O čem Kniha Mormonova pojednává?
Zde je krátká osnova impozantní tisícileté historie obsažené v Knize Mormonově:
Kniha Mormonova je v podstatě příběh o rodině. Lehi je prorok žijící v Jeruzalémě. Bůh Lehiho ve snu vyzývá, aby vzal rodinu a z Jeruzaléma odešli, protože Jeruzalém bude zanedlouho dobyt. S rodinou se plaví přes oceán na americký kontinent. Laman a Lemuel, nejstarší Lehiovi synové, nevěří, že jejich otce inspiruje Bůh. Jejich mladší bratr Nefi je naplněn vírou. Bůh vybírá Nefiho, aby rodinné příslušníky vedl a byl jejich učitelem.
Lidé se nakonec štěpí na dvě skupiny: Nefity a Lamanity. Tyto skupiny spolu často válčí a jejich víra v Ježíše je neustále zkoušena. Učení o této víře naplňuje stránky Knihy Mormonovy v podobě mocných kázání, životních ponaučení a duchovních zážitků.
Ježíš se po svém Vzkříšení ukazuje lidem na americkém kontinentu. Učí je o křtu a odpuštění. Uzdravuje jejich nemocné a žehná jejich dětem. Zakládá svou Církev. Na rozdíl od lidí v Jeruzalémě lidé na americkém kontinentě Ježíšovi naslouchají. Po Jeho návštěvě žijí stovky let v míru a pokoji.
Postupem času lidé svou víru ztrácejí a znovu propukají války, které vyhlazují téměř celou populaci.
Kniha Mormonova má podobně jako Bible mnoho autorů. Je to sbírka deníků a historických záznamů předávaných od jednoho pisatele na dalšího v průběhu asi jednoho tisíce let. Prvním pisatelem je prorok Nefi, který v roce 600 před Kristem odešel se svou rodinou z Jeruzaléma a dorazil na americký kontinent. Nefi předal záznam svému mladšímu bratrovi a ten ho předal svému synovi. Každý pisatel vždy předával záznam někomu, komu důvěřoval. Mormon byl prorok, který všechny tyto spisy sloučil v jednu knihu. Proto se tato kniha nazývá Kniha Mormonova.
V roce 1823 byl k těmto starodávným záznamům přiveden Joseph Smith a mocí Boží je přeložil.