Amal Aden: Tro og tvil
AMAL ADEN, forfatter og foredragsholder Kjære Gud. Jeg ber til deg, Gud. Jeg ber til deg hver dag. Jeg ber til deg hver natt, jeg ber til deg i dusjen, jeg ber til deg i før jeg sovner. Jeg ber til deg i bilen og jeg ber til deg når jeg er på reise. Jeg ber til deg før jeg spiser og jeg ber til deg før jeg drikker. Jeg snakker til deg når jeg er alene. Jeg vet ikke om du er alene med meg. Jeg vet ikke om du er i rommet. Jeg ser deg ikke, men jeg tror på deg. Jeg har lært at Gud er med meg, Gud ser meg alltid. Jeg ser deg ikke, men jeg stoler på deg. Jeg ser deg ikke, men jeg råder meg med deg. Jeg ser deg ikke, men jeg har lært at det er Gud som bestemmer alt. Alt er bestemt av Gud før vi er født. Men, hvor mye ondskap har du bestemt at vi mennesker skal utsette hverandre for? Hvor mye lidelse skal vi tåle? Hvor mange barn skal dø av sult og krig? Hvorfor har du delt verden så urettferdig? Hvis det stemmer at det er du som bestemmer alt, og at alt som skjer er bestemt før vi blir født – da er du verken rettferdig eller snill. Ser du ikke hva som skjer her i verden? Jeg spør deg, Gud. Lytter du? Er du til stede når jeg snakker, eller er dette bare fantasi? Finnes det en Gud som har bestemt all den grusomheten som rammer? les ogsåJeg takker deg uten å vite om du finnes. Jeg takker deg for min helse uten å se deg. Jeg takker deg for maten jeg spiser – men det er da jeg som både jobber for maten og lager den. Jeg takker deg for livet, men jeg vet ikke om det stemmer. Jeg takker deg for jobben jeg selv gjør, men jeg tror ikke jeg ville klart det uten deg, men jeg vet ikke om det stemmer. For meg er du en del av meg selv om jeg ikke kjenner deg. Jeg gir hele livet mitt til deg, jeg takker for ditt og jeg takker for datt til en fyr jeg aldri har møtt, en fyr som aldri gir noe tegn fra seg. Jeg reiser meg fra senga og sier høyt: «Takk Gud for at du gir oss håp», men har vi egentlig noe håp? Jeg spør meg; hvorfor skal Gud ha takk for noe han ikke har gjort? I samme øyeblikk ber jeg om tilgivelse. Av og til ser jeg opp mot himmelen slik at du skal se hvor sint jeg er, jeg banner inni meg – men siden jeg har lært at Gud ser og hører alt, ber jeg raskt om tilgivelse. Jeg har lært å frykte deg, jeg har lært at det er du som bestemmer over menneskene. Jeg har lært at du straffer de som ikke tror på deg. Jeg har lært at de som ikke tror og underkaster seg deg blir evig i helvete. Gud, selv om du var den jeg stolte aller mest på da jeg var barn, var du også den jeg fryktet aller mest. Jeg har blitt oppdratt til aldri å tvile på deg. Jeg har blitt oppdratt til å frykte deg. Jeg har blitt oppdratt til at det ikke er lov til å kritisere eller tvile på deg. Det er ikke lov til å være uenig med deg, det er du som har skapt oss, og det er du som kan lage et helvete for oss mennesker. les ogsåI min ungdomstid var jeg og alle mine venner redd deg. Jeg husker vi var redd himmelen skulle falle ned og jorda skulle forsvinne hvis vi sa eller gjorde noe galt. Jeg var mye redd deg i ungdomstiden. Det var da jeg første gang smakte kald øl, det var da jeg første gang kysset en jente. Det var da jeg nektet å være mindre verdt enn guttene. Det var da jeg bestemte meg for å heve stemmen. Jeg bestemte meg for å akseptere meg selv. Jeg kjempet en indre kamp ingen så. Jeg hadde mange søvnløse netter. Jeg var så forelsket i friheten, men jeg var så redd deg. Jeg levde lykkelig i noen sekunder, før jeg igjen ba deg om tilgivelse. Jeg hadde angst for å havne i helvete. Jeg hadde mareritt om å møte deg dommedag. Jeg var redd for at dine fotsoldater skulle ta livet av meg. Frykt Gud. Frykter du ikke Gud straffes du med helvete. Frykter du ikke Gud vil du aldri lykkes. Underkastelse av Gud er noe vi lærte da vi var barn. Da jeg var yngre pleide jeg å spørre deg: Høre du meg, eller gir du bare faen? Hvorfor i helvete gjør du ikke noe? Gi meg et tegn på at du lytter. Gi meg håp. Gi meg styrke til å tro. Gi meg styrke om fred. Gi meg styrke om trygghet. Jeg trenger bevis for at du finnes. Men du svarte aldri. Jeg fikk aldri noen tegn på noe som helst. Men, jeg klarte ikke å forlate deg. Uten deg var jeg helt alene. Jeg var ingen uten deg. Det var ikke mye håp uten deg. Livet