Ska vår taktik när det gäller förbindelserna med Kina vara att helt enkelt säga att allt är gratis för alla, dvs. att alla dörrar är öppna för vad vi sänder och vad vi kan ta emot? ###>Can our approach to relations with China be simply to say that everything is a free-for-all, that is to say, all doors are open to what we send and what we may receive?