marián biskupič: „slabá“ výkonnosť slovenského poľnohospodárstva
vo viacerých médiách sa dnes objavujú názory o slabej výkonnosti slovenského poľnohospodárstva v porovnaní so staršími krajinami európskeho spoločenstva prípadne s priemerom eÚ. zdá sa mi prinajmenšom zvláštne a vlastne aj smutne zábavné, že sa o nízkej výkonnosti slovenského agrorezortu vyjadrujú ľudia bez poznania jeho vývoja za posledných 30 rokov.
neviem, ktorý rezort na spoločenskú zmenu „doplatil“ tak negatívne ako poľnohospodárstvo. predsa pokles zamestnancov v poľnohospodárstve a potravinárstve z niekdajších 350.000 na súčasných necelých 50.000 ľudí ešte nikdy nikomu nezabezpečil ekonomický rast. pri takomto vývoji by bol akýkoľvek pozitívny ekonomický vývoj ocenený aspoň nobelovou cenou.
po roku 1989 sa v podstate udiala, povedzme si otvorene, deštrukcia slovenského poľnohospodárstva, a to nielen za vlád j. Čarnogurského a m. dzurindu. no za ich pôsobenia bolo slovenské poľnohospodárstvo – vyjadrené slovami vtedajšieho ministra financií mikloša – „bezodná čierna diera, do ktorej je zbytočné liať akékoľvek finančné zdroje.“ slová ako „potraviny si radšej dovezieme ako vyrobíme“ v tomto kontexte nemá zmysel ďalej rozoberať.
bohužiaľ, likvidácia poľnohospodárskej prvovýroby a spracovateľských kapacít na slovensku pokračovala aj po vstupe do eÚ. naši vyjednávači, za pôsobenia pánov koncoša a szimona, dohodli také podmienky pre poľnohospodárov a potravinárov, že pokles iba naďalej pokračoval. spomínaná nízka úroveň, slabá výkonnosť slovenského poľnohospodárstva je len zákonitým dôsledkom našej činnosti za posledných 30 rokov. dalo by sa čakať niečo iné?
náprava, podľa môjho názoru, bude náročná a bude trvať dlho. je priam žiadúce v najbližšom čase tvrdo pracovať na znovuvybudovaní spracovateľských kapacít v poľnohospodárstve. potrebujeme začať dotovať živočíšnu výrobu, najmä chov hovädzieho dobytka, výrobu kravského mlieka, slovenský chov ošípaných, zeleninárstvo a ovocinárstvo. no príkladov, že aj takáto náprava slovenského poľnohospodárstva je možná, je dosť – stačí sa pozrieť do Českej republiky alebo do poľska.
ak by sme išli napríklad cestou Českej republiky v oblasti poľnohospodárskej legislatívy a dotačnej podpory, nemuseli by sme každoročne konštatovať mínusové saldo v obchode s poľnohospodárskymi komoditami. rozdiel medzi vývozom a dovozom potravín v tomto období predstavuje mínus 1,7 miliardy eur. v krátkej budúcnosti sa predpokladá ešte alarmujúcejšie a pesimistické číslo mínus 2 miliardy eur.
Čo má byť cieľom poľnohospodárskej politiky? jednoznačne zvýšenie dostupnosti slovenských potravín na domácom trhu. aby mali spotrebitelia zabezpečené potraviny v miere 80% z domácich, slovenských zdrojov. európska únia však dnes nemá záujem o výrobu a jej rasť v agrorezortoch a spracovateľskom zázemí novoprijatých krajín. vyzerá to tak, ako by mladší členovia eÚ slúžili iba ako miesto pre umiestnenie prebytkov starších členov.
takže, v konečnom dôsledku, áno – môžeme súhlasiť s tvrdením o nízkej výkonnosti slovenského poľnohospodárstva. spôsobili ho tí, ktorí určovali a určujú pravidlá podnikania v agrorezorte, teda vládni politici.
som presvedčený, že na slovensku sme mali a máme veľa politikov, ale nemáme ani jedného štátnika. mali sme a máme veľa ekonómov, ale nemáme ani jedného národohospodára. a na to, v dlhodobom horizonte, dopláca slovenské poľnohospodárstvo a potravinárstvo.
