- Den dagen viste noe av det beste og verste i mennesker
Trioen var tirsdag med på minnesseremonien for de pårørende og overlevende etter terroren i London 7. juli 2015. Sammen med statsminister David Cameron og London-borgermester Boris Johnson, mintes de grusomhetene for ti år siden.Ta kontakt og følg meg på: E-post: atle.jorstad@vg.no Instagram: @vgilondon Facebook: @atlelondon – Det var veldig følsomt, imponerende og passende, sier Craig Cassidy til VG. Den 7. juli 2005 klokken 08.50 lokal tid går det av en bombe på Aldgate T-banestasjon i London. Det skulle bli den første av flere bomber som gikk av i den britiske hovedstaden den dagen. Minutter etter at bomben gikk av på Aldgate, gikk det av bomber på Edgware Road og på t-banen et sted mellom King’s Cross og Russell Square. Nesten en time etter – klokken 09.47 – gikk nok en bombe av på en buss på Tavistock Square. Da dagen var over hadde 52 mennesker mistet livet i angrepet, og over 700 var skadet. Kollegaen Paul Woodrow forteller at minnestunden var en mulighet for folkene i nødetatene, London-innbyggere, overlevende og pårørende til å reflektere over hendelsene. – Det er en ære for oss, som en del av ambulansetjenesten, å være med på dette, sier Woodrow. VG+:10 år siden bombene som rystet LondonAlle tre jobbet den dagen for ti år siden. Steve Syele var på King’s Cross. – Vi behandlet 400 stykker der. Det var en veldig prøvelse. Men det jeg husker er London-samfunnet som kommer sammen. Butikker og kirker var åpne for at folk skulle ha steder å hvile. Det beste i folk kommer fram i slike omstendigheter, sier han. Woodrow forteller at det hele startet som en vanlig dag på jobb, men at det forandret seg raskt. 08.49 smalt de tre første bombene i undergrunnen. Under en time senere eksploderte bussen. Woodrow ble sendt til Russell Square. – Det vi så den dagen er noe vi aldri hadde sett her før. Jeg er voldsomt stolt over kolleger og publikum som gjorde langt mer enn det som er forventet. Medfølelsen fra folk viser i hvor stor grad London er en samlet by. Den dagen viste noe av det beste, og noe av det verste, i menneskeheten, sier Woodrow. Syele var en av de første på ulykkesstedet i Aldgate. – Jeg skjønte ikke hva jeg gikk til, for jeg var bare i nærheten. Man hadde ikke sett noe liknende, og alle involverte seg. Jeg husker butikkeiere som kom ut og ga folk noe å drikke og spise. Alle jobbet sammen. – Hva er det viktigste å huske på i dag, ti år senere? - Ikke bare etter denne hendelsen, men også etter tidligere terrorangrep og nå nylig i Tunisia: Jo hardere du angriper oss, jo raskere kommer vi oss på bena. Det er veldig britisk. Vi vil ikke undertrykkes, vi kommer tilbake, sier Syele.Ofrene ble minnet med en stor, TV-sendt minnemarkering i St. Pauls-katedralen i London. Overlevende, etterlatte, representanter for redningsetaten og borgermester Johnson vil være til stede, skriver NTB. Statsminister David Cameron var også til stede. – I dag samles landet for å minnes ofrene etter et av de dødeligste terrorangrepene i Storbritannia, ssa statsminister David Cameron i forkant av dagens markeringer. Det er et stort presseoppmøte på stedet, og flere hundre mennesker har samlet seg utenfor kirken. Menneskemengden vokser stadig. Blant dem er pensjonisten Kevin Foley (73). Synes det er viktig å minnes ofrene for terrorbombene for ti år siden. - Det er viktig å huske. Jeg ville vise min respekt på min måte, sier han. Han står utenfor St. Pauls Cathedral, sammen med det som først og fremst er presse og nysgjerrige turister. – For vanlige briter er dette en arbeidsdag. Jeg er jo pensjonist, sier han på spørsmål om hvorfor det ikke er flere briter her. Foley mener bombene for ti år siden fortsatt preger det britiske samfunnet. - Alle fikk en vekker, og vi skjønte at man ikke kan være 100 prosent trygg. Det er vanskelig å holde terroristene under kontroll, de signaliserer jo ikke noe sted at de er terrorister. Det er trist at noen mister livet i det hele tatt, men det er sånn verden har blitt og er i dag. Politioppbudet er høyt utenfor kirken, det står en vakt for hver tyvende meter. Gjerder er satt opp rundt kirkens inngangsparti slik at ingen kommer inn. Klokken 11.30 lokal tid holdt hele landet ett minutts stillhet. Politifolkene tok av sine karakteristiske hatter, og suset fra trafikken og trærne var alt som hørtes. Les også: - London-terrorister ville bli martyrer Londons busser kjørte inn til siden og det ble stille i høyttalerne på undergrunnen. – Ti år etter 7/7-angrepet på London, er trusselen fra terrorisme fortsatt like virkelig som det er dødelig – drapet på 30 uskyldige briter på ferie i Tunisia er en brutal påminnelse på akkurat det, sier statsministeren. – Men vi vil aldri la oss kue av terrorisme, sier han. Det var også et arrangement ved minnesmerket i Hyde Park, der det er reist 52 stålsøyler, en for hver av de drepte i bombeangrepene.Hvor mange som passasjerer som ble direkte berørt da bombene gikk i lufta for ti år siden, er aldri blitt klarlagt. Britisk politi anslår rundt 4.000, men et ukjent antall passasjerer gikk fra eksplosjonsstedene uten at de ble registrert, skriver NTB. Mange sliter fortsatt med ettervirkninger. Sudhesh Dahad sto bare 6 meter unna en av selvmordsbomberne på T-banen. Han kom fysisk fra ulykken med bare noen kuttskader og en ødelagt trommehinne og var på jobb dagen etter. – Jeg gjorde jobben min, men jeg var som en zombie, sier Dahad til BBC. Han forteller at han får tilbakeglimt trigget av den minste lyd eller smell, han har mareritt og en stadig frykt for at noe lignende skal skje igjen. Eksperter forteller at mange overlevende opplever en voldsom skyldfølelse. – De føler skyld fordi de forlot sårede, fordi de overlevde mens andre døde, sier psykolog Patricia d'Ardenne til BBC. Den britiske etterretningstjenesten MI5 skriver på sin nettside at terrortrusselen i Storbritannia er «alvorlig». Det er det nest høyeste av fem nivåer, og betyr at et angrep «er svært sannsynlig».
Ambulansearbeiderne Craig Cassidy, Paul Woodrow, Steve Syele var på åstedene for tre av terrorbombene i London for ti år siden. De glemmer aldri.