En ting jeg har snakket meget med en veninde om på det sidste er hvordan vi hver især oplever verden. Bare her på HN er der folk der mener de er døden nær, fordi en grinede af dem, også er der andre der har virkelig store sorge tæt på, som klare den uden de store tillægsord. Men er det egentlig ikke sjovt, som vi opfatter verden forskelligt? Jeg har en veninde som er lidt overvægtig, hun kan trække sig selv helt ned under gulvet pga af det (hertil skal det siges, at hun ikke er svært overvægtig), men som hun siger i forhold til mig, er det jo ingenting. -Det er det måske ikke sort på hvidt, men sådan kan man bare ikke se verden (ifølge mit hoved selvfølgelig). Hun har nogle andre forudsætninger for sit liv og sine opfattelser end jeg har eller Karl Børge nede fra hjørnet. Vi har forskellige aldre, forskellige opdragelser, forskellige miljøer, forskellige hormoner osv osv. Man kan vel ikke sætte det helt sort på hvidt op, hvad der er slemt og hvad der er godt?! Jeg husker en tråd herinde, om en der var meget nede over noget (mener det var en hest der var syg for 3. gang). Hvor en anden straks satte sig til herre over, at hun bare skulle være glad fordi hun havde det meget værre. Det kan man da ikke? Jeg kan huske da jeg var teenager og et eller andet pinligt skete for mig, så var jeg helt oppe og ringe og det havde været den værste dag i mit liv. Hvordan ser i det? Når i læser et indlæg, hører en historie ell. lign, tænker i så nogensinde "du skulle bare vide" eller det der ligner? Eller overvejer i mere om personen måske selv oplever det som verdens dårligste dag og læser videre med en den samme opfattelse?
Ja nu var der fx lige en der skrev den værste morgen i mit liv som overskrift på en ny tråd, og så tænkte jeg - åh nej, der er sket noget helt forfærdeligt, en kæmpe ulykke eller sådan noget. Jeg nåede lige præcis at læse et ord, kat - så bladrede jeg væk igen. så tænker jeg lidt, ja det er drøn sørgeligt at miste en kat man holder af, men den værste morgen? Det afhænger rigtig meget af hvad man har været udsat for, hvad man har oplevet sin tid igennem og hvor stærk psykisk man er. Jeg går ikke i jorden fordi jeg får en negativ kommentar, og jeg har overlevet et smertehelvede af voldsom kaliber på to forskellige niveauer af to omgange, jeg har mistet, jeg har fået osv osv. men alligevel skal der ikke andet end en skide disneyfilm til at få mig til at tude 