!
napriek tomu, že za čias ministerky tomanovej sa v roku 2008 spustenie ôsmych sociálnych podnikov spájalo skôr so škandálmi ako úžitkom (dnes už ani jeden nefunguje), sociálne podnikanie nemusí byť len ďalším podnikateľským tunelom. táto užitočná a spoločensky prospešná forma podnikania je rozšírená v rôznych formách po celej európe a sú krajiny, kde naozaj funguje.
vďaka sociálnym podnikom, teda podnikom primárne zameraným na sociálne ciele, sú zamestnávaní ľudia zo znevýhodnených skupín, či marginalizovaných oblastí. nie je to treba vymýšľať odznova, príklady dobrej praxe existujú.
v rámci eÚ sociálna ekonomika zamestnáva približne 6,5 % všetkých obyvateľov, čo znamená že 10 % všetkých existujúcich podnikov sú sociálne podniky. najnovší trend však vraví, že v dnešnej dobe má každý štvrtý nový založený podnik charakter sociálnej ekonomiky. náš sociálny systém je v dnešnej direktívnej podobe, ako ho riadi štát, nepostačujúci a problémov, ktoré treba riešiť, je viac než dosť. do európy môžeme mnohé priniesť, môžeme sa v nej však aj učiť, prípadne spoločnými silami presadiť na úrovni eu zlepšenie podmienok pre sociálne podnikanie, ktoré pomôže riešiť mnohé závažné problémy na slovensku.
jedným z tých najzásadnejších je určite dlhodobá nezamestnanosť. keby minister richter riešil od svojho nástupu v roku 2012 problém dlhodobo nezamestnaných efektívnymi nástrojmi, v súčasnosti by sme na medzitrhu mali zaškolených niekoľko tisíc pracovníkov, ktorých by zamestnávatelia vítali s otvorenou náručou. dnes máme skoro 100 tisíc ľudí nezamestnaných viac ako 12 mesiacov, a to napriek tomu, že ministerstvo bolo pod paľbou ekonómov, sociológov, či mimovládnych organizácií, ktoré na problém hlasno upozorňovali (v tých rokoch už o tomto obrovskom probléme dokonca písali aj študenti v bakalárskych prácach!).
verím, že jedným z nástrojov, o ktoré sa môžeme v európskom priestore oprieť, sú práve sociálne podniky. ich zmysluplná implementácia do trhu práce by priniesla v krátkom čase dobré výsledky (len zákon tu však nestačí, treba ísť ďalej). riešenie dlhodobej nezamestnanosti by malo začať v regiónoch, ľuďom treba ponúknuť kvalifikáciu, vďaka ktorej nájdu prácu lokálne a nebudú za ňou cestovať, nech rodiny zostanú pokope. má zmysel podporovať inovátorov na regionálnej úrovni, podporiť iniciatívu, nápady, ktoré v regiónoch sú, ľudia často sami vedia, čo chcú a potrebujú.
našou hlavnou témou vo voľbách do europarlamentu sú potraviny a poľnohospodárstvo, nie len preto, že strana doma dobre sa venuje poľnohospodárstvu, ale preto, že eÚ nám dáva príležitosť podporiť naše regióny v oblasti, ktorá im je blízka a vlastná odjakživa – slovensko je poľnohospodárska krajina s obyvateľstvom žijúcim prevažne na vidieku. má všetky predpoklady na to, aby sa stalo opäť sebestačným, ba čo viac dokázalo by konkurovať kvalitou aj v zahraničí. aj v tejto oblasti sa dajú využiť nástroje sociálneho podnikania.
uchádzame sa o vaše hlasy, pretože veríme, že aj pomocou európskych nástrojov si vieme tu doma pomôcť. vieme vytvárať pracovné miesta, poskytovať sociálne služby, združovať jednotlivcov, rodiny a iné prirodzené skupiny pre dobro spoločnosti. vráťme pocit potrebnosti všetkým ľuďom bez ohľadu na vek, pohlavie alebo národnostnú príslušnosť. netvorme zisk len pre seba, ale tvorme ho pre nás všetkých. aby sa všetci ľudia mali doma dobre.
!