Jak se mám vypořádat s truchlením?
Je v pořádku být smutný. Můžete být smutní a stále mít víru v to, že Bůh vás miluje a že nakonec vše dobře dopadne.
Nebojte se promluvit si s někým o svých pocitech, například s terapeutem komplikovaného truchlení, členem rodiny, důvěryhodným přítelem nebo představitelem církve. Dovolte jim, aby vás utěšili, i když nedokáží plně porozumět tomu, čím si právě procházíte.
Pokoj můžete najít také v evangeliu Ježíše Krista. Bůh existuje a záleží Mu na vás a ví, čím si procházíte. Ježíš vzal na sebe veškeré utrpení, aby věděl, jak vám pomoci vypořádat se s tím vaším. Se svými blízkými se po smrti opět shledáte. Toto učení nedokáže zbavit veškeré bolesti, ale může poskytnout naději a porozumění.
„A setřeť Bůh všelikou slzu s očí jejich, a smrti již více nebude, ani kvílení, ani křiku, ani bolesti nebude více; nebo první věci pominuly.“ (Zjevení 21:4.)
Být šťastný je vědomé rozhodnutí. Můžeme se rozhodnout, že budeme šťastní, i když se nám nedaří. Je třeba mít na paměti, že Bůh nás miluje a že „všecky věci napomáhají k dobrému“ (Římanům 8:28). Jsme tu proto, abychom se zdokonalovali skrze zkoušky, ale také proto, abychom přitom nacházeli štěstí. Štěstí si můžeme zvolit tím, že se nebudeme srovnávat s druhými, že budeme vděční za to, co máme, že se obklopíme pozitivními lidmi, budeme sloužit ostatním, a budeme rozpoznávat působení Boží ruky v našem životě. Kniha Mormonova nám říká, že „lidé jsou, aby mohli míti radost“ (2. Nefi 2:25).