Sørger over tapet av datteren: – Jeg vet ikke hva mer jeg kunne gjort
– Jeg forstår ikke hva som har skjedd. Det er så trist, sier Yohannes Tzegai Woldemariam til VG. Han er faren til Leah Rebiba Woldemariam som ble funnet død sammen med sin søster og mor i en leilighet på Romsås i forrige uke. Yohannes anslår at det er syv-åtte måneder siden han sist traff datteren. Da så hun ut til å ha det bra. Etter den tid har han forsøkt å ringe henne. Han har møtt opp på døren, forteller han. – Jeg prøvde å ringe. Men enten fikk jeg beskjed om at hun ikke var hjemme, eller så ville hun ikke snakke med meg. Da jeg dro dit og banket på døren var det ingen som svarte. Bakgrunn: Mor og voksne døtre lå døde i flere måneder: – De levde et isolert liv Da Rebiba var yngre hadde far og datter jevnlig kontakt. De siste årene trakk Rebiba seg unna. Yohannes tenkte at hans voksne datter ikke ville ha kontakt med ham. Han var bekymret, men hvor ille det skulle gå hadde han ingen anelse om. – Jeg vet ikke hva mer jeg kunne gjort, sier han stille.Nå har det gått halvannen uke siden han fikk sjokkbeskjeden av politiet. Politiet tror datteren og hennes søster og mor kan ha ligget døde siden sensommeren. Yohannes forteller om en livlig, pratsom og glad jente. En datter som pleide å være med han på ferie til utlandet i sommerferien. – Vi dro når skolen var ferdig. Til Italia, Europa. To ganger var hun med meg til Eritrea, sier han. Klassevenninne hevder: – Jeg varslet politiet tre ganger Faren forteller at datteren begynte på sykepleierstudiet etter videregående, men at hun etter hvert sluttet. – Hun sa hun ville ha et pauseår. Da året hadde gått spurte jeg henne når hun skulle begynne igjen. Da svarte hun «til neste år», og det samme gjentok seg året etter der igjen. Til slutt gikk det mange år uten at hun begynte på skolen igjen, sier Yohannes.Det er tomt for salmebøker i Romsås kirke. Kirkeverten kommer lett hesblesende tilbake fra et bakrom. – Se her, jeg fant tre til. Dere får dele så godt det går, sier han. Det er mange som har tatt turen til gudstjenesten søndag formiddag. Underveis må det hentes flere stoler for at alle skal få sitteplass. De fleste hører til det eritreiske miljøet. Under gudstjenesten skal de tre kvinnene som ble funnet døde i en leilighet i forrige uke minnes. Langs veggen står det levende lys og bilder av Nadia, Mebrak og Rebiba. To voksne døtre og en mor som ingen ennå vet hvorfor døde. Kanskje vil det for alltid være en gåte. Venninne til VG: – Skammelig at noe sånt kan skje i Norge Fredag og lørdag kveld var mange fra det eritreiske miljøet samlet til minnestund i meningshetshuset på Sofienberg. Der var også faren til den eldste søsteren, Nadia. Han heter Abdulaziz, er bosatt i Italia, og har aldri bodd i Norge. For tre år siden snakket han for siste gang med datteren på telefon. – Jeg har ringt henne, men hun har ikke villet snakke med meg. Flere i familien har ringt den senere tiden, men hun har ikke vært interessert i å ha kontakt, forteller Abdulaziz til VG via tolk. Politiet vet foreløpig ikke hva som er årsaken til at den lille familien døde. Deres hovedteorier er imidlertid at det skyldtes avmagring, forgiftning eller sykdom. De endelige obduksjonsrapportene som kan gi flere svar er først klare om to til tre måneder. Politiet er usikre: Dette er teoriene om dødsmysterietEtter at saken ble kjent har flere spurt seg: Hvem var de? Hvordan noe slikt kunne skje? Hvorfor tok det så lang tid før noen meldte i fra? Politiet har uttalt at familien levde et isolert liv. Det er få som har møtt dem den siste tiden. Samtidig forteller mange personer til VG at de har vært bekymret, og at de har forsøkt å ta kontakt. En kvinne VG har snakket med hevder hun i 2015 varslet politiet tre ganger fordi hun var bekymret for klassevenninnen Rebiba. Solomon Habtay og Bereket Abraham var på besøk hos kvinnene så sent som i slutten av juni. De avtalte at Abraham skulle komme tilbake et par dager senere. Da var det ingen som åpnet. Han hørte at det var folk i leiligheten, men døren forble stengt. På Romsås har kvinnene dekket håret med hvite sjal, slik det er tradisjon for å gjøre når man er i kirken. – Vi vet at det har vært banket på hos dem, de har hatt nettverk og mennesker rundt seg som har brydd seg om dem og prøvd å holde kontakten med dem. Men ingen kunne vite at dette ville skje, og ingen kan bebreides for det som har skjedd, sier prest Vibeke Bergsjø Aas i sin preken. Hun oppfordrer til å unngå bebreidelse, både av seg selv og andre. – Vi bryr oss om andre, og vi skal fortsette å banke på hverandres dører. Og så er det opp til den som bor der inne å åpne og slippe oss inn, sier presten.
Etter at døtrene Rebiba og Nadia ble funnet døde sammen med sin mor Mebrak, står fedrene igjen med mange spørsmål.