20 år siden Bosnia-krigen: - Den preger oss på alle måter
De 11.541 røde stolene ovenfor markerer hver kvinne, hver mann og hvert barn som måtte bøte med livet under okkupasjonen av Sarajevo for 20 år siden. 1. mars 1992 stemte Bosnia-Hercegovina for uavhengighet med klart flertall. 6. april det samme året anerkjente EU og USA Bosnia-Hercegovina som egen stat. Den samme dagen falt det første offeret i Sarajevos gater. - Stolene representerer de livene som gikk tapt i Sarajevo. Over 2000 barn ble drept. Men vi markerer også vårt valg om å leve som en selvstendig og multikulturell stat, sier Gecevic til VG Nett. Feiringen av uavhengigheten 6. april fikk en brå stans da de første skuddene ble løsnet i den bosniske hovedstaden. Selv om det store flertallet av Bosia-Hercegovina stemte for uavhengighet på tvers av etnisk tilhørlighet, ledet krigsforbrytertiltalte Radovan Karadzic serbernes politikk med ønsket om å være tilknyttet det serbisk dominerte Jugoslavia.Midt i Sarajevo løsnet serbiske nasjonalister skudd mot feirende folkemasser. Fem mennesker ble drept og krigen var i gang. - Krigen er fortsatt tabubelagt blant bosniere. Det er mange som har gått gjennom voldsomme traumer. Jeg kan snakke om det fordi jeg ikke har opplevd det på samme måte, men de fleste prøver å unngå det. Det er enda vanskeligere å snakke om det med serbere og kroatere, sier Gecevic. Det ble utkjempet en 44 måneder lang krig fra nasjonalistisk serbisk side med Slobodan Milocevic i spissen mot Bosnia-Hercegovina. Etter hvert fikk de også støtte av nasjonalistiske kroatere. Krigen kostet til slutt over 100.000 menneskeliv. Millioner av mennesker ble hjemløse.Gecevic er i dag leder for Foreningen for unge bosniere i Norge (Stecak). Han er selv født i Norge, men flyttet til foreldrenes hjemland Jugoslavia i 1990. Ett år senere flyttet han tilbake til Norge på grunn av uroligheter i landet. - Hjembyen min Prijedor ble okkupert i april 1992. Mange av mine venner og slektninger ble sendt til konsentrasjonsleirer. Noen har jeg møtt igjen, andre har jeg aldri sett, sier Gecevic. Gecevic forteller at han var i begravelse til onkelen i 2009. Kroppsdelene hans ble funnet i en massegrav to år tidligere. - Det tok to år å identifisere ham fordi liket var så fragmentert. Det var det som gjorde at jeg virkelig engasjerte meg i landets og befolkningens situasjon, sier Gecevic.Han studerer i dag på Institutt for statsvitenskap ved Universitet i Oslo. Gjennom studiene og sine egne erfaringer har han en unik kunnskap om forholdene i sitt hjemland. - Krigen preger fortsatt Bosnia-Hercegovina på alle måter: Integrering eksisterer ikke. Vi vokser opp og læres opp til å demonisere hverandre, sier Gecevic, og utdyper: - På skolen lærer vi tre forskjellige historier og tre forskjellige språk. Etnisk like venner er en selvfølge. Men diskrimineringen fortsetter nedover: Hvis du skal representere Bosnia-Hercgovina som politiker internasjonalt, må du være enten bosniak, serbisk eller kroatisk. Jøder, sigøynere og andre minoriteter er umyndige. Vi har en ekstremt diskriminerende grunnlov som ble som den ble på grunn av krigen. I 1995 ble det forhandlet frem en fredsavtale med USA som initiativtaker. Norge var også sterkt delaktig i krigen med over 4000 soldater involvert. Forhandlingene satt en stopper for skytingen og bombingen, men kompromissene som ble inngått etterlot en stat med indre stridigheter og konflikter. Over 15.000 bosniere flyktet fra krigen til Norge. - Inntrykket mitt er at veldig mange har det utrolig bra her. Norge tok oss i mot når vi ble drevet bort. Det er vi utrolig takknemlig for, sier Gecevic. PS! Hvem som var krigens første offer er et omdiskutert tema den dag i dag. Serberne hevder det var Nikola Gardovi¿ som ble drept på den første dagen av folkeavstemningen om uavhengighet 29. februar 1992. Bosnjakene påstår at det første offeret var Suada Dilberovi¿, som ble skutt under en fredsmarsj 5. april 1992. Disse hendelsene blir imidlertidig ikke vektlagt av historikere. Det var mer grunnleggende årsaker som utløste krigen (se faktaboks). Kilder: AP, Det store norske leksikon, NTB, Wikipedia, BBC.
Norskbosnieren Narcis Gecevic (27) måtte flytte fra Jugoslavia med familien som liten gutt. - Folkegruppene lever fortsatt atskilt, sier Gecevic.