I Lothepusens tid
Han Lothepus, det er virkelig en interessant type! Farmen Kjendis-vinneren banner og grynter og er fæl i kjeften og er en såkalt «alfahann», slike som før ofte ble kalt drittsekker, men som nå surfer såpass på tidsånden at de til og med har inntatt Det hvite hus. Lothepus er landets mest populære mann nå, for ikke å si altmuligmann. Lothepus, Leif Einar Lothe, virker som en trivelig kar, bak alle kjønnsordene og den bryske nedrakkingen av de andre deltakerne i Farmen. Distriktskarene er jo gjerne slik: All kjeftingen og smellingen er egentlig kjærlighetserklæringer. Folk fra urbane strøk blir gjerne litt rådville av den slags, siden de ikke forstår dyprironien som preger bygdepraten. Å si til en kamerat «å fy faen, så feit du har blitt», betyr gjerne «faen, så glad jeg er i deg». Men altså: Suksessen til vår mann Lothepus fra Odda sier noe dypt og inngående om vår tid. Det er lite tilfeldig at han blir folkehelt samtidig som Senterpartiet fyker oppover på meningsmålingene. De fysiske likhetene mellom ham og Sp-Vedum er knapt overveldende, men budskapet deres er mer enn slående likt: De nedi Oslo der skjønner faen meg ingen verdens ting. Lothepus: – Jeg er ingen myk mann Nei, det virkelige, autentiske, kunnskapsbaserte, livet foregår ute «der folk bor», på de ujålete bygdene, der bannskapen og faenskapen og verdiskapingen råder, langt bortenfor Oslo-dvask kjønnsidentitetsproblematikk, fredsforskning og forsonende syn på det som skjer i Sverige. Lothepus er en mann av Folket, en folkets mann, en slags barbrystet Vladimir Putin-skikkelse, om man skal driste seg til nok en parallell til storpolitikkens verden. Han er kanskje sleivete i omtalen av kvinnfolk, og han er for alt vi vet ikke redd for å si «neger» når det er påkrevd. Kanskje han lukter litt stramt også, og utmaler sine «satan i fitto»-kommentarer som om de inneholder dype filosofiske innsikter. Men det er jo noe fritt og barskt å være så brautende! Lothepus er en «fri mann», som menn som avskyr alt som smaker av politisk korrekthet pleier å si om andre menn de liker (er enige med). Skjønt: Kanskje dette er en overdrivelse. Kanskje det rett og slett handler om at Lothepus er så pop fordi han viser at bak masken, inni rottweileren, er han en snill og kanskje attpåtil en litt følsom kattemann som blir kompis med, av alle, Frogner-/sjampis-/femigladgutten Petter Pilgaard, Lothepusens rake motsetning! Istedenfor å gi søte og fomlete Petter en skikkelig lusing, ga han ham en (litt klønete) klem. Frem med kleenexen! Det er håp for harryen, altså, og det er jo denne stereotypien så mange kvinner til alle tider har vært så svake for, når de bare tør å gi etter for sine dypeste lengsler: Den skakkjørte jævelen som (trolig) er god på bunnen, og som gjerne havner i trøbbel, men alltid med gode hensikter. Han er en Beskytter, ikke en dialogens mann – med kniv i beltet og et innfult blikk som signaliserer at det gjelder ikke å trå ham for nærme. Lothepus er (anti-)helten som viser den skitne langfingeren sin til eliten og storbyen og bedreviterne og liberalerne. Han er 2017s mann! Å hevde noe annet er fake news. Samboeren: – Liker at han er litt mannemann
Kommentar Denne Lothepus er landets mest populære kjendis. Tilfeldig? Neppe! Denne Lothepus er landets mest populære kjendis. Tilfeldig? Neppe!