fujara
je lidový dřevěný dechový nástroj, používaný původně pastevci.
je jeden z projevů rozpadu hudebního baroka v 1. pol. 18. století. jeho hlavními rysy je hravost, lehkost, odklon od přísného, kontrapunktického vypracování hlasů a dodržování jejich počtu a nové pojetí basu, který se často mění v mechanické útvary.