Ronny Deila etter å ha snudd VIF-trenden: – Det har vært en ukultur
– Hvis vi ikke blir bedre i 2018, skal det skje mye rart og uforutsett, melder Ronny Deila i dette intervjuet med VG – om nær fortid, en målrik nåtid og hvorfor fremtiden borger for bedre dager på nye, stilige Intility Arena på Valle. Deila er nydusjet og offensiv når han snakker om hva som skal kjennetegne Vålerenga i 2018. Før 2017 er over, skal klubben helst overgå fjoråret, som betyr mer enn 38 poeng (har 36 nå med fire kamper igjen), helst færre enn 39 baklengsmål (står med 37) – og målfestene mot Viking og Aalesund har uansett sikret flere scoringer enn i fjor. Det var ikke så mye som tydet på det siste gjennom sommeren, da Vålerenga scoret maks ett mål per kamp i en lang periode. Eller da de ble utspilt to ganger av Sarpsborg i september eller ga fra seg en 2-0-ledelse mot Stabæk og tapte 2-4 . – Det viktigste ordet som skal prege vårt lag, er sult. Du skal se det hver eneste dag. At her er det folk som vil spise mark, løpe som svin og som ønsker å bli bedre og ønsker å vinne. Hvis jeg ser at sulten er borte, da er de ferdige. Jeg orker ikke folk som ikke blir bedre, eller folk som ikke ønsker å bli bedre, sier Ronny Deila. Møtte opp naken: Tok spillermøtet uten klærVIF skal nedskalere stallen til 24 spillere fra det som ifølge Deila er 27 nå. Han overtok en stor stall og var oppe i en spillergruppe på 32 tidligere i sesongen. Han har mange sentrale midtbanespillere, antagelig for mange, men påpeker at det ikke nødvendigvis går utover snart kontraktsløse Christian Grindheim (34) . Mer sikkert er det at Enar Jääger (32) blir tilbudt ny kontrakt. Mens Herman Stengel (22) vurderer en ny treårsavtale . – Vi må se på hva vi beholder og ikke beholder. Det er først og fremst i forsvarsleddet vi er ute etter. Hvis Simen Juklerød spiller kant, trenger vi kanskje en venstreback til. Og en midtstopper. Så får vi se derfra, avslører Vålerenga-treneren – som presiserer at klubben først og fremst skal jobbe med spillerne de allerede har. Det siste er tross alt ett av kriteriene for at det snudde i Vålerengas situasjon denne høsten: Stjernesigneringer og profiler er enten plassert på benken, skadet – eller solgt. Istedet spiller Deila med en spiss som knapt har scoret i Eliteserien – uansett om han har prøvd for Lillestrøm, Odd eller Haugesund.Henrik Kjelsrud Johansen treffer heller ikke hele tiden for Vålerenga, men han tilfører laget litt skjegg og mye muskler, og at han ble matchvinner i cupkampen på Lerkendal og vært førstevalget siden, står igjen som et lite vendepunkt. Rundt seg har Johansen en uferdig, men hyperspennende 19-åring i Chidera Ejuke. Samuel Fridjónsson har vært ute i ett år med korsbåndsskade, Simen Juklerød spilte for et lag som rykket ned fra Obos-ligaen for to år siden og veteranen Christian Grindheim har sett ut som leken tenåring i en mer offensiv rolle. Juklerød har jublet slik seks ganger i år – se hvorfor i videoen! Det var neppe helt slik Deila så det for seg ved sesongstart, da Mohammed Abdellaoue var på gang etter en sterk vinter, Bård Finne hadde blitt hentet fra tysk fotball , Abidsalam Ibrahim kom fra Viking , og man ventet på å få Daniel Fredheim Holm i kampform. Siden er Ghayas Zahid blitt solgt , og nyankomne Fitim Azemi har det strengt tatt ikke vært bruk for. – Det er sånn du må jobbe. Jeg gir alle en mulighet. Vi spilte med laget jeg mente var best i våres. Nå er noen er skadet og kommer ikke opp på nivået de kan være på, andre har utviklet seg veldig. Nå er det morsomt; Unggutter som virkelig tar steg, som kan være på feltet hver dag og som får kontinuitet. Også er vi i ferd med å skape en positiv kultur her: At folk lykkes og får ut det beste i seg selv, sier Deila – og kommer inn på at han lenge har følt trenden har vært det motsatte under sitt første år i klubben.