Gaza-krigen: Slik prøver partene å påvirke deg
Når israelske talsmenn forsøker å forklare hvorfor deres bombefly har drept over 1000 palestinere på Gaza, kan de få hjelp av en detaljert og analytisk mediemanual utarbeidet av en amerikansk republikaner. Når Hamas vil hindre at sympatien for Gaza forsvinner, krever de at aktivister ikke deler bilder av aggressive Hamas-krigere som sender raketter. Mens dødstallene etter den brutte våpenhvilen fortsetter å stige, utkjempes også den harde kampen om hvem sin versjon av konflikten som når ut til flest.I den pågående konflikten på Gazastripen tar israelske talsmenn og PR-strategikere ifølge avisen The Independent, i bruk en 112 siders pamflett som skal hjelpe dem med å påvirke mediene og publikums oppfatning av Israel. Manualen en profesjonell, gjennomanalysert og hemmelig studie som er gjennomført av den amerikanske republikaneren og politiske strategen Frank Luntz. Rapporten har navnet «The Israel project's 2009 Global Language Dictionary» og ble utarbeidet for fem år siden for «de som er i frontlinjen i mediekrigen for Israel». Hver side av rapporten er merket med «ikke for distribusjon eller publikasjon». Rapporten ble skrevet i etterkant av Israels bombekampanje mot Gaza i årsskifte 2008/2009, da 1387 palestinere ble drept.Dette er noen av hovedpunktene i rapporten: * I manualen står det at amerikanere flest er enig i at Israel har rett til å forsvare grensene sine, men at det er viktig for talsmenn ikke å definere hvilke grenser det er snakk om. «Unngå å snakke om grenser pre - eller post 1967. Det minner amerikanerne om Israels krigshistorie.» * Hvordan snakke om palestinske flyktninger fra 1948 sin rett til å komme tilbake? Dette er et vanskelig punkt, ifølge manualen, fordi retorikken lett kan minne om segregasjon og apartheid. * Hvordan håndtere «tøffe spørsmål»? Manualen anbefaler å påpeke hva palestinerne «krever», for amerikanere liker ikke folk som kommer med «krav». «Påpek at palestinerne krever territorier inne i Israel.» * Luntz skriver at det er helt avgjørende å vise sympati for palestinerne. Talsmenn må fremheve ønsket om å nå ut til palestinske mødre som har mistet sine barn, og fremhev gjensidig respekt og Israels ønske om fred. Talsmann for det israelske forsvaret (IDF) Bjørn Hermann, benekter overfor VG at det israelske forsvaret bruker en manual. - Vi improviserer. Vi har ingen manual og bare en regel: Vi skal aldri lyve, sier han.I midten av juli la innenriksdepartementet til Hamas ut en instruksjonsvideo på sine offisielle Facebook-sider. I videoen på to og et halvt minutt opplyser Hamas om retningslinjer for bruk av sosiale medier, og om hvordan de skal rapportere om hendelsene på Gaza og snakke med folk utenfor. Det var en pro-israelske tenketank, Memri, som først omtalte videoen, men VG har sett videoen og fått den uavhengig oversatt. Retningslinjene er kalt «Be Aware - Social Media Activist Awareness Campaign» Her er noen sentrale punkter: * Enhver som er drept må, ifølge retningslinjene, kalles uskyldig sivilist fra Gaza eller Palestina, før man snakker om personens bakgrunn i jihad eller som militær. Videre skriver Hamas at man alltid må minne om de «ondskapsfulle israelske angrepene». * Unngå å publisere bilder av raketter skutt ut fra bysentre i Gaza. Dette kan føre til motangrep. Ikke spre bilder eller videoklipp som viser utskytningssteder for raketter eller av motstandssoldater i Gaza. Ikke ta bilder av maskerte, væpnede menn. * Hamas skriver videre at aktivister må skrive på Facebook: «De lokalt produserte rakettene skutt ut fra Motstanden er en naturlig respons på israelsk okkupasjon, som skyter raketter mot sivile på Gaza og Vestbredden.» * Når du snakker med vestlige, unngå å prøve å overbevise dem om at Holocaust ikke fant sted. Vektlegg heller israelsk kriminalitet overfor palestinerne.Begge sider i konflikten har hver sin hashtag i sosiale medier for å få oppmerksomhet om sin sak. På Twitter er #GazaUnderAttack brukt 6,2 millioner ganger de siste 30 dagene. Israelernes egen versjon #IsraelUnderFire får mindre oppmerksomhet: 318.000 ganger de siste 30 