příběh kláry: pracuje, ale mzdu za práci nedostává
do občanské poradny respondeo  přišla klára s tím, že jí zaměstnavatel odmítá vyplatit mzdu. má uzavřenou pracovní smlouvu, zaměstnavatel jí platí téměř minimální mzdu, i když si myslí, že by za svou práci mohla dostávat víc. co se dá v takové situaci dělat?
!
práci má, mzdu za ni nedostává
s manželem potřebují každou korunu, protože mají dvě malé děti a také dluh, který bohužel nebyla klára schopná splácet. zaměstnavatel jí už v předchozích měsících strhnul menší částky, ale nechtěl jí dát bližší informace o tom, proč jí vlastně srážky strhává. zaměstnavatel se nejen k ní, ale i k ostatním zaměstnancům chová špatně, je nepříjemný, případně s nimi nekomunikuje vůbec. klára má ale strach, že jinou práci nesežene, protože má jen základní vzdělání. „zaměstnavatel za mnou přišel s tím, že mám exekuci a že mi nesmí mzdu vyplatit. já mu ale nevěřím. nevím, co mám dělat, navíc si ani nejsem jistá, zda vůbec exekuci mám, protože mi domů žádný dopis nepřišel a zaměstnavatel mi nechce nic říct,“ líčí zoufalá klára.
Řešení tu je
„s klárou jsme její situaci probrali; nasměrovali jsme ji, jak může zjistit, kde má dluhy a zda má nařízenou exekuci (toto může zjistit např. prostřednictvím centrální evidence exekucí). zároveň jsme jí vysvětlili, že zaměstnavatel nemá právo jí zabavit celou mzdu, a to ani pokud skutečně exekuci má – v tomto případě jí musí zbýt tzv. nezabavitelná částka,“ vysvětluje sociální pracovnice mgr. hedvika stuchlíková.  klára se také může zkusit obrátit se stížností na inspektorát práce, případně zaměstnavatele písemně vyzvat k zaplacení mzdy a v krajním případě se i obrátit na soud. po uplynutí zákonné lhůty může také okamžitě zrušit pracovní poměr.
důležité je však na závěr říct to, že se nezříká své odpovědnosti za dluh, ale chování zaměstnavatele je pro ni likvidační a vadí jí také, že se podobným způsobem chová i k ostatním zaměstnancům.
projekt jak na konflikty ve vztazích pomáhá už druhým rokem tam, kde se nedaří zvládat konfliktní chování. bezplatné a diskrétní psychologické poradenství je možné využít v partnerských vztazích, při výchově dětí či v soužití s rodiči. to, že terapie opravdu funguje, potvrzuje i příběh pana petra.
!
pan petr se o projektu „jak na konflikty ve vztazích“ dozvěděl poprvé před několika měsíci od sociální pracovnice ospodu. konflikt mezi ním a bývalou družkou ohledně plnění dohody v rámci výchovy čtyřletého syna gradoval několik měsíců. neshody se projevovaly hádkami při předávání syna a vygradovaly fyzickým konfliktem, kdy muž expartnerku fyzicky napadl.
„v podobných situacích je běžné, že jeden z partnerů přijde do terapie s cílem, aby „dělal něco jinak ten druhý“. pan petr se cítil zahnaný do kouta a měl pocit, že ztrácí na výchovu syna vliv. důležité pro začátek terapie je fakt, že panu petrovi současná situace nevyhovuje a uvědomuje si nepřiměřenost svého jednání,“ říká psychoterapeut projektu lukáš verner a vysvětluje dál: „během terapie podporujeme to, co mezi expartnery fungovalo před eskalací konfliktu například pevné časy předávání, schopnost informovat se navzájem o základních věcech, např. zdravotním stavu syna a podobně. důležitá je i změna náhledu na situaci.“ pan petr se postupem času přestal soustředit na „konflikt“ s bývalou partnerkou a středem zájmu se stalo smysluplné využití času stráveného se synem. v současné době probíhá soud o svěření dítěte do péče jednoho z rodičů.  dohoda mezi expartnery nyní celkem funguje, ale expartneři chtějí mít toto potvrzené soudně. držme jim palce, aby se jim podařilo tento stav jejich vztahu udržet či ješlě lépe - vylepšit.
projekt je podpořen z programu ministerstva vnitra.