Hun er norgesmester i kulestøt - lørdag spiller Thorsnes sin 7. cupfinale
Det er en av de dagene hvor vannet ligger blikkstille utenfor Møllevegen i Avaldsnes. Innenfor veggene i sjøhuset hvor Elise Thorsnes har bodd de siste tre årene, er kaoset komplett. 29-åringen har allerede vært med et flyttelass hos pappa i Leikanger, nå skal huset tømmes før turen går til Australia hvor Elise Thorsnes skal ha «sommerjobb» i Canberra United. – Det er litt vemodig å pakke ned tre år med ting med masse minner ute og inne. Dette er en utrolig fin plass, sier Thorsnes og titter utover vågen. Allerede søndag reiser Thorsnes til sommeren. Dagen før spiller hun cupfinale for Avaldsnes mot Vålerenga. Det blir hennes syvende finale siden vi først så «Elise Thorsnes» på lagoppstillingen i norsk toppfotball i 2006. Siden har hun vunnet tre cupfinaler med Røa og Stabæk og tapt tre. Sett denne? Obos ville sponse kvinnefotballen med millioner: - Hørte aldri noe fra NFF – Denne finalen er viktig fordi jeg ikke har vunnet noe med Avaldsnes enda. Sølv i serien i år var en skuffelse fordi vi havnet såpass langt bak Lillestrøm. Selv om vi mistet en del spillere og fikk ny trener, så var LSK svekket etter forrige sesong. Jeg trodde ikke vi skulle være så langt bak. Men vinner vi cupfinalen så har vi et gull og et sølv, og det er bedre enn Lillestrøm. Det vil være en seier i seg selv. Klarer vi det må vi være brukbart fornøyd med sesongen.18 mål i cup og serie denne sesongen er hun også brukbart fornøyd med, men også den statstikken pynter hun gjerne på i Telenor Arena lørdag. Før det skal hun signere overgangspapirene og skaffe seg flybillett til Australia. Søndag blir begynnelsen på et tre måneder langt opphold i Canberra. – Jeg tror jeg får en helt ny giv med et nytt lag og nye spillere. Det skal bli godt å få noen andre impulser og prøve meg i en annen liga, sier Thorsnes. Hun gleder seg til alt som følger med «sommerjobben» - bortsett fra treningstidene. Les også: Andrine Hegerberg føler seg urettferdig behandlet av landslagsledelsen – Der har du ulempen. Vi skal trene klokken 07 hver morgen. Det er jeg ikke vant til. Her i Avaldsnes trener vi klokken 10. Da Tom Nordlie var sjef trente vi klokken 08. Det syntes jeg var tidlig. Vi får se om Australia gir mersmak. Jeg tror jeg ville ha angret om jeg ikke tok denne sjansen. – Du er 29 år. Hva gjør du hvis du finner ut at du vil fortsette ute? – Nå har jeg kontrakt med Avaldsnes neste år også, men jeg tror ikke de vil være vanskelig hvis jeg får et godt tilbud og får anledning til å leve ut drømmen. Da tror jeg ikke klubben vil sette en stopper for det. Målet mitt etter hvert er å spille på et høyere nivå. Når du har spilt i toppserien i 11-12 år blir du litt lei av de samme banene, garderobene og spillerne. Det var ingen selvfølge at Elise Thorsnes skulle bli god i fotball og få 110 landskamper siden debuten i mai 2006. Som ung drev hun i tillegg med langrenn, kombinert, håndball og friidrett. Hun ble norgesmester i kulestøt som junior. – Uff, ja, det har forfulgt meg hele veien. Du assosierer kulestøter ofte med store, kraftige damer og det har jeg fått hørt en del. Jeg er fortsatt stor og kraftig, men jeg er ikke like tykk som de som er verdens beste. Jeg var ikke tykk, bare sterk og kraftfull, sier hun lattermildt.– Jeg var lenge med i friidrett og var i norgestoppen, men det var noe med det sosiale i fotballen som fristet meg. Det å være med på et lag, å prestere sammen, vinne og tape sammen. Jeg var en ufattelig dårlig taper, og når jeg tapte alene så var det bare min feil. Skjedde det i fotball kunne jeg skylde på noen andre. Pappa (Tore) var på landslaget i friidrett, så han hadde nok helst sett at jeg satset på friidrett, men med alle de opplevelsen jeg har hatt med fotballen i ettertid kan jeg si at det har vært verdt det. – Du har ikke angret på at du valgte bort andre idretter når du ser på kårene til kvinnefotballen gjennom alle år? – Jo, absolutt, men du er veldig mye alene og skal være veldig god for å tjene noe på det. Nå har jeg blitt ganske god i fotball og fått opplevd en haug med mesterskap og cupfinaler. Jeg angrer ikke på valget, men noen ganger når det går dårlig med fotballen og jeg er lei - spesielt når det er VM og en ser på friidrett eller langrenn - så kunne en ønske at det var jeg som var der. Sjekk ut Thorsnes råe spenst her: – Hvilken annen sport tror du at du kunne ha hevdet deg best? – Jeg tror jeg hadde blitt en god sprinter i langrenn. Jeg angrer mer på at jeg ikke valgte ski enn at jeg ikke valgte friidrett. Jeg er fortsatt veldig glad i å gå på ski. Akkurat dét velger hun bort med turen til Australia, men ikke landslagsspill. Thorsnes tok en prat med landslagssjef Martin Sjögren før hun tok sin avgjørelse. Til samlingen i Algarve i mars er hun tilbake - forhåpentligvis som spiss. Det er i den posisjonen hun vil spille på landslaget, ikke back. – Ja, det må jeg være ærlig å si. Samtidig er det bedre å spille enn å sitte på benken. Det er tøff konkurranse om spissplassen på landslaget. Jeg mener at når jeg er på mitt beste så fortjener jeg en plass i den førsteelleveren som spiss, i hvert fall nå som Ada (Stolsmo Hegerberg) ikke er med. Forhåpentligvis vil oppholdet i Australia gjøre meg godt slik at jeg kan være med og kjempe om den plassen, sier Elise Thorsnes.
Om få dager forlater Elise Thorsnes (29) denne idyllen på Avaldsnes og prøver seg i australsk fotball. Men først skal hun vinne cupfinalen.