Drastisk nedgang i bestandene: Krise for norske sjøfugler
I morgen presenterer faggruppen SEAPOP den dårlige nyheten om den norske sjøfuglbestanden, på et seminar i Asker. Seminaret heter «Sjøfugl i krise» og med god grunn: Rapporten viser en 30 prosent tilbakegang i hekkebestandene på fastlandet siden 2005. – Vi har de siste ti årene forsket, kartlagt og overvåket sjøfuglene og det viser seg at 24 prosent av alle sjøfugl i Europa leve i Norge, Svalbard og på Jan Mayen, totalt 5,5 millioner par. Det betyr at Norge har et betydelig nasjonalt og internasjonalt forvaltningsansvar for sjøfugl, sier seniorforsker ved NINA, Tycho Anker-Nilssen til VG. Tusenvis av lundefugler returnerer tirsdag ettermiddag til øya Lovund - følg direktesendingen på VGTV fra klokken 16Han opplyser at av de 28 helt marine sjøfuglartene som opptrer i norske farvann i løpet av året, er nå hele 16 rødlistet. Det vil si at bestandene er kategorisert fra nær truet til kritisk truet. Særlig bekymringsfullt er situasjonen for to arter som hekker på fastlandet, lomvi og krykkje. – Dette er fuglearter som henter maten sin i langt til havs. De er mer følsomme for forandringer. Prognosene for krykkja er veldig dårlig dersom utviklingen fortsetter slik som den har vært. Noen steder har den allerede forsvunnet helt, sier Anker-Nilssen. Lomvi dykker etter maten som er småfisk, den kan dykke ned til 200 meter, men krykkja dykker ikke. Begge henter imidlertid maten til havs der utvalget av byttedyr ofte er svært begrenset. Anker-Nilssen opplyser at hele 63 prosent av bestandene som overvåkes er i tilbakegang. De pelagiske artene har fått mer enn halvert sine bestander, mens de kystlevende bestandene har tapt en firedel i samme periode. Situasjonen for krykkje er kritisk slår rapporten fast. Etter en periode med økning i bestanden fram til 1980-tallet har antallene i fuglefjellene gått kraftig tilbake. Årsakene til dette er uklare, men nyere analyser viser at nedgangen var klart sterkest i perioder med varmt havklima, sannsynligvis både som resultat av økt ungedødelighet og redusert voksenoverlevelse. Prognosene for krykkjebestandene viser at havoppvarming gir mer enn 50 prosent sannsynlighet for at krykkja forsvinner fra norske havområder innen 50 år.Økende forsuring av havet gjøre dette perspektivet enda mer bekymringsfullt, ifølge SEAPOP. I fuglefjellene på Røst har ikke krykkja fått levende unger siden 2006. Dette gjelder også lundefuglen. – De legger egg, men de får ikke fram unger. Hvis vi ser på Lunden fra Midt-Norge og opp mot Vesterålen så har lunden knapt produsert unger de siste åtte årene. På Røst har de ikke produsert unger siden 2006, sier Anker-Nilssen. I 1979 var det 1,5 millioner lundepar på Røst. I dag utgjør bestanden omkring 300.000 par. – Det aller viktigste nå er at vi tar tak i de tiltakene som kan gjøre situasjonen bedre for artene som sliter. Samtidig må vi fortsette overvåkningen og den konstante jakten på årsakene til bak endringene. Noen av endringene har mer globale forklaringer, mens andre kan skyldes lokale påvirkninger. I de aller fleste tilfellene er forklaringene sammensatt, selv om vi ser at mye virker gjennom endringer i sjøfuglenes mattilbud. Anker-Nilssen påpeker at det ikke er mulig å løse klimautfordringene for hver art. – Men vi må tilstrebe å forvalte de ressursene sjøfuglene våre er avhengige i et helhetlig økosystemperspektiv. Der har vi ennå et betydelig forbedringspotensial, sier han.
Vi har 30 prosent færre sjøfugler i dag enn for ti år siden. En alarmerende utvikling, mener forskerne.