Partene – forhandlingene – stormaktene – stridstemaene: Dette er Syria-samtalene
Forhandlingene om Syrias fremtid er i gang i Genève i Sveits denne uken. Målet: Å komme så nær som mulig en slags fredsavtale i restene av det krigsherjede landet. Forhandlingene, som har fått navnet Genève III, ledes av FNs Syria-utsending Staffan de Mistura. Han er mannen bak et såkalt veikart for fred, som har både et bredt spekter av verdens utenriksministre og FNs sikkerhetsråd i ryggen. Med «veikartet» som bakgrunn har Mistura lagt rammene for forhandlingene – som du kan lese mer om punkt for punkt i denne saken. TRENGER DU MER MIDTØSTEN-BAKGRUNN? Få oversikten med VGs store Midtøsten-spesial – med land, religioner, historie, venner og fiender Å skape fred i et land i fullstendig oppløsning – på bitre fienders nåde – er ingen enkel jobb. For drøyt to år siden rant Genève-forhandlingene ut i sanden, faren er at det samme kan skje igjen. Etter at borgerkrigen startet i 2011 er halve Syrias befolkning drevet på flukt og minst 250.000 mennesker drept. Mens forhandlingene i Genève fortsetter massedrapene. Hver eneste dag.Partene vil aldri sitte i samme rom, trolig heller ikke på samme hotell. I stedet vil FN -diplomater fungere som mellommenn, presentere ulike scenarioer og få hver enkelt delegasjons tilbakemeldinger på disse for å finne (u-)enigheter. Dermed har Mistura unngått ett forhandlingsbord med to parter der den ene kan trampe ut i sinne. Møtene vil skje i puljer, gjerne i mindre grupper, og vil ta minst seks måneder.Ingen forventer at president Bashar al-Assad skal kastes eller at partene blir enige om en fullstendig fredsavtale innen sommeren. Målet er å gjøre de menneskelige lidelsene så små som mulig, holde liv i samtalene på tvers av mylderet av frontlinjer, og berede grunnen for mer omfattende, permanente løsninger en gang i fremtiden. VGs PER OLAV ØDEGÅRD: For lite, for sentDET SYRISKE REGIMET: Den 16 mann store delegasjonen ledes av Bashar Jaafari, lederen for Syrias FN-delegasjon. Et av de store usikkerhetsmomentene er hvor vide fullmakter de har fått med seg fra president Bashar al-Assad. FN-forhandlerne har vært ordknappe om hva de forventer fra partene, men i etterkant av et forberedende møte sa FNs spesialutsending for Syria at de forventer flere grep av regjeringsrepresentanten under forhandlingene: Løslatelse av fanger, slippe inn nødhjelp i beleirede byer, og gjennomføre færre bombeangrep. SYRIAN HIGH NEGOTIATIONS COMMITTEE (HNC): En sammenslutning av en rekke opposisjonsgrupper, dannet under et møte i Riyadh i Saudi-Arabia i desember 2015. Selv om HNC mangler en rekke grupper, er dette den foreløpig bredeste og mest representative gruppen som skal representere opposisjonen i Syria. Gruppen blir ledet av Syrias tidligere statsminister Riyadh Hijab, som har pekt ut Asaad al-Zoubi – en generalmajor som hoppet av Assad-regimet for noen år siden – til å lede forhandlingsdelegasjonen. Den 17 mann store delegasjonen inkluderer alt fra kristen-marxister og tidligere regimetopper til islamistiske opprørere fra Jaysh al-Islam («Den islamske hæren»). Det er også sagt at kvinner skal være en del av delegasjonen. Truet lenge med å boikotte Genève-samtalene. VG intervjuet i forrige uke en av opprørsgruppene som er representert av Asaad al-Zoubi i Geneve. «RÅDGIVERNE»: For å lande et kompromiss om hvem som skulle delta, har FN fått gjennomslag for forslaget om å invitere representanter for en del grupperinger som «rådgivere». Disse om lag 15 (tallet varierer noe) får ikke delta direkte i forhandlingene, men skal spørres til råds i vanskelige spørsmål underveis. Dermed klarer FN å inkludere flere av de mest kontroversielle gruppene, uten å involvere dem direkte. Ikke alle navnene på rådgiverne er kjent, men de skal ifølge New York Times være representanter fra kurdiske-, russiske- og Assad-vennlige grupperinger, i tillegg til menneskerettighetsaktivister og opposisjonelle. Også dette grepet er det FNs syriautsending Staffan de Mistura som står bak.KURDERNE: Hvem som ikke får delta i Genève-samtalene, har vært et av de store stridsspørsmålene i forkant av forhandlingene. YPG (den væpnede fløyen av det syriskkurdiske partiet PYD) kontrollerer 15 prosent av Syria, men er ikke invitert til Genève. YPG har klart å drive Den islamske staten (IS) ut av store områder nord og nordøst, langs grensen til Tyrkia. Kurderne har blitt beskrevet som den mest effektive gruppen i kampen mot IS, og har lenge vært alliert med Vesten i Syria. Mens russerne sier det ikke blir noen løsning uten kurderne, truer Tyrkia og den saudi-støttede syriske opposisjonsdelegasjon med å trekke seg fra samtalene hvis PYD blir med. Tyrkia begrunner dette med faren for PYDs ønske om en egen kurdisk stat og dets kontakt med PKK-geriljaen, som i 32 år har vært stemplet som terrorgruppe av Tyrkia. Den Saudi-støttede opposisjonen mener at kurderne i det skjulte støtter diktator Bashar al-Assad. De reagerer på at kurderne gjennom krigen i Syria i liten grad har angrepet Assad. Kurdernes fokus har vært kampen mot IS. IS, NUSRAFRONTEN OG ANDRE RADIKALE GRUPPER: Uansett hvilken enighet partene i fredsforhandlingene måtte finne, vil en stor del av Syria og dens befolkning ikke være inkludert. Det er fordi ingen av partene, heller ikke FN, ønsker å inkludere terrorgrupper som Den islamske staten (IS) eller al-Qaidas Nusrafronten i samtalene. Hvordan FN skal forholde seg til grupper som har et strategisk samarbeid med Nusrafronten i kampen mot Assad, er et ubesvart spørsmål. OPPRØRSLEDER TIL VG: Vil ikke forhandle før bombingen stopper Russland har forsøkt å nekte Ahrar al-Sham og Jaysh al-Islam å delta, fordi gruppene i russernes øyne samarbeider for tett med terrororganisasjoner.Motivene og målene til de store spillere – som har blitt stadig dypere involvert i krigen – spriker fordi de støtter ulike grupper på bakken: Iran og Russland står på Assads side i konflikten, mens Tyrkia, Saudi-Arabia og USA støtter ulike opprørsgrupper som kjemper mot regimet. Alliansene og stormaktenes jobb i kulissene for å nå sine egne målsettinger vil derfor påvirke fredssamtalene. At de i det hele tatt ble enige om et veikart for fred i FNs sikkerhetsråd, er et tegn på større vilje nå enn tidligere. At Iran og Saudi-Arabia ikke akkurat har blitt bedre venner de siste ukene, er dårlig nytt. Fortsatt forvirret? Vil du lære mer? BAKGRUNN: Dette er partene i Syria-konflikten STOR SPESIAL: VGs guide til Midtøsten
En by, tre delegasjoner, flere hoteller og seks måneder med diplomatisk gruppearbeid. Slik vil FN skape fred i Syria.