200 norske soldater i Litauen: – Russland har en info-krig gående
Noen av disse påstandene er falske. Som at de norske soldatene er der for å angripe Russland . Slik foregår hybrid krigføring, midt i Europa. Løytnant Willassens våpen er en 55 tonn tung Leopard stridsvogn. Det er hun og NATO på denne siden, og Vladimir Putin og Russland på den andre. – For første gang har vi med stridsvognene våre. Det understreker hvor skarpt dette oppdraget er. Jobben vår er å være godt forberedt på enhver situasjon etter NATOs beslutning, sier løytnant Willassen. – Men hensikten er først og fremst å avskrekke, legger hun til. At utenlandske soldater nå står i Litauen, er NATOs artikkel fem i praksis: Et angrep på én nasjon er et angrep på alle. NATO legger opp «snubletråd» mot Russland Norge har tatt et betydelig ansvar. 200 norske soldater er en del av NATOs «snubletråd» mot Russland de neste seks månedene, under Tysklands ledelse. Norge har også sendt ned ni stridsvogner, fem CV90 kampvogner og ingeniørstøtte, pansrede vogner som kan legge ut bruer. Forsvarsministeren i Litauen, Raimundas Karoblis, sier til VG at han egentlig ønsket seg en brigade, 5-6000 soldater. Men NATO og generalsekretær Jens Stoltenberg stoppet på en bataljon, omlag 1000 soldater, i hvert av landene Litauen, Estland, Latvia og Polen.Løytnant Willassen er troppssjef for soldatene i fire stridsvogner, og skryter av sine soldater. – Stridsvognene våre har en voldsom ildkraft. Og vi er gode. Vi er i verdenseliten blant stridsvogner, sier hun. For de norske soldatene er det ikke godt nok å være gode krigere. De må også være gode i fredstid. De må kunne forstå og avverge propaganda og provokasjoner, av den typen angrep som ikke kan besvares med ild fra løytnant Willassens stridsvogn. – Russland har en informasjonskrig gående mot Litauen som vi forsøker å stå imot, sier forsvarsminister Raimundas Karoblis. 2014 – Russlands versjon: Stort VG-intervju med utenriksminister Sergei Lavrov– Etter Ukraina er våre grenser ikke sikre. Situasjonen er uforutsigbar og turbulent. Selv om vi ikke er under regulært militært angrep, er presset massivt, sier forsvarsministeren. Den første historien kom allerede i februar. Ledende politikere og journalister mottok e-poster om en påstått voldtekt av en 15 år gammel litauisk jente utført av tyske soldater. Overgrepet skulle ha skjedd i Rukla, hvor NATO-soldatene har etablert sin base. Det viste seg raskt av nyheten var falsk. Jenta fantes ikke. Det gjorde heller ikke IP-adressen som e-posten var sendt fra. Likevel: Noen få medier kjørte på med historien. Det skulle komme flere falske nyheter: En ettermiddag i april klarte noen å ta kontroll over hjemmesiden til nyhetsbyrået Baltic News Service og la ut denne saken på litauisk og russisk: Amerikanske soldater i Litauen var blitt forgiftet av sennepsgass. Russerne har kunnskap om store mengder sennepsgass på bunnen av Østersjøen. Igjen var det snakk om en falsk nyhet. Den ble raskt fjernet, men levde videre i sosiale medier. Litauens militære etterretning fant aldri ut hvor den kom fra.– Vi er forberedt på at slike propagandakampanjer kan komme i vår retning, sier Brage Reinaas, den norske styrkesjefen i Rukla. – Våre soldater skal ikke la seg provosere. Vi skal for all del unngå situasjoner hvor det yppes til slåsskamper, og hvor det kan bli tatt bilder som russiske propagandamedier kan utnytte, legger han til. Da de norske soldatene planla sitt Litauen-engasjement i vinter, meldte russiske medier at NATO ville bruke deployeringen der til å «kompromittere Russlands nasjonale sikkerhet», altså true freden i regionen. En annen slik falsk nyhetsmelding gikk ut på at den tyske sjefen for NATO-styrken i Litauen var russisk spion. – Vi ønsker ikke å isolere oss. Folk her skal vite hvem vi er, og at vi er her for deres sikkerhet, sier Brage Reinaas.
Løytnant Silje Johansen Willassen har fingeren på avtrekkeren, og skarpe skudd om det trengs. Men «krigen» de er utkommandert til, foregår med ord og påstander, rykter og propaganda.