Eivind (47) har samlet flasker i over 20 år
* Den samlede verdien av pant på drikke-emballasje kommer i år til å passere en milliard kroner, opplyser Infinitum - selskapet som organiserer virksomheten. * Over 820 millioner bokser og flasker ble innsamlet og pantet i 2014. * Nesten alle flasker som kommer i butikken, er nye - stadig færre flasker returneres, vaskes og brukes om igjen. * Flaskepant har eksistert i Norge siden 1902, da 6 øre i pant ble innført for ølflasker. * Det er forbudt for butikker og kiosker å nekte å ta imot flaskepant. Unntak er kafeer som bare serverer drikke i glass. * Dagens pant-satser har eksistert siden 1993 - og lyder på kr. 1,- for halvliterflasker, og kr. 2,50 for større flasker. Miljødirektoratet har foreslått å øke satsene til kr. 2,- og 3,- * Infinitum arbeider for at også de nye, lette engangs-glassflaskene skal omfattes av pantordningen. Her er landets kanskje mest erfarne flaskesamler: 47 år gamle Eivind Rune Dyrøy fra Bergen. Han har holdt på i over 20 år. Fra han begynte i det små på 90-tallet og til i dag har han tjent mellom 30.000 og 50.000 kroner årlig på etterlatte flasker. Over 820 millioner flasker og bokser ble i fjor pantet og smeltet om til nye her i landet. Hele 95 prosent av all drikkeemballasje kommer i retur, ifølge tall fra Infinitum – som organiserer dette.Klokken er litt over halv seks om morgenen i Bergen sentrum. Det voldsomme regnværet har avtatt, men gatene skinner tomme og våte i duskregnet. Gatelys skifter fra grønt til gult og rødt – og ved gangfeltene piper det – for ingen. En leddbuss hveser forbi, nesten tom. En kvinne kommer ut av en oppgang med en trillekoffert og haster av sted – skal ut og reise. En enslig ungdom har stanset på hjørnet og ser på oss som er ute og lager reportasje. Han smiler og spør godmodig om vi lager TV-program. Den tettvokste karen i den knallgule jakken og Rema-posene skrår over Domkirkegaten – han har retning mot en svart søppelbøtte prydet med avrevne konsertplakater. Den erfarne flaskesamleren tenner en liten lommelykt og avslører innholdet: Ut av mørket fisker han kjapt en halvtom boks Hansa, en liten hvit boks Burn light – og en helt krasjet boks av ukjent opphav. Han trekker erfarent i den flate boksen – og den retter seg ut. Blir ikke noe pant uten at han får rettet den litt opp, forklarer han. Han lar den siste skvetten fra ølboksen renne på brosteinen. Så glir fangsten ned i en Rema-pose.Han er våt i håret – har vært ute i snart seks timer nå. Alene med sine poser har han sett byen når de fleste sover. I natt har han sett lysene på 17. mai-tivoliet bli tent. Han har sett forstyrrede mennesker alene i natten. Han har stått ansikt til ansikt med kronhjort. Han har sett natt-Bergen igjen og igjen, i år etter år. De aller, aller fleste er hyggelige, er hans erfaring. Han er utstyrt med gode joggesko, en kraftig knallgul jakke og en veske med en flaske Solo og litt mat. – Det hadde vært mer flasker å finne hvis været hadde vært bedre. Jeg har vel for 40 – 50 kroner nå. Men hadde jeg ikke gått, hadde jeg ikke fått noe. De siste 5 – 6 årene har jeg sett stadig flere som er ute i samme ærend – de kommer fra Sør-Europa og Øst-Europa. Så det blir flere å dele på.Han reiser gjerne hjemmefra på sen kveldstid – tar bussen inn til byen, og går sine forskjellige ruter, han vet hvor det skal ligge panteflasker. Nå i russetiden er det en høysesong. – Det begynte med at jeg tok med noen flasker, nå og da, og etter hvert har jeg funnet ut at det er en terapi. Jeg liker stillheten – natten, jeg har fått råd om å sove om natten, men det går ikke. Nå sover jeg heller når jeg kommer hjem om morgenen. Pengene går med til daglig forbruk, det sper på uføretrygden. Han regner at han hadde inntil 50.000 kroner i årlig inntekt fra pantingen for 12 – 15 år siden. Men så bestemte Vinmonopolet seg for å stanse pant på sine vinflasker. Nå anslår han pantingen til å utgjøre 30 – 40 000 kroner i året.– Men nå ser jeg at Coca-Cola og enkelte ølprodusenter også har innført glassflasker uten pant. Det er nok bedriftsøkonomiske regnestykker som ligger bak her også. Det gjør dem jo uinteressante for meg. Og det blir mer knust glass, sier han tørt. Han tar sikte på 0615-bussen tilbake mot Åsane, hvor han bor. Men han vet et sted underveis hvor det gjerne er en del pant: Videregående på Åstveit. Han fisker opp månedskortet, bussjåføren hilser – de har reist sammen før. Han bukserer seg inn med alle posene på fremste sete, som er ledig. En halvtime senere er han framme på Åstveit. Og ganske riktig: Her har det vært sosiale aktiviteter i ly av et overbygg ved skolen. Han håver inn mellom 70 og 100 kroner i bokser og flasker. – Se her har noen gått fra sokkene sine også, ler han. Og rydder litt ekstra: – Snart kommer vel skolevaktmesteren, men jeg kan jo ta det verste. Det er jo litt miljø i det jeg driver med, smiler han. Hvor lenge han vil holde på? Så lenge helsen holder. Klokken er blitt halv åtte, den støyende byen har våknet og det er full rushtrafikk. Mot Rolland i Åsane vandrer 47-åringen med nattens fangst – nå skal han hjem, sette mobilen på lydløs og sove. Fredag er fast pantedag. Lese mer om gjenvinning?Gull og sølv havner i kloakken
Trodde du flaskepant dreier seg om småbeløp? Du tar feil. I år passerer verdien av pantet drikke-emballasje en milliard kroner.