Åbenbart svært, når det gælder at finde en sød, rar, pligtopfyldende, ansvarsbevidst og dygtig part  Jeg ved der har været mange parts indlæg, men dette er skrevet i håb om, at nogle kan oplyse mig lidt omkring parters tankegang og deres spøjse krav. En bekendt af mig er gravid, og søger derfor en fuldtidspart. Parten har hesten som var det sin egen, og der kan rides stævner hvis parten ønsker det. Det eneste ejer til hesten kræver er, at man passer på den, ordner den + boksen, betaler halv staldleje + halv smed. Selvom det i min verden kun er ganske fair, så har hun mere end almindeligt svært ved at finde en part der opfylder disse krav, uden at parten stiller krav til ejer, dette er i form af: 1) Der skal indkøbes dressur sadel (selvom der oplyses ved første samtale, at der hverken forefindes eller købes dressur sadel, men de gerne selv må) 2) Der skal stilles cykel til rådighed  3) Der vil kun blive redet stævner i weekenden + 1 hverdag 4) Der vil enten ikke blive betalt noget, i så fald max 300,- Så er det lige jeg ser sådan her ud:       (og forundret smiley) Hvad i alverden får folk til at tro, at man kun skal betale 300,- pr. måned for en hest man har som sin egen? Hvad i alverden får folk til at tro, at man køber en cykel, blot for deres skyld? Hvad i alverden får folk til at tro, at man siger "OK" til, at hesten kun bruges til stævner, og derudover så kun rides 1 hverdag? Kære HN'er, oplys mig venligst om flg.: Hvad pokker tænker folk på?
Hej alle sammen  Jeg er lige blevet student, og alt er skønt og dejligt i mit liv  Jeg er her de sidste par dage, begyndt at sms´e rigtig meget med den her fyr, som jeg har haft på min msn i små 6 år tid... Vi er lige gamle (20) og jeg har faktisk først her for 2 mdr siden opdaget hvor sød han egentlig er. Jeg har aldrig mødt fyren, men alligevel får jeg den her følelse af, at der er "et eller andet" imellem os  har sendt mange billeder af ham gennem årene, og har han også af mig, men det er som sagt først nu vi rigtig har "opdaget" hinanden. Vi er nu begyndt at snakke om han skal komme og besøge mig et par dage en af de kommende uger, han er fra sjælland, jeg er fra Jylland. Men altså, er det virkelig muligt at få "følelser" for en fyr man ikke har mødt? Føler jo nærmest jeg kender ham hehe... Er der nogen som har oplevet noget lignende og kan fortælle hvordan det gik? Sidder her med små sommerfugle i maven.. gisp 