Det ydmykende sløret
Hele tiden det forbaskede sløret. Heise det opp. Passe på at håret ikke kryper ut. I 30 grader når svetten renner. Men det verste er at sløret er så ydmykende. Det føles på kroppen at man underordnes menn. Man blir så liten i forhold til dem man vanligvis er likestilt med, hjemme i Norge. Men i Iran har kvinner ikke noe valg. Fra jentene er ni år er slør obligatorisk. Slik har det vært siden 1979, da islamistene tok makten. Kommentar: Det ydmykende sløret Kvinnene må dekke over rumpa, albuene og håret. I Teherans støvete gater er det mange som går i svarte kjortler som skjuler alt. Når jeg støter på folk som i tillegg har dekket til ansiktet, vet jeg ikke hvor jeg skal se. Jeg tør ikke begynne å snakke med dem. Les også: Aps fylkesledere vil ha nikab-forbud Hvordan kjenner ungene i gatene igjen moren sin, lurer jeg på. Ser de det på høyden? For hva slags kjennetegn bruker man egentlig når man hverken kan se kroppsfasong, ansikt eller hår? De færreste nordmenn har erfaringer med det sløret som Erna Solberg ikke stresser med. Det er så få som bruker heldekkende ansiktsslør i Norge. Men akkurat de samme problemene med å kommunisere får vi selvsagt også hjemme. Les også: Rekordmange henrettelser i Iran Og de praktiske problemene slør medfører, er et godt argument for et forbud mot ansiktsslør på skoler og utdanningsinstitusjoner. Klasseromsundervisningen fungerer dårlig når man ikke ser hverandre. Det er liten vits i å utdanne tildekkede kvinner til å bli for eksempel lærer og sykepleier, yrker de uansett ikke kan bekle. Les også: Venstre-Raja kraftig ut mot burka – og nikabforbud I Norge forteller flere av dem som bruker heldekkende slør, at de har tatt det på frivillig og at det gir dem frihet fra blikk og motepress. De har en god del liberale støttespillere som argumenterer mot et forbud fordi det vil hemme integreringen. Men det er slør som hemmer integreringen. De kvinnene som frivillig tar på niqab ønsker å stikke seg ut. De gjør det vel vitende om at de færreste kommer til å slå av en prat og at de vil få avslag på de fleste jobber i Norge. I Iran er ikke det noe problem. Kvinner skal helst ikke jobbe. Men det er jo det som er det virkelige problemet: Kvinnesynet. Kvinnene i Iran har overmåte «rett» til å dekke seg til. Men at sløret gir dem mulighet til å gå ut av huset, gir dem slett ikke den friheten og integreringen tilhengerne ofte skryter av at slør gir. Kvinner i Iran sier at slørpåbudet og atskillelsen mellom kjønnene øker den seksuelle trakasseringen. Og slørtvangen kommer ikke alene. Det er så mye de forbys. Som å sykle. Kvinnene i Iran har ikke engang lov til å synge solo.
Erna Solberg sier hun har verdens laveste skuldre når det gjelder forbud mot slør. Det får man ikke etter en tur til Iran.