Velkommen til en syk verden
Det er noe utemmet over en mann som, en drøy uke før han tar over verdens viktigste jobb, velger å jabbe seg gjennom en times møte med verden. Når en amerikansk president snakker offentlig betyr hvert eneste ord noe. Ronald Reagan kunne file i timevis på formuleringene, president Obama lot Norges konge vente i nesten en time fordi han jobbet med Nobelpris-talen sin. Da Trump møtte pressen i kveld lot han bare kjeften gå. Om alt og alle. Det var "great people" og lange passasjer der han snakket om "Donald Trump". Det var ravende angrep på de amerikanske sikkerhets- og etterretningstjenestene, og en historisk argumentasjon for å holde sine egne selvangivelser skjult, nemlig at ingen ønsket å se dem. Det var bevist gjennom hans valgseier. Avviste anklager: Trump mener de som forsøker å ramme ham er syke folk Å høre Trump snakke om den jobben som ligger foran ham var merkelig, for å si det forsiktig. Som om presidentembetet var noe han kom til å slenge innom av og til, og fylle med et par ting han mente det burde inneholde. Trump gjorde et poeng av at han uten hindringer kunne drevet sitt forretningsimperium videre, med stor suksess selvfølgelig, mens han var president. Han mente han ville taklet begge jobbene glimrende. Men, nærmest som en tjeneste, så hadde han valgt å la være. Så mye for jobben som USAs president, lissom. Skandalepåstandene: Rapport hevder Russland sitter på skandaleinformasjon om Trump Trumps seier har lagd en dyp kløft i USA. Selv kjørte han en av tidenes mest aggressive valgkamper. Motstandere skulle i fengsel, eller stenges ute med murer. De ble stemplet som løgnere og elendige mennesker. Etter Trumps seier har kløften blitt dypere. Hatet mot Trump er så sterkt at enkelte på den liberale fløyen gjør nærmest hva som helst for å ramme ham. Han svarer med det han kan best, mer smålig aggresjon og noe som ser ut som en nærmest sykelig selvopptatthet. Trump er så pompøs og selvhevdende at han får skrytepaver som Erik Solheim og Thorbjørn Jagland til å fremstå som embetsmenn i Finansdepartementet. Ved inngangen til hans presidentperiode har han også havnet i krig med USAs etterretningsorganisasjoner. De ble stemplet som nazister etter at en tvilsom rapport om angivelige bånd mellom Trump og Russland havnet i mediene. I den samme rapporten ble det også gjengitt påstander svært kompromitterende private opplysninger om Trump. KOMMENTAR: Lengselen etter orden Åpen krig mellom en ny president og USAs hemmelige tjenester er et nytt lavmål i amerikansk politikk. Det er gode nyheter for alle USAs fiender. Etterretningstjenester er langt fra ufeilbarlige, men et land der de ikke har tillit hos beslutningstagerne er særdeles sårbart. Et USA der president Trump kan avfeie alle motforestillinger mot egne oppfatninger som illojalitet, forfalskninger eller nazisme, det er et USA som kommer til å gå på trynet. Den amerikanske presidenten er verdens mektigste mann, derfor er det helt avgjørende at han har omgivelser som tør å gi ham motstand og korreksjon. Hvis det opphører, slik det ulykkeligvis gjorde under president George W. Bush, da sjefene for de hemmelige tjenestene ble mest opptatt av å komme med informasjon som passet til det Bush og hans folk allerede hadde bestemt seg for, går ting veldig galt, veldig fort. Krigen i Irak er et grelt eksempel på det. Trump er nå i gang med å bytte ut etterretningssjefene i USA med folk han liker og som støtter ham. "Nazistene" skal ut, og erstattes med supportergjengen. Alle som så Trump på denne pressekonferansen skjønner at den som gir ham motstand vil leve kort i hans administrasjon. Her skal alt bare være "great" og "fantastic". Det er en oppskrift på katastrofe. Det er bare å gjøre seg klar for en syk verden.
Kommentar Donald Trump blir en amerikansk president verden aldri har sett maken til. Pressekonferansen i dag var en knyttneve i ansiktet på alle som tror dette skal gå seg til. Donald Trump blir en amerikansk president verden aldri har sett maken til. Pressekonferansen i dag var en knyttneve i ansiktet på alle som tror dette skal gå seg til.