Storsamfunnets sårbarhet
Norge er et lite land. Et trippeldrap på tre uskyldige mennesker om bord i en buss på vei over Filefjell rammer en hel nasjon. Det er vanskelig å fatte at noe så trivielt og dagligdags som en busstur med Valdresekspressen ender med at tre mennesker på brutalt vis blir frarøvet livet. Hvordan er det mulig? Kunne det vært unngått? Spørsmålene melder seg med stor kraft. Det er alt for tidlig å komme med noen svar. Men allerede nå ser vi at det som har skjedd, vil føre til vonde, men helt nødvendige debatter.Blant temaene som melder seg, er organiseringen av norsk politi, oppfølging av traumatiserte mennesker, saksbehandling og utsendelse av asylsøkere uten lovlig opphold, og plassering og organisering av asylmottak i norske kommuner. Alt dette er debatter vi har ført lenge i det norske samfunnet - mange av dem pågår nesten hele tiden. Når de ikke kan avsluttes med fasitsvar, er det delvis fordi det ikke finnes noen enkle svar. Men det er også fordi mange av disse spørsmålene er politisk betente.I politidebatten har vi omsider fått en skikkelig analyse å diskutere ut fra. Politianalysen, som kom rett før sommeren, argumenterer sterkt for færre og større politidistrikt, og for sammenslåing av en rekke lensmannskontorer. Utvalget som har laget analysen, foreslår å redusere de lokale kontorene fra dagens 345 til 210. Forslagene om en så sterk sentralisering har møtt mye motbør. Motstanden blir ikke mindre etter det som nå har skjedd. Både brannvesen og ambulanser kom til stedet før politiet. Det skjer ofte. Beskjeden til brannfolk og ambulansepersonell er å vente til politiet har sikret åstedet. Denne gangen ventet de ikke. De tok i fellesskap hånd om drapsmannen. De gjorde den jobben politiet skulle gjort. Debatten om politianalysen får nå et helt annet bakteppe. Det blir enda vanskeligere å argumentere for en massiv sammenslåing. Jeg har ikke møtt noen i politiet som ønsker å beholde dagens struktur akkurat slik den er. Men jeg har møtt mange som vil ha en annen tilnærming, med større oppmerksomhet rundt politiets rolle i nærmiljøene rundt om i Norge.Asyldebatten får også et annet bakteppe. Det har skjedd lignende ting før. Vi har ingen garanti for at det ikke skjer igjen. Storsamfunnet er sårbart. Vi må forsøke å finne ut hva som gikk galt, og hvorfor. Og vi må ta de vanskelige debattene, uten å mistenkeliggjøre hverandres motiver. Åpne debatter er også en viktig del av et trygt samfunn.
Det som skjedde i Årdal i går, rokker ved den grunnleggende tryggheten i det norske samfunnet. Hver stein må snus for å finne ut hvordan noe slikt kunne skje.