Russell M. Nelson
Keď vás teda Ježiš požiada, aby ste činili „pokánie“, pozýva nás, aby sme zmenili svoju myseľ, svoje poznanie, svojho ducha – dokonca aj spôsob, akým dýchame. Žiada nás, aby sme zmenili spôsob, akým milujeme, myslíme, slúžime, trávime svoj čas, zaobchádzame so svojou manželkou, učíme naše deti a dokonca spôsob, akým sa staráme o naše telá. Nič nie je viac oslobodzujúce, viac zušľachťujúce alebo rozhodujúcejšie pre náš individuálny pokrok než je pravidelné, každodenné zameranie sa na pokánie. Pokánie nie je udalosť; je to proces. Je kľúčom k šťastiu a pokoju mysle. Keď sa spojí s vierou, pokánie otvára náš prístup k moci uzmierenia Ježiša Krista.
„Môžeme konať lepšie a byť lepšími“ Generálna konferencia, apríl 2019
Evanjelium Ježiša Krista nás vyzýva k zmene. „Čiňte pokánie“ je jeho najčastejším posolstvom a pokánie znamená vzdať sa všetkých našich činov – osobných, rodinných, etnických a národných – ktoré sú v rozpore s Božími prikázaniami. Účelom evanjelia je premeniť bežné tvory na nebeských občanov, čo si vyžaduje zmenu. …
Ježiš nám prikázal milovať jeden druhého a túto lásku ukazujeme tým, ako si navzájom slúžime. Tiež nám bolo prikázané milovať Boha a túto lásku preukazujeme neustálym pokáním a zachovávaním Jeho prikázaní (pozri Ján 14:15). A pokánie znamená viac ako vzdať sa našich hriechov. V najširšom zmysle si vyžaduje zmenu, vzdanie sa všetkých našich tradícií, ktoré sú v rozpore s Božími prikázaniami. Keď sa staneme plnými účastníkmi v kultúre evanjelia Ježiša Krista, stávajú sa z nás „spoluobčania svätých a domáci Boží“ (Efezským 2:19).
„Pokánie a zmena“, Generálna konferencia, október 2003