– Det har vært en ukultur. Vi har hatt spillere som ikke har fått ut potensialet sitt. Vi er ikke friskmeldte fra det nå, men dette er noe vi må jobbe videre med. At gruppa har et sterkt samhold og en utviklingskultur, ikke en resultatkultur. – Vi har vært altfor opptatt av resultat mens jeg har vært her. Det har vært lett for at det er blitt for individuelt, for mange meninger og for mange ansvarsfraskrivelser. Der er vi virkelig på vei og har opplevd stor fremgang. Det som tar lengst tid, er å bygge kultur. For det er det som omhandler mennesker, å endre mennesker. Da får du se dem som har vilje og evne til å endre seg. Så vil kollektivet skylle over dem som ikke har det, beskriver Vålerenga-treneren. På banen har det også endret seg noe: Vålerenga slår flere innlegg, har vinger som også løper rett frem og ikke bare trekker innover, og de har et gjenvinningspress som har begynt å sitte. Fra september har Vålerenga i snitt slått 52 færre pasninger per seriekamp. Etter 19 ligamatcher hadde ingen i Eliteserien flere pasningsforsøk enn Vålerenga (serieleder Rosenborg hadde én kamp mer og likevel færre pasninger). På de syv siste kampene er VIF sunket til å bli det femte mest pasningsvillige laget i Norge.– Det forteller to ting: At vi er litt mer direkte. Og at vi ikke er så gode med ballen som vi var. Vi ønsker fortsatt å ha et høyt balleinnehav, men vi har flyttet ballinnehavet høyere opp på banen, har mer av det på motstanderens halvdel, påpeker Vålerengas trener. – Har du byttet ut noen individualister med et kollektiv? – Det er mer løpskraft og mer fart, mens det kanskje var mer kreativitet før. Vi har jobbet mye med å folk foran ballfører og bli mer direkte. Den spillestilen jeg ønsker begynner å nærme seg mer og mer. Zahid var viktig for oss, men var annerledes type enn dem vi har nå. – Å se ham sammen med dem, hadde vært spennende. Vi begynner å ligne et bra fotballag. Ferdighetene på laget i slutten av vårsesongen var bedre, potensialet er større nå. For dette laget er yngre. – Var du fink nok selv i våres? – Jeg har helt klart gjort ting som kunne vært gjort bedre. Jeg har nok ønsket å forandre for mye og for fort. Vært for delaktig på for mange baner samtidig. I tillegg når Kjetil (Rekdal) ble borte, ble det enda mer ansvar på meg. Det blir selvfølgelig mer slitsomt. – Nå må vi gjøre det jeg er best på: Å lede laget mitt, være rundt dem 24 timer i døgnet mest mulig, det som jeg liker best. Jeg har nok vært litt for opptatt av å være for mange steder og brent litt energi på ting som er viktig for klubben, men som går utover det som skjer på fotballbanen. – Hva har du kuttet ned på? – Jeg har senket kravene, resultatkravene, til meg selv. Det nytter ikke å jukse seg til noe. I fjor holdt vi på å rykke ned og hadde 11 poeng til sommeren. Å gå rett derfra til å ta medalje – eller gull, for den saks skyld – er en drøm, men det er ikke veldig sannsynlig. – Følte du det usannsynlig i vinter? – Jeg følte vi hadde et veldig godt lag i vinter. Vi så veldig bra ut. Men når vi ikke har klart å ha kontinuitet i treningsarbeidet vårt og i uttak til kamp, så har det blitt litt for mye rokkeringer, sier Ronny Deila. Historien om Sogndal: Slik ble bygdeklubben større enn VIFDeila er trygg på tre ting: At en skadefri Moa hadde scoret masse slik Vålerenga spiller nå, at Bård Finne kommer til å bli en viktig spiller for klubben og at det kommer til å løsne for nær uprøvde Fitim Azemi. – At han trengte en måned eller to, det var jeg klar over. Jeg visste ikke at han hadde hatt en så tøff periode i Israel. Men når du ikke har så mye penger du vil, kan du ikke bare hente spillere idet du trenger dem. Du må ta dem når det er riktig. – Det var kanskje ikke vits i å hente Adam Larsen Kwarasey, heller. Vi hadde en god keeper da, men da var tidspunktet. På sikt blir Azemi den riktige mannen. Det kan vi prate om om ett år. Det er viktig at vi ikke evaluerer spillerkjøp etter fem måneder, mener Deila og bruker Lars Lagerbäcks landslagskaptein som eksempel. – Da jeg hentet Stefan Johansen fra Bodø til Strømgodset, spilte han ikke på halvannet år.Når sesongen er over, skal Vålerenga ansette ny sportssjef. Men Deila åpner for at stillingen kanskje blir noe annerledes. – Vi vurderer to personer i én stilling som utfyller hverandre. At det er én administrativ leder og én speider – enten det, eller én sportssjef. Vi har ikke helt falt ned på det ennå. – Hva føler du ville vært den beste løsningen? – Kanskje den med leder/speider. Men det kommer ikke an på roller, det dreier seg om å finne dyktige mennesker, svarer Ronny Deila. Vålerenga møter Molde søndag – alt du trenger å vite om den 27. serierunden her!
En dreining i spillestilen. En annerledes offensiv. En endret kultur. Mindre resultatsnakk. Med en snudd Vålerenga-trend er Ronny Deila (42) sikker på én ting: Klubben blir enda bedre neste år.