Blatters troverdighet er tapt. Men fotballen bryr seg ikke.
Og det siste er til å bli deprimert av. Fordi det betyr at fotballen egentlig ikke bryr seg. I noen deler av verden er det ubegripelig at Sepp Blatter kan fortsette som president. I andre er han far og frelser, den eneste rette. Så langt fra hverandre står medlemmene i det som kalles fotballfamilien, så forskjellig er virkelighetsoppfatningen når vi beveger oss fra kontinent til kontinent, og da blir spørsmålet om en så dypt splittet forsamling kan forandre seg til det bedre. Jeg klarer ikke å se hvordan det kan skje før Blatter er ute for godt. Fordi en leder som har hatt ansvaret mens fotballens omdømme har sunket til et historisk lavmål, ikke kan være den rette til å trekke det opp igjen. Blatter vant valget: Dette skjer nåDet er naturligvis ikke slik at alle i FIFA er skurker på konstant leting etter noe eller noen å berike seg på. Eller er idioter som ikke ser problemene og utfordringene fotballen hele tiden støter på. Nettopp kongressen sier mye om hva FIFA gjør og får til, det finnes mange prosjekter det er god grunn til å være stolt av, og mange innenfor FIFA gjør en svært viktig jobb for fotballen. At FIFA er en økonomisk suksess, og tross sin kompleksitet og utbredelse har klart å bevare noe som i alle fall ligner en demokratisk struktur, kan heller ikke være et minus. Men ingenting av dette hjelper når lederen lukker øynene for korrupsjon, ikke står opp for organisasjonens påståtte verdier og integritet, og slipper forfallet så langt at den 65. kongressen starter med at sentrale FIFA-figurer føres bort av sivilt politi. Les også:Levde luksusliv på forbundenes regningDa blir presidenten som har latt det skje et vandrende symbol på umoralen som alltid vil kretse rundt fotballens pengebinge, og slik er han ikke til å redde som en troverdig lederskikkelse. Så lenge Sepp Blatter blir sittende, på overtid av overtiden, vil organisasjonen være merket av mistillit og mistenksomhet. I særlig grad i den vestlige verden, som er skadelig nok, fordi mange store fotballnasjoners motløshet etter nederlaget kan bidra til at FIFA splittes ytterligere. Det første signalet på hvilken strategi UEFA velger nå, vil komme når Europa samles til Champions League-finalen i Berlin neste lørdag. UEFA-president Michel Platini oppsøkte Blatter personlig for å be ham gå av før kongressen her i Zürich, har vært åpen for alle reaksjonsformer om det ikke skjedde, og slik kan ikke UEFA bli sittende uten å foreta seg noe. Det blir for tafatt. David Gill, Manchester Uniteds tidligere direktør, har også gjort det klart at han ikke kan sitte som visepresident i FIFA om Blatter ble gjenvalgt, og det illustrerer noe av dybden i konflikten. Og hvor personlig den etter hvert er blitt. Nå kan flere komme til å trekke seg fra FIFA-verv, kanskje trekke seg ut av andre former for samarbeid, og i Berlin vil det komme fram om UEFA er beredt til å gå enda lenger. I det perspektivet hadde Prins Ali av Jordan helt rett når han snakket om denne dagen som en av de viktigste i FIFAs historie. Når den sittende presidenten kan overleve skandaler som utspiller seg på egen dørstokk, er det vanskelig å forstå hva skal til for å skape endring. Men Prins Ali var sjanseløs, mannen UEFA og Norge stilte seg bak var bare noen stemmer unna å ryke allerede i første runde, og han så selv hva som var i emning. Derfor trakk han seg for å spare kongressen for en ny runde der utfallet virket opplagt. Men UEFA kommer neppe til å trekke seg, og slik vil det til å bli mange forsøk fra Blatter på en forsøksvis forsoning i ukene som kommer. Rett nok har han overveldende støtte i resten av verden, men mye tyder på at et markant flertall fra Europa og Sør-Amerika var imot. Og hvor står fotballen sterkest? Nettopp. Derfor er betydelig kraft i motstanden Blatter har fått. Jeg hører ord som ikke egner seg på trykk når en lang dag går mot kveld, og engelsktalende delegater kommer inn på UEFA-hotellet etter valget. Mange er sjokkert, noen rasende, og flere snakker om at dette langt fra er over. Det var også fotballpresident Yngve Hallens klare oppfatning. Som medlem av FIFAs etiske komité har han allerede fått varsel om at det vil bli nok å gjøre i tiden som kommer. Hvilket betyr at vi har flere skandaler i vente. Uten at Blatter trenger å bekymre seg. Han blir sittende. Alltid og uansett.
Det er usedvanlig trist å se en 79 år gammel mann klamre seg til makten i en organisasjon som snart er tømt for all tillit, som om det ikke finnes et liv verdt å leve utenfor, men ikke tristere enn at et flertall av verdens fotballnasjoner vil ha det slik.