Slik er livet i opprørernes by
For drøye to uker siden sto folk i kø for å få rent vann, da artilleriild slo ned i kiosken ved siden av en busstasjon i bydelen Putilovka i utkanten av Donetsk. Nå står Svetlana Mirokova ved restene av kiosken og venter på bussen med datteren Marina (6). Imens høres intense smell fra både inngående og utgående artilleriild ved frontlinjen, rundt to mil utenfor byen. Det er en «vanlig» helgedag i Donetsk, en uke etter at våpenhvilen for krigen i Ukraina ble undertegnet. – Det er grusomt å leve slik. Vi må ned i kjelleren hele tiden for å søke tilflukt, og vi bor i tiende etasje. Jeg jobber som sykepleier i ambulansetjenesten og har sett fæle ting, sier Svetlana til VG. – Vi er så slitne av krigen. Jeg vil ikke skylde på noen. Jeg vil bare be lederne om å bli enige om fred, fortsetter hun.Datteren skvetter til når det smeller, og klamrer seg til moren, før hun forteller at hun blir redd av de høye lydene og er lei seg siden barnehagen hennes er blitt stengt på grunn av krigen. – Jeg er bekymret for henne, for til høsten skulle hun begynt på skolen, men skolen hun sogner til er blitt ødelagt, sier moren. – Hva tror du om fremtiden for denne regionen? – Vi er en del av Ukraina, men nå har så mange av oss mistet familiemedlemmer eller hus og eiendom, at det blir vanskelig å tilgi.Olga Nekrasova, som også bor i nabolaget, sier hun heller ikke tror på et gjenforent Ukraina, og sier hun heller ikke vil bli en del av Russland. – Vi vil ha selvstyre og fred, sier hun. – Det er ikke sånn at vi sulter, men maten er blitt veldig dyr. Samtidig hjelper alle hverandre, sier hun. En drøy kilometer unna går broen over til flyplassen, men den er sprengt i stykker og selve terminalen er lagt i grus. Ved en veisperring ved en alternativ rute blir VG stanset. – Vi beskytter sivilbefolkningen, ikke skriv at vi er separatister. Det er for farlig å la dere fortsette, for hvis dere blir skadet får vi ansvaret, forklarer en soldat med kallenavnet «Arret». Innover mot sentrum passerer vi «Donbas Stadion», hjemmebanen til Sjakhtar Donetsk som skulle tatt imot Bayern München til Champions League fotball denne uken. Men laget er i eksil i Lviv. Veiene er nesten folketomme: Rundt 200.000 av byens nær én million innbyggere har forlatt Donetsk, og mange av dem som er igjen beveger seg minst mulig ute.Den selverklærte Folkerepublikken Donetsk, og dens såkalte «tvillingrepublikk» Luhansk, vinner fortsatt fram på slagmarken med sin russiskstøttede separatisthær. Denne uken ble den ukrainske regjeringshæren drevet ut av den strategisk viktige jernbanebyen Debaltseve. Les også:På denne bussen er fangene prorusserne har tatt Men økonomisk går det tungt: Ukraina har tatt ut søksmål på 11 milliarder ukrainske hryvnar (3,15 mrd. kr.) for manglende skatt, mens nye tall fra separatistene selv tyder på skader på minst 1,3 mrd. hryvnar (370 millioner kroner) på bygninger i Donetsk. Kredittkort aksepteres ikke, og man kan kun betale med kontanter i ukrainsk valuta. Ettersom det ikke finnes noen fungerende minibanker, er det et florerende svart marked for valuta. To statlige presidentdekreter fra hovedstaden i Kiev har ført til at alle statlige utbetalinger av pensjon, sosialstønad og studentstipender er stanset, og at alle statlige institusjoner er flyttet ut av landet. Vitnemål fra videregående skoler i Donetsk anerkjennes ikke vest for skillelinjen, men skal fra nå av være gyldige for å søke plass ved Universitetet i Rostov i Russland.Separatistleder Alexander Zakharchenko uttalte i slutten av januar at de hadde et sosialbudsjett på trappene takket være inntekter fra salg av kull, uten å spesifisere hvor det skulle selges til. Det er aldri blitt bekreftet, men ryktene går ut på at utgiftene dekkes fra Moskva. Les også:I dette bomberommet levde 54 mennesker i syv måneder Nylig satte man opp et eget skattesystem, men det gjelder i praksis bare for nystartede bedrifter. Noen vanlige lønnsmottagere betaler fortsatt skatt, uten at det er helt klart til hvem pengene går til. I noen nabolag krever statlige selskap i Kiev inn penger for offentlige tjenester, i andre brukes tjenestene gratis, og i atter andre har de hverken elektrisitet, gass eller vann. Et slikt nabolag er den såkalte «Andre Plattformen», som ligger helt ytterst i Donetsk, og der svært mange av husene er hardt skadet av artilleriild. – Her lever vi ikke, vi overlever. Jeg har betalt skatt i 38 år, og nå har jeg ikke fått pensjon på åtte måneder, sier Slava Makarovych (60), som tar en røyk utenfor sin skadede boligblokk. – Jeg vet hvem som har skylden, det er Porosjenko (Ukrainas president, journ.anm.) og Obama. Uten Putin hadde vi vært lagt i grus. Naboen min, en gammel dame, døde av artilleriilden. Hun var vel ingen separatistsoldat, fortsetter han. – Tror du det noen gang kan bli ett Ukraina igjen? – Nei.
Krigen raser fortsatt noen kilometer utenfor storbyen Donetsk. Imens forsøker innbyggerne å leve videre.