Christian (33) skulle dø – spilte inn livstestamentet på film
Opptakene sønnen skal se når tiden er moden, er på over 10 timer. Regissør Charlotte Thiis-Evensen (46) har tatt ut 20 minutter av dette, som skal vises som «Arven» på NRK lørdag og søndag i forbindelse med at det er Farsdag søndag. Filmen kommer senere på Aftenposten TV. – Er ikke dette alt for privat, da, Charlotte Thiis-Evensen? – Det er i alle fall svært privat. Lenge tenkte jeg det var for privat, og hadde ingen planer om en film for offentlig visning. Jeg var spurt om jeg kunne bidra med filmingen som en vennetjeneste. Og trodde lenge det skulle bli bare med det. – Å intervjue Christian viste seg av ulike grunner å være vanskelig. Han hadde fått beskjed et år tidligere at han kanskje hadde et år igjen å leve, etter en sjelden og meget alvorlig kreftdiagnose - han levde altså et år lengre enn forespeilet. Så kom jeg på å spørre ham om han i stede for å bli intervjuet, kunne spille inn sine egne råd til sønnen på eget kamera. Med dette materialet i hånden, kom tanken om at mindre deler av dette var allment interessant stoff, som kunne bli noe større. For dette handler faktisk om livet, ikke døden. Dødens nærgående virkelighet forsterker bare livsfølelsen. Det ble altså en film – komplettert med intervjuer med fem smågutter, om deres forhold til sin egen far; illustrert med animasjonssekvenser.Charlotte Thiis-Evensen er egentlig ansatt i NRK, men jobber også med eksterne produsenter. «Arven» er produsert av Indie Film i Oslo. Hun har i mange år jobbet i grenselandet mellom dokumentarfilm og rene kunstuttrykk, i særlig grad om, og sammen med, sin aller nærmeste familie. Da faren døde av en sjelden Parkinson-variant 63 år gammel, resulterte det i en installasjon med fotos under en separatutstilling på Kunstnernes Hus, samt en radiodokumentar. Hun laget kunstinstallasjon av sitt eget (siste) bryllup og en film om krig med sin sønn. Blant mye annet. Hennes siste store TV-produksjon handlet om arkitekter og deres egne hjem. – Christian var altså i en hva mange vil kalle håpløs situasjon. Har du ikke vært redd for at et mennesker i den situasjonen kan tråkke over også sine egne grenser, for å oppleve en slags mening med det meningsløse? – Det er jo faktisk det store spørsmålet: Hva gjør vi med den tiden vi har igjen å leve; hvilken arv etterlater vi oss? Måten for meg å gjøre det på, har vært tett, tett kontakt med Christians kone og sønnen – han var faktisk med på den endelige visningen av den ferdige filmen bare for et par dager siden. Moren har ønsket det sånn, selv om sønnen nå bare er tre år. Å gjøre noe annet enn de ønsker eller finner riktig, er helt utenkelig. – Hva tror du filmprosessen gjorde med Christian? – Det var bare en ting han var opptatt av: Å etterlate noe av verdi til sønnen. – Og hvilken misjon er du ute på? – Jeg er intenst opptatt av øyeblikket, det faktum at vi lever – og at vi skal sette pris på det. Det er så mange forstyrrelser i livet; vi er omgitt av alle typer støy. Så det blir en jakt på det som er verdifullt, på den meningsfylte leken, på ting vi gjør sammen med våre nærmeste. Det handler om å leve maksimalt og tenke på den arven vi etterlater oss til andre. Svaret på hva det kan være, kan bli helt annerledes enn det vi kanskje har tenkt oss, sier Charlotte Thiis-Evensen. Christian Flatlie fra Røa i Oslo døde i 2013, 34 år gammel.
Da Christian var 33 og hadde ett år igjen å leve, ville han spille inn livsarven til sin nyfødte sønn på film. Charlotte Thiis-Evensen tok jobben.