Plateanmeldelse: Elegante Justin Timberlake
ALBUM: SOUL/R&B Justin Timberlake «The 20/20 Experience» (RCA/Sony Music) (Kan strømmes på iTunes frem til utgivelsesdato 18/3) Sexy detaljer kommer jo noen ganger i overdoser og blir usexy. Som å entre en eksklusiv nattklubb med vellykkede mennesker i knivskarpe dresser og trange, korte kjoler. Med dus, rød belysning og høye cocktailglass, men en følelse av at du ikke helt vet hva som foregår på bakrommene. Det er fullt mulig å visualisere seg dette på «The 20/20 Experience».Justin åpner ballet med strykerfanfare for å feire at han er tilbake etter godt over seks år, og glir rett over i velkjent falsettsoul på «Pusher Love Girl». Den er langt unna dybden til eksempelvis «Cry Me A River» og er dessuten en låt som fullstendig skifter karakter midtveis. Nettopp dette skjer i det hele tatt ofte gjennom platen. Låter som tar helt nye veier før de egentlig er ferdige og gjør at enkeltaktene i hyrdestunden blir både for lange og for langsomme på sin vei mot enhver hyrdestunds høydepunkt.Med en gjennomsnittslengde på låtene på hele syv minutter, sier det seg selv at Justin Timberlake ikke har ønsket å gi ut en singlebasert plate. I stedet har han videreutviklet sin nesegruse fascinasjon av klassiske Motown-triks («That Girl» er jo egentlig Smokey Robinsons «My Girl» - The Temptations' signaturlåt - i ny tapning) og binder dette sammen med moderne r&b-elementer. Likevel er denne platen nærmere neosoulen til d'Angelo enn Michael Jackson og Motown, takket være virkemidlene til produsent og medlåtskriver Timbaland. Hans minimalistiske rytmer følges denne gangen av et vell med stilfulle, luksuriøse detaljer som utbroderes på bredt lerrett, men heldigvis sjelden uten å hindre flyten og den underliggende grooven.Til tider er detaljene herlig effektfulle, enten det er gresshoppene i «Don't Hold The Wall», vinylsprakingen i «Strawberry Bubblegum» eller fingerknipsene i singlen med Jay-Z, «Suit & Tie». Det er ikke vanskelig å bli grepet av den nevnte grooven og den delikate og lekre produksjonen på «The 20/20 Experience». På en annen side er det heller ikke lett å bli grepet av Justin Timberlake selv, knapt nok berørt. Men det følger vel med å dresse seg opp i kjole og hvitt, slik Timberlake har gjort både med seg selv og uttrykket på sin tredje plate i karrieren; avstand.
Seks og et halvt år etter sin siste plate er Justin Timberlake tilbake. Det føles som å befinne seg midt i en hyrdestund gjennom sytti minutter - med penklærne på.