mitt var mørkt og du var mitt eneste lys. Du var mitt håp om min tro. Jeg trodde hele barndommen min at jeg elsket deg, men nå som voksen ser jeg at det ikke var kjærlighet, men frykt. Jeg er ikke alene om å frykte deg Gud. Det er mange barn og unge som er livredde. Gutt 9 år: Gud kaster meg til helvete hvis jeg ikke er en god muslim. Gutt 11 år: Gud har skapt oss, han eier oss. Jente 15 år: Moren min slår meg. Jeg må adlyde moren min, koran-læreren min sier at himmelen ligger for hennes føtter. Gutt 18 år: Jeg elsker en gutt, men jeg kan ikke være egoistisk. Jeg må velge Gud foran kjærligheten. Det er Gud som tester oss, derfor liker noen av oss en av samme kjønn. Det er viktig at vi viser Gud at vi kan bestå testen, at vi elsker Han høyest. Vi må be, faste og styre oss for våre lyster. les ogsåJeg sier ofte at vi må bekjempe negativ sosial kontroll, men det er du, Gud, som driver den største negative sosiale kontrollen uten at vi ser deg. Barn får høre skrekkhistorier om de ikke troende av sine foreldre og andre voksne. Barn får høre at om de ikke oppfører seg skikkelig havner de i helvete. Hele livet er det vanskelig å frigjøre seg fra Gud. Vi får høre at vi ikke kan frigjøre oss fra Gud, Gud eier oss. Gud har makt over oss. Jeg har venner som forakter deg og frykter deg. Jeg har hatt venner som har gitt opp kjærligheten på grunn av deg fordi de elsket en person av samme kjønn. Jeg har hatt venner som avsluttet livene sine fordi de fryktet deg. Vi lærer at vi må lytte til dine ord og gjøre alt du ber om, hvis ikke blir vi straffet etter døden. Du er den allmektige, men ingen har sett deg. Folk dør for deg uten å kjenne deg. Folk dreper for deg uten verken å ha sett deg eller kjenne deg. Gud, noen ganger lurer jeg på om du i det hele tatt bryr deg om det som skjer i verden. Ser du ikke all smerten? Ser du ikke hatet? Ser du ikke voldtektene, drapene og misbrukene som skjer hver eneste dag? Ser du ikke ondskapen som skjer i ditt navn? Ja, ditt navn. Det drepes og slaktes mennesker i ditt navn. Skammer du deg ikke når terroristen roper ditt navn og dreper uskyldige mennesker? Som barn lærte jeg at Gud vet alt og Gud ser alt, Gud vet best. Hvis dette stemmer, hvorfor stopper du det ikke? Hvis du er den allmektige, hvorfor gjør du ikke noe? Hvorfor lar du terroristen misbruke navnet ditt? Hvorfor lar du dette skje hvis du har all makt? Hvordan kan du se på at du og religionen er årsaken til at verden drukner i elendighet? Hvordan kan du se på at kvinner undertrykkes på grunn av deg, hvordan kan du se på at noen roper ut ditt navn samtidig som de kaster ut en homofil mann fra en høy bygning. Hvorfor har du skapt homofile hvis du misliker oss? Eller har du blitt misforstått? Gud, nå er tiden inne for at du viser deg frem, vis oss at du finnes. Dine fotsoldater dreper andre i ditt navn. De som tror på deg hater og hetser de som ikke tror på deg. les ogsåEn ting er å ha en barnetro, men vil jeg ha en tro som vil drepe meg? En tro som vil kaste meg ut fra en høy bygning. Hvordan kan jeg elske deg når du garanterer helvete for mennesker som meg? Det er noe ved deg Gud som er så skremmende og farlig at ingen vil snakke om det. Du er allmektig, men de som tror på deg krenkes så snart det prates om deg. Hvorfor skal du som er den allmektige ha behov for beskyttelse av troende mennesker? Hvordan kan du se på all lidelse og smerte som blir gjort i ditt navn? Hvorfor er du muslim? Dette er et spørsmål jeg stadig får. Som lesbisk og muslim blir jeg stadig utfordret, spesielt av andre muslimer. Det er mange som ber meg velge, velge mellom deg Gud eller kjærligheten. Jeg kommer til å fortsette å be til deg, Gud, hver dag og hver natt, i dusjen, i bilen og på reise. Før jeg spiser og før jeg drikker. Jeg kommer fortsatt til å takke deg. For meg vil du alltid være den barmhjertige. (Teksten er en del av foredraget «Gjennom hatet», laget til Den kulturelle Skolesekken – Akershus).
Som lesbisk og muslim blir jeg stadig utfordret, spesielt av andre muslimer. Det er mange som ber meg velge, velge mellom deg, Gud, eller kjærligheten. Men jeg kommer til å fortsette å be til deg, Gud, hver dag og hver natt, i dusjen, i bilen og på reise. For meg vil du alltid være den barmhjertige.