Flyktet fra Syria, møtt av demonstrasjoner: – Vi er redde for å gå ut
De fem syriske guttene går i flokk tilbake til flyktningleiren i Heidenau. De er alltid sammen når de beveger seg utenfor gjerdene, det føles tryggest etter at de forrige helg hørte hatefulle rop fra fremmedfiendtlige tyskere. – Vi er redde når vi går ut. Men vi er syrere, vi er vant til å bli hatet og vi er vant til mye verre, Siyomand Basso (22) fra landsbyen Afrin nord i Syria. Da Heidenau flyktningleir sto ferdig i slutten av august stilte flere hundre demonstranter opp og kastet steiner, flasker og fyrverkeri mot leiren. 31 politimenn ble skadet i opptøyene som pågikk i to dager. Bakgrunn: Bølge av angrep mot asylmottakSå langt i år er nærmere 200 mottak i Tyskland blitt påtent og nedtagget med hakekors, og beboere er blitt utsatt for rasistisk vold. Det er en tredobling av angrep fra samme periode i fjor, skriver Der Spiegel. De syriske guttene vi møter utenfor vil helst snakke om hvor godt de er blitt tatt i mot av flertallet i Tyskland . – De fleste tyske folk er bra. Se her, denne buksen kjøpte en dame til meg, sier han og peker smilende ned på sine splitter nye, sorte olabukser fra Hennes og Mauritz. Det er én måned siden han forlot foreldrene og lillesøsteren på syv år i det krigsherjede hjemlandet. De solgte huset og bilen for å betale de 2000 euroene han trengte for flukten. Nå er han familiens eneste håp.Da Siyomand kom til Tyskland i forrige uke og endelig kunne fortelle foreldrene sine at han hadde kommet trygt fram begynte moren å gråte av glede. – Jeg er veldig redd for familien som er igjen i Syria. Det er helikoptre over husene og bomber slippes overalt. Jeg håper å kunne hjelpe dem hit når jeg får oppholdstillatelse og jobb. Kameratene forteller liknende historier. Om krigen som ødela landet, og den farefulle ferden som har tatt dem til Europa. – Det verste var båtturen. Man setter seg ikke i en liten gummibåt om man har et valg, sier Ahmad fra Homs i Syria. Livet i Tyskland starter i en midlertidig leir, i et tidligere byggevarehus, i småbyen Heidenau like utenfor Dresden. Flyktningene forteller at de sliter med å sove. Det oppstår lett konflikter mellom de ulike folkegruppene i leiren, de forteller om toaletter som lekker og de smale sengene på rekke og rad er avdelt med gitter. – Det er annerledes enn vi drømte om, sier han stille.VG får ikke komme inn i de to leirene, men bildene Ahmad viser fra sin mobiltelefon, likner på mange av de midlertidige leirene som er satt opp for å demme opp for det enorme antallet flyktninger Tyskland har tatt i mot i sommer. Myndighetene anslår at 800.000 mennesker vil søke asyl i landet i år. Røde kors har blitt bedt om å avlaste de lokale myndighetene med teltleire og boliger i Dresden-området. Det finnes ikke lenger plass på asylmottakene. Og de vet at mange, mange flere er på vei. – Vi gjør vårt beste for å skaffe vann, mat og klær, og et tak over hodet for alle som kommer. Men det er ikke mulig å bo her om vinteren, da vet vi ikke riktig hva vi skal gjøre, sier pressetalsmann Kai Kranich til VG.Dresden har det siste året blitt kjent langt utenfor Tysklands grenser for fremveksten av fremmedfiendtlighet etter at det i vinter ble arrangert anti-islamske Pegida-marsjer med nærmere 20.000 deltakere i byen. Da Angela Merkel tok turen hit for å besøke asylmottaket i forrige uke, ble hun møtt av tilrop om at hun var en «folkeforræder». – Det er helt klart at det er mye misnøye, men vi opplever også et massivt oppmøte av folk som ønsker å hjelpe. De er heldigvis mange flere, sier Kranich og peker rundt på bakgården til den lokale kirken som deler ut klær, leker og holder kurs for syriske barn. Kommentar: Merkels tysktime om verdierÉn av de som ville hjelpe er student Antonia Zinker (19). Hun brukte deler av skoleferien på å holde tyskkurs og passe barna i teltleiren. – På skolen er vi så mange som bare venter på at timen skal ta slutt og knapt nok gidder å lære. Her er alle så ivrige og ønsker bare mer kunnskap. Det er slike mennesker Tyskland trenger, sier hun. Nittenåringen hevder at hun ikke finnes politisk interessert og at hun forstår at mange er bekymrede når de leser om horder av flyktninger som skal komme til Tyskland. Selv var hun bare lei av alle som diskuterte problemene og hvordan landet best skulle takle det. – Det var bare prat, derfor fikk jeg lyst til å gjøre noe. Vi må vise at Dresden er mer enn ondskapsfulle rop.
De syriske flyktningene kom endelig frem til målet, Tyskland. Men utenfor leiren hører de protestene mot dem.