President Porosjenko må levere!
ARTIKKELEN ER OVER TO ÅR GAMMEL SERGII LESHCHENKO, ukrainsk politiker og tidligere journalist Ukrainas president Petro Porosjenko er i disse dager på besøk i Norge – en av de mest trofaste støttespillerne til Ukraina utenfor EU. To og et halv år etter maktskiftet befinner Ukraina seg fortsatt på en vanskelig vei mot reformer, der den herskende elitens handlinger, eller mangel på sådan, står i skarp kontrast til folkets vilje til forandring.Våren 2016 fant det sted et regjeringsskifte. Den tidligere ordføreren i Vinnitsa, Vladimir Grojsman, tok over statsministerposten fra den upopulære Arsenij Jatsenjuk. Dette ble tatt godt imot av ukrainske velgere, som var misfornøyd med resultatene av reformene etter Verdighetsrevolusjonen i 2014. Men Grojsman har fremdeles ikke klart å leve opp til forventningene. Den nye statsministerens hjertesak har vært nye og bedre veier, men har ikke gjort noe nevneverdig for reformering av skatte- og tollvesenet. Dette er arnestedet for ukrainsk korrupsjon, som også norske næringsdrivende lider under. I mine undersøkelser av lakseeksport fra Norge til Ukraina så jeg eksempler på hvordan et ukrainsk selskap i samråd med skruppelløse tollarbeidere deklarerte lavere priser på norsk laks til en tredjedel av den norske markedsverdien så de selv kunne betale mindre skatt og tjene mer. Les også: Sergii Leshchenko: Må bekjempe korrupsjonen i Ukraina I løpet av våren 2016 ble også Ukrainas riksadvokat avskjediget. Dette som resultat av sivile aktivisters flere måneder lange kampanje, som krevde en opprensking i rettsvesenet. Utskiftingen av riksadvokaten er enda et bevis på at Ukraina er et land i endring, hvor makten ikke kan ignorere samfunnets stemme. Men istedenfor å tildele embetet til en uavhengig person ble stillingen som riksadvokat tildelt den tidligere lederen av presidentfraksjonen Jurij Lutsenko, som i tiden etter tildelingen heller ikke kan skryte av å ha etterforsket høytstående korrupte tjenestemenn i det nåværende maktapparatet. For flere kronikker og kommentarer: Følg VG Meninger på Facebook!En utskiftning av ukrainske toppolitikere må være en del av behandlingen av sykdommene Ukraina har lidd av siden uavhengigheten for 25 år siden: korrupsjon, lederes unnfallenhet og mangel på moderne, vestlig praksis. Her forsøker stadig representanter fra det gamle systemet å undertrykke nye spirer. Et typisk eksempel er det nådeløse angrepet på de nyopprettede institusjonene som skal bekjempe korrupsjon; det nasjonale antikorrupsjonsbyrået og det nasjonale direktoratet for forebygging av korrupsjon. Daglig forsøker politikere fra det gamle systemet å redusere slagkraften til disse institusjonene. Blant annet ved å ødelegge det elektroniske deklareringssystemet for statsansatte. Faktisk framstår sivilsamfunnet som antikorrupsjonsaktivistenes viktigste allierte. Ukraina har lenge vært moden for å innføre en bedre praksis, som det jeg fikk se under mitt siste besøk i Norge, hvor hvem som helst har tilgang til et åpent register som ikke bare viser offisielle inntekter og utgifter til statsansatte, men også hvor mye skatt hver enkelt har betalt til statsbudsjettet. Den ukrainske maktelitens reaksjon på slike reformer er beklagelig. Istedenfor offentlige handlinger etableres «trolling-fabrikker» av samme sort som den russiske Olgino, hvor internettbrukere med falske profiler organiserer masseangrep mot de som er uenige med maktapparatets handlinger. På denne måten prøver den upopulære makten å forbedre sitt rykte. I stedet for å etterforske slike angrep opprettholdes det et gjensidig ansvar mellom maktapparatet og de som kritiserer makten.. I møter med den ukrainske ledelsen bør vestlige ledere sende et utvetydelig signal om at bruk av slik teknologi for å bekjempe motstandere er