Jak vzniká nemoc z pohybu?
Lidské tělo vnímá svůj přirozený stav v prostoru pomocí 2 na sobě nezávislých, avšak propojených orgánů:
Vestibulární aparát - můžeme zjednodušit na smyslový orgán, který na základě chování kapaliny v labyrintu vnitřního ucha posílá mozku signál o aktuálním pohybu, orientaci, natočení i zrychlení hlavy.
Vizuální vnímání - zjednodušeně můžeme vyjádřit jako zrakový vjem, z kterého si mozek odvozuje opět informace o pohybu, orientaci, natočení a zrychlení hlavy.
V momentě, kdy je vjem jdoucí z těchto 2 orgánů odlišný, tělo neví, co se přesně děje a jak reagovat - nastává zde tzv. motion sickness, česky nemoc z pohybu. Ve virtuální realitě je k tomuto stavu velmi blízko - typicky uživateli VR headsetu je předkládán prostřednictvím VR brýlí dynamický obraz (vizuální vnímání ✓), zatímco jeho tělo je v klidu (vestibulární aparát X).
VR aplikace můžeme rozdělit na stacionární a prostorové. Při stacionárních aplikacích není umožněn pohyb žádný - uživatel je pevně fixován na jednom místě po celou dobu používání aplikace. Oproti tomu prostorové aplikace pracují s aktivním prostorem umožňujícím nezávislý pohyb hráče. Tento pohyb může být vykonán následujícími způsoby pohybu (anglicky locomotion systems):
Přirozený pohyb
VR headsety s 6 stupni volnosti (6DoF) obsahují technologii pro trackování a přenos skutečného pohybu uživatele ve fyzickém světě do aplikace běžící ve virtuální realitě. Jedná se o zcela přirozený způsob pohybu ve VR, nicméně samostatně použitelný je pouze v aplikacích vyžadujících velmi malý prostor. Limit prostoru je přitom určen především dostupnou volnou plochou ve fyzickém prostoru - samotný VR headset Oculus Quest zvládá bezpečně trackovat pohyb na herní ploše 58m² (7.6 x 7.6m), u zařízení HTC s doplněnými stanicemi pro trackování pohybu lze obsloužit ještě větší prostor.
Pohyb pomocí teleportu
Teleportace je schopnost přesunutí se z místa na místo v mžiku 1 obrazového snímku. Zpracování výběru místa i způsobu přenosu může být libovolné:
+ Klikem na konkrétní místo v prostoru
+ Pomocí UI rozhraní / mapy
+ Pomocí interaktivního tělěsa - dveře / dopravní prostředekPři teleportu nedochází k žádnému konkrétnímu pohybu - můžete si jej představit jako mrknutí, při němž se změní kompletně vše kolem vás. Díky tomu nedochází k žádnému rozporu mezi produkcí vjemů dvojicí orgánů a tedy i k žádnému motion sickness.
Teleport se často používá v kombinaci s přirozeným pohybem z bodu 1. Teleportem se uživatel přesouvá mezi vzdálenějšími místy, které poté prozkoumává již přirozeně. Pro přirozený pohyb má například definovaný prostor 2x2 metru daný volnou plochou svého obývacího pokoje.
Pohyb pomocí pohybové platformy
Pohybovou platformu si lze představit jako chodící prohloubený pás s volným pohybem v jakémkoli směru, přičemž pohyb osoby na tomto pásu je replikován ve virtuální realitě. Použití pohybové platformy umožňuje dosáhnout volnosti neomezeného pohybu na velmi malém prostoru pásu.
Pohyb působí opět přirozeně a k motion sickness nedochází.
Pohyb pomocí ovladače
Použití tlačítek a především joysticku ovladače pro pohyb je vhodné používat pouze v nezbytných případech. Při tomto pohybu oči vnímají pohyb, aniž by k jakémukoli pohybu těla docházelo. Tím dochází k motion sickness, neboli nemoci z pohybu. Pokud je nutné tento typ pohybu povolit, je dobré pracovat s postupy k dosažení co možná maximální eliminace projevů daného pocitu nevolnosti, viz sekce vhodný návrh aplikace.