Det kan bli verre
Ny trener, ny spillestil, massevis av skader. Hele 9 av 24 spillere var utilgjengelige før slaget i Mjøndalen. Det finnes forklaringer, og noen vil sikkert bli prøvd i dagene som kommer, men ingen duger. Dette handler ikke om den siste kampen. Heller ikke den nest siste. Brann styrte seg selv mot stupet, det var blitt synlig for alle, og da klubben mistet fotfestet og skled var det skremmende nok som forventet. Det er knapt til å begripe når vi måler prestasjonen etter ressursgrunnlaget, men faktum er at laget som møtte til skjebnekamp på Mjøndalen Stadion heller ikke er godt nok til å rykke opp. Jeg skal ikke ta fra Mjøndalen noe som helst, det er stor kraft i en energisk og spilleklok kameratgjeng som deler en felles ambisjon om å bli gode sammen, men det var ikke et lag i Norgestoppen som utklasset Brann. Og det sier noe om problemene Brann basker med, og hvor dypt klubben har falt. Derfor kjøper jeg ikke trøsten om dette laget kan så mye bedre, at det vil løfte seg når skadene blir færre, og at den sportslige revansjen i divisjonen under nærmest vil komme av seg selv. Det er mange som Mjøndalen i serien som venter, lag som har erkjent egne mangler og legger opp spillet deretter, og i et slikt klima kan ikke Brann fortsette å leve i den villfarelsen at de mestrer et ambisiøst spill. De må vite det. Eller la være. Rikard Norling er åpenbart ambisiøs. Når kampplanen på Mjøndalen Stadion var å møte det høye presset med å spille seg ut bakfra, i en kamp på liv og død, søker du ikke enkle løsninger. Når du samtidig gjør det med et skadeplaget lag som tydelig ikke er drillet, er det lett å mistenke at ambisjonen overgår virkelighetsforståelsen. For sett utenfra ga det inntrykk av øving i sesongens viktigste kamp, og det etterlater spørsmålet om Norling og Brann har øvd så lenge på ting de ikke kan at vondt er blitt til verre gjennom hele sesongen. Om Norling er rett mann til å ta Brann tilbake, er derfor et like åpent spørsmål som alt annet i klubben akkurat nå. Men dette handler ikke bare om en trener, det handler om Brann som organisasjon, og i hvilken grad den er rustet til å bygge seg opp igjen. Om nedrykket skal være godt for noe, vil det kreve en brutal ærlighet fra hele klubben, og en intern evaluering gir ingen garantier for ærligheten som er nødvendig. Derfor kan det være en god idé å søke ekstern hjelp for å se hele klubbstrukturen med nye øyne. For Brann kan ikke fortsette som nå. Det tror jeg alle ser. Det er ingen sammenheng mellom pengene som brukes og fotballen som spilles. Og da går det skeis i 1. divisjon også. Hvis ingen gjør noe med det.
KOMMENTAR: Brann er nede. En liten skandale, naturligvis, men nederlagets time var likevel blottet for sensasjon. Da forstår vi at Branns stilling kan bli verre.