Dag Solstad: - Hele livet har vært en stor krise
Det kommer fram i den nye boken om hans liv, «Dag Solstad. Uskrevne memoarer», som tar for seg Dag Solstads liv og forfatterskap. Det er Alf van der Hagen som har skrevet boken etter 80 timer med intervjuer gjennom to år. VG møtte Dag Solstad i dag formiddag forbindelse med lanseringen av boken. - Jeg har selvsagt skummet i den, svarer han på spørsmål om han har lest biografien om seg selv.Solstad humrer og svarer: - Åpen? Det er i så fall en svakhet. VG oppdaterer saken etter pressekonferansen som pågår nå.Flere av kapitlene i boken er viet til familielivet til Solstad. Forfatteren mistet faren da han var 11 år og har i flere tiår levd i fattigdom. Hans nære venn Jon Michelet sier til VG at dette har preget livet hans. Solstad gjennomgikk en personlig krise i perioden 1987-1992.- Det der må jo være littegranne overdrevet, når jeg ser tilbake ser jeg at litt overdrevet. Egentlig har vel hele livet vært en stor krise, da. Det har jo vært - hva skal man si - jeg har beveget meg på randen hele tiden. Jeg skjønner ikke hvorfor jeg kaller det krise, men jeg ser at jeg har sagt det. Kanskje man skulle nesten dementere det. Det var en periode jeg var langt nede, men mer enn det vil jeg ikke gå. Erfaringen derfra - brukte jeg da jeg skrev en bestemt bok - og den var Ellevte roman , bok atten. Det var en periode jeg befant meg nær en form for fortapelse. I boken spør biografen Hagen om hans rolle som pappa: «Du sier at du har vært en dårlig far. Er det fordi du ikke har levd sammen med familien, eller fordi forfatterskapet har tatt så mye plass?» Solstad svarer så åpenhjertig: «Det er det siste.(...)Jeg mener at en mann som åpenbart har et talent for å skrive, noe som egentlig ikke er så vanlig, han har en forpliktelse overfor dette, som må veies opp mot det å være far. Og at barna på lang sikt, når de vokser opp, kanskje kan være glad for at de har en far som var brennende opptatt av sitt forfatterskap og ikke først og fremst av å leke med dem». Solstads ektefelle Therese Bjørneboe var også med under dagens pressekonferanse. Hun karakteriserer boken som morsom og velskrevet. - Han er jo i utgangspunktet en ganske privat person. Men han sa jo da hans mor døde at da trengte han ikke være redd for å drite seg ut på den måten lenger. Han har en egen distanse til seg selv. Han hadde kanskje ikke sagt fullt så mye om de ikke hadde drukket rødvin i disse samtalene, sier hun. - Jeg er glad det kommer en slik bok, for jeg er skeptisk til biografi som genre, nå kommer Dag den litt i forkant. Solstad giftet seg med teaterkritiker Therese Bjørneboe i 1995 og har tre døtre fra tidligere ekteskap.Mellom 1987 og 1992 forteller Solstad at han gikk gjennom en personlig krise med blant annet samlivsbrudd og mye alkohol. «Jo da, jeg drakk mye, og jeg ble skilt, i 1990. Flyttet fra Røa, leide en leilighet på Frogner. (...)Men jeg drakk veldig mye. Jeg har nå drukket mye i hele mitt liv, men akkurat da var det som om jeg begynte å miste taket».Det var ikke bare etter skilmissen at forfatteren konsumerte. Gjennom 40 år har Solstad hatt et nært forhold til alkohol. «Jeg kom i kjempeform, og det er vel derfor jeg senere har holdt meg såpass i form, til tross for at jeg har vært alkoholiker i 40 år», sier Solstad i boken.- Jeg tror det har fungert bra jeg, på det. Når jeg sier at jeg er alkoholiker er det litt koketteri - men jeg er ikke ødelagt av alkoholen - jeg har brukt alkohol mer enn leger ville anbefale. En del ville ikke nøle med å kalle meg alkoholiker. Hadde jeg vært i et vanlig arbeidsliv hadde jeg sannsynligvis fått sparken.Solstad slet også i barndommen som han i dag «totalt fornekter» og i ungdomstiden som han karakteriserer som «grei nok, men gud så jævlig». Da faren hans døde tok han det svært tungt. Likevel valgte han å ikke dra i begravelsen. «Nei. Elleve år. Skulle ikke være der. (...)«Hva skulle jeg der å gjøre?». Han var heller ikke i broren Catos begravelse i Spania fordi han ikke ville kommet tidsnok. «(...)de begraver så fort i Spania. Han skulle i graven dagen etter, og dermed rakk jeg ikke ned»
Dag Solstad (71) mener barna bør være glade for at han var mer opptatt av sitt forfatterskap enn å leke med dem.