Kronikk: Mordet i Moskva
ARTIKKELEN ER OVER FIRE ÅR GAMMEL PETER NORMANN WAAGE, forfatter og Russland-kjenner Spekulasjonene er mange om hvilke motiver som kan ligge bak mordet på den kjente, russiske opposisjonspolitikeren Boris Nemtsov natt til lørdag. Nemtsov har da også vært tilstede i den russiske offentligheten i tre tiår, og har ganske sikkert skaffet seg mange fiender.Boris Nemtsov ble født i 1959 og utdannet seg til fysiker og matematiker. Første gang han opptrådte offentlig var i 1986, da han i etterkant av Tsjernobyl-ulykken arrangerte en demonstrasjon i hjembyen Sotsji og fikk forhindret at et lignende kraftverk ble bygget der. Under Boris Jeltsin markerte han seg som en ivrig talsmann for privatiseringspolitikken og for liberalisering av økonomien. President Jeltsin utnevnte ham til guvernør i Nizjnij Novgorod i 1991. Han ble en slags perestrojka-politikkens wonderboy og gjennomførte en rekke reformer i regionen, som under hans styre opplevde sterk økonomisk vekst. I 1995 ble han gjenvalgt av innbyggerne til den samme stillingen. I 1997 ble han utnevnt til første visestatsminister i Den russiske føderasjonen. Også i denne posisjonen ble han svært populær, og mange regnet ham som Boris Jeltsins naturlige etterfølger. Men som følge av rubelkrakket i 1998 ble han og hans samarbeidspartner, Anatolij Tsjubais, tvunget til å gå av. Sammen med Jegor Gajdar grunnla Nemtsov og Tsjubais i 1999 partiet «Unionen av høyrekrefter», som fikk vel åtte prosent av stemmene i Dumavalget i 1999 og brakte Nemtsov inn i parlamentet. Ved neste valg, i 2003, forsvant både partiet og Nemtsov ut av Dumaen.Det var imidlertid da Boris Nemtsovs viktigste politiske karriére tok til, som en frilanser på den politiske arena. Der var han en åpen, modig og skarp kritiker av Vladimir Putins politikk i skrift og tale. I 2004 grunnla han, blant annet sammen med sjakkverdensmesteren Garry Kasparov, en paraplyorganisasjon som skulle samle alle liberale krefter opp mot presidentvalget i 2008. Etter valget, som organisasjonens kandidat tapte, stiftet Nemtsov bevegelsen «Solidarnost», som begynte å avholde demonstrasjoner mot myndighetenes politikk. Samme år publiserte Nemtsov den første av en rekke pamfletter mot Putin og hans politikk. I 2010 utga han en knusende rapport om Putins ti år ved makten: Russland har sunket fra 82. til 146. plass på Transparency Internationals liste over korrupte stater. Den samme organisasjonen anslår at bestikkelser og andre former for smøring utgjør en fjerdedel av Russlands BNP, for å nevne et par tall fra rapporten. Den ble trykket i én million eksemplarer og delt ut gratis. Interessant nok ble den ikke beslaglagt.Nemtsov engasjerte seg sterkt i kampen mot OL i Sotsji, som han anså som et rent korrupsjonsprosjekt, og han støttet Ukrainas orientering mot EU: «Ved å støtte Ukraina, støtter vi oss selv,» sa han i desember 2013, under Majdan-opprøret. Det sier seg selv at han også var en motstander av Russlands anneksjon av Krim og av krigen i Ukraina, som han kalte «Putins krig». Siden 31. mai 2009 har Nemtsov, den tidligere ombudsmann for menneskerettigheter, Sergej Kovaljov, og flere andre arrangert demonstrasjoner for forsamlingsfrihet i Moskva hver gang datoen «31.» dukker opp i kalenderen: Paragraf 31 i grunnloven garanterer den rettigheten . Demonstrasjonene er rutinemessig blitt oppløst av politiet og Nemtsov er blitt arrestert en rekke ganger. Han ble også i 2009 utsatt for et angrep med ammoniakk fra medlemmer av den Putin-vennlige ungdomsorganisasjonen «Nasji» («Våre»). Sammen med blant andre Aleksej Navalnyj har Nemtsov talt under nær sagt alle demonstrasjonene som er blitt arrangert mot myndighetene de senere årene. Den siste som Boris Nemtsov inviterte til, skulle gå av stabelen i morgen, søndag 1. mars. I en radiosending bare timer før han ble myrdet, appellerte han til folk om å møte opp. Demonstrasjonen er avlyst. I stedet skal det være en minnemarkering for Boris Nemtsov. For et par uker siden sa han selv i et intervju at han fryktet å bli myrdet av president Putin.Etter mordet har Vladimir Putin bedyret at han selv skal styre etterforskningen og statsadvokaten i Moskva har lansert flere motiver for udåden, som han finner sannsynlige: Det kan være en politisk provokasjon, skuddene kan være avfyrt av muslimske terrorister – Nemtsov skal ha mottatt trusler fordi han offentlig støttet Charlie Hedbo. Drapet kan ha forbindelse med Nemtsovs næringsinteresser, eller det kan være tilknyttet Ukraina – han gikk sammen med en ukrainsk modell da han ble skutt. Den prisbelønte journalisten Natalia Novozhilova, som var en nær venn og medarbeider til Nemtsov og som for noen måneder siden fant det tryggest å flytte fra Russland, sammenligner overfor meg mordet med drapet på Anna Politkovskaja : Som den gang, står ikke Putin bak, men det er utført for Putin.Det viktigste spørsmålet er imidlertid ikke nødvendigvis motivet, men følgene. Med sanksjoner, synkende oljepris og krig i nabolandet Ukraina er situasjonen i Russland uoversiktelig nok som den er. Nå er det heldigvis tvilsomt om mordet får direkte internasjonale konsekvenser. Boris Nemtsov var ikke erkehertug Franz Ferdinand. Men innenrikspolitisk kan mye skje. Vi må bare håpe at ettertiden ikke kan sammenligne det med mordet på Sergej Kirov i 1934, det som ga støtet til Moskvaprosessene og Stalins eneveldige styre.
Den prisbelønte journalisten Natalia Novozhilova sammenligner overfor meg mordet på Boris Nemtsov med drapet på Anna Politkovskaja: Putin står ikke bak, men det er utført for Putin.