Steinfelds brutale oppgjør
Bergenseren lener seg fram i stolen, og legger hendene sammen. – Vi må tørre å diskutere de politiske realitetene. Politikere må snakke et språk folk forstår, og takle problemene masseinnvandringen bringer, sier Steinfeld.* Født 29 Mars 1951. * Cand. philol i historie fra Universitetet i Bergen, med studieopphold i Moskva, Oxford og Nord-Kaukasus. * NRKs Moskva-korrespondent i fire perioder, fra første stasjonering i 1980. * Partner i kommunikasjonsbyrået Corporate Communications. Utenriksnestoren mener verden, og særlig Europa, er i en brytningstid. I USA har kontroversielle Donald Trump offisielt blitt utropt som republikanernes presidentkandidat. I Frankrike fosser populisten Marine Le Pen frem på meningsmålingene. Europa stenger grensene, og velferdsstaten er under press. VG spesial: Bli med til festning Europa I et lengre intervju med VG refser den tidligere Moskva-korrespondenten norske redaktører, Facebook, politisk korrekthet, asylinstituttet, Oslo-sentrisme, folkeavstemninger, populister, nasjonalister, EU, fremmedfrykt, norske moskeer, feige politikere, norsk snillisme, og den nye moralske utenrikspolitikken. Steinfeld ber norske eliter stikke fingeren i jorda. Ingen slipper unna når den frittalende bergenseren først har satt i gang.Steinfeld er partner i kommunikasjonsbyrået Corporate Communications, men den tidligere NRK-korrespondenten er ikke ferdig med norsk offentlighet. Et av de største problemene, ifølge ham, er intoleransen mot annerledestenkende. – Den politiske korrektheten i Norge minner meg litt om Bresjnev-tiden i Sovjet. Hvis du var kritisk om samfunnet var du et ikke-sovjetisk menneske. Slik er det i norsk arbeidsliv i dag, men det er verre i Sverige. Blir folk stemplet som fascist for å være kritisk om innvandring, da har du sagt adjø til en forstandig samfunnsdebatt, sier Steinfeld. Han mener at «snillisme» er en del av det «politisk korrekte», og at dette er en utbredt hersketeknikk. – Forrige tiår ble det sett på som fascistisk og fremmedfiendtlig å snakke om innvandringsregnskap. I dag ser man mer på disse problemstillingene. Realismen siger sakte innover oss i takt med økte migrasjonstall, sier Steinfeld. – Hvem representerer det politisk korrekte? – Jeg vil ta et eksempel. Torbjørn Jagland kuttet hodet av Rune Gerardsen i 1992, da han kom med sin bok om norsk snillisme. Det var feil. Da fikk Carl I. Hagen fire fotballbaner å spille på i det offentlige rom, og det har lammet sosialdemokratiet, sier Steinfeld. Thorbjørn Jagland ønsker ikke å kommentere kritikken til VG. Steinfeld er derimot klar på at den ekte fascismen som syder i Europa må slås. – For å bekjempe den reelle fascismen må man gjenerobre middelposisjonen i politisk tenkning. Og da snakker jeg ikke om Venstre og KrF, selv om de gjerne tror og håper at de er i det politiske sentrum. Norsk politikk har lenge lenet mot politisk korrekthet, drevet av idealistiske mennesker. Jeg sier ikke verre ting enn det. Men det har svekket vår evne til realistisk tenkning, sier han.Siden 1980 har Steinfeld brakt Øst-Europa og Russland inn i norske stuer. Nå ser han mørke skyer over morgendagens Europa. Det skjer fordi elitene har feilet i å ta folks bekymringer på alvor, noe som kan få store konsekvenser – også for Norge. – Hva skjer dersom populistene vinner valg ved neste korsvei, og Donald Trump blir president i USA og Marine Le Pen leder Frankrike? – Vi får en forferdelig kynisk verden. I dag er de beste parkameratene i Europa høyrenasjonalistiske Viktor Orbán i Ungarn og Vladimir Putin i Russland. Det verste er at de har ganske stor støtte i befolkningen for holdningene de avspeiler, sier Steinfeld. Både Orbán og Putin er anklaget for å bringe sine land i en mer autoritær retning, ved å svekke frie medier, sivilsamfunnet og den politiske opposisjonen. Les mer: Mener Orbans flyktningpolitikk minner om nazi-deportasjoner Samtidig rører gamle krefter på seg lenger vest. Populister - ofte med nasjonalistisk tilsnitt - banker hardt på maktens dører i stadig flere europeiske land. Den seneste suksessen er fra