Det anonyme søppelet
Man kan si mye rart om den etablerte pressen. Og det blir det. Men vi lever vårt arbeidsliv under noen omforente regler og en betydelig kontroll. Vi sitter i et miljø som kontrollerer og hjelper hverandre uavbrutt. Selv når det koker som verst vil uhyre lite, om noe, bli publisert uten at det er flere hoder som har tenkt samtidig. Det er i tillegg vanntette skott mellom de som produserer innhold og de som forsøker å finansiere den journalistiske virksomheten med annonseinntekter. Et skott de fleste journalister legger sin ære i at skal være absolutt tett. Det manglende miljøet er akilleshælen til de som opparbeider seg en voldsom tilhengerskare i blogguniverset. Siden det er nær kostnadsfritt å etablere en publiseringskanal, er det selvfølgelig mange som prøver. Og en god del lykkes slik Caroline Berg Eriksen har gjort til de grader. Problemet er at man fort kommer opp i ulike dilemmaer der det man setter på trykk kan ramme. Og jo sterke stemme man har fått, kan feil valg ramme hardt. Bloggen til Caroline Berg Eriksen er en av de aller største i det norske blogguniverset. Siden som tidligere het «Fotballfrue», skiftet i fjor høst navn til opphavskvinnen. Det har ikke manglet på kontroverser rundt bloggen. Hun skal ha forsøkt å ta betalt for å omtale produkter, hun har innrømmet manipulering av bilder av seg selv for å fremstå enda slankere og hun er anklaget for å bidra til slankepress for nybakte mødre da hun fire dager etter sin egen fødsel la ut et bilde av magen som var flatere enn fotballbanen hennes mann tilbringer dagene på. I den digitale medietiden kan alt kan måles og Berg Eriksen har i følge ulike kilder over 100.000 lesere hver dag. I følge Dagens Næringsliv solgte bloggen annonser for 2,8 millioner kroner i 2013. Berg Eriksen har fått en så sterk stemme at hun ikke lenger bare står ansvarlig overfor seg selv med hva hun publiserer. Hun må være bevisst det ansvaret og de konsekvensene bloggen hennes har. Det er da du trenger et miljø rundt deg. Og det er i mangelen av dette miljøet det svikter. Søndag innrømmet ektemannen Lars-Kristian Eriksen til VG at han hadde skrevet en rekke anonyme kommentarer i konas blogg. Forklaringen fra dem begge er at dette var et slags forsvar mot, ja nettopp, den anonyme hetsen de selv er tildelt via sine egne publiseringskanaler og ulike nettfora. Det er ikke vanskelig å tro at familien Eriksen er utsatt for hets i den digitale verden. Alle som ytrer seg offentlig vet det. En hets de burde vært foruten. Men når de bruker hetserens egne metoder for å forsvare seg, er saken en lærebok verdig i hvor galt det kan gå i den nye mediehverdagen. Berg Eriksen burde selvfølgelig ikke utsettes for hets. Hun har skapt et univers rundt seg selv som er rett og slett imponerende. Men det er viktig at noen forteller de tusenvis av unge jenter som følger henne, at dette er en tidvis manipulert drømmeverden. For eksempel at kroppsidealene neppe bør hentes utelukkende fra familien Berg Eriksen. At de to velger netthetsernes metoder for å forsvare seg, er muligens forståelig. Og det kommer som en følge av at de, i alle fall fremstår det slik, er alene. Det er ektemannen som siler kommentarer og velger hva som skal publiseres. Selvfølgelig er det fristende for ham å forsvare kona i all dritten om henne han opplagt må lese hver dag. Og uten noen form for korrektiver rundt seg, innrømmer han at han har oppført seg som en netthetsende idiot. Eller som han selv sier: «Det har vært motivert av et behov for å forsvare familien min, og utløst av en dårlig impulskontroll. Jeg har skrevet mye dumt.» Det finnes ett skritt i riktig retning for dette problemkomplekset, nemlig å komme anonymiteten til livs. Det bør ikke være noen menneskerett å få mene uten å tilkjennegi hvem du er, heller ikke i den digitale verden. Av praktiske årsaker har en rekke mediehus, deriblant VG, valgt Facebook som innlogging for å kommentere på våre flater. Men falske Facebook-profiler kan lages. På et eller annet tidspunkt bør dette kunne være løsbart. Dernest må leserne, uansett hvor lite de måtte tro på den etablerte pressen, tro oss på at det redaksjonelle miljøet sikrer sannhetsgehalten i det du leser på et høyere nivå enn du finner utenfor den etablerte presse. Noe ekteparet Berg Eriksen har gitt nok et godt eksempel på. Og til syvende og sist handler det om anstendig oppførsel. Før eller siden vil oppdragelsen vår også ta kontroll i kommentarfeltene. Inntil nå har den grenseløse muligheten til å ytre seg vært en nyvinning som enkelte fortsatt bruker begjærlig for å spy ut grumset sitt. Til slutt blir det antagelig kjedelig selv for de aller mest aggressive blant oss.
At ektemannen til en kjent blogger som hovedsakelig informerer omgivelsene om sine matvaner, sitt hverdagsliv og sine interesser for utseende, klær og vesker, kommenter sin kones blogg anonymt, burde vært en ikke-sak. Sørgelig nok er det ikke så enkelt. nok er det ikke så enkelt.