2 mám pekného kamaráta, zoznámim ťa?
kamarát, brat, bratranec, známy... skrátka ten, ktorý je pre mňa ako stvorený a určite si získa moje srdce. ja síce viem, že stvorený je pre mňa niekto iný (resp. stvorená ;) ), ale poslušne si pozriem fotku, prelustrujem profil na facebooku a urýchlene hľadám akúkoľvek chybu, ktorú by som mohla uviesť ako dôvod, prečo sa s ním zajtra nemôžem stretnúť. v lepšom prípade to môjho „záchranára“ pri treťom profile prestane baviť, v horšom si musím nájsť inú výhovorku, čím sa opäť dostávam do škatuľky „tá divná“.
odborné rady o tom, že už nie som najmladšia a ak chcem deti mala by som sa poponáhľať počúvam už zhruba od 29tky (mimochodom teraz mám 34 a intenzita „zlatých rád do života“ sa zvyšuje). necitlivosť a dotiernosť niektorých ľudí naozaj nemá hraníc – niektorí naozaj netušia, že takéto otázky nie sú namieste, a to nie len v prípade človeka, ktorý je single, ale aj v prípade páru. veď čo ak spolu tento pár pracuje na dieťatku a majú už za sebou tretí potrat? určite to nebudú vešať na nos závistlivej kolegyni alebo frustrovanej susede z tretieho poschodia. a tak si pri týchto otázkach len povzdychnem, v duchu si pomyslím „Ďalší, ktorý nevie, čo sa patrí“ a kladiem si otázku, či ho „vyšokujem“ odpovedou: „Áno, s partnerkou si práve plánujeme založenie rodiny“. nuž, niektorí ľudia sú skutočne presvedčení, že život musí mať každý podľa predpísanej spoločenskej šablóny.