utillatelig, og at en slik reaksjon på kritikk ikke er akseptabel.I slutten av november vil Porosjenko, mannen som har styrt Ukraina etter sammenbruddet til det autoritære regimet til Viktor Janukovitsj, være halvveis i sin presidentperiode. Mine kilder i presidentadministrasjonen rapporterer om at Porosjenko har besluttet å stille som kandidat for enda en periode. Dette kan imidlertid resultere i nederlag for den sittende presidenten som ikke kan vise til noe fremgang i kampen mot storkorrupsjon, utilstrekkelige reformer innen skatte- og tollvesenet, samt en konstant opptrapping av konflikten i de russisk-okkuperte østområdene i Ukraina. Alternativet til dette er et forsøk på å få oligarkene over på sin side samt å erstatte reformer med god PR. Det er mye som tyder på akkurat dette scenarioet. Aleksander Onisjtsjenko, en ukrainsk oligark som gjemmer seg for rettsforfølgelse i London, erkjente nylig at han ledet forhandlinger på vegne av Porosjenko om kjøp av TV-kanalen «112», som er en av de få kritiske mediekanalene landet har igjen. Den innflytelsesrike avisen «Zerkalo Nedeli» skrev også om de personlige samtalene mellom Porosjenko og oligarken Igor Kolomoiskij om presidentens mulighet for å bli aksjonær i mediehuset «1+1». Porosjenko har også vært lojal mot den mektige TV-kanalen «Inter» siden mars 2014, da han rett før presidentvalget holdt hemmelige samtaler med TV-kanalens eier, Dmitry Firtasj, som senere på forespørsel fra FBI ble arrestert i Wien. Selv har ikke Porosjenko i løpet av de to årene som president klart å selge unna sin egen TV-kanal «Kanal 5», som imidlertid har mistet mange seere på grunn av mangelen på kritikk av myndighetene. De hemmelige samtalene med oligarkene passer ikke inn med innholdet i valgprogrammet til president Porosjenko, som før valget lovet å sette en stopper for oligarkenes spill. Det ukrainske samfunnet er verdig en kamp mot korrupsjon og for rettferdig fordeling av offentlige goder. Allerede i 2016 kan drømmen til mange ukrainere om å reise visumfritt til Europa gå i oppfyllelse. I sin siste uttalelse antydet utenriksminister Pavel Klimkin denne oppfyllelsen allerede i oktober-november inneværende år. Opphevelsen av kravet om visum er mer enn et kompliment til det ukrainske samfunnet, som gjorde et historisk valg i favør av Europa under de dramatiske hendelsene på den kalde Maidanplassen for drøyt tre år siden. Dette vil gjøre forretningsforbindelsene mellom Ukraina og Europa mer mobile. Dessuten er det også et symbol på Europas støtte til de progressive krefter som i mer enn en måned, under motstand fra den gamle makteliten, har prøvd å innprente europeiske standarder i Ukraina. Under besøket til president Porosjenko i Norge skal det etter planen undertegnes en avtale om finansielt og teknisk samarbeid mellom Norge og Ukraina. Ukraina trenger mer enn noen gang støtte fra en vennlig alliert, og det ikke bare i form av finansiell støtte, men også støtte til reforminitiativ. Min erfaring som parlamentariker viser at i løpet av to år har dette parlamentet klart å vedta mange progressive lover, ofte som et resultat av koalisjon. I slike koalisjoner inngår den aktive delen av sivilsamfunnet, landets ledende journalister, reformatorer på innsiden av det politiske systemet og partnere i Europa og Amerika. Ved å sette klare krav for gjennomføring av progressive tiltak i tillegg til pengetildelingen til Ukraina kan Vesten, og Norge spesielt, gjøre en betydelig tjeneste til sivilsamfunnet i Ukraina, som fortsatt er den viktigste drivkraften for reformsarbeidet i Ukraina. Oversatt fra russisk av Silje Finnes Wannebo
Ukrainas president Petro Porosjenko er i Norge på offisielt besøk. Landet trenger mer enn noen gang støtte fra en vennlig alliert, ikke bare i form av finansiell støtte, men også støtte til reformer.