Les relacions de poder en la «Disputatio inter clericum et militem»
José Antônio de Souza
En la historia de relacio entre els poders espirituals i seculars, a finals del segle XIII, l’anonima Disputatio inter clericum et militem va ser una les respostes butlla papal Clericis laicos (1296), escrita cort Felip IV enmig d’una guerra Franca Anglaterra. aquesta butlla, Bonifaci VIII prohibia al clergat pagar qualsevol impost concedir ajuda financera als seculars sense l’autoritzacio Santa Seu, tot amb l’objectiu rebutjar pretensions difondre el pensament politic dels juristes reialesa. Escrit en forma dialeg, difereix tipologicament patro comu d’altres textos politics d’aquesta epoca. Entre seves idees principals, ancorades Politica d’Aristotil dret roma, tal com explica soldat, portaveu part monarquica, destaquem seguents: a) no esta autoritzat legislar materies relacionades l’esfera secular, ja que estan mes enlla competencies; b) interessos comuns tots francesos, especificament defensa regne, per sobre particulars ordre social; c) te deure moral d’ajudar economicament regne; d) dins fronteres regne/territori, poder reial altre homes dones son seus subdits; reial, tant, dete exerceix judicial, legislatiu administratiu.
Enrahonar: an international journal of theoretical and practical reason|RACO (Revistes Catalanes amb Accés Obert) (Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya)|Dipòsit Digital de Documents de la UAB (Universitat Autònoma de Barcelona)