Kenneth (28) mobbet for å holde fasaden
- Jeg skulle være den tøffe og helst gjøre de verste tingene. Jeg skulle ikke vise svakhet og aldri gråte. Dette er slik Kenneth Jørgensen (28) beskriver seg selv som ungdomsskoleelev ved Sola ungdomsskole utenfor Stavanger. Det er vel 15 år siden, men tilbakeblikket smerter ennå.Han hadde blitt noe småertet på barneskolen, og brukte ungdomstiden til det fulle for å innta sin posisjon i klassehierarkiet. Dette gikk ut over flere av Kenneths medelever. - Jeg var med og mobbet folk for ikke å havne i den situasjonen selv. På ungdomsskolen skulle jeg være kul fra dag en. Det ble fort at vi hakket på dem som viste svakheter eller som ikke turte å si noe imot. Det var jeg og noen andre som var idiotene i klassen, og vi tok disse personene, forteller Kenneth. VGs protokoll:Har du mobbet, og vil si unnskyld? Del din historie her!Flere av mobbeepisodene han deltok i har brent seg inn i hukommelsen. Guttegjengen helte såpe over pulten, stolen og ranselen til noen i klassen etter gymtimen. De tok et blåserør og tygget opp viskelærbiter som de blåste på medelever. Eller de lurte en av jentene i klassen til å tro at hun hadde blitt sammen med en av guttene. En annen episode var mer graverende. Kenneth ble sendt ut på gangen av læreren, og forteller at han uprovosert klabbet til en av jentene idet han gikk ut. - Da jeg gikk ut døren, fikk jeg en ekkel følelse. Jeg tenkte: «Hva er det jeg holder på med?» Jeg ble flau og kjente angeren i kroppen. Jeg kjente meg ikke igjen i det jeg gjorde, og likte aldri meg selv.Kenneth mener selv han var «en tikkende hormonbombe» som forsøkte å finne seg selv på ungdomsskolen. - Jeg skulle alltid leve opp til noe. Det handlet om hvem som var tøffest og kulest og gjorde mest «gale». Dette resulterte i en hel del hærverk i skoletiden. Kenneth forteller at guttegjengen tømte skolemelk ned i det sylinderformede stolbeinet og ventet en måned til melken fikk surnet før de sa ifra. De åpnet overheaden og la tobakk under, og de stakk en tannpirker inn i nøkkelhullet på døren til klasserommet slik at timen ikke fikk begynt. - Jeg ville hele tiden være på topp i gjengen, men ble alltid satt noen hakk ned fordi det kom noen over meg hele veien. Det var en kamp om å være på topp i dette spillet.Det at Kenneth ikke likte seg selv og sine egne handlinger, stanset ham ikke. Han tenkte kortsiktig. - Du er 14 år og full av hormoner. Du tenker ikke over hvilke konsekvenser det får for det mennesket du utsetter for mobbing, men det var mange ganger jeg hadde dårlig samvittighet.- Jeg måtte opprettholde fasaden som tøff gutt. Jeg var en liten gutt på 1,55 centimeter og 50 kilo, og gikk med en frykt for å bli mobbet selv. Jeg hadde aldri turt å stå opp alene og sagt at dette ikke går an. Da hadde jeg sannsynligvis blitt utstøtt. Hvem vil det når de er 13-14 år? Ingen vil det. Kenneth forteller at han ble kalt inn til flere møter fordi han hadde hatt en utidig oppførsel, men at møtene ikke dreide seg særskilt om mobbing. - Foreldrene mine var veldig frustrerte, og forsto ikke hvorfor jeg ikke ville gjøre leksene mine eller hvorfor jeg ikke hørte etter. Jeg var en rastløs type. Jeg mobbet ikke fordi jeg kjedet meg, men fordi... Jeg gjorde det bare fordi jeg ble revet med, sier han.Da Kenneth begynte på videregående skole og studerte til å bli rørlegger, var det en lærer som satte ham på plass. - Han sa: «Du går på videregående nå, du er ikke en drittunge lenger». Da innså jeg det. Hjernen begynte å vokse, og jeg startet å tenke over hvem jeg var og hva jeg hadde gjort, forteller 28-åringen. Han fikk en trang til å si unnskyld til de menneskene han hadde vært ufin mot i ungdomsskoleårene. Noen traff han tilfeldig i