Bokanmeldelse Linnéa Myhres debutbok: «Sårbar & besserwisser»
Linnéa Myhre «Evig Søndag» Tiden Forlag For trofaste lesere av den nå nedlagte bloggen, «Alt du vet er feil», er denne boka svært etterlengtet. Forfatteren endte bloggen ved å gi Internett og blogging fingeren, og dette er grunnen for at det nå foreligger en roman. Myhre har fortsatt med skrivingen - uten støy fra kommentarfeltet og andre bloggere. Men hvorfor kalles dette fiksjon og ikke sakprosa? Jeg-personen heter Linnéa Myhre og skriver om akkurat de samme tingene som på bloggen. I boka finnes det ikke andre strukturerende elementer enn noen besøk hos psykiater Finn (Skårderud) og at teksten følger hovedpersonen gjennom ett år. Hverken språket eller andre grep gjør den til en særlig spennende roman, men boka er allikevel interessant å lese som sykdomsbeskrivelse og røntgenblikk inn i et ungt, kaotisk sinn. Tonen er skarp, humoren svart og tekstene føles bånn ærlige. Mange har fulgt bloggeren fordi hun føles 100 prosent ekte og fandenivoldsk («sinnablogger»), og dette bærer også romanen. Myhre sliter med spiseproblemer, depresjon og tvangstanker, og tør å fremstille seg selv som både sårbar og besserwisser. For henne føles livet som en eviglang søndag der ingenting av betydning skjer. Etter å ha lest boka er det mulig å forstå denne livsfølelsen. Linnéa Myhre er ekstremt var for de andres blikk, samtidig som hun utsetter seg selv for det hele tiden ved å publisere personlige tekster og fotografier. Når en bloggleser kommenterer at beina hennes ser utrente ut, er det vondt å lese at hun løper ned på Elixia for å tegne et medlemskap. Hun er en sann representant av Facebook-generasjonen samtidig som hun er befriende lite opptatt av å fremstille livet sitt som perfekt. Det er girl power i tekstene til Myhre. Selv om romanen er halvgod, står prosjektet til terning seks. Det er vanskelig å finne noen utvikling i boka, og helt umulig å skjønne hvorfor den munner ut i en hyllest til psykiateren som «kommer til å gjøre meg helt frisk en dag». I samtalene med ham utveksles fraser, og resepter på antidepressiva skifter hender. Hverken alene eller med psykiater klarer hovedpersonen å lodde dypere i hva problemene hennes består i. Det trenger ikke være en selvhjelpsbok for at blikket løftes bitte litt fra egne tankesprang og skiftende dagsform til større sammenhenger. De umiddelbare utblåsningene som blogger er en fin kanal for, oppleves som i overkant enkle og lettfordøyelige i romanform. Kristine Isaksen
Linnéa Myhre fungerer best i bloggform, men skriver med krutt uansett sjanger.