Storbritannia, der elitene tapte brexit-avstemningen. VG spesial: Alt du bør vite om kampen om brexit Steinfeld mener vestlig populisme og øst-europeisk nasjonalisme henter kraft fra samme kilde. – Fremmedfrykten ligger i bunnen, og det er rasismens forgård, sier han. Steinfeld frykter konsekvensene for et byråkratisk EU med lite demokratisk legitimitet i toppen, men også Europa, dersom Marine Le Pen fra det populistiske høyrepartiet Front national blir fransk president. – President Hollande burde konsentrert seg litt mindre om å reise til elskerinner på motorsykkel, og litt mer om politikk. Hvis Le Pen vinner er det et svært europeisk problem. Faren er eksempelets makt, sier Steinfeld. Så du denne? VG stiller brettet klart for brexit-sjakkIslamsk terrorisme har kastet lange skygger over verden i sommer. Steinfeld tror at de grusomme angrepene kan gi drivkraft til andre farlige krefter i Europa. – De som driver med terrorisme i IS sitt navn i Frankrike leker med en ild som kan utløse veldig farlige krefter. – Hvilke krefter tenker du da på? – Vi har hatt både massakren i Nice og angrepene på Charlie Hebdo i Paris. Det har kokt lenge i Frankrike, og vi skal ikke se bort fra at dagens sosiale forhold og utvikling av parallelle kulturer er viktige forklaringer. Terrorisme har alltid som strategi på å destabilisere et samfunn, sier Steinfeld. – Kan de lykkes, og hva skjer om det blir tilfelle? – Jeg tror ikke de vil lykkes. Vladimir Putin sa i hele forrige tiår at Vest-Europa bedrev selv-likvidasjon på grunn av sin toleranse for islamsk innvandring, sier han. – Det høres ut som Europas fall. Er det virkelig så ille? – Jeg tror Putin undervurderer styrken i et demokratisk og pluralistisk samfunn. Disse problemene er en mye større påkjenning for velferdsstaten enn for demokratiet. Husk at demokratiet er mye eldre, sier Steinfeld. Bakgrunn: VG-spesial om terrorangrepet i NiceHjemme i Norge tok samfunnsdebattanten Yousef Assidiq forrige uke et oppgjør med Islamsk Råd Norge. Assidiq følte hans arbeid mot radikalisering ble motarbeidet. Steinfeld retter pekefingeren mot det etablerte muslimske miljøet, og mener norske moskeer må gjøre mer. Han ser positive trekk fra samfunnsdebattanter som Usman Rana, men sier at norske imamer kun i det siste har begynt å snakke norsk. – Det sier noe om hvor sent vi begynte å stille språkkrav. Faren er at andregenerasjons-innvandrere som knapt snakker arabisk faller i et verdivakum, sier Steinfeld. Offisielt har Politiets sikkerhetstjeneste (PST) bekreftet at rundt 90 personer med tilknytning til Norge har reist til Syria. Steinfeld peker på språk og utdanning som avgjørende for integrering, men han vil ikke frata foreldrenes del av ansvaret. – De som rekrutteres til IS har ofte lite utdannelse, kriminell bakgrunn, er ikke veldig religiøse, men søker en heroiserende rolle. De er ikke redde for å dø. Det er en livsfarlig miks. Problemene begynner i hjemmet, hvor mange i første generasjon måtte la sine sønner tolke storsamfunnet fordi de selv ikke var gode nok i norsk.I helgen reiser Steinfeld og hans ungarske kone Julia til Ungarn på ferie, landet hvor Viktor Orbán sommeren 2014 reiste gjerder på grensen. Det ble gjort til store protester, men Steinfeld forstår Ungarns reaksjon. – Jeg har ingen sympati for Viktor Orbán. Men landet har ti millioner innbyggere, og de fikk 350.000 mennesker fra flyktningestrømmen som gikk gjennom Europa. En nasjon på ti millioner mennesker må kunne beskytte seg fra det, sier han. Dersom flyktningstrømmen fortsetter, tror Steinfeld at Schengen-avtalen ryker. Avtalen gir i dag innbyggerne i 26 europeiske land passfri tilgang til hverandre. Han følger dermed UDI-direktør Frode Forfangs krav om nytenkning rundt asyl. – Bør asylinstituttet reformeres? – Ja. Vi må tenke på kostnadene for velferdsstatene med å ta imot så mange. I dag er det tre millioner flyktninger fra Syria i Tyrkia. Europa klarer ikke å ta imot alle. Selv Norge er ikke så rikt som vi en gang trodde vi var, sier han.Med dagens innvandring mener Steinfeld at Norge må vurdere tåleevnen til både