Filmanmeldelse «Troll - Kongens hale»: Trøllkraft
ANIMASJON: Troll, Kongens Hale Norge, 6 år STEMMER: Oscar Fjeldstad-Bergheim, Ronja Kulstad-Andersen, Jan Martin Johnsen, Pål Christian Eggen, Anders Baasmo Christiansen, Marie Blokhus m. fl. REGI: Kristian Kamp og Kevin Munroe Vi er i Evrod (les det baklengs). Et trollrike der prins Trym (Oscar Fjeldstad-Bergheim) lever lykkelig med familie, venner og en far (Anders Baasmo Christiansen) som er en aktet og elsket konge. Men kongens fetter (Pål Christian Eggen) lurer i skyggene og vil så gjerne være konge i stedet for kongen, koste hva det koste vil. Ingen poeng for å gjette hvor premisset er stjålet fra. Visuelt har man forfriskende nok fullstendig frigjort seg fra Theodor Kittelsens ikoniske troll, selv om man i stedet har havnet på en litt for Disney Channel-vennlig løsning. Troll og omgivelser ser omtrent like lite norske ut som vikingene i «Dragetreneren». Men de snakker norsk. Så det holder. Her sier man både «rukka», «trøll» og «dæ» på kav innlandsdialekt. Et skummelt orakel har selvsagt den mørkeste haugesundsdialekten på denne siden av Vamp. Sjekk siste Film- og serienytt: Smakebiter av «Avengers» og «Game of Thrones»: Utover litt pistrete furuskog og tilfeldige berg kunne dette vært hvor som helst. Uten andre mytiske bindinger enn at disse trollene forholder seg til religionen Ymir. Kanskje ikke så rart, siden denne filmen strengt tatt ikke er mer nasjonalromantisk enn at idé, manusutgangspunktet og produksjonsselskapet stammer fra Hamar-baserte Sagatoon. Det skal man definitivt ikke bruke mot noen. Tilsvarende er for eksempel dukkene i de nye «Flåklypa»-filmene er laget i Nederland, og mye av «Skjelvet» er innspilt på et spesialbygget sett i Praha. Kygo har vel ikke akkurat spilt inn musikken sin med særlig mange norske vokalister heller. Animasjonen er utvilsomt blant det sterkeste som har kommet ut av en norsk produksjon. Både karakterer og natur hadde likevel kledd mer rufs og overflatemotstand. Manus er smått forutsigbart, og kreditert ni personer på rulleteksten. Rester av åpenbare komitédiskusjoner er tydelige. Også her kunne man tatt flere sjanser. Resultatet står i stil med de angivelig 100 millioner kronene som ligger bak. Som for øvrig bare er enormt etter norske standarder. Totalbudsjettet er en knapp femtedel av pengebingen som måtte til for å lande «De Utrolige 2». En god del trolldom per krone, altså. Det kunne gjerne vært mer.
Ikke nok trolldom.