VG anmeldte alle låtene: «Hver gang vi møtes»: - Sesongens beste kveld hittil
Lørdag kveld var det Pål «OnklP» Tøien sin tur til å høre nye versjoner av sine egne låter. D.D.E-vokalist Bjarne Brøndbo overrasket OnklP med sin versjon av låten «Fredag». Jonas Fjeld tolket «Du eller jeg», Inger Lise Rypdal klinket til med hiten «Glir forbi», Thom Hell gikk for låten «Uten grunn», Silje Nergaard prøvde seg på «Panderosa» og Lene Nystrøm fremførte «Myk landing». Les også:OnklP om tenårene: - Det raknet litt VGs anmelder gir sine vurderinger under bildet. Bjarne Brøndbo: «Fredag» I denne sesongen av «Hver gang vi møtes» slår det meg oftere enn før at fellestrekkene i norsk musikkliv er større mellom sjangerne enn folk vil ha det til, også mellom DDE og OnklP. For begge leire lengter til den ujålete og folkelige helgefesten etter en lang arbeidsuke. Vel er orkester-uttrykket her temmelig kaizers’k og Bjarne kler nok ikke sine liksom-spontane «yo»-utbrudd slik som sønnene hans trolig gjør, men essensen her er klar hele veien mellom Namsos og Lillehammer; no ska vi fæst! Jonas Fjeld: «Du eller jeg» Kongen av Konnerud føler seg kanskje på bortebane her, men som han sa; jeg fant et refreng til slutt. Fjeld klarer å skape skarpe kanter av hiphop-vers som – for han – neppe høres melodiske ut i utgangspunktet. Og for alle som har lært å elske Jonas Fjeld gjennom de rolige, milde leirbålsvisene hans, må det være fantastisk å høre at mannen så avgjort har rock-foten intakt, at han gjennom rocken tar vare på både mørket og sutringen i originalen av denne låten. Og det var jo faktisk gjennom rocken at Dr.Fjeld trampet på karrierejorda først. Inger Lise Rypdal: «Glir forbi» Hvilken sødemfylt versjon, hvilken overraskelse! Inger Lise forvandler seg til en pop-rappens dronning når hun gjør OnklP & Jaa9s største hit med en varme og fravær av likegyldighet som originalen mangler (hvilket for øvrig nettopp er det som gjør den til en umiddelbar hit!). Med litt nyskrevet toten-tekst og kontekst nærmer Inger Lise seg en ny hit med en låt som allerede har vært en stor hit. Hennes nye versjon er intet mindre enn en norsk toten-pæl i møtet mellom pop og hiphop! Thom Hell: «Uten grunn» Hva skjer? Først får vi en åpning på programmet så sterk at den slår det meste som er vist i «Hver gang vi møtes»-sammenheng, deretter våkner Thom Hell endelig til liv ... Vi har savnet formidleren Hell hittil, but Hell’s back now! Hans lille, dynamiske genistrek er at han viderefører mesterklassen i arrangementene – som gjerne er lyse og solfylte, som her – mens han samtidig beholder desperasjonen og fandenivoldskheten til originalen. Koblingen av disse to ytterpunktene avslører et talent med raus bredde i uttrykket. Her heter han Thom Hell. Silje Nergaard: «Panderosa» Silje viser eminent hvordan man fint også kan mislykkes når man forsøker å tolke en mann (og en sjanger?) hun ikke aner eksistensen av før hun møter han for en hektisk uke på et gårdsbruk i Østfold. Denne ska-infiserte debuten til OnklP & De fjerne slektningene – kanskje det største rock-navnet i Norge i 2014 ved siden av beslektede Oslo Ess, men som skandaløst ble helt forbigått av «bransjeprisen» Spellemann – er omgjort til tango, den røffe gatesmartheten i originalen er forvandlet til elegant dansemusikk under lysekroner. Anti-bannende Silje er som alltid feiende elegant, men i denne sammenhengen; feiende gammeldags. Lene Nystrøm: «Myk landing» Få det med dere; Lene og ironi henger sammen! De fleste vet kanskje heller ikke at Aqua-Lene fra scenen også har vært utagerende av det positive slaget, noe hun drar veksler på her, i en tyggispønk-versjon av OnklP og hans fjerne slektninger som – ironisk nok – både er raskere og mer pønka enn originalen. Det er jo bare et realt smart grep å ta for Lene med sin «offisielle» barbiedukke-bakgrunn! Hun er her i ferd med å vise hvem Aqua-Lene egentlig var gjennom å tolke andre. Ok er det hesblesende og hakkete i starten, men likevel en gøyal avslutning på sesongens hittil beste kveld. Det hadde neppe så mange utenforstående trodd etter OnklPs kveld ...
VGs musikkjournalist Stein Østbø anmeldte låtene i «Hver gang vi møtes», og mener OnklPs kveld var helt suveren. gang vi møtes», og mener OnklPs kveld var helt suveren.