Olsbu Røiseland er gullhåp i VM: - Var aldri noe talent
Tre dager før jul fikk hun julegaven, karrierens første verdenscupseier kom på sprinten i Nove Mesto - som 28-åring. Dagen etter kom den andre på jaktstarten, og i Soldier Hollow i USA tok hun sin tredje triumf. – Slik er min karriere. Jeg var aldri god nok til å gå på noe juniorlandslag, jeg kom sent inn og gikk IBU-cup (nest øverste nivå) først da jeg ble senior - og det er ikke så mange årene siden jeg kom på elitelandslaget. Første gang jeg var på pallen i verdenscupen var i 2016. Siden har jeg blitt bedre for hvert år, sier Marte Olsbu Røiseland . Hun ble Olsbu Røiseland da hun giftet seg med Sverre i sommer. Han har lært Marte mye etter at de to begynte på skiskyttergymnas på Sirdal videregående skole. – Vi begynte i samme klasse på Sirdal. Han var av de superseriøse, og jeg har lært mye av ham både når han var utøver og nå i senere tid etter at han la opp. Han har hjulpet meg og jeg er veldig heldig som har ham, fastslår 28-åringen. – Sverre vet hva som kreves for å være best og jeg får lov til å gjøre den jobben som trengs uten å ha et snev av dårlig samvittighet. Det er utrolig viktig. Han gjør mye av arbeidet bak i kulissene som jeg setter pris på. Det er ikke få timer de to har lagt ned med Lillehammer som utgangspunkt. At Marte Olsbu Røiseland skulle bli vår beste kvinnelige skiskytter, var litt tilfeldig. Hennes seks år eldre storebror gikk langrenn. Marte begynte med det samme på gøy, men fattet interesse for en nyoppstartet skiskyttergruppe i Froland hvor fem-seks gutter forsøkte å lære seg faget.– Jeg var ikke noe konkurransemenneske, men jeg begynte der. Mine første klubbrenn gikk jeg i 9. klasse. Året etter gikk jeg Kvalfoss-sprinten og hovedlandsrennet. Det ble en tøff start siden jeg begynte ganske sent i forhold til andre. – Du har sagt at du ikke var noe talent? – Absolutt ikke. Jeg satset ikke på skiskyting før jeg kom på videregående. Jeg visste knapt hva det var og trente to ganger i uken. Jeg var en komfortabel type. Jeg var veldig heldig og begynte på skiskytterlinja på Sirdal videregående skole selv om jeg var en ganske dårlig utøver. Jeg turde å satse på noe som jeg ikke hadde kjempeutsikter i. Jeg fikk Roger Grubben som trener og fikk en veldig bratt læringskurve med beskjed om at jeg måtte trene hver dag og at toppidrettslivet var noe annet enn jeg hadde sett for meg. Grubben er den andre mannen som skal ha æren for Martes fremgang. – Jeg lærte alt om skiskyting og visste ikke hva det innebar i det hele tatt. Når jeg tenker over det nå så er det jo litt rart at jeg begynte der, at jeg turte det. Jeg lærte mye av Roger og klassemiljøet. Da fikk jeg forståelsen av hva som kreves for å ta steget, sier Olsbu Røiseland. 28-åringen mener hun er et bevis på at alle kan bli god i noe med knallhard jobbing. – Jeg føler det. Det er gøy å se at man kan nærme seg steg for steg, og at solid arbeid gjennom mange år gir resultater. Det er dette jeg har drømt om i veldig mange år. Nå føler jeg endelig at jeg er kommet dit der jeg kan være med å kjempe om pallen i hvert løp. Det er en stor opplevelse å være der. Det er deilig å ha tatt det steget i år. – Føler du at du har ofret mye for å nå verdenstoppen? – På en måte ofrer man mye, samtidig føler jeg ikke at jeg har gått glipp av noe. Jeg har gjort det jeg har hatt lyst til, og de siste 10 årene har skiskyting vært det. Du må gjøre den jobben som trengs for å nå høyt opp og da kan man ikke sitte å si at man har gått glipp av mye. Det er et valg jeg har tatt på egenhånd - og det har vært verdt det. Mens landslagene har konkurrert i Canada og USA har Tarjei Bø forberedt seg alene hjemme i Oslo - se video under her
Marte Olsbu Røiseland (28) ble skiskytter ved en tilfeldighet. Hun gir to menn æren for at hun slo i gjennom i voksen alder og er blitt en medaljekandidat under VM i Östersund.