Myanmar – en historisk mulighet?
Send ditt innlegg tileller SMS med kodeord sidet til 2200 KJELL MAGNE BONDEVIK, leder av Oslosenteret Men det er kun 75 prosent av setene i parlamentet som er på valg. De resterende 25 prosentene er reservert for militæret, hvilket i praksis betyr at de har sikret seg en vetorett mot grunnlovsendringer. I tillegg vil militæret, uavhengig av valgresultatet, utnevne tre sentrale ministere og dermed fortsatt ha kontroll over landets forsvar, byråkrati, immigrasjon og politimakt. Dette er sikret gjennom den mye omdiskuterte grunnloven fra 2008.Grunnlovens paragraf 59 F gjør det umulig for den antatte valgvinneren Aung San Suu Kyi å innta presidentembetet. Hvem det blir, avhenger av valgresultatet og de påfølgende forhandlingene frem mot mars 2016. Håpet ligger i at militærets sterke stilling vil føre til at de tør overføre makt til nye krefter, hvor Suu Kyi kan spille en viktig rolle. Selv ønsker hun å lede en ny regjering uansett formell stilling. Tiden før valget har vært preget av uregelmessigheter. De gamle generalene og det regjerende partiet USDP (utgått fra de militære), har aktivt benyttet seg av «nasjonalismekortet» og støttet de lovforslagene som gjør det vanskeligere for muslimer å gifte seg med landets religiøse majoritet, buddhister. Dette lovforslaget, som ble fremmet av nasjonalistiske munker, har bidratt til økt støtte for det regjerende partiet. NLD (Aung San Suu Kyi sitt parti) har i Myanmar blitt kritisert for å gå for langt i å støtte muslimer, men i Vesten har de fått motsatt kritikk. Svært mange muslimske kandidater har i tillegg ikke fått godkjennelse til å stille til valg. Slik har den religiøse nasjonalismen ført til demokratiske utfordringer.Det har også vært en rekke problemer med valglistene, og feilmarginen er så høy som 30 til 80 prosent i enkelte kretser. Hvor mange mennesker som ikke får avlegge sin stemme som følge av dette er usikkert. Dette kan så tvil om resultatet. I flere valgkretser i Shan- og Kachin-staten vil mange ikke få stemme som følge av krigshandlinger. Samlet peker disse utfordringene i retning av et trøblete demokratisk valg. Men: Det er i overgangsfasen etter valget at de militære og det regjerende partiet kan vise at de faktisk er villig til å dele makten basert på valgresultatet. Dette vil ta tid, men desto viktigere er det at internasjonale øyne og ører rettes mot prosessen fra valgresultatet offentliggjøres til en ny president trolig velges i mars 2016. Her ligger nøkkelen til suksess og fortsatt demokratisk utvikling, mer enn på selve valgdagen.I den demokratiske verden, hvor man med rette ønsker reformene velkommen, kan det virke som om man har glemt at valget i 1990 ble kuppet av militæret, og at grunnlovsavstemmingen i 2008 og valget i 2010 var preget av valgjuks. På hvilken måte det vil påvirke valgresultatet er uvisst, men noen vil trolig stemme på NLD som det klareste alternativet til de militære og deres parti. Vi må også la historien minne oss på at det er usikkerhetsmomenter knyttet til hvordan militæret vil håndtere et eventuelt nytt brakvalg for NLD. Militæret er å anse som et «isfjell» i burmesisk politikk hvor toppen av berget, de 25 prosentene som sitter i militæruniform i parlamentet, ikke tegner det hele og fulle bildet av hvor stor makt de militære egentlig har. Det vil vi se når forhandlingene tar fatt, og hvor villig de er til å innordne seg etter resultatet og følge egne løfter om maktfordeling.Dette kan også bli et valg uten klare vinnere. De etniske partiene håper at de sammen kan utgjøre en solid blokk og dermed påvirke den føderale maktbalansen. USDP krysser både fingre og tær for at vil bli store nok til fortsatt å kunne spille en legitim rolle i det politiske landskapet og redusere NLDs maktposisjoner. NLD ønsker selvsagt det motsatte, aller helst et flertall i parlamentet, som krever at de vinner to tredjedeler av setene som er på valg. Det kan det bli svært vanskelig å gjenta bragden fra 1990, ettersom de etniske partiene blant annet står sterkere denne gangen og fordi NLD har en opplevd en synkende popularitet i storbyene. Det har blitt sagt at opposisjonen kan vinne valget, men at de ikke vil vinne makten. Vinner de for klart, kan det gjøre militæret nervøst. Men selv uten rent flertall kan NLD spille en viktig rolle når landets nye president skal velges. Om militærpartiet holder sine løfter kan vi forvente en ny tid i Myanmar hvor demokratisk valgte politikere kan være med å forme landets fremtid. Valget er et veiskille i landets historie.
I dag går 32 millioner burmesere til 40 000 valglokaler. Det kan bli det første valget på mange tiår hvor militæret i Myanmar kan, og må, gi avkall på politisk makt. Tross utfordringer er dette en historisk mulighet for den nåværende regjering å vise at de demokratiske reformene vil fortsette.