Rekdal: – Min generasjon hadde spillere som gikk i bresjen
– Min generasjon hadde mange spillere som gikk i bresjen og tok ansvar – Ståle (Solbakken), Henning (Berg), Jan Åge (Fjørtoft), Rune (Bratseth), Ole Gunnar (Solskjær), Stig Inge (Bjørnebye), Tore Andre (Flo), jeg har sikkert glemt noen! Nå skyver de ansvaret over på andre. Det blir for lett, sier en engasjert Rekdal, helten fra Marseille da Norge slo Brasil i 1998-VM og spilte sin siste landskamp i 2000. Rekdal sier at han har mye av de samme oppfatningene som Ole Gunnar Solskjær kommer med i den nye boken «Landslaget». – De har fokus på andre ting enn de rette tingene, sier Rekdal. Les også: Solskjær om Carew og Riise: – Skulle ha vært ristet – Det skal trenes mindre og kreves mer. Spillerne har for mye makt i Norge, fortsetter han. Til tross for at de beste norske spillerne var i store internasjonale klubber, sier Ole Gunnar Solskjær i boken «Landslaget» at ingen av dem evnet å innta samme posisjon som Zlatan Ibrahimovic hadde i Lars Lagerbäcks Sverige:Den nåværende ekspertkommentatoren på Eurosport mener at følgen er at færre og færre norske spillere får sjansen i storklubber i utlandet. Etter en lang proffkarriere kom han hjem til Norge og spilte for Vålerenga og har siden vært trener i toppklubber både i Norge og utenlands. – Jeg har jo sittet på begge sider av bordet. Spillere og agenter får viljen sin, mener Rekdal. – De krever lønn ut fra sitt potensiale. Men vi kan jo ikke gi landslagsspillerlønn til en spiller fordi han har potensiale til å bli landslagsspiller. Jeg mener at han må levere først, mener Rekdal, som mener at lønningene må være prestasjonsbaserte. Les også: – Carew banket Riise halvt i hjel – Jeg innførte det i Vålerenga. Vinner du kamper, så får du mer lønn enn om du taper, sier Rekdal og mener at ikke bare klubben, men også spillerne må ta risikoen. – Selvfølgelig skal spillerne ha lønn som de kan leve av, men det har vært enkelt, mener TV-eksperten.Han sier rett ut at spillerne i hans første periode som Vålerenga-trener var klarere for tøff trening enn de som han hadde i den andre perioden. Rekdal var først trener i Vålerenga fra 2001 til 2006, så i perioden 2013-2016. – Det var mindre klaging hos Steffen Iversen og Erik Hagen og Kjetil Wæhler og Tore Andre Flo og Tom Henning Hovi og den gjengen ... Les også: Riise såret av kritikken fra Solbakken og Solskjær Erik Thorstvedt fikk med seg hele utviklingen på landslaget, først som aktiv og senere som assistenttrener fram til 2003. Han er enig i at spillerne begynte å oppføre seg annerledes enn før – men tror ikke det var spesielt verken for det norske fotballandslaget eller for fotballen. – Dette handler like mye om en samfunnsutvikling, sier TV2s Premier League-ekspert.– Noen spillere ble mye rikere enn det vi hadde vært og fikk et annet forhold til penger. Men det handlet også om spilling og konsentrasjon. – Forklar! – Plutselig kunne vi ikke lenger be et lag om å sette seg ned å se en hel kamp med motstanderlaget. Det var umulig å sitte og se en hel fotballkamp i ett. Vi måtte hente ut biter, høydepunkter, og sette dem sammen slik at det ikke tok så lang tid. Lest denne? Langrenns-Riise slet med nerver, kvalme og søvn Thorstvedt sier at han selv er «av den gamle skolen». – Derfor syntes jeg dette var helt på trynet, men man må forholde seg til virkeligheten. De beste managerne har tilpasset seg endringene. Alex Ferguson fra arbeiderklassen i Glasgow klarte å forholde seg til Cristiano Ronaldo.I den nye boka til Birger Løfaldli snakker blant annet Ole Gunnar Solskjær om «mye mindre seriøsitet» blant landslagsspillerne ut på 2000-tallet. Thorstvedt er enig, men mener det er mer komplekst enn som så: – Ja, det kommer inn nye folk med litt andre verdier og et annet verdenssyn. Men hvis de er bortskjemte, så er det ikke bare deres feil. Noen har skjemt dem bort. I tillegg tror jeg det er mulig å trykke på de rette knappene, slik at de som vil være med på et vinnerlag, tilpasser seg. – Men i dette tilfellet kom landslagets nedtur samtidig med mer playstation og mer penger? – Jeg tror ikke dette er spesielt for det norske landslaget. Jeg tror det har vært den samme utviklingen i andre land. Som at de sitter og spiller til langt på natt i stedet for å sove. Sånne ting er ikke spesielt det norske landslaget. Jeg tror det handler om en samfunnsutvikling. Les også: Lagerbäck: Forstår om Sander Berge vil til Sevilla Thorstvedt sier at han har diskutert dette med flere trener, og inntrykket er det samme: – Vi diskuterte mye fotball før. Mange av de unge går på trening, blir trent – og så er det noe helt annet som skjer i livene deres. Folk har et mer flyktig forhold til ting nå.– At spillerne ikke kan sitte og se på motstanderlaget på video – uten samtidig å ta en titt på twitter eller en videosnutt – det er ikke noe norsk greie, mener den tidligere landslagskeeperen. Henning Berg spilte sin nest siste landskamp nettopp høsten 2003, samtidig som «slagene i Drammen». Han fikk en kamp til, for å nå 100, av Åge Hareide, i 2004. – Det vil alltid være variasjoner både i klubblag og landslag fra generasjon til generasjon. Det kan også være personavhengig, sier han – og følte ikke at landslaget den gang hadde noen «playstatin-utfordring». – Vi spilte tross alt playoff mot Spania om EM-plass til 2004. Det var ikke noe ramaskrik å tape for Spania, sier mannen som spilte 100 landskamper og bare har John Arne Riise (110) og Thorbjørn Svenssen (104) foran seg på statistikken.
Kjetil Rekdal (48) sier at han forsvant ut av landslaget «før galskapen overtok». Han er ikke fornøyd med holdningene som er kommet i ettertid.