Dansk «Beatles»-regissør ironiserer over norsk film
Den danske regissøren er i Haugesund for å promotere «Beatles», som ble vist for første gang for pressen søndag formiddag. Han kom til filmen i siste øyeblikk, fordi «Kon-Tiki»-duoen fikk oppdrag i Hollywood. Det ble et noe spesielt møte, kunne regissøren fortelle på pressekonferansen. - De hadde allerede castet hundrevis av unge mennesker. Jeg begynte å gå gjennom kandidatene til rollene og spurte hvem av disse guttene som kunne spille instrumenter å synge. «Det har vi glemt å spørre om!», ironiserte Flinth, til humring blant pressefolkene. - Det var mitt første møte med norsk filmproduksjon. Det var «bare hyggelig» og «det får vi fikse!», fortsatte han på tulle-norsk, og antydet kanskje at profesjonaliteten er en litt annen enn han er vant til fra dansk og svensk filmproduksjon. - På samme måte ble det når det gjelder det å lage periodefilm, guttene må ha andre klær. Men de måtte skifte på gaten under en presenning! I Danmark og Sverige er jeg vant til at man har en campingvogn eller lignende man går inn i. Men det gjør man ikke her! Så for å få brukt pengene på det man ser på lerretet, må man skifte klær i offentlighet. Da VG treffer regissøren etterpå utdyper han. - Når man jobber i Danmark og Sverige er det litt mer tyske «Ordnung muss sein»-holdninger. Her i Norge er det litt mer «Happy go lucky». Her kan man nøye seg med å ta sminken på en trapp utendørs. Og en ting er helt sikkert; Lønsjen på norske filmsett er klart dårligere enn andre steder, fortsetter Flinth. - Når det er sagt, er det helt klart en stor entusiasme og nærmest en pionér-tilstand i norsk filmbransje for tiden. For å si det litt firkantet: Det er Norges tur nå. Etter at først svenskene og så danskene har markert seg internasjonalt er det Norge som nå har en opptur. VG møtte også «Beatles»-regissøren i januar. Les hva han sa om prosjektet den gang På pressekonferansen var også de fire «Beatles»-guttene, og filmens kvinnelige hovedrolle Susanne Boucher, som spiller overklassejenta Cecilie. De er ungdommer og måtte selvsagt gjennom en kraftig «60-tallskur». - Det er enorme forskjeller. De hadde jo ikke sosiale medier, så det å snakke sammen var noe helt annet. Nå sender man snapchat, eller melding. På den tiden ringte man på hos folk, og så gikk man tilbake igjen hvis de ikke var hjemme! Man bruker aldri så mye tid nå på å gjøre ingenting, fortalte Boucher. - Men de utfordringene man møtte som ungdom på 60-tallet er i hovedsak de samme, det er det som gjør at filmen forhåpentligvis er tidløs og reell for ungdommer i dag. Hun får støtte av Håvard Jackwitz, som spiller Seb i filmen. - Da jeg leste boken første gang, glemte jeg fort at handlingen var fra 60-tallet. Dette var oss, det var meg, det var vennegjengen min. Slik sett var det lett å sette seg tilbake til sekstitallet, selv om vi måtte ta bort «talefeil» og mobiltelefoner!
Peter Flinth fikk seg et par små kultursjokk da han overtok registolen fra Espen Sandberg og Joachim Rønning.