velferdsstaten og lokalsamfunnene. – De fleste nordmenn bor på små steder. Det er grenser for hvor mye du kan forrykke balansen i lokalsamfunnene med fremmedkulturell innvandring. Dette er sosiologi, og det må vi ha for øye, mener han. – Asylinstituttet som alle tror de kan påberope seg dekker ikke lenger flyktningefenomenet. Det var opprinnelig ment for mennesker som er personlig forfulgt eller krigsflyktninger, men det er nytt i europeisk historie at så store befolkningsgrupper beveger seg bort fra nærområdet, sier han. Han mener de fleste bør hjelpes der de er. Det betyr ikke at Frp hadde rett. – Verden endret seg. Frp minner meg om de som sier at klokka alltid er elleve. Da får du rett to ganger i døgnet, sier Steinfeld. Kilder til VG: Sylvi og Erna i asyl-feide i regjeringslunsjFremmedfrykten i Europa går dypt, noe Steinfeld tror det kan være vanskelig å forstå for de som er vokst opp i stabile Skandinavia. Ved å ikke ta problemene på alvor mener han radikale bevegelser får vokse seg store. – Høyreradikale har fått odelsretten til en del av problemet fordi vi ikke våger å ta debatten. Da får de herje som de vil. Vi må forsvare de liberale verdiene, men det kan ikke skje gjennom eskapisme, som det politiske sentrum og sosialdemokrater har gjort i Europa altfor lenge, sier han. Han tror de politiske realitetene vil føre til slutten på dagens politiske korrekthet. Godværsdagene i Europa er over. – Jeg tror eliter, innvandrere og vanlige folk ofte kan ha forskjellig virkelighetsoppfatning, men den jevne nordmann vil strekke seg langt for å være tolerant. Han er født og oppvokst med det som evangelium. Men også vår tåleevne har en grense, og den kan vi komme til å drukne på. Husk også på at den norske situasjonen bare er en blek avskygning av de utfordringene Sentral-Europa opplever, sier Steinfeld.Steinfeld er utdannet historiker. Under sine cand. philol-studier ved Universitetet i Bergen hadde han studieopphold i Oxford, Moskva og i Nord-Kaukasus. I boken «Hatet i Europa» fra 2009 skriver han om den farlige nasjonalismen i Øst-Europa. Fordi kommunismen overtok mange av nazismens strukturer, som konsentrasjonsleire og hemmelig politi, kom aldri det store oppgjøret med nazismen. – Vi har undervurdert to ting. Det første er senvirkningene av kommunismen på folk. De råeste nasjonalistene og rasistene finner du i tidligere Warszawapakt-land. Det andre er at de aldri fikk den vaksinen mot det totalitære som min generasjon fikk i Vesten, sier han. Steinfeld har jødisk bakgrunn, og deler av den norske slekta ble utryddet i Holocaust. Personlig har han rapportert om noen av de mest grusomme eksemplene på hva som kan skje når fremmedfrykten tar overhånd, da han var i 90-tallets Balkan. I det tidligere Jugoslavia brøt sivilisasjonen sammen etter kommunismens fall. Naboer drepte naboer. Venner ble fiender. For å forklare sammenbruddet bruker Steinfeld den norske filosofen Harald Ofstads begrep «forakt for svakhet». – En av nazismens grunnleggende holdninger er en forakt for svakhet. Logikken vokser ut av fremmedfrykten. Hvis du frykter noen, men kan nedkjempe dem fysisk, da kan du forakte den du er sterkere enn. Gjør det det kuttes navlestrengen til sivilisasjonen, og veien til å være fangevokter i Auschwitz er kort, sier Steinfeld. – Menn i Bosnia i 40-årene som hadde levd greie liv kunne gå tre kvartaler ned i landsbyen, skyte naboen, skjære strupen av kona, og voldta den 13-årige datteren som hadde gått på skole med hans barn, sier han.NATO bombet til slutt serberne i Kosovo. Det innledet en ny æra i vestlig utenrikspolitikk, nemlig den moralske. Bombene skulle ikke lenger bare nå realpolitiske mål. De skulle innføre demokrati og sikre kvinners rettigheter. Det mener Steinfeld er problematisk. – Norske politikere må slutte å forespeile velgerne at om vi gjør det ene eller det andre i den tredje verden så sikrer vi et pluralistisk liberalt demokrati. Det gjør vi ikke. Demokrati er ikke et vedtaksspørsmål i Stortinget. Ting tar utrolig lang tid, sier han. Den nye moralske utenrikspolitikken følges ofte av et luftig språk. – Bruker