nærmiljøet, andre bladde han opp i telefonkatalogen og oppsøkte på døren, forteller Kenneth. Slik holdt han på til han for et par år tilbake hadde fått beklaget seg overfor en rekke av sine mobbeofre. Har ennå klump i magen - Jeg har beklaget oppførselen min og fortalt om hormontiden. Ikke at det skal være noen unnskyldning, men jeg fortalte at jeg var redd og usikker selv, og at det var en problematisk tid. Jeg fikk et inntrykk av at de syntes det var ok, at de aksepterte det. Han tror ikke en unnskyldning leger alle sår, men er glad for at han tok et oppgjør med fortiden. - Hadde jeg ikke gjort det, hadde jeg sittet med en mye større klump i magen enn det jeg har nå. Jeg håper på en forståelse, ikke en tilgivelse - selv om det hadde vært fint det òg, sier Kenneth.VG har vært i kontakt med flere av Kenneths gamle klassekamerater som alle forteller om et miljø preget av mobbing og uro. Ett av Kenneths mobbeofre, som ønsker å være anonym, sier det er positivt at han har innsett at det var galt av ham å mobbe. Den gamle klassekameraten forteller at Kenneth kunne komme med frekke og stygge bemerkninger da andre var til stede, og at han mobbet nokså intenst, men at han ofte unnskyldte seg da de var alene. Hun bekrefter at Kenneth har tatt kontakt i voksen alder for å si unnskyld enda en gang, og at dette fikk henne til å falle til ro med at han ikke vil mobbe henne igjen. Den gamle klassevenninnen vil samtidig understreke at hun forstår at andre mobbeofre ikke vil føle den samme lettelsen ved en unnskyldning fra mobberen. Kommentar:Mobbing slår sprekker i glansbildetKenneth er i dag far til en gutt på halvannet år og kjenner på frykten for at sønnen skal utsettes for mobbingen han selv sto bak som ung. 28-åringen tror det er flere virkemidler som kunne ha forhindret at klassemiljøet den gangen var så krevende. Eksempelvis mener han at guttegjengen kunne ha blitt fordelt utover parallellklassene for å skape et bedre undervisningsmiljø. Kenneth tror også at det ville ha vært mye mindre mobbing ved norske skoler dersom elevene fikk beskjed om at den som mobbet i siste konsekvens risikerer å bytte skole. Dette er noe Høyre- og Frp-regjeringen ønsker å lovhjemle. - Hvis jeg som redd og usikker måtte bytte skole der jeg kunne stå i fare for å bli mobbet selv, hadde jeg skjerpet meg. Jeg mener det er mobberen som skal bytte skole - ikke offeret. Hvis du tar ut mobbeofferet, vil jo mobberen være der fremdeles, poengterer Kenneth.Minst like viktig mener han det er at skolene viser elevene enda mer tydelig hva mobbing medfører. - Folk kommer på skolene og forteller hvor farlig det er å kjøre uten bilbelte, men ingen sier hva det gjør med en person å bli mobbet.Kenneths klasse hadde fire ulike klasseforstandere gjennom de tre årene på ungdomsskolen. Den siste læreren i rekken, som ikke ønsker å få navnet sitt gjengitt, forteller om et klassemiljø der en del av guttene var «ekstremt skoleleie». På en annen side minnes han ikke eksplisitt mobbing i stor grad. Dette var aldri noe reelt problem i skoletiden, mener læreren. - Det var et massivt og tungt guttemiljø der elvene forsterket hverandres frustrasjon. Det som gjorde jobben med denne klassen spesielt utfordrende, var konstant å prøve å motivere de skoleleie guttene for læring, dempe negative holdninger og atferd, og samtidig skjerme medelevene og lage et så godt læringsmiljø som mulig ut fra rammebetingelsene, sier læreren i dag. Den tidligere læreren tror at flere av elevene sannsynligvis ville fått en mer positiv utvikling om de kunne fått tilbud om mer praktiskorienterte skoleløp i løpet av tiden på ungdomsskolen.
På ungdomskolen var Kenneth Jørgensen (28) en av dem som mobbet. I ettertid har han brukt syv år på å si unnskyld.