Så åletrangt er nåløyet
Christian B. Hjort sikter høyt. Og jammen meg har advokaten gjort en solid innsats for å overbevise domsutvalget om at regelbruddet ikke bør straffes. Men problemet hans er at han slåss mot et regelverk som ikke akkurat er av det rause slaget. Der terskelen for å komme unna straff når utøveren er tatt med et ulovlig stoff i kroppen, er så høy at det ifølge Wada-koden kun skal skje ved «exceptional circumstances». På den siste rettsdagen fikk vi et lite innblikk i hvor den øverste rettsinstansen (CAS) legger lista for å bli vurdert som «uten skyld» i at noe har kommet inn i kroppen som ikke skal være der. Antidoping Norges advokat Niels Kiær trakk i prosedyren frem saker der dette er blitt utfallet. For eksempel slapp en utøver straff etter å ha fått en injeksjon på sykehus etter en hjertestans. En annen kom unna med å ha kysset en kvinne som hadde tatt kokain, en tredje med et stoff som ble tilført i forbindelse med en hasteoperasjon. Altså ganske langt unna å få en krempakke med et dopingmerke av legen sin, uten å foreta selvstendige undersøkelser. Og i en avgjørelse fra 2014, som selv Kiær beskrev som streng, viser CAS hvor høyt listen faktisk kan bli lagt. Den 12 sider lange dommen forteller historien om den russiske fattigjenta Daria Goltsova, som var god til å løfte tunge ting. I mai 2011 reiste hun til Peru for å gjøre nettopp det i ungdoms-VM. Ikke snakket hun engelsk, langt mindre spansk, og ifølge dommen er det tvilsomt om hun i det hele tatt behersket et vestlig alfabet. På plass i Lima bodde hun på hotell St. Augustine. Der var det satt frem te i spisesalen, som vektløfteren drakk, i likhet med andre hotellgjester. Det skulle vise seg å bli skjebnesvangert. 13. mai testet hun positivt på en metabolitt av kokain. Dommen slår fast at hotellteen hun drakk, som var av merket «Delisse» og lød navnet «Mate de Coca», var laget på kokablader, og årsaken til den positive prøven. Voldgiftsretten kaller det en «uheldig og forståelig feil», og at det ikke var noen prestasjonsfremmende intensjon fra Goltsova. Men straffet ble hun. I begrunnelsen for dommen på ett år understreker CAS hvordan kravet til «uten skyld» er satt «ekstremt høyt», der det fordres at utøveren har gjort «ethvert tenkelig forsøk» på å unngå å få i seg noe ulovlig. Panelet kom til at hun ikke kunne slippe straff ved å ha drukket te med ukjent innhold, som attpåtil lød navnet «Coca». Nå er selvsagt ikke dette direkte overførbart på noe vis, jussen må dybdeanalyseres og hver sak vurderes for seg. Men det ser ut til å være et stykke fra Johaugs sak til forholdene som har kommet inn under Wada-kodens 10.4. Advokat Hjort bygger sin primærpåstand blant annet på at han har funnet en rekke passasjer i CAS-dommer han mener åpner for at det holder å spørre landslagslegen. Og når han ikke frem med det, mener han å ha støtte for at det kan være rom for å gå under 12 måneder. Men etter at Fredrik Bendiksen hadde avgitt et vitnemål Johaug-siden nok satte pris på, og Hjort hadde levert en retorisk briljant analyse, slet han litt med å sette nedslag. Der sammenligningen mellom Johaug-saken og Sundby-saken endte med at Kiær fikk inn et tungt poeng rett før klokken 16. Nemlig at man i jakten på CAS-kritikk av at en utøver utelukkende har stolt på legen, ikke trenger å gå lenger enn til side 56 i sak 2015/A/4233. Der er navnet på utøveren det omhandler Martin Johnsrud Sundby.
Kommentar Therese Johaugs mål er å slippe straff etter å ha avlagt en positiv dopingprøve. Historien om Daria Goltsova sier noe om hvor himla vanskelig det kan være å nå frem. Therese Johaugs mål er å slippe straff etter å ha avlagt en positiv dopingprøve. Historien om Daria Goltsova sier noe om hvor himla vanskelig det kan være å nå frem.