Brannmann Hestad var blant de første på ulykkesstedet: Slik var redningsarbeidet etter helikopterulykken på Turøy
– Det var et katastrofeområde. Det lå levninger etter mennesker på den ene siden, det brant kraftig på den andre siden, og flydelene lå spredt utover, sier den erfarne brannmannen til VG. Han har jobbet for Øygard brannkorps i mange år. Den lille brannstasjonen har bare to fulltidsansatte, blant dem Hestad. Fredag rett før klokken tolv befant han seg en kilometer fra sentrumskjernen i Øygard. På telefonen begynte det å tikke inn meldinger fra beboere på Turøy med varsler om en gressbrann. – Vi er et lite lokalt brannvesen, så lokalbefolkningen kjenner meg. Flere varslet om det de trodde var en gressbrann, så det var det som sto i hodet på meg når jeg kjørte utover. Så kom alarmen. Senderen i jakkelommen begynte å pipe. «Arbeidsulykke», sto det. – Jeg husker jeg tenkte: «Arbeidsulykke»? Hva er dette for noe? Kanskje er det et lite helikopter, et slikt som pleier å svirre rundt Turøy, som har fått problemer? Få oversikt: Dette har skjeddDet Hestad trodde var en ufarlig brann, skulle vise seg å være noe ganske annet. Først da han så de store helikopterdelene i vannet, forsto han. Det var tydelig at dette var skroget til et offshore-helikopter. Hestad var ikke lenger i tvil om at noe svært alvorlig hadde skjedd. – Jeg husker at en sivilist på broen grep tak i meg når jeg kom frem. Han var helt fortvilet og snakket ikke sammenhengende, men mannen klarte å overbevise meg om at dette var en reel stor hendelse. VG har tidligere møtt mannen som grep fatt i Hestad. Anton Magne Turøy befant seg på broen over til øya da ulykken skjedde. Han og kona måtte løpe for livet for ikke å bli truffet av delene. Luftfartstilsynet: Ulykkeshelikopter skiftet gir og rotorhode i år– Jeg tilkalte flere av mine menn, som kom raskt til stedet. I ettertid har de fortalt meg at alvoret ikke gikk opp for dem før de så levningene etter mennesker. De var spredt utover et ganske stort område, både i vannet og på land, sier Hestad. VG spesial: Dette er ofrene – Hvilke inntrykk setter sterkest preg på en så erfaren brannmann? – Det er vanskelig å svare på, sier Hestad. Men han husker lukten av bensin. Og stillheten. Vanligvis er det mye lyd på et åsted. Biler som durer og instrumenter som summer. Men ute på Turøy hørte man ikke sånt. Det var helt stille. – Folk var så konsentrerte. Det var et voldsomt fokus på å redde liv inntil vi fikk kartlagt hele omfanget av ulykken. Etter det var operasjonens preget av de mange sterke synsinntrykkene vi møtte gjennom dagen. Du vet, slike inntrykk som gjør folk litt stille.Til vanlig driver Hestad med opplæring av uerfarne brannmenn. Han pleier derfor å ta bilder på åstedene han er på, til bruk i undervisningen. – En husbrann eller bilulykke, knips, knips. Det er ikke alltid lett å tegne et eksempel for en brannmann, men det er lett å vise. Ved denne hendelsen derimot, har jeg ikke tatt et eneste bilde. Jeg tror ikke det hadde vært vits å gjøre det heller. For hvem skal du lære bort dette til? Ulykken på Turøy er den største enkelthendelsen Hestad har vært involvert i. Det vil ta tid å bearbeide inntrykkene, tror han. – Dette er en uvanlig situasjon for oss. Du vet, vi brannmenn er egentlig ganske A4. Når vi får melding om en hendelse, danner vi oss et bilde basert på tidligere erfaring om hva som vil møte oss. Denne gangen hadde jeg ingen referansepunkter. Alt var bare surrealistisk. Ikke første gangen: Flere dødsulykker med Super Puma-helikopter
Brannmann Jarl Hestad var en av de første som kom stedet hvor et helikopter styrtet og 13 mennesker mistet livet. Synet som møtte ham, har han vansker med å beskrive.