløft som gjør det vanskelig å drive normalt politisk arbeid. Og det er ingen av partene tjent med.
Noe er råttent i Verdens rikeste.