VGs landslagskommentators råd til Lagerbäck: Velg Stefan Johansen som kaptein
Ledertyper har vært mangelvare i norsk fotball siden Brede Hangeland valgte å gi seg på landslaget. Det er ingen tvil om at tidligere landslagssjef Per-Mathias Høgmo fikk det vanskelig på grunn av ledermangelen på banen, og som var en av årsakene til at han til slutt mistet jobben.Nå har Per Ciljan Skjelbred, kaptein under Høgmo, valgt å gi seg med landslagsspill. Og dermed ligger banen åpen, etter min mening, for den eneste av utespillerne som lenge har fremstått som en leder – Stefan Johansen. Jeg mente Johansen burde vært Høgmos kaptein også. Veldig mye av en enkel grunn: Det var svært få andre som var bankers på laget. Og som gikk foran som et eksempel. Når du velger kaptein så er det flere ting som avgjør. For det første bør spilleren være klart god nok for laget, som en av de første på arket – uansett. For det andre bør han være en av de beste, så det aldri er noen tvil om at han bør spille. Skal du bli sett opp til, og lyttet til, som en kaptein bør bli, så må du først og fremst levere på banen. Det gjør Stefan Johansen. Ved siden av Joshua King er det Johansen som har imponert mest av norske spillere i utlandet denne høsten. Overgangen til Fulham viste seg å være smart. Etter en tung siste-sesong i Celtic, noe som også preget landslagsspillet hans, har Johansen virkelig tatt ansvar for seg selv denne sesongen og vært en av opprykksjagende Fulhams beste spillere.Så her bør valget være enkelt for den nye landslagssjefen, i virvaret av alle andre problemer han vil måtte løse de nærmeste årene. Noen vil peke på Rune Almenning Jarstein, men jeg har aldri vært fan av keeper-kapteiner. Og det har ingen ting med formsterke Jarstein å gjøre, jeg syns bare kapteinen skal være en av utespillerne – en som er nærmere sentrum av kampen. Lars Lagerbäck valgte å ta ut 24 spillere, etter å ha vurdert nærmere 40. Det er en situasjon svensken normalt sett ikke liker. Han liker å jobbe med mindre tropper, men i Norge kom han rett til kjerneproblemet: Det er mange ganske gode spillere. Men de er (altfor) jevne. Det er få som skiller seg ut, det er for få topper. Men det skal Lagerbäck gjøre noe med. Han pleier å være flink til å få til spillere som kanskje ikke har sett så gode ut. Han har fått dem til å fungere optimalt på landslagene sine, og gjør han det med Norge også, så kan det bli noen hyggelige år.At han tok ut Sander Berge, som akkurat har fylt 19 år, er et godt valg fra Lagerbäck og medhjelperne hans. Berge har en fysikk som de fleste kan misunne han, han har et steg og en evne til å passere spillere med ball, og han er klok. Sånn sett har Berge alle forutsetninger, og Lagerbäck sa det også selv på pressekonferansen: «Han har alle egenskaper som behøves ... » I 1998-årgangen er han den, tross Kristoffer Ajer, Martin Ødegaard og Rafik Zekhnini, som har kommet lengst – litt i det skjulte. For Berge ser litt tung og treg ut. Men det er et synsbedrag. Jeg er ganske sikker på at over 40 meter er han den hurtigste spilleren i landslagstroppen. Ellers valgte Lagerbäck både trygt og spennende. Fredrik Semb Berge kom heldigvis med, det samme gjorde Gustav Valsvik, og landslaget trenger stoppertyper. Kanskje tar de to steget opp og sørger for at Norge ikke lenger sliter på stopperplass? Det er Lagerbäck avhengig av også, om han skal nå målet sitt om å senke Norges snitt på baklengsmål fra 1,75 til 0,6 pr kamp.Først og fremst valgte Lagerbäck formspillere, noe som er helt riktig i dagens situasjon. Et godt resultat mot Nord-Irland kan gi norsk fotball tilbake litt av troen på at ting snur, etter å ha tapt halvparten av kampene og rast på rankingen under Per-Mathias Høgmo. Og med Joshua King i form, og hvis Lagerbäck kan få overført Kings form til landslaget, så har Norge en toppspiss å komme med. Det har vi ikke hatt siden John Carew var på sitt beste, og da må vi snart 10 år tilbake.
Lars Lagerbäck (68) sier han har bestemt seg for lagkaptein for A-landslaget, men at han vil informere spillerne før han offentliggjør det. Det bør være Stefan Johansen (26).