dagene. Ifølge New York Times jobber nå 40 israelere i en interaktiv enhet i militæret, inkludert videografer, animatører, grafikere og dataprogrammerere. Enheten pumper ut nyhetsbrev på seks språk. IDF sier til VG at deres internasjonale medieavdeling består av 27 personer, hvorav fem av dem er offiserer. Are Hovdenak, rådgiver i Landinfo med Midtøsten som spesialfelt, sier at ubalansen mellom Israel og Hamas er til stede i mediekrigen, som i krigen på bakken: - Det er klart at Israel har en mer avansert mediestrategi enn Hamas, og er mye mer kjent med vestlig opinion, og derfor mer tilpasset det vestlige publikum, sier han. Hvordan krigen dekkes internasjonalt er svært viktig for Israel, sier Hovdenak. - De vet at dekning påvirker støtte på lang sikt. Og nå er de veldig desperate, fordi det er enda tyngre og bredere Israel-kritikk enn tidligere. Israel jobber i motbakke, og det har de gjort de siste årene, sier han. Rådgiveren mener at Hamas, på den andre siden, spiller på den dype ydmykelsen palestinerne har vært igjennom, og på den stolte arven de viderefører med nasjonal frigjøringskamp. - Vi ser at Hamas ønsker å vise seg som en sterk aktør og er stolte av det de utretter i kampen mot det israelske forsvaret. Samtidig gjør alt de kan for å vektlegge offerrollen, og fokuserer på sivile tap, og det er ikke så vanskelig i denne situasjonen, all den tid Israel gjør som de gjør.Historiker Marte Heian-Engdal ved UiO sier at krigen i mediene er like steil og hatsk som den er på bakken. - De store ressursene Israel putter inn i pressearbeidet, sier mye om hvor viktig mediene er for dem. De jobber hardt for å motarbeide de blodige bildene som strømmer ut fra Gaza. De forsøker å så tvil om nyhetene, og skylde på Hamas hvis de kan, sier hun. Når flommen av nyheter og bilder i sosiale medier er så massiv, mener Heian-Engdal at leserne må være på vakt: - Vær kildekritiske. Sannheten er krigens første offer.Fungerende ambassadør på den israelske ambassaden George Deek, har svart på VGs spørsmål: - Hvorfor og hvordan er mediedekningen av den nåværende konflikten viktig for dere? - Mediene er publikums øyne og ører til hva som skjer i verden. Reaksjonene på alt som involverer Israel, spesielt vår konflikt, er veldig emosjonelle. Derfor er det viktig at mediene gjør sin jobb profesjonelt og er kritisk til begge sider. - Hva synes dere om pressedekningen så lang? - Bildene er forferdelige og gjør enhver trist, men jeg er glad for å se at mediene rapporter at det er Hamas som har avslått fem våpenhvileforslag, som Israel godtok. - Hva er det største problemet med pressedekningen, slik dere ser det? - Mediene presenterer mange trær, men ser ikke alltid skogen. Du hører om folk som sammenlikner dødstallene på de to sidene, men du ser ikke alltid konteksten: Israel har bygd bomberom for å beskytte innbyggerne, mens Hamas har brukt sement som skulle gå til skolebygging, for å lage tuneller som er ment for å drepe og kidnappe israelere.VG-journalist Rune Thomas Ege var inne på Gaza i krigens tidlige fase. - Israel har det mest massive og profesjonelle informasjonsapparatet jeg noen gang har vært borti. De gjør bare jobben sin. Men de gjør den skremmende bra, gjennomført og effektivt, sier han. - Israel har jobbet i en konstant krigstilstand i mange år. Derfor har de en unik erfaring få andre militærmakter kan matche. De er veldig serviceinnstilte, tilgjengelige og proaktive. Deres påvirkningskraft ligger i mengden og måten informasjonen er rettet på: Klare budskap, som de hamrer inn og deler, og de er flinke til å komme med informasjon som underbygger deres syn. Inne på Gaza gjorde Hamas det enkelt, sier Ege: - Hamas-representanter møtte opp utenfor Shifa-sykehuset der de fleste journalistene oppholdt seg. De forsøker å fremstille sin kamp som en motstandskamp, og drar historiske linjer til det vestlige ledere gjorde for å beskytte deres land under 2. verdenskrig.
Kampen om sannheten er viktigere enn noen gang i konflikten mellom Israel og palestinerne. I detaljerte mediemanualer kan talsmenn planlegge hvordan de skal overbevise verden om sitt standpunkt.