Trump tåler ikke nederlag
Alle er ute etter ham. Nå vil de også stjele valget fra ham. Dette er inntrykk republikanernes kandidat etterlot fra den siste presidentdebatten natt til torsdag. Dette er slikt en oppvigler mener, ikke en presidentkandidat. Trump har snakket så mye om å vinne i denne valgkampen at han åpenbart ikke kan forestille seg å tape. Men det er uhørt og farlig retorikk. Slikt tjener til å rive ned tilliten til demokratiets fundament, som er frie og rettferdige valg.Det mest minnerike øyeblikk i TV-debatten var da Donald Trump ikke ville si om han godtok det kommende valgresultatet. Hans bemerkning «dere får vente i spenning» var en gedigen tabbe. Amerikanerne er vant til harde og uforsonlige presidentvalgkamper. Dette er bare den mørkeste og mest skitne i nyere tid. Men amerikanerne har aldri hørt en kandidat nekte å akseptere et mulig valgnederlag. Valget i 2000 var riktignok omstridt, stemmer måtte telles på ny i Florida og USAs høyesterett måtte til slutt gripe inn. Al Gore aksepterte imidlertid utfallet og gratulerte George W. Bush. At maktoverføring skjer i ordnede og fredelig former er helt grunnleggende i det amerikanske demokrati. Ingen kandidat fra de store partiene har stilt spørsmål ved dette tidligere, flere uker før valgdagen. Ingen før Trump. Det blir ikke bedre av at hans hardt pressede kampanjeleder Kellyanne Conway sier dette ikke er noe problem ettersom Trump kommer til å vinne, og derfor vil akseptere utfallet. Ved å trekke valgets legitimitet i tvil angriper Trump det amerikanske demokratiet. Det urovekkende er hvordan enkelte av Trumps mest innbitte tilhengere kan komme til å reagere hvis han taper og nekter å godta resultatet. Riktignok har mange amerikanerne dyp skepsis til politikerne i Washington, men bare de færreste tror på konspirasjonsteorier om omfattende og systematisk valgjuks. Dette er Amerika med mer enn 200 års erfaring, ikke et land med svake demokratiske tradisjoner og institusjoner. Trumps visepresidentkandidat, Mike Pence, er den ansvarlige av de to. Han har sagt at valgresultatet selvsagt må respekteres. For Trump, som har snakket så mye om å vinne, er det åpenbart vanskelig å innseEtter den siste debatten gjenstår nå bare oppløpet i en lang valgkamp. Det er liten tvil om at Hillary Clinton har en klar ledelse. I den grad de tre debattene har påvirket velgerne er det til Clintons favør. Hun var klart best i den første runde. Den andre var jevnere, men med fordel Clinton. Det samme kan sies om den tredje. Clinton unngikk tabber. Det gjorde ikke Trump. Det startet riktignok som en ganske bra kveld for Trump. Han var behersket og tydelig. Trump var best da han beskrev mange amerikaneres økonomiske ulykke. Da snakket han som den vanlige manns forsvarer. Han argumenterte for retten til å bære våpen og for strengere innvandringskontroll, populære saker for mange av hans velgere. Han appellerte til kristne høyrevelgere i spørsmålet om selvbestemt abort. Det var da skittkastingen startet at han begynte å miste grepet. Hillary Clintons mange nålestikk hadde virkning. Hun beholdt roen mens han iblant mistet besinnelsen. Mye er sagt om Trumps aggressive stil, men Clintons personangrep var ikke mindre giftige. Clinton kalte Trump en nikkedukke for Vladimir Putin. Trump sa at han ikke kjente Putin, men visste likevel at den russiske presidenten ikke hadde noen respekt for Clinton. Og at Putin er mye smartere og sterkere enn henne. På et tidspunkt kalte Trump Clinton for en ufyselig kvinne. Der ikke hun som taper på slike karakteristikker. Clintons strategi er nettopp å bruke alle anledninger til å vise at Trump ikke har den rette temperament til å bli president.Trumps nedsettende bemerkninger om kvinner, som han har beklaget, og ni kvinners beretninger om seksuell trakassering, som han benekter, forfulgte ham inn denne siste debatten. Han påstår nå at alt er oppdiktet og sannsynligvis iscenesatt av Clinton-kampanjen. Han sier ingen har større respekt for kvinner enn ham. Han har imidlertid mistet svært mange kvinnelige velgeres respekt. Et flertall av kvinner pleier å stemme demokratisk i presidentvalg. Trenden blir trolig enda tydeligere i år. Trump har ikke nøyd seg med å angripe sin motkandidat denne høsten. Han har som en såret tungvektsbokser slått i alle retninger, mot republikanske partiledere, dommere, media, minoriteter, etablissementet og meningsmålere. Alle er ute etter ham. Alt er rigget mot ham. Han er et offer for konspirasjoner. Det går kanskje hjem hos en hard kjerne av tilhengere, men dette er ikke argumenter som vinner en eneste ny velger for Trump.
Kommentar Det er mindre enn tre uker igjen til presidentvalget og det republikanske parti har en kandidat som er besatt av korrupsjonsteorier. republikanske parti har en kandidat som er besatt av korrupsjonsteorier.