Parterapi for åpen scene
Det er ikke lett å vitse med regjeringen nå. Virkeligheten overgår vittighetene. Det er likevel alvor. For det står om regjeringens liv. Tre uker før valget. De blågrønne krangler om en bompengeskisse som ekspertene sier ikke vil bety særlig mye for bilistene. Ifølge Kjell Werner Johansen i Transportøkonomisk institutt, vil bompengene gå ned med 10 - 15 prosent om Frp får gjennomslag. Ikke all verden, altså. Det blir omtrent slik det var i 2018. Det foreslåtte kuttet er mindre enn det Frp har plusset på i bompengene det siste året. Miljøopposisjonen sier dette er krise for miljøet. Men antakelig ikke. Krisen er størst for regjeringen. les ogsåFornedrelsen det er å se kjeklingen i offentligheten, kunne de spart oss for. Men den borgerlige regjeringen har for lengst glemt at den er borgerlig. Det å kutte i bompengene, er egentlig ikke problemet. Da partene ga hverandre sine gjensidige løfter i Granavolden-plattformen, sa de at bompengene skulle ned. Det største problemet ser ut til å være at Frp vil bort fra det såkalte «nullvekstmålet». Og det er brudd på ektepakten. Rent faktisk er det ikke så dumt å endre målet. Vi snakker om en rødgrønn ide fra Stoltenberg-tiden som vi ikke helt vet hva betyr. Er det nullvekst i antall biler, kilometer kjørt, kutt i kø eller utslipp, og hvor gjelder det? Ikke en gang forskerne har skjønt det. les ogsåDet Frp krever, er da heller ikke å legge vekk målet. De vil omdefinere det slik at vi får et tak på klimautslippene. Tygg litt på den. Frp gjør seg altså høy og mørk for å sikre null vekst i klimautslippene. Dette er det ufravikelige kravet fra «klimarealistene» på høyresiden i norsk politikk. Norske populister er noe for seg selv. Men det er slett ikke noe dårlig krav, sånn saklig sett. I en ny rapport som ble overlevert regjeringen før sommeren, er trafikkekspertene helt enig med Frp. Frp lytter på ekspertveldet. – Nullvekst i personbiltrafikk i byer er også i ferd med å bli utdatert, skriver ekspertene, som mener vi heller bør sette konkrete mål for det vi faktisk ønsker oss, for eksempel kutt i CO2-utslipp. I tillegg er bompenger et dårlig, lite treffsikkert virkemiddel om målet er å få ned utslippene av CO2. Bompenger øker veibyggingen fordi pengene får fart på finansieringen. Og bommer reduserer bare trafikken akkurat der de står, til sammen med noen få promille totalt sett selv om man øker bompengene med 50 prosent. Det er heller ikke like viktig å få ned trafikken når nullutslippskjøretøyene overtar. Det er stort sett ledig på veiene, også i storbyene. Periodene med kø, må løses med rushtidsavgift. les ogsåMen så er det ikke det faktiske innholdet i skissen som er det viktigste akkurat nå. Poenget er å komme ut av krangelen som vinneren. Antakelig kunne alle de fire partier i regjering klart å selge inn bompengeskissen som sin egen seier. For dette er ikke noe helblått produkt. Men i helgen var det Frp som var best. For regjeringen som helhet ser ikke dette bra ut. Men poenget for de ulike partiene i firepartiregjeringen Regjeringsslitasjen, er å fremstå som handlekraftig. Alle vil være regissøren som fikser ting for de misfornøyde velgerne sine. les ogsåOg uansett hva trafikkekspertene sier, så tok Frp regien. Det er mulig Erna Solberg ga dem lov til det, ettersom partiet står til knes i bompengeproblemer. Partiet kalte i alle fall inn til landsstyremøte, tok seg en kaffe, la frem en skisse, drakk en kaffe til, stilte ultimatum. Budskapet her er: Vi står på for velgerne våre! Venstre derimot, var ikke like godt forberedt. De ser nå ut som partiet som presses til å gjøre som Frp vil, ellers er det ut av regjering. Og det lille partiet vil ikke ut av regjering. les ogsåNår det er sagt, er dette en knallhard konkurranse mellom partienes PR-avdelinger. Og det er en kamp noen må tape. Kjeklingen er pinlig. Det er ikke vanlig å snakke så stygt om partneren sin på TV lenge før man er skilt. Om partene var i et velfungerende forhold, ville Frp mer lojalt fremstilt bompengeskissen som det blågrønne kompromisset dette i virkeligheten er. Likevel er det slett ikke sikkert dette ender i skilsmisse for Erna Solbergs regjering. Tvert om. Fornuftsekteskap har en tendens til å vare. Slik er det med noen forhold. Man blir sittende og håpe at ektefellen er utro først.
En borgerlig regjering burde spart oss for de grisete skilsmisseforhandlingene sine.