Inger-Johanne (83): Historien om min død
Hun var 83 år og kjente hvordan kroppen sviktet. For å holde seg oppe, var hun avhengig av blodoverføringer og en mengde medisiner. - Jeg ikke vil ha det sånn mer. Jeg vil ut av dette her. Jeg ser ingen grunn til at man skal holde meg mer eller mindre kunstig i live, sa hun. VG Helgs fotograf Karin Beate Nøsterud og journalist Guro Hoftun Gjestad ble kjent med Inger-Johanne da hun kom inn på Paulus sykehjem i Oslo. Inger-Johanne Martens visste at hun ikke skulle komme derfra i live. Hun var klar for å dø. - Det finnes ikke et språk i samfunnet vårt om døden, mente Inger-Johanne. Hun følte at ingen rundt henne ville snakke om at hun skulle dø. Hun inviterte VG Helg med den siste etappen i livet. Tett på nett:Har du spørsmål om døden? Forfatteren av boken «Kunsten å dø» svarer fra kl. 11.00 Det unike med Inger-Johanne var at hun lot oss følge en normal dødsprosess. Selv om hun var døende, var hun klar i hodet og evnet å beskrive helt til det siste hvordan det var å dø. Inger-Johanne Martens fylte sine siste 122 dager med samtaler hun selv savnet i samfunnet: Om døden, om verdighet og retten til å bestemme selv. Til det siste. Her kan du se VGTVs dokument.
- Det er jo ingen, for pokker, som tør å snakke om døden, sa Inger-Johanne Martens.