Forståelig av Facebook
HILDE SKJØLBERG, front end-designer i VG Denne uken er vi som jobber i mediesfæren – og sikkert endel av dere andre der ute – i harnisk over at Facebook ikke kan se forskjell på en naken ungjente som løper gråtende fra napalm og en naken ungjente som løper gråtende fra en overgriper. Jeg jobber i VGs utviklingsavdeling, der vi blant annet prøver å lage lure algoritmer slik at du som leser kan få en god blanding av de sakene vi vet du liker og de nyhetene vi syns du bør lese uansett interesser. Datamaskiner er fenomenale, men det er vi nerdene bak som må definere reglene og sammenhengene slik at datamaskinene skal kunne jobbe selvstendig med store mengder innhold. Vår verste fiende er da unntakene. «Vi kan anta at alle saker om Siv Jensen handler om Frp. Med mindre hun deltar i Skal vi Danse, da. Eller blir nevnt i et intervju med søsteren Nina.» Slikt blir fryktelig rotete i kode. Bakgrunn: Facebook fjernet ikonisk bilde Jeg er også mamma til en seks år gammel jente, som kroppslig sett ville lignet godt på Phan Thị Kim Phúc uten klær. Jeg vil ikke at du skal se bilder av datteren min naken. Derfor syns jeg egentlig det er greit at Facebooks algoritmer er så strenge at slike bilder blir stanset. For hvor mange nyhetsbilder med nakne småjenter finnes det egentlig? Og når vi krever at algoritmene skal klare å skille mellom nyhetsbilder og barneporno, hvordan tenker vi egentlig at den skillelinjen skal defineres? «Vi kan anta at alle bilder av nakne barn skal fjernes. Med mindre barna ser plaget ut?» Dét ville jo i høyeste grad kunne beskrive både napalm-ofre og hungerrammede barn. Jeg skrev at vi i VG ønsker å tilby en blanding av ting du liker og ting vi syns det er viktig at du leser. I 70 år har VG satt dagsorden, avdekket kritikkverdige forhold i maktens (og nå sist: sportens) korridorer, forklart komplekse sammenhenger – og gitt deg siste nytt om Justin Bieber, skjeggmote og kvinners onanivaner, for å være sikre på at dere kommer tilbake i morgen for mer (for det sier datamaskinene våre at dere liker). Facebook har et helt annet utgangspunkt for sin eksistens, og hele essensen av tjenesten er at det er en suppe av brukerdelt og algoritmedistribuert innhold, av varierende alvorsgrad og særs varierende sannhetsgehalt, i et slikt omfang at det MÅ algoritme-sensureres. Da skjønner jeg at det er vanskelig for utviklingsavdelingen i Silicon Valley å lage en regel som sier at om Garret Konecke fra Pennsylvania sprer lenker med bilder av nakne barn så må det stoppes, men om Gunnar Stavrum fra Kristiansand sprer lenker med bilde av en naken, gråtende jente, så er det greit. Ville starte debatt om krigsbilder: Ble kastet ut av Facebook De snakker nok om bildet av napalm-jenta i lunsjen der borte også. De kjenner selvfølgelig til det ikoniske bildet. Men ingen har lyst til å sette seg ned med koden som definerer «stopp alle bilder av nakne småjenter. Med mindre de løper fra napalm. Eller bomber. Eller er rammet av sult. Eller bader lykkelig og helt, helt sikkert vil tilgi mammaen for at hun la ut nakenbilder av henne som liten». Facebook opererer allerede med verifisering av profiler for offentlige personer, merkevarer – og medieselskaper. Jeg blir ikke overrasket om det allerede står på oppgavelisten til Facebook å bearbeide algoritmene slik at sensuren blir noe annerledes for verifiserte medieselskaper. Det vil i hvert fall være heldig for oss, for det ser ut til at vi i fremtiden blir nødt til å skvise oss inn mellom ting du liker på Facebook for å kunne fortelle deg om de nyhetene vi syns du bør få med deg. Sånn i tilfelle Siv Jensen blir med på Skal vi Danse i 2020 ... I mellomtiden tror jeg de spiser lunsjen sin i ro og mak, relativt likegyldige til hvor mange ganger Erna, Gunnar og Espen Egil i Oslo poster det samme bildet.
Kommentar Jeg synes egentlig det er greit at Facebooks algoritmer er så strenge at slike bilder blir stanset, skriver VGs Hilde Skjølberg. Jeg synes egentlig det er greit at Facebooks algoritmer er så strenge at slike bilder blir stanset, skriver VGs Hilde Skjølberg.