Ousland: - I moderne polarhistorie finnes ikke det noe tilsvarende
Planen var at det skulle ta 75 dager. Inspirert av da Fridtjof Nansen og Hjalmar Johansen frøs inne med Fram og gikk mot Nordpolen, la Børge Ousland ut på sin siste store tur som polarfarer. 87 dager senere møtte vi ham om bord i «Lance», betydelig tynnere og med 370 gram mat til overs. – Jeg har alltid vært fascinert av Nansen og Johansen og den klassiske måten å gjennomføre en polarekspedisjon på. Å komme seg inn med båt, gjennomføre turen og så gå ut med båt, sier Ousland til VG. – Den siste store turen min ble dette her, påpeker han. Her har han nettopp kommet frem til skipet:Planleggingen startet allerede for to år siden. De ville gå inn med båt fra Sibir-siden, som Fram, og deretter gå inn til den Nordpolen som Nansen aldri nådde. De var egentlig klare til å dra i fjor, men da var iskanten for langt sør og de skjønte at de ikke ville klare å komme langt nok opp med seilbåten. – Det har faktisk ikke vært noen som har forlatt en skute ute i drivisen her siden Nansen og Johansen prøvde på dette i 1895. Og de kom seg ikke til Nordpolen, påpeker Ousland. Les mer: Historien om polferden Han forklarer at det unike med turen er at de forlot en skute i drivisen, har gått over Nordpolen og kommer om bord i et skip igjen på andre siden. – I moderne polarhistorie finnes ikke det noe tilsvarende, rett og slett, sier Ousland. – Men måtte dere gjøre det i mørket? – Det måtte vi faktisk, for den eneste måten å gjennomføre denne turen her på er å komme seg langt nok inn til iskanten på startpunktet. Og det kan bare gjøres i september når isen er på minimum. For da er sommeren over og smeltingen har kommet til det absolutt maksimale, sier Ousland. VG er om bord i skipet - følg resten av reisen i direktestudio herDe tok med mat til 85 dager og trodde det ville være mer enn nok. Isen som driver over polhavet skulle hjelpe dem fremover, i alle fall i teorien. Etter å ha gått 500 kilometer - målt i direktelinje - sto de på Nordpolen. – Fram drev jo også denne veien. Vi trodde vi hadde mat i massevis. Vi hadde 49 dager igjen da vi sto på Nordpolen og tenkte at det holder helt fint, fordi fra Nordpolen får vi driften i ryggen og fart nedover. Men så var været mot oss. Stadig vekk ble vi dyttet nordover. Det var veldig frustrerende å oppleve, påpeker Ousland. les ogsåDe kunne våkne om morgenen og se at isen hadde drevet dem fire kilometer nordover igjen mens de lå og sov. Så måtte de bruke tid på å kjempe seg ned til der de hadde sovnet kvelden før. I direktelinje har de gått 860 kilometer fra Nordpolen og ned til «Lance». – I år har det vært veldig mye motdrift og vanskelige vindforhold som gjør at vi har drevet andre veien og brukt veldig mye mer tid enn det som var planlagt, sier Ousland.Derfor ble det også klart at de holdt på å gå tomme for mat. At de sto i fare for å være i et av verdens mest øde områder, i 40 minusgrader, uten noe å spise. «Lance» ble leid inn og sendt nordover. Den siste uken har de forlenget døgnet til 30 timer, slik at dagsrasjonene skal vare lenger. På 7 dager spiste de mat for 6 dager. – Bengt Rotmo og Aleksander Gamme satte ut fra skipet her med mat og provisjoner til dere, men den ville du ikke ta imot? – Nei. Når du planlegger en tur som dette har du en plan A, plan B og en plan C. Så går du for plan A, men vi hadde alltid en plan B som var at Bengt skulle komme oss i møte hvis vi ikke hadde nok mat nok til å gjennomføre, sier Ousland. les ogsåHan sier det også var slik de gjorde det på gamlemåten, at det var noen som dro ut for å se etter polfarerne og eventuelt sikre slutten. – Vi tenker at det er en mye flottere måte å gjøre det på enn å bli hentet ut med helikopter, som er plan C, påpeker han. Det var viktig for Ousland og Mike Horn å gjennomføre med akkurat de maten de hadde om bord i pulken da de startet. les også– Selv om det ikke betyr noe for folk flest om jeg hadde tatt imot mat fra Aleks og Bengt, når vi så at det var en mulighet å gjennomføre turen, betyr det noe for oss personlig. Det er en slags stolthet i å kunne gjennomføre denne turen på egne premisser, sier Ousland. – I moderne polarhistorie går det et skille mellom å klare seg med de forsyningene man hadde med i pulken fra starten av, det vi kaller uten etterforsyninger. At du har det du trenger av mat og fuel og utstyr fra begynnelse til slutt. Det er ekstra stas å kunne gjennomføre en tur på den måten, sier Ousland.
: Børge Ousland (57) har gått over 1400 kilometer med is i polhavet. Nå forteller han hvorfor.