Hej allesammen  jeg har skrevet et digt "eller hvad man kan kalde det?:p" da jeg har haft mange problemer og har stadig mange efter fald af min elskede pony som er blevet solgt nu.  Det siger lidt om hvordan jeg går med smerter i min ryg hele dagen lang, og det skal lige siges at jeg har haft det i 3 kvart år nu.  Nå men her får i det: Smreten skriger i mit hoved, den lystre ikke når jeg siger stop. Smerten har mange ansigter, nogle bedre end andre. Mit hjerte mister sin gnist, for hver dag der går. Hver dag bliver smerten støre og støre. Er det guds mening at jeg skal leve et liv i smerte? Jeg længes efter den lykke jeg engang havde, og beder til at den en dag kommer tilbage. men er det sådan et liv jeg skal leve ? et liv i smerte? Tanken løber igennem mit hoved hver dag, min sjæl er ved at forsvinde. Jo flere dage der går, jo mere smerte og jo mindre liv ! hvad syntes i ? husk lige på at jeg ikke er så god til at skrive digte men det er bare følser. men kom med pæn kritik 
ja det kunne godt være :p hehe