du soldater, da er det krigshandlinger. Det brukes mye krefter på å lage idiotiske uttrykk som fredsskapende eller fredsoppbyggende operasjoner, sier Steinfeld.Tilbake i Norge mener han at norske politikere og medier må ta ansvar for å speile samfunnet. Uten det fremmedgjøres folk fra elitene og demokratiet, med lav valgdeltakelse og lite engasjement som resultat. Samfunnet trenger fellesarenaer for å skape en god offentlighet, der meninger møter kvalifiserte motforestillinger. – Facebook og andre nye sosiale medier kan aldri erstatte tradisjonelle medier. Jeg ser på slike sosiale medier som de gamle leserbrevspaltene. Alt møkket som står på Facebook karakteriserer seg egentlig selv. De som tror at den friheten de mener å ha på nettsamfunnet noensinne kan erstatte den bearbeidede journalistikken er sørgelig naive, sier han. Kommentar: Det ansiktsløse Facebook Men i dag har norske medier en lang vei å gå, mener han. – Norge har et sentralismeproblem. Økonomisk, men også i de meningsbærende faktorene i samfunnet. Dersom du setter en passerspiss på Studenterlunden i Oslo og slår en sirkel med en radius på tre kilometer finner du veldig mange av de norske samfunnsdebattantene, sier han. – Det forteller noe om en vindskeiv diskurs, der debattene ikke alltid står i forhold til den virkeligheten norske folk opplever i dagliglivet, sier han.For å skape tillit mellom folk, politikere og medier mener Steinfeld at det er viktig å skape en forstandig og realistisk debatt om problemene vi står overfor som samfunn. Da er det behov for et klart og tydelig språk. – Jeg fordrar ikke begrepet utfordring. Politikere kan ikke si ting som høres negativt ut lenger. Det har forsurnet logikken og det kastrerer det norske språk. Politikere finner utfordringer der det er problemer, sier han. Problemet, og Steinfeld understreker ordet problem, er manglende mot. – Politikere tør ikke å mene noe lenger. Jeg kaller det moderne livegenskap. De kommer inn i politikken som 21-åringer. Alt handler om å vinne neste valg, og ingen tør å ta risiko, sier han. I hans øyne er moderne politikere som livegne bønder i føydaltiden også slaver, men istedenfor en adelsmann er det opinionen de må snu kappen etter. – Jeg tar kommunereformen som et eksempel. Det faktum at du setter det ut på folkeavstemning er som å stikke tunga ut av vinduet når det regner. Hvis du vil ha større kommuner må du ta seieren eller belastningen ved å innføre det. Det er derfor vi har en regjering. Hvis det blir en trend å ha folkeavstemning om alt mulig så undergraver vi den nødvendige politiske autoriteten i et samfunn, sier Steinfeld. – Du mener norske politikere er for politisk korrekte og ikke tør mene noe. Samtidig er du skeptisk til politikere som går langt den andre veien. Hvor går grensen? – Det må tas en real kamp for å gjenerobre det politiske sentrum, der politikerne har kontakt med understrømningene i befolkningen. Da hjelper det ikke å proklamere at du er i sentrum. Tegner vi det politiske landskapet med partiene som sirkler, så er 67 prosent av befolkningen der sirklene til Høyre og Arbeiderpartiet overlapper. Det er dette som er det virkelige politiske sentrum i Norge, sier Steinfeld.Med framveksten av sosiale medier mister samfunnet fellesarenaene, noe som spalter opp offentligheten, og skaper ekko-kammere. – Her svikter mediene. De blir historieløse. Man må tørre å slippe til nye stemmer, også utenfor ring 2. I det øyeblikket fellesarenaene svekkes, og ingen tar en real krig om sentrumsposisjonene i politikken, da er det klart ekstremistene i et samfunn vinner fram, sier han. – Hvem mener du har skylden for dette? – Det er norske redaktører. Hvis mediebildet blir for fortegnet i forhold til den virkelighet folk umiddelbart kjenner, så er det mediene som taper, ikke folket. Mediene må våkne opp, bli edru, slutte med sensasjonalisme, og ta ansvar for å verne fellesarenaene i samfunnet, sier Steinfeld.
NRKs gamle stemme fra Moskva, Hans-Wilhelm Steinfeld (65), frykter konsekvensene for Norge dersom Donald Trumps likemenn- og kvinner tar makten i det nye Europa.