Kommentar: La Pippi beholde pappa
Pippi Langstrømpe får ikke lov til å late som hun er kineser lenger. Og faren hennes skal ikke lenger være negerkonge. NRK klipper det bort. Det føles merkelig. Det enkleste hadde vært om Astrid Lindgren den gangen hadde diktet opp en pirat eller en vanlig konge. Det sa hun da også selv før hun døde, at «negerkonge» var en tabbe. Og selv om dette ikke er verdens største sak, er det forståelig at folk blir støtt og at foreldre ikke ønsker at barna lærer om skjeve kinesere og negerkonger. Ordet «neger» trenger ikke være rasistisk ment. Men en som føler seg såret er såret, uansett hva andre måtte synes. Man kan ikke argumentere mot det. Og det er jo slik fordi ordet tvilløst har blitt brukt nedsettende - også. Hvordan skal man vite når det er godt ment? Når 89 prosent av VGs lesere protesterer mot Pippi-sensur, er neppe alle disse motivert av en brennende omtanke for felles kulturarv. Mange av oss tenker nok mer noe ala «det får de jaggu tåle!» Vi har alle i oss en nedarvet, naturlig skepsis mot folk som ikke ligner oss selv. Og er det noe vi liker, så er det å gi moralske pekefingre. Derfor hadde jeg gjerne sett at vi var Pippis negerkonge foruten. Men det er nok best å holde på ham likevel. For mulighetene slik sensur åpner for, er langt mer ubehagelig enn sårede følelser. Nå er det ingen umiddelbar trussel mot ytringsfrihet eller demokrati at en politisk korrekt pirat overtar i Pippis univers. Men ryggmargsrefleksen som sier oss at det som føles ubehagelig må renskes bort, er i sin kjerne antidemokratisk. For hva blir det neste? «Farfar og de åtte ungene» og «Snøhvit og de sju kortvokste»? Dette kan vi ha mye gøy med. Men det er ikke så gøy lenger om vi får et smakspoliti som skal avgjøre hva som sømmer seg. For hvem skal ha rett til å bestemme? Hvilken oppførsel, kunst, kritikk, latterliggjøring, mobbing og satire skal få slippe gjennom nåløyet? Nå er vi milevis unna dødsstraff for frafall og andre skremmebilder. Men la oss ta noe mer nærliggende. Hvordan ville det for eksempel blitt om partiet Feministisk Initiativ gjorde det litt bedre i det svenske valget nylig? Partiet som frontes av den gamle ml'eren Gudrun Schyman foreslår i programmet sitt at pressen skal underlegges et såkalt «genusgranskningsråd» som skal sette ned foten når kvinners rettigheter krenkes i media. Det virker som partiet vil ha kontroll på den fjerde statsmakt. Fri presse er en forutsetning for demokrati. I et Sverige med riktig kjønnsbalanse er det tvilsomt om Tornerose får sove i mer enn 7,5 timer. Hun må stå opp, ta på seg den løse uniformen, takke resolutt nei til kontantstøtte og sykle direkte til sekstimersdagsjobben i snekkerfirmaet til de sju små dvergene.
NRK vil klippe bort «Pippi-rasismen.» Det er nok best å la være.