Opprørernes siste skanse
Idlib er opprørernes siste skanse etter at de tidligere har tapt på alle fronter. Det har vært rolig før stormen, men nå kan offensiven være i gang. Denne uken har russiske fly utført flere bombeangrep mot Idlib, ifølge Syrian Observatory for Human Rights (SOHR). Russland har i senere tid styrket sitt militære nærvær i Middelhavet. Kremls talsmann, Dmitrij Peskov, kaller provinsen et rede for terrorister. Det er også hjem for tre millioner sivile syrere. De befinner seg nå i skuddlinjen. Mange av dem er internt fordrevne fra andre krigsskueplasser og titusener lever i telt eller under svært kummerlige forhold. Befolkningen i Idlib er blitt fordoblet de senere årene etter at Aleppo og andre opprørskontrollerte regioner falt for regimet og deres allierte. FN har varslet at slaget om Idlib kan utløse den verste humanitære krisen i krigen. De sivile tapstallene kan bli svært høye. Erfaringen fra denne krigen er at alle midler er blitt tatt i bruk for å knuse motstandsviljen, kjemiske våpen inkludert. Nå kan hundretusener igjen bli jaget på flukt. Syriske regjeringsstyrker er i posisjon ved fronten i nord, støttet av iranske styrker og den libanesiske Hizbollah-militsen. På den andre siden av fronten står 70 000 væpnede opprørere. 35 000 tilhører den nasjonale frigjøringsfronten. Disse støttes av nabolandet Tyrkia, som også har forsterket sitt militære nærvær på grensen. I tillegg finnes det flere islamistiske militsgrupper og den viktigste er gruppen som tidligere kalte seg Nusra-fronten, som har tilknytning til al Qaida. De viktigste utenlandske aktørene i spillet om Syria , Russland, Iran og Tyrkia, møtes i Teheran senere denne uken. Idlib er ventet å stå høyt på dagsordenen. Presidentene Vladimir Putin og Recep Tayyip Erdogan er på kollisjonskurs. Putin støtter Assad, mens Erdogan støtter en del av opposisjonen. Men det er disse to som kan forhindre et blodbad i Idlib. Alternativet er forhandlinger og en politisk løsning for provinsen, men et forsøk på forhandlinger brøt sammen i forrige uke. Tidligere har slike prosesser ledet til våpenhvile og evakuering av både sivile og militære. Det er vanskeligere nå. Opprørerne vet at hvis Idlib faller finnes det ikke lenger noe sted hvor de kan søke tilflukt. Assad sier han vil befri hele landet for terrorister, som er hans merkelapp på alle opprørere. Nå er seieren innen rekkevidde. I Teheran vil Erdogan forsøke å stanse regimets forventede offensiv mot Idlib, både fordi den vil ramme Tyrkias allierte i Syria og ettersom konsekvensene vil bli et voldsomt press mot den tyrkiske grensen. Tyrkia har allerede tatt imot 3,5 millioner syriske flyktninger i løpet av denne krigen. Det vil oppsto en enorm humanitær katastrofe hvis hundretusener forsøker å flykte nordover fra krigen. Mandag skrev president Donald Trump en Twitter-melding med en advarsel til Russland og Iran: -President Bashar al-Assad i Syria må ikke hensynsløst angripe Idlib-provinsen. Russerne og iranerne vil begå et alvorlig humanitært feilgrep hvis de tar del i denne potensielle menneskelige tragedien. Flere hundre tusen mennesker kan bli drept. Ikke la det skje. Russiske militære talspersoner har de siste dagene hevdet at opprørere planlegger å bruke kjemiske våpen i Idlib for å gi Assad skylden. Men USAs forsvarsminister Jim Mattis sier det ikke finnes noen etterretningsopplysninger som skulle tilsi at opprørerne i Idlib har slike våpen. Trump har to ganger beordret angrep mot Syria, etter rapporter om bruk av kjemiske våpen. Nå sier Det hvite hus at USA og allierte vil reagere “hurtig og passende” hvis regimet på ny bruker slike masseødeleggelsesvåpen. USA kan straffe Assad, men det er Russland, Iran og Tyrkia som bestemmer krigens gang. Om USA er på sidelinjen i sluttspillet om Syria har Israel trappet opp sin militære aktivitet. Syriske statlige medier meldte tirsdag at israelske jagerfly hadde angrepet mål i Hama, angivelig iranske posisjoner. Den israelske avisen Haaretz skriver at Israel de siste 18 månedene har angrepet 200 mål i Syria og avfyrt 800 missiler. Det er særlig iranske våpenkonvoier som blir angrepet. Israel oppfatter Iran som den største trussel mot landets sikkerhet og nå har iranske militære forskanset seg i nabolandet. Det finnes områder utenfor regimets kontroll, men krigen mot opprørerne er inne i siste fase. Da venter det store oppgjøret mellom de regionale stormaktene, som vil kjempe om innflytelse i ruinene av et ødelagt land.
Det syriske regimet har vunnet krigen, men det største slaget gjenstår. Idlib kan bli det blodigste slaget i den syv år lange Syria-krigen.