Stormvarsler for Vestlandet
En overlege ved Nordfjord sjukehus har oversett helsevesenets Første Bud. Han har handlet i strid med Den Øverste Yrkeskodeks for leger og sykehusansatte. Doktor Arne Järnbert har forbrutt seg mot Taushetsplikten - et ufravikelig prinsipp i helsesektoren. Et helsevesen uten taushetsplikt, er et helsevesen uten troverdighet. Folk flest kunne miste motet om de fikk høre hva som faktisk foregikk der. Derfor er det viktig at alle leger, sykepleiere, avdelingsledere og spesialister i alt fra hjernesvinn til blærekatarr holder helt kjeft - og gjør jobben sin. Det er det de får fyrstelig betalt for, ikke å plapre til pressen og alle andre som utelukkende vil Det Kgl. Norske Helsevesen ondt. Overlege og gynekolog Arne Järnbert ved Nordfjord sjukehus svarte ærlig på et spørsmål fra avisen Fjordabladet etter at Dagmar hadde svimeslått lokalsamfunnet som sykehuset i Sogn og Fjordane skal betjene. - Nei! svarte dr. Järnbert. - Nei, sykehusets kriseberedskap er ikke god nok. - I romjula var fødeavdelingen stengt og ortopediklinikken allerede redusert til en skadepoliklinikk. Da «Dagmar» kom, var Nordfjord sjukehus det eneste alternativet for mange, og der sto sykehuset uten en kriseplan, fødeavdeling eller kirurgisk kapasitet. Jeg har ikke opplevd maken på mine 15 år som lege i U-land, utdyper Järnbert overfor VG. Overlegen tok selv affære, og på eget initiativ allierte han seg med noen operasjonssykepleiere slik at de kunne være i kriseberedskap hvis noen måtte føde eller opereres. Han påla seg selv døgnkontinuerlig vakt gjennom hele stegningsperioden, noe han orienterte direksjonen og avdelingssjefene om i en e-post 24. desember. 2. januar - etter at omfanget av julestormens herjinger var kjent - sa Arne Järnbert til Fjordabladet at han blant annet ønsket en kommisjon for å vurdere nødvendigheten av en kriseberedskap ved lokalsykehusene.Hans overordnede i helseforetaket Helse Førde gikk akkurat så av skaftet som forventet, og lot det tilflyte legen en e-post med dårlig skjulte trusler om hva som skjer med illojale medarbeidere som uttaler seg til media om ting de har noe med. Nå er den angstbiterske ordbruken riktig nok beklaget i ettertid, men holdningene fra oven er gjenkjennelige nok. De føyer seg pent inn i det systemet en desillusjonert lege ga meg som forklaring på hvorfor han sa opp en godt betalt jobb på et større norsk sykehus: «Det er helt Nord-Korea». Underforstått: Ikke prøv deg på noen som helst opposisjon. Kjenn din plass! Og hold endelig kjeft, så vil det gå deg godt i landet. I mine øyne er Arne Järnbert en varsler. Jeg kjenner ham overhodet ikke, og han kan være en paranoid kverulant for alt jeg vet. Men han skal behandles som en varsler. Med respekt og interesse for de synspunkter han bringer til torgs. Rent umiddelbart vet jeg ikke helt om jeg deler hans syn på sykehusstrukturen i vårt langstrakte land; om det skal være spesialisttjenester og fødeklinikker på hvert et nes, eller om man skal bygge ett stort Rikshospitalet Norge og plassere det i Bjørvika sammen med alt annet fordi det er mest lønnsomt. Antakelig er vel den beste infrastrukturen å ha gode nok lokalsykehus og sentralisere spesialisttilbudene. Men det er en annen debatt. Enn så lenge har vi lokalsykehus med konkrete oppgaver, ett av dem ligger i Nordfjord, og for at det skal være operativt og fungere etter intensjonen, må det organiseres og driftes deretter. Det er det overlege Arne Järnbert etterlyser. En plan. Da er det mildt sagt en overreaksjon fra Helse Førde å skrive at han heller enn å gå til media bør gå «ut av organisasjonen snarast». Det sies gjerne at forskjellen mellom medisinere og pressefolk er at mens journalisten stiller ut sine feil på første side, kan legen gravlegge sine. Forskjellen mellom en lege og en helsebyråkrat, er at sistnevnte kalker graven i tillegg.
Opprydningsarbeidet etter orkanen Dagmar har tatt en ny, men ikke overraskende vending. Slett ikke.