«Les Bleus» - Frankrikes håp
- Det landet er skakkjørt. De eneste som kan redde Frankrikes stolthet er «Les Bleus», ropte en fransk fotballtilhenger etter seieren mot Nigeria mandag. Og det er nettopp slik de føler det, franskmennene. Det tar på å være det eneste landet i eurosonen som ikke kan melde om en aldri så liten positiv økonomisk nyhet. Tvert i mot.Frankrike med Europas nest største økonomi sliter virkelig. Utenom «Lex Bleus» framstår ikke landet som særlig konkurransedyktige. Fem års økonomisk og finansiell krise har satt dype spor over hele Europa, men nå kommer det stadige meldinger som kan tyde på at ting er i ferd med å snu, mens det i Frankrike fremdeles er bare sorgen. President Francois Hollandes prognose om en økonomisk vekst i 2014 på en prosent, vil neppe stemme med virkeligheten når regnskapet gjøres opp ved nyttår. I beste fall vil trolig fransk økonomi stå på stedet hvil. Dermed blir også Hollandes målsetting om 1,7 prosent vekst i løpet av neste år, neppe oppfylt. Om ikke president Hollande og hans vaktmester, statsminister Manuel Valls makter å få de små- og mellomstore bedriftene til å ta større risiko, og de store selskapene til å investere mer på hjemmebane enn i utenlandske markeder, får ikke regjeringen den drahjelp Valls trenger for å gjennomføre sin politikk. Det handler om tillit. Og den tar tid å opparbeide. Det tok «Les Bleus» fire år å få nasjonen til å slutte opp om dem, etter skandalen i Sør-Afrika, der spillerne streiket og treneren var mindre likt enn Francois Holland er som president.Da Manuel Valls entret scenen som en mer markedsorientert, pragmatisk og tøff-mot-fagforeningene-type statsminister, ble et lite håp tent om at han kunne ta de grepene som skulle til for å rette opp skuta før den forliste. Valls framstår som en annerledes og mer dynamisk politiker enn de som har hatt jobben tidligere. Han er ikke redd for å innrømme at Sosialistpartiet ikke forsto hvor dårlig det sto til med fransk økonomi for to år siden. Og han har så absolutt vist at han har mer å fare med enn et godt utseende. Da han ble statsminister i vinter sjokkerte kona hans, Anne Grevoin, franske velgere da hun introduserte sin mann med dette kvalitetsstempelet: «Det er mange kvinner som vil ligge med ham». Ja vel. Det har vært nok av prøvelser for statsministeren de siste tre månedene. Sosialistregjeringen opplever at det blåser en ekstrem høyrevind over Frankrike, noe som ble bekreftet for en drøy måned siden, da Marine Le Pens Nasjonal Front ble det største franske partiet ved valget til EU-parlament. Men Manuel Valls er i gang. Han sto fast på sine prinsipper under jernbanestreiken for noen uker siden, firte ikke en tomme og viste med at han er villig til å risikere noe for å oppnå resultater. Han vil kutte i bedriftsbeskatningen, lar utbetalingene til offentlig sektor bli som de er og kutter i budsjettene til lokalmyndigheter med elleve milliarder euro de neste tre årene. Og tallet på lokaladministrasjoner skal reduseres fra 22 til 14.Statsminister Manuel Valls vil ganske sikkert lykkes med å skape en smule optimisme og tro på at den franske økonomien kan gå lysere tider i møte, men han sliter også med sine egne. Venstresiden ønsker ikke nødvendigvis å samarbeide med en statsminister som begynner vil kutte og spare i det offentlige. Og så har Valls en sjef, president Francois Holland, som er den mest upopulære franske presidenten siden denne type målinger startet. Under andre omstendigheter ville det kanskje være en god nyhet at Hollandes forgjenger som president, Nicolas Sarkozy, blir avhørt av fransk politi i korrupsjonssaken som har versert etter hans avgang i 2012. En brysom politisk konkurrent kan i verste fall havne bak lås og slå, men den økonomiske virkeligheten er for alvorlig til at Sarkozy bør være noe stort tema i Elysee palasset akkurat nå. Sjansen for at Paul Pogba, og de andre på «Les Bleus» slår Tyskland, går videre i VM og til slutt vinner VM-finalen, er større enn at president Francois Hollande og statsminister Manuel Valls får orden på fransk økonomi med det første.
De har slåss mot hverandre i to blodige verdenskriger og de har vært fiender gjennom århundrer. Når Frankrike møter i Tyskland i kvartfinalen i VM i Brasil på fredag, står det mer enn fotball på spill.