Plateanmeldelse: Julia Holter - «Loud City Song»
ALBUM: INDIEPOP Julia Holter «Loud City Song» (Domino/Playground) Dette er et stort skritt ut av pikerommet. Julia Shammas Holters to første plater, «Tragedy» og «Ekstasis», var begge hjemmesnekrede, så sangerens tredje er bokstavelig talt hennes første studioalbum. Avhoppet fra et godt fungerende modus operandi vekker først noe skepsis. Allerede sporadiske låtstrukturer skal overkompliseres med større band og orkester? Men delvis inspirert av den 55 år gamle musikalkomedien «Gigi» leder Holter lytteren gjennom et tre kvarter langt kosmisk popeventyr og en spøkende hyllest til hjembyen Los Angeles. Med en nesten utenomjordisk beherskelse - spesielt til en musikkutdannet å være. Tankene går til Björks «Post» med den dryppende og psykedeliske taffellyden i «Maxims I», søt ambient drømmejazz. Stemmen er uskyldig, stillferdig, forførende. Hjertet følger ekstra godt med i den trollbindende coveren av Barbara Lewis' «Hello Stranger» og albumets emosjonelle klimaks, «He's Running Through My Eyes». Selv den kakafoniske «Horns Surrounding Me» og teatralske «In The Green Wild» landes elegant, da Holter får frem en popteft hun ikke har fått sjansen til å brife med før. Noe som også kommer frem på sjarmbomben «This Is A True Heart», platens pophøydepunkt. «Høydepunkt» er i det hele tatt stikkordet her. BESTE LÅT: «This Is A True Heart» SANDEEP SINGH
Bedårende betongsirene.