Filmanmeldelse «The Hitman's Bodyguard»: Buddy-guard
ARTIKKELEN ER OVER ETT ÅR GAMMEL ACTIONKOMEDIE «The Hitman’s Bodyguard» USA. 15 år. Regi: Patrick Hughes Med: Ryan Reynolds, Samuel L. Jackson, Gary Oldman og Salma Hayek. Man får ikke mye mer enn forventet av «The Hitman’s Bodyguard». Overklipt action, en endimensjonal slemming, harry musikk og til tider elendig dialog. Spesielt forarbeidet til den australske regissøren Patrick Hughes her er tvilsomt - han er langt fra noen Shane Black, altså sjangersjefen som ga oss «Dødelig Våpen» (1987) og «Kiss Kiss Bang Bang» (2005). Men myntens framside er at mangelen på regi gir Ryan Reynolds og Samuel L. Jackson rom for fri utfoldelse. Tro til kontrastoppskriften er Michael Bryce (Reynolds) pragmatikeren, en tidligere livvakt i eliteklassen som nå kjører rundt i en bil som lukter ræv. Villmannen Darius Kincaid (Jackson) er en notorisk leiemorder som liker å gå kommando. Deres veier krysses når sistnevnte må fraktes fra fengsel i Coventry til den internasjonale domstolen i Haag for vitne mot en folkemorderisk diktator (Oldman). Det blir en kamp mot tid, korrupsjon og gærne østeuropeiske militser. Fryktelig standard A- til B-greier med rumpefiksert humor - men Reyonlds og Jackson, som begge spiller seg selv, balanserer sine sterke personligheter praktfullt i en underholdende ego-ballett. Hughes er ingen protesjé innen skuespillregi, noe som blir klart av de klamme prestasjonene han får ut av blant andre Salma Hayek, Élodie Yung og en til tider overtent Oldman - men det gjør ingen stor skade. Hovedrollene bærer filmen på sine skuldre og minner oss på at det er i den første delen av begrepet buddy-action at trykket skal ligge.
En vaklende, men sjarmerende vri på buddy-action.