Bokanmeldelse: Tatiana de Rosnay: «Den andre historien»
Den franske forfatteren Tatiana de Rosnay fikk sitt internasjonale gjennombrudd med «Saras nøkkel», som også ble filmatisert. Filmen ble en like stor publikumsmagnet som boken, og forfatteren har senere innrømmet at suksessen gjorde henne utbrent. Denne erfaringen har hun brukt i romanen av året, som handler om en forfatter med skrivesperre. Nicolas Duhamel var en halvskolert lærer i filosofi før han slo gjennom med en roman og filmatiseringen av den. Nå er han kjendis, rik og bruker tiden på å oppdatere profilen sin på sosiale medier og feste med forlagsfolk. Hovedpersonen har akselererende dårlig samvittighet for et manus han har lovet redaktøren sin, men ikke begynt på. Det er vanskelig å bli interessert eller engasjert i hovedpersonen og «vanskene» hans. Nicolas er blasert, lat og selvopptatt – uten at dette er presentert på en morsom eller tankevekkende måte. I det hele tatt er personskildringene svake. Den 22-årige polske kjæresten til Nicolas er beskrevet så endimensjonalt at det er vanskelig å tro at en erfaren forfatter som de Rosnay har skrevet henne frem. Handlingen går ut på at Nicolas oppdager sitt eget oppblåste ego og snubler over stoffet til en ny roman. Romanen føles slapp og oppkonstruert. Her finnes flere «stikk» til forleggeri, forfattermisunnelse, litteraturkritikk og andre bokbransjerelaterte tema. Men de er alle temmelig klisjéfylte og ikke så underholdende som jeg mistenker forfatteren for å tenke at de er. Flere hendelser fra eget liv og samtid er flettet inn, om ikke alltid like sømløst. Kjæresteparet ferierer på et luksushotell i Italia, og hver kveld vinker gjestene til et cruiseskip som går farlig nært land. Skipet, som ikke heter «Costa Concordia», men like gjerne kunne gjort det, går til slutt grunn på grunn. Redningsaksjonen vekker nestekjærligheten i Nicolas på en søtladen og ikke særlig troverdig måte. Romanen er sikkert interessant for blodfansen, som kan lese den som en nøkkelroman. Vi andre kan heller ta frem igjen «Mokka» fra i forfjor, som både har en story og en hovedperson det er verdt å tilbringe tid sammen med. Oversatt av Gøril Eldøen.
En uinteressant hovedperson med et uinteressant prosjekt.