Sentrum - på godt og vondt
Dersom det blir regjeringsskifte til høsten, tyder det meste på at det blir en regjering utgått fra Ap og sentrum. Både Senterpartiet og Ap synes egentlig å ønske seg en regjering uten SV. Samtidig har SV selv stilt absolutte krav til sine tidligere rødgrønne regjeringspartnere for å bli med i regjering på nytt. Disse kravene er det usannsynlig at SV får gjennomslag for. Det store spørsmålet er derfor hva KrF vil gjøre. Samarbeidsavtalen som sikrer dagens regjering, mellom de fire partiene Høyre, Frp, Venstre og KrF, er i ferd med å miste sin kraft. Særlig forholdet mellom Frp og KrF er anstrengt – mer for hver dag som går. KrF-leder Knut Arild Hareide tok her i VG et oppgjør med Høyre fordi partiet stadig angriper Sp for populisme, men er tause om Frps mange ulike populistiske utspill. KrF-lederen roser og forsvarer Sp. Det er vanskelig å lese Hareide annerledes enn at han ønsker et tettere forhold til Sp-leder Trygve Slagsvold Vedum og hans folk. Les Hareides kronikk: At Høyre angriper Senterpartiet, og ikke Frp... KrF og Sp har tradisjonelt stått hverandre nære. Når de to partiene de siste par tiårene i perioder har gått hver sin vei, har de begge vært preget av en form for kjærlighetssorg. Spørsmålet er om det vi nå ser, er en forsiktig tilnærming fra begge partiene, med et ønske om forsoning – et ønske om å finne tilbake til det som var. Det er styrkeforholdet mellom alle partiene som vil avgjøre regjeringssamarbeid og politisk tyngdepunkt etter valget. Ut fra dagens målinger ligger Sp an til å gjøre det svært godt i høstens stortingsvalg. Dersom vi får et regjeringsskifte med et sterkt Sp i regjering, og KrF med på laget i en eller annen form, kan de to partiene sammen sette en stopper for mange av de helt nødvendige reformene som nå er i gang. Det er dårlig nytt – for Ap-leder Jonas Gahr Støre, og for landet. Les Skartveits kommentar: Står stille - og treffer tiden Ap er et statsbærende parti, som gjennom sin historie har vist evne til å gjennomføre nødvendige reformer, også når de er upopulære. Sosialdemokrater vet at dersom de skal klare å forsvare velferdsstaten, må den hele tiden reformeres. Nye tider krever nye virkemidler. Derfor har Ap på sitt beste et pragmatisk forhold til virkemidlene, i visshet om at det er målene som teller. Sentrumspartiene har stor innflytelse i norsk politikk, på godt og vondt. Også de er på sitt beste når de er pragmatiske, og ser at ulike interesser må veies mot hverandre. Når de ser helheten, og ikke bare sine egne kjernevelgeres interesser.
Leder Ser vi en ny vår i forholdet mellom Sp og KrF? Et forsøk på forsoning, og en ønske om å komme tilbake til det som var? Ser vi en ny vår i forholdet mellom Sp og KrF? Et forsøk på forsoning, og en ønske om å komme tilbake til det som var?