Makta rår
Vi forventer mer av våre fremste ledere enn vi gjør av vanlige folk. Den setningen har du sikkert hørt hver gang en av oss kommentatorene i mediene kritiserer en politiker for rot med roller og penger.Logikken i Lysbakken-saken, ser ut til å være annerledes. Her forventes det at statssekretør Kirsti Bergstø skal ta skylden, slik at Lysbakken kan nå toppen og SV kan få den lederen de ønsker seg. Kanskje er han allerede valgt idet kontrollkomiteen starter sin høring av ham i Stortinget. Makta har sin egen logikk. SV vil ha Lysbakken. Lysbakken er statsråd i en flertallsregjering. Makta rår. SVere påberoper seg ofte å være prinsippielle. Slik oppfattes de også av kritikerne, som lett tar i bruk den nedsettende merkelappen «dogmatisk» når det er snakk om SVs prinsipprytteri.I saken om Jenteforsvaret, er prinsippet om at kvinner må kunne forsvare seg viktigere enn å hindre ureglementert rot, som av enkelte er blitt kalt korrupsjon. Er det korrupsjon? Så langt mener jeg at det ikke nødvendigvis er tilfelle. Hittil har jeg ikke sett noen som har personlig beriket seg på jenteforsvarskursene. Men organisasjonen SU ser ut til å ha gjort det. Det kan også rammes av korupsjonsparagrafen. Samtidig er det slik at når velgerne avgjør hvem som skal ha makta i landet, bestemmer de samtidig hvilke samfunnsinteresser som skal tillegges størst vekt. Når de rødgrønne vinner valg, fører det til større makt og innflytelse for deres organisasjoner og støttestpillere. LO har større innflytelse når Ap er i regjering, NHO har det når Høyre regjerer. Slik er politikken og slik skal den være.Men det betyr likevel ikke at SU bare kan sende avgårde en epost for deretter å få overført penger til sine aktiviteter. Prosessene må være åpne og flere må kunne konkurrere om pengene. SV er en organisasjon av aktivister og med lite sans for byråkrati. I de siste ukene har nok tidligere SU-leder Bergstø skjønt at byråkrati ikke er så dumt av og til. Det er en grunn til at det finnes. På samme måte er det en grunn til at Stortinget bare kjenner statsråden. Ansvaret må være samlet hos en person. Den personen er Audun Lysbakken. (Kommentaren er litt endret fra første publisering etter innspill fra flere lesere. Takk!)
Lysbakken slipper å ta skylden for Jenteforsvar-saken fordi han er på vei mot makttoppen. Burde det ikke være omvendt?