co dělat po návratu z místa, s výskytem štěnice domácí
v poslední době se množí dotazy typu: 
dobrý den, momentálně jsem na dovolené a mám obavy, že jsme několik dni strávili v hotelu, kde štěnice byly. můžete mi, prosím, napsat postup, co udělat po příjezdu domů, abych případné štěnice v zavazadle nepřenesla domů? je možně aby se dostaly do oblečeni nebo do batohu? 
odpovĚĎ: 
máte-li podezření, že si z dovolené, z chaty, od známých apod. vezete o jednoho živočicha více, než se kterými jste tam jeli, řiďte se těmito radami: 
všechna zavazadla, která přinášíte domů, je třeba pečlivě prohlédnout ihned po příjezdu. máte-li tu možnost, proveďte to na zahradě. pokud ne, pak je ideální rozložit si na tem igelit (např. rozříznutý igelitový pytel (světlé barvy, hlavně ne černý :-), aby na něm bylo vidět, zda vám z batohu něco uteklo. pak začněte s vybalováním - prádlo a další věci, které lze bez poškození přeprat v pračce na 60°c ihned vkládejte do pračky a přeperte. poté je řádně vysušte, ideálně na slunci a ukliďte. máte-li již pračku plnou, vložte zbylé věci, připravené k praní do igelitového pytle a pevně uzavřete, např. provázkem do doby, než je přímo z pytle vložíte do bubnu pračky. věci, jež nelze tímto způsobem ošetřit můžete buď pečlivě prohlédnout, centimetr po centimetru (boty, tašky, batohy, fotoaparát, doklady, mapy aj.) - štěnice zase nejsou tak malé, aby nebyly vidět pouhým okem. dospělá štěnice měří 5-6mm, nymfy jsou menší, ale mají stejný tvar těla. vajíčka nebývají osamocená, bývá jich více pohromadě a dají se tvarově a barevně přirovnat k vajíčkům mravenců (jistě jste někdy viděli v mraveništi mravenci nesoucího vajíčko). pravidlo je jednoduché - pokud jste předmět pečlivě prohlédli a nic jste na něm nenašli, pak na něm nic není. 
další možností je ošetření parou - stačí použít napařovací žehličkou a párou z ní vycházející ošetřit švy batohů, tašek a jiné předměty. toto nelze použít na elektroniku, papír apod. - nezapomeňte, že pára je stále jen voda. 
pokud si i přesto nebudete jisti, že jste si nepřinesli domů nezvaného návštěvníka, zavolejte odbornou deratizační firmu na tel.: 776 01 50 50 a nechte si provést ochranný bariérový postřik. firma působí na celém území Čr. postřik se provádí prostředkem, který není cítit, nevadí zvířatům, malým dětem, nemocným apod., nebarví a neničí materiály a provádí se za vaší přítomnosti - není třeba opouštět byt. na postřik nemusíte dopředu nic připravovat. firma zpravidla reaguje do 48 hodin.
§ 57 zákona č. 258/2000 sb. mimo jiné uvádí: běžnou ochrannou dezinfekci, dezinsekci a deratizaci je povinna provádět každá osoba, a to jako součást čištění a běžných technologických a pracovních postupů. ... jde-li o obytné místnosti, pobytové místnosti a nebytové prostory nesloužící k podnikání, má povinnost podle věty první vlastník nemovitosti nebo společenství vlastníků a u nemovitosti v majetku České republiky organizační složka státu nebo příspěvková organizace, které přísluší hospodaření s ní. 
z tohoto vyplývá, že hradit deratizační, resp. dezinsekční zákrok (nikoli individuální nákup běžných hubících prostředků) má vlastník objektu. 
v případě, že tak neučiní, bude naplněn výpovědní důvod podle §679 občanského zákoníku - pronajatá věc se stala nezpůsobilou k trvalému užívání a vy byste mohli okamžitě (bez výpovědní lhůty) odstoupit od nájemní smlouvy. 
zpravidla  se v praxi setkáváme s tím, že společenství vlastníků či jiný majitel nemovitosti hradí jak akutní zásah v bytě s výskytem a to v celém rozsahu (zpravidla tři postřiky), tak bariérový (ochranný) postřik v bytech bez výskytu. podmínkou je zpřístupnění všech bytů dle požadavků deratizační firmy. v případě, že kdokoliv odmítne zpřístupnění bytu, pak v případě dalšího rozšiřování a následné nutnosti dalšího zákroku může být majitelem objektu část nákladů předepsána tomuto nájemníkovi (nájemníkům). 
podle zkušeností existují 4 základní typy "odmítačů": 
1. člověk, zpravidla mladá maminka, která se obává o život svého miminka 
všechny biocidní přípravky, schválené pro použití v Čr a eu, které jsou k dispozici pro profesionální použití odbornými firmami, které mají povolení k nakládání s nimi, jsou bezpečné pro teplokrevné živočichy (lidi, domácí zvířata...) a není třeba se obávat jejich použití v domácnostech - jsou na to udělané.  ve většině případů nezapáchají, nedělají mapy na nábytku a stěnách apod. jakmile zaschnou, jsou účinné ještě několik týdnů po aplikaci. všechny komerční přípravky naproti tomu rychle vyprchávají..   
2. člověk, zpravidla starší manželé, kteří se obávají o život svého pejska, kočičky apod. 
viz bod 1. 
3. člověk, který ví, že štěnice doma má a má strach, že je firma najde (a ta je zpravidla najde) a pak se na něho bude ukazovat jako na člověka, který za to všechno může 
tam záleží na inteligenci ostatních nájemníků. seriózní firma nikdy nesdělí ostatním nájemníkům, kdo v domě má byt s výskytem - tato informace náleží pouze zadavateli zakázky, tedy majiteli objektu. a je jasné, že vždy je nějaký byt zdrojový, ale jak stále opakujeme, to neznamená, že je zralý na sociální pracovnici. ve zdrojovém bytě klidně mohou bydlet lidé s desetitisícovými příjmy a jíst se u nich může z podlahy... jen jeli na dovolenou do špatného hotelu (i když měl čtyři hvězdičky :-) 
4. ten nejhoší typ, důvěrně zvaný "ignorant". pozná se podle věty: "já nic takovýho doma nemám, takže tu nechci žádnej sajrajt... 
ten si prostě neuvědomuje, že ačkoliv je sám tak dokonalý, ty ostatní takoví nejsou a štěnice mají... přičemž jedna štěnice dokáže během roku zamořit dům o dvaceti bytech. to by bylo, aby se to jemu vyhnulo... :-d :-d :-d