Amal Aden: – Overgrep er et arr som ingen kan se
AMAL ADEN, forfatter og foredragsholder Seksuell trakassering er noe som dessverre er hverdagslig i noen kulturer. Jenter og kvinner opplever at de må være på vakt hele tiden. De kan ikke være alene i et rom med en mann, er de alene i et rom med en mann kan kvinnen takke seg selv hvis «det skjer noe». Da får hun høre at hun har vært lettkledd og fristet mannen. Temaet seksuell trakassering og overgrep er tema som det er viktig å ta opp og snakke høyt om. Det er tema som er så tabubelagt i noen æreskulturer at ingen vil snakke høyt om det. Ofte er det ofrene som må bære byrden alene. Jenta eller kvinnen som er utsatt for seksuell trakassering eller overgrep kan ikke prate om det fordi det kan ødelegge hennes egen familie. Hun føler skam for sin smerte. Deler hun dette med familien sin er det ikke sikkert de vil støtte henne. Familiens ære vil være viktigere enn hennes smerte. Seksuell trakassering og overgrep er vanskelige og vonde tema, men det kan ikke ignoreres. les ogsåJenter og kvinner som kommer fra æreskulturer møter ofte ikke fremmede menn. Familiene passer på at de ikke blir forelsket eller at de får kjærester. Men disse kvinnene er allikevel ofre for overgrep. Jeg kjenner mange voksne kvinner med somalisk bakgrunn som har opplevd seksuell trakassering og overgrep fra menn i deres nærmeste familie. Menn som skulle passe på dem – fettere og onkler. Menn du er glad i og stoler på misbruker deg både fysisk og psykisk. Mange kvinner føler skyld for at de har blitt misbrukt. Fristet jeg min onkel? Fristet jeg min fetter? Burde jeg kledd meg annerledes? Ga jeg feil signal? En kvinne forteller meg at hun husker hvordan broren til moren pleide å ta henne med på et rom hvor han dro ned sine egne bukser og tok henne på fanget. Hver gang fikk hun høre at moren og faren kom til å bli veldig lei seg hvis hun fortalte deres lille hemmelighet. les ogsåEn annen kvinne forteller om hvordan farens bestevenn befølte henne på brystene og ei kvinne forteller meg at hun hadde en mannlig slektning som gned seg inntil henne hver gang hun bøyde seg ned for å vaske gulvet. Ingen av kvinnene har fortalt noe til sin familie eller slekt. En afghansk kvinne sa en gang på et foredrag jeg holdt at «kvinner er som dessert, menn blir fristet og klarer ikke å motstå oss». Jeg har også fått høre at «kvinner er mat og menn er alltid sultne». Vi har også de som mener at hvis en kvinne dekker seg fra topp til tå vil ikke en mann la seg friste, og hun unngår uønsket oppmerksomhet. Alle menn har ikke et dårlig kvinnesyn eller er overgripere, men hva feiler det menn som ikke klarer å styre seg. Forstår de smerten de påfører ofrene sine? Jeg vet det er mange kvinner som har opplevd overgrep i sine hjemland, mange på flukt og mange her i Norge. Jeg håper at de som har opplevd og opplever trakassering og overgrep ber om hjelp og ikke sitter alene og føler skyld eller skam. Det er ikke offeret for overgrepet som skal skamme seg, det er overgriperen. Overgrep er et arr som ingen kan se og som ikke kan gro uten at det blir bearbeidet.
Temaet seksuell trakassering er så tabubelagt i noen æreskulturer at ingen vil snakke høyt om det.